Българинът и чуждият свят в творчеството на Алеко - BGmateriali.com\n14.02.2017, 00:29 ч.\nСрещата на българина с чуждия свят е проблемен център на националната литература. Съизмерването “наше-чуждо” е похват за нравствено представяне на българското още в първата възрожденска творба “История славянобългарска”. В нея Паисий поставя родните ценности високо над чуждите. Тази линия на патриотична идеализация продължава след Освобождението Вазов. Той не търси различието, тъждеството между националните и световните героически достижения. Възрожденската литература обаче актуализира и друга интерпретация на темата “ние и другите”. Неин синтез е Добри-Войниковата комедия “Криворазбраната цивилизация”. Заглавието й формулира един национален синдром – мнимо поевропейчване, т. е. фалшива адаптация към по-високия културен ред. В творбата изобличителният акцент не пада върху чуждото, а върху родното (върху тенденцията на отродяване и чуждопоклонство). Българското обаче е осмяно от позицията на едно патриархално съзнание, което иронизира и чуждото.\nТова критично отношение към родните стойности продължава след Освобождението Алековото творчество. Идеалът на писателя, от позициите на който е интерпретирана темата за срещата на българина с чуждия свят обаче не е патриархален (етноцентричен), а европоцентричен. Той изразява позицията на голяма част от следосвобожденската интелигенция, която приема нуждата от бърза европеизация за централна задача на нацията, постигнала вече своята политическа независимост. В съзнанието на Алековите съмишленици Европа присъства като еталон за социокултурно подражание, като мит за модерна цивилизация, чиито достижения трябва да бъдат усвоени от културно по-изостаналите народи. Ето защо обединител в Алековото творчество е проблемът за пътуването на българина към чуждия свят, а неин централен герой – пътуващия човек. В тази тема Алеко преследва многопосочни морални цели. От една страна, описанието на чуждата култура (европейска и американска) изразява патриотичния стремеж на писателя да популяризира в обществения ни живот високите социални придобивки (икономически, политически, материално-духовни) на напредналия свят. От друга страна, чрез демаскиране на националния синдром “криворазбрана цивилизация” той се стреми да алармира обществото за опасните последствия от спекулативното усвояване на чуждия културен модел (вероломното поведение на псевдоевропееца бай Ганьо в България е илюстрация на тази опасност). Безкритичната имитация води според Алеко и до друга опасност – усвояване на негативните тенденции в развоя на модерните цивилизации: корупция, дехуманизация, отчуждение. От трета страна, чрез образа на пътуващия човек Алеко осмива много национални митове, формирани в общественото съзнание от възрожденските и следосвобожденските ни писатели (за българското смайване на света, за нравствената ни изключителност, за духовното единство на нацията, за Америка и Европа като еталони на културно устройство).\nВ творчеството на Алеко съизмерването с другите е основен похват за национално самопознание (показателен в това отношение е неговият девиз: “Самопознай се чрез контакти, чрез съприкосновения!”). Ето защо в “До Чикаго и назад”, “Бай Ганьо”, “Пази, Боже, сляпо да прогледа”, ред фейлетони на антимонархическа тема и пътеписи той разгръща най-различни културни съпоставки: “българско – европейско”, “европейско – американско”, “ориенталско – американско”, “възрожденско – следосвобожденско”, “западноевропейско – източнославянско”.\nВ творчеството на Алеко пътуват два типа българи. Първият (духовен двойник на автора) олицетворява отворения към чуждата култура сънародник – той възприема Европа и Америка като социокултурно пространство, т. е. пътешественическият му мотив е културнопознавателен (да се поучи от достиженията на модерната цивилизация). Другият е негативният носител на българското, въплъщение на синдрома “криворазбрана цивилизация” и на криворазбраното чувство за национална принадлежност. Този тип герой има две образни вариации – бай Ганьо и Христо Белокровски. Първият – олицетворение на затворения към друга култура патриархален българин, неспособен да се адаптира към по-висок социален ред, а вторият – емблема на отродяващия се човек (чуждопоклонника), окарикатурил в друга форма чувството за етническа принадлежност.\nОще първата крупна Алекова творба “До Чикаго и назад” въвежда централната тема на творчеството му – срещата на българина с чуждия свят и нейния основен герой – пътуващия човек, тук в ролята на пътеписеца. Той присъства като посредник между различни културни системи, защото е образ с многослойна духовна конструкция. От една страна, той носи спецификата на етническия си произход (българин от периферен европейски регион – Балканите), както и идеалите на близкото възрожденско минало. От друга – принадлежността си към славянското културно съзнание. От трета – мисленето на интелигент от европейски тип. Сложната му духовна конструкция определя и богатството на културните съпоставки: в пътеписа си дават среща Старият с Новият свят, американската с българската действителност, славянската със западноевропейската културна нагласа, ориенталският с европепейският манталитет, патриархално-възрожденското с буржоазното съзнание. Множеството на гледните точки, от които е видяна Америка определя многоизмеримостта на нейния образ в творбата. Тя е разкрита и от позицията на смаяния пред модерните й достижения българин, от позицията на славянина, чужд на духовната й студенина и он позицията на интелектуалеца с европейска ориентация, способен да види и позитивното и негативното. Водеща в творбата обаче е гледната точка на хуманиста-идеалист, разтревожен от негативните духовни тенденции, които се формират в модерното индустриално общество.\nДиректната среща “наше – чуждо” разкрива най-ярко Алековото описание на Чикагското изложение. Тук българският павилион присътва като минимодел на България, защото подчертава тоталната неравностойност между българската и американската култура. Най-видно е несъответствието в индустриално отношение – съизмерени с техническите експонати на развитите страни, българските сувенирни стоки (врачански платна, пешкири, ракии, народни носии, розово масло) подчертават техническата изостаналост на нацията. Първи неин знак е павилионният надпис: “Български рядкости”. Думата “рядкост” е знак за откъснатостта и примитивната екзотичност на една закъсняла култура (този конфликт става по-късно идеен център на “Бай Ганьо”). Описанието на българския павилион показва развитието не само в индустриално отношение. Контактът между българските търговци и американските посетители разкрива пълната липса на културна комуникация. Неин израз са: поведенческите жестове на нашенските продавачи (гледат начумерено и подозрително), търговският им морал (продават фалшиво розово масло и “надуват” нелепо цените), абсурдният им патриотизъм (хвалят незначителната си стока), тоталният им негативизъм към чужденците (смятат ги за наивни, глупави, студени и грозни), езиковата им безпомощност (не знаят и дума от чуждия език). Тези анахронични герои са предвестниците на бай Ганьо (всъщност един от продавачите – Ганьо Сонев е смятан за прототип на търговеца на розово масло). Израз на този анахронизъм е фактът, че някои американски посетители вземат българските сувенирни стоки за индиански експонати.\nКонтрастът между национално-ориенталското и модерното, представено в ситуация “панаирно изложение”, е идеен център и на една от последните Алекови творби – фейлетона “Скромна лепта на общия жертвеник”, писан по повод предстоящото всемирно изложение в Париж. Кратък анализ.\nВ “До Чикаго и назад” Алеко съизмерва и културните стойности на американската с европейската цивилизация. Например описанията на две улици – винската Лингщрасе и нюйоркския булевард Бродуей, присътват като минимодели на две различни култури: виенската улица – символ на консервативната, застинала във времето Европа; нюйоркският булевард – олицетворение на динамичната, отворена във времето американска култура. Тази визия изразява Алековото възхищение от огромния материален и културен прогрес на Америка.\nЗад архитектурните и индустриални различия обаче Алеко открива нещо по-важно – духовни несъответствия между Стария и Новия свят. Подчертава ги сцената в нюйоркската бирария. Български пътници, сръбски изселник и съдържателите на заведението – съпрузите немци, обединени от чувство за европейско сродство, вдигат тост-протест срещу “американския егоизъм и студенина”. Недружелюбното отношение към пришълците изразява и американският митничар, който с географско невежество “потурчва” българските туристи. Така пътеписецът демаскира една от основните черти на американското общество – способността му културно да асимилира всеки пришълец, т. е. да го накара да се откаже от етническите си нрави и съображения.\nЗад тази асимилативна способност пътеписецът съзира една опасна световна тенденция, застрашаваща духовното бъдеще на човечеството – дехуманизацията. В Америка Алеко вижда реализирания проект на бъдещата човешка цивилизация, т. е. еталон, който другите народи неизбежно ще следват. Неговото предупреждение за опасните последствия от сляпата американизация поставя проблем от общочовешко значение. Демаскирането на опасните тенденции го превръща в демитолог на властващия в масовото световно съзнание мит за Америка като страна на недостижим научно-технически прогрес, истинска демокрация, неограничена свобода на личността. Това размитване се осъществява чрез интересен композиционен похват – конфликт между очаквано (предварителни представи за Америка) и видяно (непосредствени впечатления от досега с непознатата действителност). Така конфликтът се заражда още при срещата на пътеписеца с бай Неделкович. Характеристиките на изселника, че тук император е златото (“парица и царица”), че корупцията е форма на обществен живот (със злато може да се купи и “самог президента”) слагат началото на Алековото прозрение, че рекламираният материален прогрес не е съчетан с морален, щом в обществото властват само прагматичните стойности (парите са единствено средство за постигане на социален престиж). Конфликтът “очаквано – видяно” се задълбочава в непосредствените Алекови впечатления. Той констатира, че негативните морални тенденции в света на модерната буржоазна демокрация застрашават тотално духовните ценности, съхранени от човечеството до края на ХIХ в. Подчертавайки несъответствието между материално-технически прогрес и духовност на американеца, Алеко поставя един глобален въпрос – за духовното бъдеще на личността в модерното индустриално общество, т. е. за кризата на хуманизма. Ето защо книгата може да се приеме като антиутопия на рекламираната в края на ХIХ в. вяра на технократите, че само чрез науката и нейното велико постижение - техническият прогрес, съвременното човечество може да постигне своето материално и духовно благоденствие. Изобличението на тази технократска утопия Алеко постига чрез описание на два символа на човешката цивилизация – музея на Колумб и рекламния павильон на фирмата за производство на оръдия “Круп”, които са разположени един до друг (Колумб – символ на откривателския човешки дух, оръдието – знак за аморализма на нацията, използваща своите технически постижения за усъвършенстване на оръжие за масово изтребление на хора). Според писателя техническият прогрес, несъгласуван с висшите закони на хуманността води до духовна катастрофа. Ето защо пътеписецът изобличава на “човека-чарк”, превърнал се в “автомат за долари”, т. е. безконтролния култ към “новия господар капитал”. Тази критика дава други измеления на несъответствието “наше-чеждо”, защото изобличителният акцент се измества от нашенеца към американеца – човек-машина, излъчващ студенина (“загрижени физиономии, неми уста, лишени от способност да изразяват усмивка”), забравил да живее, погълнат от преследване на доларовите си миражи. Негативен е и портретът на американките (“дългообразие”), на храната (“бледникава”), на водата (“гнила”). Следователно американското е видяно не само като велико, но и като “гнило”. В отношението към него действа една хуманистична, славянска духовна нагласа, несъвместима с комерсиалния дух на новия свят: “У! Студено!… а кога ще живеем!”. Репликата изразява социалната дарба на Алеко да открива такова глобално явление като отчуждението още в неговия зародиш, преди да е станало видимо за всички. Подобно е и прозрението му и върху бъдещата екологична криза , чиито знак са замърсените американски реки. Така в темата за духовната деформация на модерното общество Алеко внася и проблема за катастрофичната екологична съдба на човечеството във време на индустриален прогрес.\nТези критики очертават индиректно Алековия социален идеал за общество на пълен синхрон между материални и духовни стойности, между лични и обществени интереси. Според писателят-хуманист само високият обществен морал може да спаси човечеството от егоизма, защото именно егоистичният стремеж е деформирал човека и тласнал цивилизацията в безнравствен път на развитие.\nКакто и в други творби, отразяващи темата за пътуването, така и в “До Чикаго и назад” присъстват два типа пътници. Успоредно с пътеписеца-идеалист пътуват и пришълците, водени от жажда за бързо материално преуспяване (златотърсачите, печелбарите, съблазнени от мълвата, че в Америка се печелят лесно пари – “тичайте да тичаме в Америка!”). Именно тази подмяна на обществения идеал с лично утилитарното отвращава най-много Алеко.\nТревожните прозрения на хуманиста върху агресията на буржоазния морал прозират и в аналогиите между американската и българската обществена действителност, въпреки явните им културни несъответствия. Констатацията: “ И в Америка е същото” изразява горчивото прозрение за близостта между двете цивилизации в една обща точка – буржоазния морал в сферата на политическия живот. Жаждата за власт, корупцията, беззаконието се оказват черти както на родното, така и на американското общество. По този начин, сравнявайки различни култури, Алеко достига до глобалния въпрос за тревожната съдба на човека в индустриалното общество като разколебава властващия мит за културния еталон “Америка”.\nВ най-крупната творба на Алеко – “Бай Ганьо” пътеписният модел е преобърнат – обект на изображение е не чуждото, а нашето, т.е. чрез бай Ганьо се дава свидетелство не толкова за културните придобивки на европейския свят, колкото за националната ни изостаналост. Основните проблеми на книгата – неприспособимостта на българина към високия ред, опасните последствия от синдрома “криворазбрана цивилизация”, несъстоятелността на много национални митове, Алеко осъществява чрез пародийните превъплъщения на бай Ганьо. В образа му си дават комична среща различни културни системи. В първата част централен е сблъсъкът между ориенталско-балканската и европейската култура. Резултатът от тази безприемствена смяна довежда според литературния изследовател Боян Ничев до “негативни метаморфози в нравствеността на патриархалния българин”, а по-конкретно – поставяни в модерна социокултурна среда, безспорни в миналото добродетели стават анахронични, т.е. израждат се в пороци. Пример за такава деформация са Бай-Ганьовата пестеливост, фамилиарност в общуването с непознати, култ към Отечеството, недоверие към чужденците, които, поставени в среда с други норми на поведение и висок материално-духовен стандарт, се израждат в дебелашко сметкаджийство, просташко нахалство, нелеп шовинизъм, чудовищна подозрителност. Посочените несъответствия показват, че Бай ганьо непознава регламентите на чуждата среда и затова в Европа той се проявява като анахроничен тип, който чрез остарели норми на поведение се опитва безуспешно да се приспособи към чуждата култура.\nАнахроничното несъответствие (“нашенско-европейско”) се отразява във всички аспекти на Бай-Ганьовия образ. Сбито темата за бай Ганьо.\nДруга интерпретация на синдрома “криворазбрана цивилизация” Алеко прави в разказа “Пази, Боже, сляпо да прогледа”. Тук също пътуват два типа българи, между които съществува дори кръвно родство. Пътуването на бащата към Цариград не е порив към среща с непознатото (Цариград), а с познатото (мечтата да види любимия си син). Ето защо контактът с чуждия свят не променя Дядо-Петковите ценности (отношенията към семейство, род, нация). Друг тип пътуване осъществява сина. Той се движи към непознатия свят във вертикална посока: от сиромашката къща (битов топос) към института за Възточни езици (културно средище) до Агентството в Цариград (административен топос). На пръв поглед това придвижване е различно от Бай-Ганьовото хоризонтално движение – Христо, подпомаган от своя благодетел не само се адаптира към чуждия свят, но и се издига в неговата йерархия. В това отношение той е отрицание на затворения тип българин – докато бай Ганьо не се поддава на асимилация, Христо е тотално погълнат от новата среда. Между двамата обаче има безспорно морално сходство. Те са две сатирични вариации на модела “социално парвеню”, защото нямат нито аристократични, нито морални качества (а бай Ганьо и интелектуални) за издигане в обществената йерархия. Сродява ги и деформираното отношение към Отечеството. Ако бай Ганьо само спекулира с тази сакрална идеологема, Христо е лишен от всякакво чувство за родова и етническа принадлежност. Единият олицетворява неадаптиращия се към по-високия културен ред човек, а другият – отродяващия се от собствения семеен и етнически корен чуждопоклонник (тук Алеко не спори с Паисий, а преповтаря неговата морална констатация). Сатирическите им образи се изгражадат чрез един и същ похват – разминаване между социално положение и морална същност, защото издигането им в обществената йерархия е споходено със срив в морално-духовната. Подобно на бай Ганьо нравствените деформации на Христо са проектирани в неговото именуване, а по-конкретно – в именните му представяния: “Ристу – ваш покорен син Христо – ваш син Христофор – ваш Х. Белокровский”. Те образно изразяват ескалацията на отчуждението му към дома и най-близките и показват в развитие неговата парвенющина. Отначало той се подписва с галеното, простичко “Ристу”, но постепенно го заменя с официалното и чуждо “Х. Белокровский”, сякаш е далечен познат на получателите на писмото, а не техен син.\nБързото приспособяване на героите към новата среда (единият е депутат, другият – консул), показват двете последици от “криворазбраната цивилизация”: Бай-Ганьовото издигане бележи краха на възрожденския идеал за демократично управление на страната; Христовото издигане (и то благодарение на случайни обстоятелства) води до отказ от минало, роднини, Отечество.\nКонфликтът “наше-чуждо” е център и на Алековите антимонархически фейлетони. В тях обаче пътешественическият модел е трансформиран – Европа в образа на Фердинант идва у нас, а не обратното. Осмяно е не толкова нашето, колкото чуждото – монарха, олицетворяващ Западна Европа се превръща в антигерой. Коментар на “Херострат II” (вземи от темата за изобличението на следосвобожденската действителност).\nТака срещата с чуждия свят се превръща в средство за национално познание. Пространствените движения на пътуващия човек раждат горчиви морални констатации за пречките ни по пътя на европеизацията, за духовното разединение на българския социум, за страшните последици от фалшивото поевропейчване, за историческата ограниченост на много възрожденски митове и за развенчаването на еталоните “Европа” и “Америка”.


Масло от кокос.\nКомбинация от мастни киселини и глицерини, добити от растително масло.\nЗа какъв тип кожа е предназначен продуктът? Как се нанася Sensibio DS+ Crème? Кога се използва? Какви са наличните опаковки?


Свободна вяра, а не чудесна – БГ Методист\nНачалоСвободна вяра, а не чудесна\nСвободна вяра, а не чудесна\nПубликуван на 11/03/2014 151\nІ. Двете евангелски събития, описани от евангелист Марк, са чудесна възможност да се замислим отново за вярата. Христос хвали вярата на жената, страдала от кръвотечение в продължение на дванадесет години: „Дъще, твоята вяра те изцели“ (Марк 5:34), а на Яир простичко казва: „Не бой се, само вярвай“ (ст. 36). Та какво представлява вярата – тази целителна вяра, която не трябва да се страхува дори пред лицето на смъртта?\nСпоред единственото определение, което откриваме в новозаветните писания, вярата е „даване на твърда увереност в онези неща, за които се надяваме, убеждения за неща, които не се виждат“ (Евр. 11:1). Но дори това единствено определение е последвано от галерия от образи, които нагледно илюстрират какво всъщност означава тази твърда увереност и убеждение в невидимото: „С вяра Авел принесе на Бога жертва, по-добра от Каиновата, чрез която за него се засвидетелства, че е праведен, понеже Бог свидетелства за даровете му; и чрез тази вяра той и след смъртта си още говори. С вяра Енох бе преселен, за да не види смърт, и не се намери, защото Бог го пресели; понеже преди неговото преселване бе засвидетелствано за него, че е бил угоден на Бога… С вяра Ной, предупреден от Бога за неща, които още не се виждаха, подбуден от страхопочитание, направи ковчег за спасение на дома си; чрез която вяра той осъди света и стана наследник на правдата, която е чрез вяра.С вяра Авраам послуша, когато бе повикан, да излезе и да отиде на едно място, което щеше да получи в наследство, и излезе, без да знае къде отива…“ (Евреи 11:4-8).\nНе е възможно да проумеем какво представлява библейската вяра без тази разгърната илюстрация, защото за нея може и да се пишат богословски трактати, но истината е, че вярата не може да се доказва. За вярата може само да се разказва. Затова и Евангелието ни е предложено именно като разказ, в който не откриваме теоретични построения, доказателства за едно или друго, защита на определени твърдения. Евангелието е разказ за това как се ражда вярата, разказ за личните срещи на различни хора с Този, Който е извор на вярата и едновременно с това е Този, в Когото се вярва. Евангелският разказ по чуден начин има своето продължение в живота на всички, които вярват в единородния Божи Син. Така вашият и моят живот също са част от този разказ, който започва с Авел и продължава до края на света. И когато споделяме с другите за нашата лична среща с Бога, ние всъщност споделяме Благата вест. Тя е така неотделимо преплетена и свързана с нашия живот, че не е възможно да говорим за нея откъснато от собствения си опит. Спомнете си какво каза Христос на човека, когото освободи от нечистия дух в Гадаринската страна: „Иди си у дома при своите и им кажи какво е направил Господ за теб и как се смили над теб.“ (Марк 5:19). Това е, което всички ние трябва да правим независимо от особеното си призвание – трябва да разказваме това, което Господ е направил за нас. Само когато нашата лична история е станала част от Евангелието в смисъла, за който стана дума, само тогава разказът ни е споделяне на вярата, свидетелство за личната среща с живия Бог, в която се ражда истинската вяра.\nНима е възможно след една такава среща човек просто да замълчи, да запази само за себе си случилото се? Когато с нас се случи нещо хубаво, ние бързаме да го споделим с останалите. И това съвсем не е случайно – когато е споделена, радостта като че ли се преумножава. Радостта е заразителна, тя свидетелства, че в този свят, изпълнен с толкова страдания и мъка, с толкова разбити илюзии и липса на смисъл, има светлина, красота и любов. Истинската радост е красноречиво свидетелство, че Бог не е напуснал този свят, че не е изоставил човека в неговата безизходица, а е винаги близо до него, готов да утешава, изцелява и привдига. За всичко това трябва да се говори, а не да се мълчи. Но въпреки това Исус Христос често забранява на хората, изпитали Неговата чудодейна сила или станали свидетели на Неговите чудеса, да говорят за това. Такъв е и случаят с близките на възкресеното момиче – Исус „строго им заръча никой да не научи за това“ (Марк 5:43).\nІІ. Защо Христос постъпи така? Едно такова чудо щеше да привлече мнозина към Него. Та нали именно чудесата привличаха големите тълпи, които непрестанно Го следваха и притискаха навсякъде, където отидеше. Не беше ли възможно Той да се възползва от тази популярност? Не беше ли важно всичко, което Той вършеше, да стане достояние на колкото се може повече хора? От такава възможност не би се отказал никой съвременен евангелизатор. Няма как да не си спомним по какъв начин се разпространяваше вярата в годините след края на комунизма. Големите евангелизационни кампании се рекламираха шумно по всички възможни начини. Акцентът винаги беше поставян върху чудесата, които Бог ще извърши – куци ще прохождат, глухи ще прочуват, слепи ще проглеждат. Хората се тълпяха, търсейки чудодейно разрешение на своите здравословни проблеми. Те слушаха поучения за това как Бог върши чудеса, как тези чудеса могат да се случат в техния собствен живот, как могат да загубят и задържат чудесата, които Бог вече е извършил за тях. Така постепенно вярата в Бога беше заменена от вярата в чудесата. Нищо лошо на пръв поглед – та нали Бог е Този, Който върши чудесата.\nХристос обаче не приемаше едно такова смесване. Спомнете си какво каза Той на тълпите, които Го търсеха, след като бяха нахранени по чуден начин с пет хляба и две риби: „Истина, истина ви казвам: Търсите Ме не защото видяхте знамения, а защото ядохте от хлябовете и се наситихте. Работете не за храна, която се разваля, а за храна, която трае за вечен живот, която Човешкият Син ще ви даде; защото Бог Отец Него е потвърдил с печата Си.“ (Йоан 6:26-27). Когато те Го питаха какво да направят, за да вършат Божиите дела, Той ясно им заяви: „Това е Божието дело – да повярвате в Този, Когото Той е изпратил.“ (ст.29). Ясно е, че истинската вяра е вяра в Някого, а не в нещо, колкото и невероятно, скъпоценно и очаквано да е то.\nНяма съмнение, че строгата забрана на Христос в много от случаите на извършени чудеса да се говори за стореното от Него е продиктувана от причина, която е много по-сериозна и дълбока от стремежа да се избяга от повърхностната и евтина популярност. И тук от особена полза може да ни бъде прочутата легенда за „Великия инквизитор“ от романа „Братя Карамазови“ от Фьодор Достоевски. С изключително проникновение Достоевски ни помага да разберем истинската причина за забраната на Христос да се разказва за Неговите чудеса. Помага ни да проумеем, че дори разпространението на Благата вест не може да влезе в противоречие с едно основно достойнство, с което сам Бог е надарил човешката личност, достойнство, по отношение на което Бог остава верен независимо от цялото падение на човека – свободата.\nЛегендата ни връща в най-страшните дни на инквизицията, когато в Севилия, Испания, напълно незабелязано, след петнадесет столетия на земята се връща Христос. Тълпата обаче някак си Го разпознава и е непреодолимо привлечена от Него. В този момент се появява кардиналът – велик инквизитор – и заповядва на стражата да залови Христос. Тогава той произнася знаменитата си обвинителна реч срещу Божия Син, Който налага върху слабите и немощни човеци непосилното бреме на свободата, призовавайки ги да предпочетат небесния пред земния хляб. Ето какво заявява към края на своята реч инквизиторът: „Има три сили, единствени три сили на земята, които могат навеки да победят и да пленят слабостта на тези слабосилни бунтовници, за тяхното щастие, тези сили са: чудото, тайната и авторитетът. Ти отхвърли и едното, и другото, и третото и сам даде пример за това. Когато страшният и премъдър дух Те постави на върха на храма и ти каза: “Ако искаш да узнаеш дали си Син Божи, хвърли се долу, защото е казано за оногова, че ангелите ще го подемат и ще го понесат и няма да падне, и няма да се удари, и ще узнаеш тогава, дали си Син Божи, ще докажеш тогава каква е твоята вяра в Отца Твоего”, но Ти, като изслуша, отхвърли предложението и не се поддаде, и не се хвърли долу. О, разбира се, тука Ти постъпи гордо и великолепно като Бог, но хората, но това слабо, бунтуващо се племе – те богове ли са? О, Ти разбра тогава, че ако направиш само крачка, само движение да се хвърлиш долу, тутакси би изкусил Господа и всичката Си вяра в него би изгубил, и би се разбил о земята, която си дошъл да спасяваш, и възрадвал се би умният дух, който Те изкушаваше. Но повтарям, колцина са такива като Тебе? И нима Ти наистина си можал да допуснеш макар и за минута, че хората ще имат сили за подобно изкушение?… О, Ти знаеше, че подвигът Твой ще се запази в книгите, ще достигне до дълбочината на времената и последните предели на земята, и се надяваше, че следвайки те, и човекът ще си остане с Бога, без да се нуждае от чудото. Но Ти не знаеше, че щом само човек отхвърли чудото, тутакси ще отхвърли и Бога, защото човекът търси не толкова Бога, колкото чудесата. И тъй като не е по силите на човека да остане без чудото, той ще си насъздаде нови чудеса, вече собствени, и ще се поклони на знахарското чудо, на бабешката магия, макар да е бил сто пъти бунтовник, еретик и безбожник. Ти не слезе от кръста, когато Ти викаха, подиграваха Те и Те дразнеха: “Слез от кръста и ние ще повярваме, че си Ти.” Ти не слезе, защото все пак не поиска да поробиш човека с чудото и жадуваше свободна вяра, а не чудесна. Жадуваше свободна любов, а не робските възторзи на роба пред могъществото, което го е ужасило веднъж завинаги. Но Ти и тук съдеше за хората твърде високо, защото те, разбира се, са роби, макар да са създадени бунтовници. Озърни се и съди, ето, изминаха 15 века, иди ги погледни: кого издигна Ти до Себе Си? Кълна се, човекът е по-слаб и създаден по-низш, отколкото Ти мислеше за него! Може ли, може ли той да извърши същото като Тебе? Ти го уважаваше толкова, а постъпи така, като че си престанал да му състрадаваш, защото твърде много поиска от него, и кой направи това – Този, Който го възлюби повече от самия Себе Си!“\nДори и никога да не прочетете целия роман, си струва често да препрочитате тези думи. Този, който истински обича, не принуждава с нищо и в нищо. Бог, Който е Любов, дава в Христос оглушителен пример за това. Всемогъщият и всесилен Бог, за Когото няма нищо невъзможно, сам прави невъзможно за Себе Си да манипулира човешката свобода, да застави човека да Го обича и да Му се покорява. Бог избира да остане „безсилен“ по отношение на тази свобода, която сам е дарил на човешките чеда, избира докрай да охранява достойнството, което е дал на единственото творение, което е създал по Свой образ. Затова Христос отхвърля изкушенията на дявола в пустинята и не върши чудесата Си самоцелно, за да демонстрира Божествената Си мощ.\nЧудесата на Исус Христос са знамения на милосърдната любов, възвестена както от Стария Завет, така и от Новия. Четенето на Евангелията ни позволява да разберем, да почувстваме, че източник на Исусовите чудеса е любящото и милосърдно сърце на Бога, което в същото време се явява живо, пулсиращо човешко сърце. Христос извършва тези чудеса, за да предизвести победата Си над всяко зло, съществуващо в света – физическото зло, нравственото зло, т.е. греха, и накрая – победата си над сатана, който в човешката история се явява “баща на лъжата”. Внимателното изучаване на евангелските текстове ни позволява да забележим, че никаква друга причина не може да обясни всички “чудеса и знамения” на Човешкия Син, освен любовта към човека, милосърдната любов.\nВ Стария Завет пророк Илия ползваше “огън от небето”, за да потвърди своята пророческа власт и да накаже маловерието (вж. 4 Цар. 1:10). Когато апостолите Яков и Йоан се опитвали за уговорят Исус да накажат с “огън от небето” едно самарянско село, което им отказало гостоприемство, Той решително им забранил да сторят това: “Вие не знаете на какъв дух сте; защото Човешкият Син не е дошъл да погуби човешки души, но да спаси.” (Лука 9:55). Нито едно от чудесата на Христос не е послужило, за да бъде наказан провинилият се човек. Нито едно от Неговите чудеса не е послужило, за да принуди волята на човека.\nІІІ. Бог желае нашия свободен отговор, желае свободна, а не чудесна вяра от страна на тези, които Го търсят. И това е също важна част от разказа, който Евангелието представлява. Апостол Йоан ни уверява, че „в любовта няма страх“ (1 Йоан. 4:18). В нея няма и принуда. Евангелието е разказ, който апелира за свободен, непринуден отговор. Като разказвачи на този разказ ние също трябва да имаме търпението и деликатността, която Христос проявяваше по отношение на Своите съвременници. Като хора, които се наричат с Неговото име, ние трябва да се откажем от всяка манипулация, подвеждане и принуда в делата на вярата, дори когато целите ни са добри сами по себе си. Нека да не забравяме, че когато разказваме, ние сме призовани да кажем на другите какво е направил Господ за нас и как се е смилил над нас. Призовани сме да разкажем за един Бог, Който заради нас отхвърли изкушението да слезе от кръста, за да се научим свободно да желаем и търсим Него, а не чудесата Му, да ценим връзката си с Него повече от всичко, което бихме могли да получим от Него. Затова и в Символа на вярата ние не казваме: „Вярваме в чудесата…“, а изповядваме: „Вярваме в един Бог Отец, … в един Господ Исус Христос,… и в Святия Дух“. Вярваме в Бог, Който е Любов въплътена и разпъната, Бог, Който желае от все сърце, с любов и без принуждение да участваме в разказа, който самите ние сме призвани да разказваме, да споделяме вярата, която търси Бога заради Него Самия.


"Болка и страдания" срещу тавана на обезщетенията при смърт на пътя | Клуб 'Z'\nСилен адвокатски отпор срещу прага от 20 000 лева за т.нар. неимуществени вреди\n08.11.2018, 19:21 ч.\nпоследна редакция 08.11, 19:21 ч.\nПредседателят на Комисията по бюджет и финанси на 44-ото НС Менда Стоянова. Снимка Веселин Боришев\nСилен адвокатски отпор, подкрепен от разкази на хора, загубили деца на пътя, срещна законодателното предложение за въвеждане на таван от 20 000 лева при изплащане на обезщетения за неимуществени вреди. Двучасовата дискусия днес приключи без гласуване на промяната в Кодекса за застраховането, направена между първо и второ четене от Менда Стоянова (ГЕРБ) с главен аргумент, че в противен случай застраховка "Гражданска отговорност" ще поскъпне минимум с 40%.\nС тълкувателно решение от края на юни т.г. Върховният касационен съд разшири кръга на лицата, които могат да претендират за неимуществени вреди - т.нар. "болки и страдания", ако са загубили близки в пътнотранспортно произшествие (ПТП) - срещу доказване на изключителни емоционални връзки.\nДискусията в парламентарната Комисия по бюджет и финанси се състоя в претъпкана зала, в присъствието на адвокати, застрахователи, представители на Министерството на финансите, Комисията за финансов надзор (КФН) и Гаранционния фонд, неправителствени организации, близки на загинали на пътя, омбудсмана Мая Манолова.\nПредседателят на комисията Менда Стоянова мотивира предложението си за временен праг, спряно от премиера Бойко Борисов до провеждане на широко обсъждане, с аргумента, че трябва да бъде изработена методика, защото сега обезщетенията варират от 5000 до 250 000 лева. Методиката да се съгласува между три ведомства - КФН, Министерството на финансите и застрахователите.\nНезависимо че всички упреци се стовариха върху мен, някой трябваше да каже, че "царят е гол". А нямаше как да стане, ако не бъде внесен конкретен текст за обсъждане, заяви Стоянова, върху която се стовариха упреци за лобизъм в полза на застрахователите. Тя обеща още един, този път "хладнокръвен дебат" по темата, преди да бъде взето крайно решение.\n"Адвокати вече издирват братя, сестри, братовчеди заради обезщетенията"\nАдвокати от Висшия адвокатски съвет, от сдружения и "в лично качество" защитиха решението на ВКС - и разширения кръг на лицата с право на обезщетения.\nМилен Ралчев представи становището на Висшия адвокатски съвет, който не е съгласен със законопроекта и го определи като "прибързан, неаргументиран и лишен от мотиви", като "посегателство върху правовия ред и принципите за определяне на обезщетение за неимуществени вреди".\nТой припомни, че съдът определя обезщетенията по справедливост и те са основани на "трайната емоционална връзка на лицата, загубили близките си". По думите му, ако предложението се приеме, се създава дуалистичен режим - за обезщетяване на неимуществени вреди, резулат от ПТП, и за останалите престъпления, при които има смърт.\nЧуха се адвокатски аргументи от типа: "Даваме ли си сметка какъв сигнал даваме от обществото - ако едно лице е решило да отнеме нечий живот, ще седне зад автомобила и ще го направи, защото ще отговаря за 20 000 лева... " Надигналият се ропот прекъсна онагледяването.\nДруги адвокати припомниха европейската директива от 2012 г., съгласно която не може държава-членка да ограничава кръга от лица, пострадали при съответно престъпление. Тригодишният срок тя да бъде въведена в законодателството е изтекъл още през 2015-а и решението на ВКС попълни тази празнота, стана ясно от изказване на адвокат Николай Димитров. Той и други негови колеги предложиха да бъде направено преюдициално запитване до Европейския съд може ли в такава насока да се променя законодателство.\nДруга група адвокати - Велислав Величков, Емил Георгиев, Валя Гигова приветстваха също решението на ВКС. А Величков в дълго изказване нахока законодателите, че правят такива промени между първо и второ четене, а става въпрос за основни правни принципи и справедливост.\nЗаконодателите: Не с този менторски тон!\nЙордан Цонев (ДПС) се възпротиви.\nКолега Величков, нямахме нужда от тая лекция, не говорим за неограничени нива на отговорност. При смърт, настъпила не чрез ПТП, тогава отговорността е на физическо лице, а при ПТП отговорността е друга. Застраховането е покриване на отговорност до определени нива. Менторски тон в тази комисия, при това адвокатски менторски тон - не. Говорим за застраховка, определена щета се покрива от юридическо лице, което е застраховател, заяви Цонев.\nАко нивото на исковете, които застрахователят ще плаща, е неограничено, и нивото на застраховката ще стане неограничено, тъй като това, което тя покрива, ще се увеличи, констатира депутатът от ДПС.\nЦонев неколкократно подчерта да не се насочва дебата еднопосочно и че не става въпрос за лобизъм в полза на застрахователи, а да се прецени дали няма да фалират застрахователи, тъй като тогава ще се наруши финансовата стабилност. Той постави въпроса какви актюерски разчети има КФН относно "Гражданската отговорност", честотата на случваемост и покриването на щетите.\n"И аз съм загубил брат, протестирам срещу това насочване на дебата. Тук говорим как справедливо да бъдат обезщетени страданията и мъките, защото те не могат да бъдат изчислени. Става въпрос да функционира системата, без да има фалити. Не сме събрали да защитаваме застрахователите, а да има кой да плаща на тия хора", подчерта Цонев.\nЗаместник-председателят на 44-ото НС Явор Нотев ("Атака"/Обединени патриоти), който е и юрист, посочи, че кръгът на лицата, които подлежат на обезщетение, не е бил ограничен от закон, а е следвал от едно постановление от 1968 г., което съдилищата са прилагали.\nПри големия травматизъм, който имаме - два пъти сме надвишили средната европейска норма за смърт на пътя, важното е какво ще направим, за да намалим броя на застрахователните събития, за да не се стига до плащания, там трябва да се акцентира, заяви Нотев.\nПоздравления за куража да сложите пръст в раната, трябва да доведем докрай този дебат, решението не е лесно и на една лесна плоскост, обърна се той към Менда Стоянова.\nЗастрахователите: Ще фалират компании\nОт Асоциацията на застрахователите и от Българската асоциация на застрахователните брокери (БАЗБ) представиха данни и бяха единодушни, че ако не се вземат мерки, ще има фалити на дружества, а "Гражданската отговорност" ще поскъпне в пъти, което ще създаде социално напрежение. Те напомниха, че всяка заявена - по съдебен или доброволен ред претенция, те са длъжни по закон да я провизират (т.е. да имат заделени средства), дори и съдебното дело да не е приключило.\nОт БАЗБ обявиха, че 800 милиона лева е собственият капитал на целия застрахователен сектор, който предлага "Гражданска отговорност", а претенциите могат да стигнат 1.3 милиарда лева. Оттам изтъкнаха, че секторът няма никакви приходи от инвестиции в последните пет години - "защото такава е макроикономическата ситуация".\nЩе фалират няколко компании, предупредиха от асоциацията и припомниха, че след фалита на "Олимпик" 200 000 души "влязоха в нашите офиси, за да платят пак застраховка, а тогава беше казано, че този пазар трябва да се укрепи".\nБез таван на обезщетенията, хората ще почнат да плащат по-високи застраховки, но хората са на ръба, предупредиха от БАЗБ.\nКакви данни представиха застрахователите, след като бе обявено решението на ВКС в края на юни - по данни за последните три месеца: август, септември, октомври, до момента от новия кръг лица има заявени 318 претенции, от които 145 по съдебен ред, останалите - по доброволен ред.\nВ тези претенции са 828 наследника от новия кръг лица, а исковете са за около 100 милиона лева - само за три месеца. Това означава, че застрахователите трябва да ги "покрият" с пари, независимо дали делото е минало или не.\nСредно 700 са смъртните случаи на година в България.\nПлаши ни кръгът от роднини - баби и дядовци, внуци, които досега не бяха обезщетявани, казаха застрахователи. Те дадоха пример с иск за обезщетение от името на внук, роден след смъртта на дядо си, починал при ПТП, с мотив "болка и страдания".\nЕксперти обясниха, че в развитите европейски държави "това, което има ясна математическа стойност, са икономическите последствия, настъпили при една смърт, и практиката е да се обезщетява през имуществото".\nТук имуществени искове почти няма, всичко се прави през болки и страдания, което изкривява реалността, истинските имуществени искове трябва да растат, за да са справедливи, искаме лимит за един единствен компонент - болки и страдания, защото тук се появяват изкривявания, настояха застрахователи, като подчертаха значението на проблема за стабилността на целия финансов сектор в България.\nКолеги адвокати, ще убиете кокошката, и това е ужасяващо, обърна се шефът на Асоциацията на българските застрахователи Светла Несторова към адвокатурата.\nКонстантин Велев от Асоциация на българските застрахователи също потвърди, че ситуацията на застрахователния пазар след решението на ВКС коренно се е променила. За 2017 премийният приход е 650 млн. лева за целия пазар, 450 милиона лва са изплатени, има резерви за 1.020 млрд. за предстоящи плащания.\nЗадължени сме по закон всяка една претенция, заявена по съдебен или доброволен ред, да я резервираме. Виждаме първите решения на съда (след решението на ВКС - б.р.) и не можем да намерим тази изключителност (при доказване на емоционалните връзки - б.р.), която търсим, тъй като е оставено на субективната преценка на съда, каза Велев.\nТой цитира становище на Висшият адвокатски съвет, според което доказването на неимуществените вреди е лесно, а обезщетенията са почти стандартизирани, а разликите не се дължат на индивидуализиран подход, а "на неясни от правна гледна точка причини". Той даде пример със съдебно решение на два различни състава на Софийски градски съд за двама загинали млади хора на задната седалка на автомобил, единият на 18, другият на 19 години. В единия случай е присъдено обезщетение от 120 000 лева, в другия 200 000 лева на родител.\nЧувството за справедливост на съда може да бъде много различно при почти сходни ситуации, каза Велев. Той даде и друг пример с решение на белгийски съд, присъдил 17 600 евро за "болки и страдания" и 346 000 евро за имуществените вреди от загубата с доказване на доходи.\n"С данъчна декларация. Ами ако не си ги декларирал?", чу се реплика от залата.\nБлизките на жертвите: Страданията не се измерват с пари\nАнелия Терзиева, майка на убития през 2016 г. на пътя 23-годишен Николай Терзиев, призова да оставят съдът да реши за обезщетенията.\n"Майка съм на Ники Терзиев, неговият убиец беше прибран в затвора в петък за 5 години. Това е първата победа в нещастния ми живот. Защо всички треперите да не фалира някое дружество. Нали сте се клели в интересите на народа. Не ме интересуват тези 20 000 лева, обидно ми е, че някой е оценил скръбта ми за 20 000 лева", заяви тя.\nНека съдът прецени, за какво ни е иначе тоя съд, каза Терзиева.\nАнгел Борисов, загубил също дете на пътя, заяви, че сумите за "Гражданска отговорност", с които се плашат хората, не са верни. Той представи свои сметки, според които застраховката няма да поскъпне с повече от 33 лева средно.\nАми ако става въпрос за загуба на дете - как ще го оцените?! Няма материална щета, цинично погледнато, даже ви олеква. Ще ви дам пример какво е. Нали знаете, като сънувате, че детето ви го няма. Събуждате се и ви трябват пет минути да се осъзнаете... Ами ако това не е пет минути...\nИлия Тодоров от Българска федерация на пострадали при катастрофи отбеляза, че съдът проучва и търси връзка, по-силна от обичайната, при установяване на кръга от лица, които претендират за обезщетения. Например баба и дядо са отгледали внуче като свое дете, тогава съдът би определил обезщетение, каза той.\nОтносно средната цена на цитираните обезщетения, Тодоров коментира, че средната от 117 000 лева е след натрупаните лихви и съдебни разноски. Защото в повечето случаи тези дела се точат 4-5 години, при присъдени 80 000 лева, за пет години лихвите са 40 хиляди, отбеляза Тодоров.\nМайка на загинало на пътя дете предизвика бурни възгласи на присъстващи адвокати с изявлението си: "Колко от тук присъстващите адвокати вземат процент от обезщетенията на пострадалите при катастрофа? Виждам адвокати по знакови дела, взели доста пари заради 6 загинали деца, защитавали едни права за "болки и страдания"!"\nАко адвокатът работи без пари, ще го накажат, провикна се адвокат Емил Георгиев в отговор.\nРегулатори и НПО\nБогдан Милчев от Института за пътна безопасност съобщи, че в последните две години пътнотранспортните произшествия намаляват, жертвите и травматизмът също.\nЗа тази година ще постигнем спад с над 15% и тези показатели трябва да се вземат предвид, а вместо това чуваме, че застрахователите и здравното министерство имат увеличени разходи, отбеляза той, но и напомни, че в същото време трябва да се вземат спешни мерки, за да не фалират застрахователите.\nВладимир Савов от Комисията за финансов надзор огласи някои данни:\n"Гражданската отговорност" е тежък сектор, от 2012-2013 към 2016-2017 има увеличаване на щетимостта и ако преди заделяните резерви са били достатъчни, към 2016-2017 има забелижим дисбаланс. Особено във втора и трета група - автобуси и товарни автомобили, където щетите са най-високи, там има недостиг на премията. При леките коли към този момент премията е била достатъчна.\nТой призова да се намери баланса между двата приоритета - защита на интересите на гражданите, застраховани и застраховащи, и финансовата стабилност на сектора, за да не се допуснат сътресения, които могат да окажат верижно влияние.\nСавов подчерта, че вече се очертава недостиг от 200-300 млн. лева, има ръст на броя на заведените дела, присъдени на първа инстанция обезщетения и на този фон има нужда застрахователите да направят нови актюерски разчети.\nПри минимални допускания няма откъде другаде да дойдат тези средства освен от увеличаване на цената на премията, така че увеличаване на застраховката "Гражданска отговорност" изглежда неизбежно. Има недостиг на резерви и средства за обезщетение, заяви заместник-председателят на КФН.\nОт Гаранционния фонд също заявиха, че само за 3 месеца 101 лица претендират за обезщетения - между 100 и 200 хиляди лева. Голяма несигурност идва от квалификацията "тесни емоциални връзки", има претенция от дете, родило се след смъртта на неговия дядо, стана ясно от изказванията.\nВ края на дискусията омбудсманът Мая Манолова също се произнесе. "Не мога да се съглася, че решението на този проблем трябва да се търси изцяло за сметка на гражданите. Този подход, решението да се стоварва на гърба на българина не е честен подход", заяви тя.\n"Не разбрах какви ограничения ще претърпят застрахователните компании в резултат на проблема. Но ако се сложи таван от 20 000 лева, а съдът присъди обезщетение от 200 000 лева, кой тогава ще се застрахова?!", запита риторично тя.\nзаседание, комисия по бюджет и финанси, Гражданска отговорност, КФН, ВКС, Менда Стоянова


Изтегли Clownfish for Skype 4.56 на български – Vessoft\nWindowsИнтернетИнтернет другиClownfish for Skype\nОфициална страница: Clownfish for Skype\nClownfish за Skype – софтуер, за да се преведат на текстовите съобщения в популярния пратеник. Софтуерът съдържа преводачите, които са отговорни за превода на входящи и изходящи съобщения в избраните езици. Clownfish за Skype подкрепя преводаческите услуги от Google, Bing, Promt, Yandex, и т.н. Софтуерът разполага с функция за промяна на гласа с различни звукови ефекти. Clownfish за Skype ви позволява да изпълнявате на масовото изпращане на съобщения и свързване на бота чат, за да се отговори на входящите съобщения. Също клоун за Skype е в състояние да се преиграе на писмен текст и запис на разговорите.\nПреводи на входящи и изходящи съобщения\nМасовото изпращане на съобщения\nStreaming преобразуване на глас\nСъбиране на поздравите\nКриптирането на съобщенията\nИзтегли Clownfish for Skype\nКоментари за Clownfish for Skype\nСофтуер, подобен на Clownfish for Skype\nCookie Monster – мениджър на бисквитки на популярни браузъри. Софтуерът позволява да се създаде списък с бисквитки, за да се предотврати тяхното премахване.\nMiKTeX – софтуер за писане на книги, научни статии и учебници по точните науки, чието съдържание включва трудните математически формули.\nBlender – удобен инструмент за работа с 3D графика. Софтуерът включва широка гама от инструменти за моделиране и създаване на видео игри.


„Блексед 3: Червена душа“ от Хуан Диас Каналес и Хуанхо Гуарнидо – Книжни Криле\nАко „Блексед 3: Червена душа“ е първата ви среща с емблематичния комикс персонаж, то със сигурност ще пожелаете да се сдобиете и с първите два тома. А ако вече сте ги чели, то едва ли имате каквито и да било съмнения относно качеството на третия.\nКакто можете да предположите още от корицата и заглавието, „Червена душа” е своеобразен паралел на началото на Студената война. Каналес и Гуарнидо експлоатират сочната параноя на следвоенния страх и параноя, характерни за „ерата Маккарти“. Комунисти, предатели и шпиони дебнат на всеки ъгъл. Заговорници и доносници, информатори и двойни агенти… Корупция и съмнителни ценности, сблъсък на идеологии и ето, че „Блексед 3: Червена душа“ става още по-интересен. И този път наред с политическите интриги, кримката и приключението не са забравени и характерните за жанра нотки на сив морал, попарени надежди и невъзможна любов.\nСюжетът е на моменти клиширан и шаблонен, но не по дразнещ и досаден начин, а тъкмо обратното – авторите на комикса ни доставят голямо удоволствие, улавяйки типични за онова време и този тип истории моменти, и представящи ги с усет, стил, реверанс към класиката. И за пореден път ни удивляват със способността си да придават типично човешки характеристики чрез животински черти, с невероятна изразителност и чар.\nОще за изданието: https://artline-store.net/product/575/bleksed-3-chervena-dusha.html\nPosted in За всички възрасти, Илюстровани книги, Комикси, Приключенски историиС етикети Artline Studios, Блексед, Комикс, Комикси, Криминале, Приключенска, Студио Арт Лайн, Хуан Диас Каналес, Хуанхо Гуарнидо, Червена душа, илюстрации, комикс албум, художник\nPrevious Article „Комиксът на съвременния екран“ – бедствие в 120 страници\nNext Article „Наръчник на Чарли Джо Джаксън за лятната ваканция” от Томи Грийнуолд\nOne thought on “„Блексед 3: Червена душа“ от Хуан Диас Каналес и Хуанхо Гуарнидо”


Сайт на академик Николай Левашов – Видеоматериали – 5\nСтраница 1, 2, 3, 4, 5, 6,\nИнтервю за телевизионния канал ДТВ\nМосква, 28 януари 2011 година\nПо молба на московския телевизионен канал «Дариял» (ДТВ) на 28 януари е било записано половинчасово интервю, което Николай Левашов е дал за предаването «Апокалипсис. Гибел на планетата» от документалния сериал «Секретните файлове» (режисьор: Екатерина Давъдова, Евгений Шахматнов). На 7-ми март, когато предаването е било излъчено в ефир на ДТВ, зрителите са могли да видят само няколко неголеми фрагмента от интервюто с обща продължителност около 5 минути. Най-важното и интересно от казаното от академик Н.В. Левашов в предаването е било изрязано. А вместо това на зрителите пак са били наложени стар и изтъркани версии за «глобалното затопляне» и крещящото «край на света», които са безпочвени. Възниква въпросът: кой има полза от такова изопачаване на реалността? Качена е пълната версия на интервюто, за да може да се направи сравнение...\n32 минути. AVI, 720x404, Xvid, 373 МБ\nСвали – Архив-1, Torrents.ru\nМосква, 29 янури 2011 година\nТази среща се смята за юбилейна - двадесет и пета! В действителност, обаче е имало много повече подобни срещи. Това ясно се вижда от сайта, от раздел „Видео”, където лесно могат да бъдат преброени качените видеозаписи. На тази среща нямаше нито юбилейно тържество, нито поздравления, нито подаръци. Вместо това имаше море от най-интересна, а понякога и уникална информация, щедро дарявана на хората. Имаше много въпроси и много отговори, имаше смях и тъга, имаше знания, леещи се с широк поток върху всеки, който иска и е готов да ги възприеме. На срещите са започнали да идват хора не само от други градове на Русия, но и от други страни и континенти. Това е мястото, където хората се запознават, общуват, намират нови приятели и съратници, започват да работят заедно и да се борят. Тук винаги царят спокойствие и доброжелателност. Хора все едно се пречистват, стават по-сдържани и търпими, по-любезни и разбиращи. Всъщност, точно това е процесът на просветление със знание - колкото повече човек научава и започва да разбира, толкова повече той се отдалечава от царящото невежество и животински начин на живот, толкова по-високо той се изкачва по стълбата на еволюционното развитие и толкова по-високо става нивото му на просветление със знание. И толкова по-голяма става отговорността му за всяка негова дума, за всеки жест, за всяко негово действие... Кратък репортаж за срещата може да се прочете в статията «Юбилейна среща на Н.В. Левашов»...\n171 минути. AVI, 534x300, Xvid, 383 МБ\nСвали – Архив-1, Н-Диск 1, Н-Диск 2, Н-Диск HQ, Torrents.ru\nИнтервю за телевизионния канал ТВ-3\nМосква, 10 февруари 2011 година\nПо молба на руския телевизионен канал ТВ-3 академик Николай Левашов на 10 февруари е дал голямо интервю, в което подробно и аргументирано е обяснил това, което се е случвало по целия Свят и главно в Русия през лятото на 2010 година. Материалите от това интервю е трябвало да са част от предаването «Апокалипсис. Климатичен колапс», което е било показано в эфир на 4 април 2011 година. Какво ли е било учудването, когато в показаното предаване нямаше нито дума от записаното интервю, продължителността на което е била повече от 60-минути. Обяснение на този «феномен» веднага е било намерено, трябвало е само да изгледаме предаването. То се оказало само едно от многото еднотипни филмчета, с които телевизията старателно дезинформира и заплашва населението… Макар че, следващото предаване от серията «Апокалипсис. ГМО-реколта», излъчено на 1-ви май, напълно е построено върху информацията, съдържаща се в интервю на Николай Левашов, а също така и в статиите му «Антиросийски Антициклон» и «Зрим и незрим геноцид». Авторите на това предаване са успели да намерят множество документални потвърждения на фактите и събитията, които за първи път са били представени от Николай Левашов. Благодарение на това предаването се е получило много съдържателно, изключително интересно и аргументирано, важно за всички здравомислещи и отговорни хора на планетата. Предаването може да се изтегли от Архива или на Торента…\n67 минути AVI, 720x404, Xvid, 449 МБ\nСвали – Архив-1, Н-Диск LQ, Н-Диск HQ, Torrents.ru\nИнтервю за телевизионния канал РТР\nМосква, 16 февруари 2011 година\nВ средата на февруари академик Н.В. Левашов е дал интервю по молбата на телевизионния канал РТР за предаването «Климат. Световна революция». В предаването са били разгледани въпросите, свързани с глобалното затопляне, използването на климатично оръжие срещу Русия и много друго. Неголеми фрагменти от това интервю все пак са били включени в предаването, показано в ефир едва на 4 юли тази година под название…«Жега. Кой воюва с земляните». Както и се е очаквало, най-главният и най-«честният» канал на Русия е показал всичко на обратно. От цялото интервю на Н.В. Левашов са били оставени само 3 неголеми фрагмента с обща продължителност малко повече от пет минути, а останало време е било посветено на показването на всякакви небивалици. Зрителите отново са били подложени на зомбиране с приказки за Глобалното затопляне, предстоящ апокалипсис и други измислени страшни истории, показани с цел да изплашат и да лишат от разсъдък хората, които не са запознати с това, че телевизията се използва за зомбиране на хора и затова не се пазят и гледат „зомбиращата кутия” достатъчно регулярно. А Николай Левашов е говорил съвсем за друго! Вие сами можете да се убедите в това, като свалите и прегледате пълната версия на това интервю…\n36 минути AVI, 720x404, Xvid, 289 МБ\nИнтервю за телевизионния канал РЕН\nМосква, 17 февруари 2011 година\nЖурналистите на РЕН-ТВ са помолили Николай Левашов да отговори на няколко въпроса, интересуващи зрителите на този канал. Въпросите са били свързани с храненето и въздействието на бактериите на умствените способности на човека. На тривиалният въпрос за способността на бактериите да въздействат на човека отговорът е бил положителен и кратък. Това отдавна е известно на всички мислещи хора. А на останалите въпроси Н.В. Левашов се е спрял по-подробно. Особено той е подчертал вредността за човека на храните, създадени на основа на Генно Модифицирани Организми (ГМО). Западът настойчиво налага такива ГМ-храни на целия свят. Но те са скрито оръжие, което води до безплодие и до мнозина преди невиждани болести на човека. Това е истинско Оръжие за Масово Унищожение (ОМУ) на хората! И ако ние без да мислим ще дъвчем всичко онова, което ни пробутват в магазините, то реално ние ще тровим себе си със смъртоносни отрови, купени с наши собствени пари…\n38 минути AVI, 534x300, Xvid, 160 МБ\nМосква, 26 февруари 2011 година\nТова е петата година откакто академик Николай Левашов почти всеки месец провежда срещи с читатели си. Ако отчетем факта, че през цялото това време книгите и статиите му могат да се копират безплатно от неговата страницата в интернет, то става ясно, че целта на тези доста ангажиращи мероприятия е - не да се спечели евтина популярност сред хората и не да се постигне в резултат на това финансово благополучие, а нещо съвсем различно. Николай Левашов се опитва отново да научи хората да мислят самостоятелно! Опитва се да научи хората да анализират постъпващата информация и да я оценяват в съответствие с реалната основа на знанията, която е станала достъпна за всички желаещи благодарение на книгите и статиите му. Академик Н. Левашов се опитва да ни събуди от менталния сън, в който сме били през последната Нощ на Сварог - природен феномен, който е продължава малко повече от хиляда години и е приключил през 1995-96 години. Той се опитва да ни помогне да се върнем в разумно състояние, отново да станем Разумни Хора, да се върнем към високото еволюционно ниво на развитие, което сме загубили след ужасната световна война и планетарна катастрофа, организирана от Тъмните сили на Земята преди малко повече от 13 хиляди години. Това са истинските цели, които преследва Николай Левашов и за да ги постигане изразходва време от живота си за да просвети русите, за да популяризира малко известната информация, за да защити нашата страна и планета от опитите за унищожаване им по най-различни начини и с най-различни средства. Кратък репортаж за срещата може да се прочете в статията «Знания - изгубени и открити отново»…\n169 минути AVI, 534x300, Xvid, 431 МБ\nСвали – Архив-1, Н-Диск LQ, Н-Диск MQ, Н-Диск HQ, Torrents.ru\nМосква, 2 април 2011 година\nНякои «доброжелатели» настойчиво се опитват да наричат секта създаденото от мен Движение. С това те не само демонстрират пълното си невежество по въпросите свързани с сектантството, но и раскриват тези, които са поръчали изготвянето на полуграмотните етикети за нас. Като използват недостатъчната осведоменост на населението по въпроса, те се стремят да сложат етикет «секта» на всяка организация, членовете на която не желаят да попиват манталитета на човекоподобни животни, който различните сионодемократи толково много се стараят да ни наложат. Независимо от това, че понятието «секта» по определение се отнася само към религиозните организации, руссионската власт (властта на сионистите в Русия) постоянно се стреми да нарича с думата «сектанти» всякакви хора от тези, които не желаят покорно да се превръщат в тъпи роби, а се стараят да научат истината за себе си и за своята наистина Велика Родина. Хората, които обичат Русия и руският народ, руската култура и изкуство. До какво ли ниво на злоба и ненавист трябва да се стигне, че направо, без да се вникне в смисъла, да се очерня всичко, което е свързано с Русия и руският народ, с борбата му в продължение на много стотици хиляди години за земната цивилизация със социалните паразити, появяващи се под различни маски?! Колко много те ни мразят и всичко, което има дори и малко отношение към нас! Мразят и се стремят да унищтожат всичко! А някои от особено смелите «доброжелатели» изпращат прекалено смешни писма…\n174 минути AVI, 528x300, Xvid, 475 МБ\nИнтервю за телевизионния канал ТВЦ\nМосква, 13 април 2011 година\nТова интервю така и не излезе в ефир. Защо? Този въпрос е по-добре да бъде зададен на тези, които дирижират всички тези телевизионни компании. Но по-скоро работата е във това, че Н.В. Левашов говори истина! Това не са специално измислени лъжи, пълнещи главите на зрителите с глупости чак до вкарването им в безсъзнателно състояние, Николай Левашов говори голата истина, която нашите врагове много искат да скрият или поне добре да маскират с наукообразни измислици. Той разказва за истинските причини за катастрофата в Япония и обяснява, защо атомните централи не са се взривили. Разказва, защо радиацията от Фукушима не се е разпространила във всички посоки, както би се случило при подобна авария, а само на изток, т.е. към Русия и въпреки това не е била допусната радиация в страната. Левашов е представил много интересни подробности за климатичното оръжие, използвано срещу Русия през лятото на 2010 година и срещу многа други държави. Николай Левашов успокои аудиторията по повод на апокалипсиса, с който старателно ни плашат всички СМИ. Той подчерта, че никакви календари нямат към това никакво отношение. Нашата планета вече е трябвало да загине няколко пъти, но това не са го допуснали и няма да го допуснат в бъдещето. Не затова всичко е било създавано. Той е говорил за още много интересни неща, за които нашите врагове предпочитат да мълчат. Възможно е, именно затова интервюто да не е излязло в ефир…\n50 минути AVI, 534x300, Xvid, 227 МБ\nМосква, 29 април 2011 година\nПо молба на руският телевизионен канал РЕН академик Николай Левашов е дал обширно интервю (петдесет минути) на една от най-интересните теми, която вълнува практически всеки, темата за НЛО. Материалът е трябвало да бъде част от документалния сериал «Секретни територии. НЛО. Установен контакт». На 8-ми юни, когато предаването се излъчи в ефир, едва на 17-та минута успяхме да намерим част от интервюто на Н.В. Левашов с продължителност пет минути. А останалата уникална информация, предоставена от академика, редакторите не са счели за необходимо да покажат на обществеността. Вероятно, има истина в следните думи: «ако бог иска да накаже човек, тогава той го лишава от разум». Невежите са изрязали най-важната и най-интересната информация, която е отстъпила мястото на измислици и псевдо-научни разсъждения в полза на онези, които днес «поръчват музиката»\n50 минути AVI, 720x404, Xvid, 276 МБ\nИнтервю за телевизионния канал МИР\nМосква, 20 май 2011 година\nПо молба на международният телевизионен канал МИР академик на 20-ти май Николай Левашов е дал интервю за предаването «Заедно» на много интересна и дори опасна тема: «Може ли да се управлява времето?». Тази тема сега вълнува всички, т.к. в Русия отново са започнали да се появяват пожари, както това се е случило миналото лято по време на атаките с помощта на климатично и геофизично оръжие (подробности по темата могът да се прочетат в статията «Анти-руски Антициклон»). Интервюто се е получило доста съдържателно, макар че е било кратко, само 22 минути. И все пак на 23 май, когато това предаване се излъчва в ефир, става ясно, че времето е било пропиляно напразно. Редакторите са включили в предаването само няколко кадри от интервюто и тези кадри не са имали никакво отношение към темата, свързана с управление на времето. Затова пък в предаването подробно са поговорили за магията в Мариупол, прослушали са песента на Алла Пугачёва и са прегледали само още два сюжета, с минимум информация в сравнение с тази която би била интересна на здравомислещите хора…\n22 минути AVI, 720x404, Xvid, 256 МБ\nМосква, 28 май 2011 година\nКогато казват, че всеки има своя собствена истина – това е лъжа! Истината е винаги една. Но всеки човек, поради много причини, има собствено разбиране за истината. За самата истина няма значение кой и как я разбират. Например, нашата звезда – Слънцето – свети независимо от това дали хората разбират природата й или не, дали те смятат, че Слънцето се върти около Земята или Земята се върти около Слънцето. Единственият, който действително се нуждае от разбиране на истината – е човекa! И колкото повече той знае и разбира нюансите и подробностите свързани с интересуващия го процес или явление, толкова по-правилно, по-точно, по-близко до истината ще бъде неговото разбиране на процеса. Колкото по-добре и по-точно човекът разбира същността на процесите и явленията в природата и социума, толкова по-нататък по-лесно и по-бързо той се развива еволюционно. Големият прогрес в процеса на еволюционното развитие може да бъде постигнат само за един живот (въплъщение). Трябва само да знаем, как се прави това. Ако човек върви заедно с всички, без да се затруднява с анализ на ситуациите и търсене, може и след хиляди въплъщения да бъдат постигнати много скромни резултати. А ако човек се старае да мисли и да разсъждава, да изпробва и да анализира, доста е вероятно, че той ще успее да постигне много добри резултати само за едно въплъщение. Много зависи от самия човек, от разбирането му за същността на това, което се случва, от неговата зрялост, от умението да държи в ръцете си своите чувства и емоции; от неговата целеустременост и приоритети, които той е определил за себе си…\n173 минути. AVI, 534x300, Xvid, 472 МБ\nНиколай Левашов в предаването «Разговор»\nМосква, 20 юни 2011 година\nВ средата на юни академик Н.В. Левашов е бил поканен да участва в предаването «Разговор» с водещ Александър Мягченков, излъчено по телевизионния канал Столица. Темата на този разговор е била разработване на климатично оръжие и използването му против Русия. Предаването е било излъчено в ефир на 20 и 21 юни с обща продължителност 39 минути. Въпреки опитите на г-н Мягченков да се представят всички проблеми в светлината на шегите, Николай Викторович успя да даде на зрителите много и наистина важна, и нужна информация, да разкаже за това, за което преди никога не се е говорило нито по този, нито по другите телевизионни канали. Това, което се случва днес на планетата ни, не е измислица, нито компютърна игра, нито лош игрален филм. Войната против човечеството не просто върви на пълни обороти, но и стремително приближава финала си, а този финал е много неприятен за нас. Ако ние не осъзнаем опасността от тази война, тогава враговете ни просто ще ни унищожат изцяло…\n39 минути AVI, 720x550, Xvid, 452 МБ\nМосква, 25 юни 2011 година\nОбщият брой на свалените от сайтовете ни книги постоянно расте, макар че това изобщо не се харесва на социалните паразити и верните им слуги. Интензивността, с която се свалят книгите, постоянно расте, а хората посещават срещите с читатели на книгите на Николай Левашов дори по време на отпускарския период. Всичко това убедително показва, че при все повече хора се събужда интерес към живота, към миналото, настоящето и бъдещето на нашата цивилизация, към Знанията. В продължение на много векове усилено са се стараели да ни превърнат в човекообразни животни, да ни поробят и унищожат. От както се е почшило християнството в Русия църковната шайка е била една от първите, която неутолимо е зомбирала и унищожавала населението ни. Дори и сега върховният монах на Русия публично заявява, че славяните –« това са хора втори сорт, те са почти зверове…» Възможно е, този поп да смята, че законите на Русия не са разпростират върху служащите на църковната корпорация? Че църквата в Русия наистина е отделена от държавата? Това би било много добре, но реално това не е така. Днес църквата нахално се бърка във всички сфери на живота ни: и в образованието, и в органите на законодателната и изпълнителната власт. Днес църквата не се срамува и изисква да й се върнат (?) сградите и земите, които тя някога е иззела от руския народ. Днес църквата търгува със злато, алкохол, многобройни услуги. Днес църквата вече не се крие зад своята паразитна същност зад маската на смирение, църковното служение, всеопрощение и други лукави образи, с които тя лесно е лъгала доверчивите руси в продължение на много векове… Днес църквата е показала истинското си лице – лице на главния ни враг, който тя е била в продължение на всичките тези тъмни и кървави столетия…\n179 минути AVI, 530x300, Xvid, 488 МБ\nМосква, 23 юли 2011 година\nПълната статистика на броя на копираните от сайта книги ще бъде готова в края на месеца, но общата представа на количеството посещения на личния ми сайт може да се придобие от данните на брояча, установен на сайта в първия ден на работата му. Броячът е зафиксирал първия милион посетители чак след 5 години работа на сайта. Вторият милион е бил зафиксиран на 10-ти януари 2011 година, което е три пъти по-бързо от преди. А от 10-ти януари до 23 юли броят на посетителите на сайта се е увеличил с още 1,5 милиона човека! Това означава, че броят на хората, които се интересуват не само от храната и от развлеченията, постоянно расте. От сайта всеки месец се свалят десятки хиляди копия на книгите и стотици хиляди копия на статиите – серьозни материали, прочитането и разбирането на които изискват определено напряжение и усилие. Никой няма да може да накара страничния човек да посети нечий сайт и да копира от него някакви книги и статии. Данните на статистиката показват, че на много хора е интересна информацията, събрана на сайта ми – знанията, изложени в книгите ми и публикациите. Това не може да не радва, защото докато хората сами не започнат да се връщат към Човешкия облик, бъдещето на нашата цивилизация ще е под голям въпрос! Никой не може да премине еволюционния път на друг човек вместо самия него. Всеки конкретен човек може и трябва да го направи самостоятелно. А за улеснение на тази задача са предназначени моите книги и статии, които разкриват на всички желаещи реалната картина на Мирозданието, реалните закони на природата и на живота в социума, задаващи правилното направление на еволюционното развитие…\n180 минути AVI, 530x300, Xvid, 508 МБ\nМосква, 3 септември 2011 година\nНашите врагове изобщо не искат хората да узнаят за великото минало на нашата цивилизация, продължавало хиляди векове. Те не искат хората да започнат да преоткрият смисъла на живота си, разбиране за това, кои сме в действителност и защо хиляди пъти се въплъщаваме във физическите тела. Нашите врагове изобщо не искат ние да узнаем всичко това, защото премълчаването и изопачаването на информацията е единственото им ефективно оръжие против нас! Докато ние ще се държим като овни, които послушно дъвчат храната си, те с лекота ще правят с нас всичко, което поискат. А както е показал ХХ век, те не са приготвили за нас нищо хубаво. В най-добрият случай са планирали да ни поробят завинаги и да ни използват в качеството на батерийки, като ни отнемат жизнената сила. В най-лошият случай - да се унищожи цялата биосфера на планетата ни. Точно това ние сега и наблюдаваме: поради това, че те не са успели да поробят всички ни, унищожаването на биосферата се извършва много бързо и квалифицирано. Фактът, че самите унищожители също ще загинат заедно с всички нас, не ги плаши! Те са до такава степен зомбирани, че не само разумът им е изключен изобщо, но и инстинктът им за самосъхранение. Хазяите на унищожителите – социалните паразити – не са сантиментални и винаги с лекота жертват зомбираните си роби, без значение от бройката им. Следователно, ако ние не започнем решително да се съпротивляваме на плановете на враговете ни, гибелта на нашата планета и цивилизацията ни много скоро ще стане неизбежна…\n174 минути. AVI, 530x300, Xvid, 489 МБ\nМосква, 8 октомври 2011 година\nПроцесът на копиране на книгите от сайтовете ни върви все така добре – копират се по няколко десетки хиляди екземпляра за месец. Статиите се копират и четат в значително по-голямо количество – стотици хиляди всеки месец. Посещаемостта на сайтовете също бързо нараства… Всичко това не може да не радва, защото това са инструментите, с помощта на които наше то неголямо, но правилно построено Движение постига напълно осезаеми успехи по пътя на събуждането и просвещението на съотечествениците. Това предизвиква дива злоба у враговете ни, защото те вече нищо не могат да променят! Нощта на Сварог завърши и те са се заблудили , че са постигнали всичко онова, което е било запланирано. Но в действителност те общо взето не са постигнали нищо. Да, враговете ни са успели да окрадат мнозина. И ако именно това е било целта на живота им, то тогава – да, те са постигнали своето! Но при нормалните хора такъв вид дейност не предизвиква нищо, освен презрение и отвращение. Целта на живота на човека не може да бъде мошеничество, грабеж, предателство, убийство, лъжа, клевета и други демократични ценности. Подобни жизнени цели временно могат да бъдат наложени върху много заблудени хора, зомбирани до такава степен, че са престанали да разбират «какво е “добро” и какво е “лошо”» (стихотворение на Владимир Маяковский - «Что такое “хорошо” и что такое “плохо”») ! Животът и съдбата на тези хора не е за завиждане. Защото социалните паразити никога не жалеят използваните роби…\n178 минути AVI, 530x300, Xvid, 480 МБ\nМосква, 5 ноември 2011 година\nКомунистите, жириновците и другите либерали с демократите преди изборите усилено ни убеждават, че те служат на руския народ, за Русия. Въпреки това, идеологията на комунизма изобщо не се е променила от времето на СССР и дори от времето на образуването на комунистическото движение в САЩ. Всичките днешни извратени демократични хитрини вече от много векове се използват от паразитите, за да лъжат хората. Лозунгите «Равенство, братство, щастие» не са се появили в Съюза! Тези лозунги са се появили преди хиляди години в Персия през периода на иудейския пуч, описан в книгата «Есфир» от Библията. Още тогава с използването тези лозунги те са провеждали масови убийства на русите (силни хора) и на всички останали славяни. И до днес се продължава същото, с използването на същите или отчасти променени лозунги! И днес се намират невежи хора, сляпо вярващи на громките думи на комунистите и други партии, дори без да се замислят за това, кой и какво се крие зад тези думи. Тези хора са зомбирани и автоматически гласуват за комунистите и останалите иудо-демократите, като старателно защитават правото си на грешка. След това ги оставят да гладуват, тровят с ГМ-продукти и отровена храна, убиват с ваксините и отровни лекарства, лишават ги от работа и средства за съществуването. А те все едно отново тъпо гласуват за убийците си, без да могат и без да се стремят да отворят очи и да видят реалните причини за нещастията си…\n175 минути AVI, 530x300, Xvid, 472 МБ\nНа 2 декември в Москва се проведе Учредителен Конгрес на Обединението на Свободните Профсъюзи в Русия. Председателят на организационния комитет на Конгреса Николай Левашов в своя реч разказа какво представляват «Свободните Профсъюзи» и как в пълно съгласие с Конституцията на РФ те могат да бъдат използвани в качество на инструмент за коренно изменение на целия ни живот. Нормалното управление на страната (истинската «власт на народа») трябва да бъде многопластово. Например, хората, живеещи в един блок или квартал и познаващи един друг, избират един човек, който ще представлява интересите им. Появява се второ ниво. Тези, които са попаднали на второ ниво в своя район, избират ръководител от района. Районните ръководители избират следващия и т.н. Ако някой от избраниците не се справя със своите задължения, то тези, които са го избрали, го сменят по което и да е време. По такъв начин с времето на власт повсеместно ще бъдат избрани най-добрите хора, имащи желание, възможности и способности честно и добросъвестно да се трудят там, където са ги избрали. Днес работата може да бъде започната с повсеместното създаване на Свободни Профсъюзи… Текстът на тази реч може да се свали или да се прочете на сайта..\n33 минути AVI, 534x300, Xvid, 167 МБ\nНа 2-ри декември 2011 година се проведе събрание на избирателите с цел да се подкрепи издигането на Николай Викторович Левашов като независим кандидат за Президент на РФ на предстоящите избори през 2012 година. Провеждането на това събрание по определен начин и с не по-малко от 500 присътстващи избиратели, регистрирани от нотариус, предвидено в съответното законодателство и се явява задължително условие за издигането като независим кандидат. Точно такова събрание бе проведено в концертната зала «Измайлово» на 2-ри декември. Били са регистрирани 590 избиратели, а още над 200 човека не успяха да се регистрират по доста уважителни причини. На видеозаписа е представена неголяма реч на Н.В. Левашов на събранието на избирателите, а към текста са добавени някои интересни подробности от това мероприятие…\n9 минути AVI, 534x300, Xvid, 50 МБ\nИнтервю за телевизионния канал НТВ\nМосква, 5 декември 2011 година\nНа 5 декември 2011 година за телевизионния канал НТВ е било дадено голямо интервю. Тази инициатива на телевизията е била във връзка с издигането на Николай Левашов за кандидат Президент на Русия. Имайки предвид, че някои телевизионни канали не се отнасят много коректно с заснетите материали, интервюто е бе заснето и с камерата на автора. Както по-късно стана ясно, идеята е била много добра, т.к. телевизионната компания НТВ изобщо не пусна това интервю в ефир. Но благодарение на разумната предвидливост всички желаещи все пак ще могат съвършено свободно да гледат и да слушат невероятно интересната двучасова беседа на Николай Левашов с кореспондентите на НТВ и да узнаят много подробности за живота и делото на автора, още не описани или не до край описани в книгите и статиите му...\n128 минути AVI, 534x300, Xvid, 552 МБ\nИнтервю за телевизионния канал Русия-1\nМосква, 8 декември 2011 година\nНа 8 декември 2011 година по инициатива на телевизионния канал Русия-1 е било записано едночасово интервю с Николай Левашов. Издигането на Н.В. Левашов като независим кандидат на длъжност на Президент на Русия е било неочаквано и е принудило централните телевизионни канали да се запасят с поне някакви материали за бъдещия кандидат, за да не се изложат в случай на «непредвидени обстоятелства» – на законното встъпване на Н.В. Левашов в предизборната борба за власт в Русия… Но и това интервю, точно както и предишното, не е излязло в ефир, т.е. е било скрито от зрителската аудитория от демократичните медии. Предвиждайки това, ние качваме пълния вариант на интервюто, записът на което е бил осъществен едновременно с записа на операторите на телевизионния канал Русия-1. Всеки материал за Н.В. Левашов предизвиква устойчив, постоянен зрителски интерес. И това интервю не стана изключение…\n67 минути AVI, 534x300, Xvid, 297 МБ\nМосква, 10 декември 2011 година\nПоредната среща на Николай Левашов с читателите му предизвика такъв интерес, че множество хора, които не можеха дори да се поместят в залата, слушаха от фоайето. Разбираемо е! Кога още веднъж ще имат възможността да слушат на живо самия автор на знаменитите книги! Незадълго до събитието, в петък на 2-ри декември 2011 година, се проведе Учредителен Конгрес на «Обединението на Свободните Профсъюзи в Руската Федерация», веднага след който се състоя събрание на избирателите с цел подкрепа кандидатурата на Николай Викторович Левашов за Президент на РФ. Около 800 човека от различни градове на Русия са пристигнали за участие в събитието. Някои от тях, независимо от непосилните цени в столичните хотели, са останали в Москва, за да дойдат на среща с Николай Левашов и да му зададат въпросите си. А на 4-ти декември в неделя се състоя още едно важно събитие – изборите в ГосДума на РФ. Предварително ни подготвяха, че те ще се съпровождат от масови фалшификации и «подхвърлени бюлетини» за партията на властта. Демократичните спецслужби на нашите врагове и петата колона усърдно са се стараели благодарение на предварително получени зелени пари…\n175 минути AVI, 530x300, Xvid, 470 МБ


Защита на потребителите – Уикипедия\nЗащитата на потребителите се осъществява от различни правителствени и неправителствени организации по света. Тази защита спомага за насърчаване на добри търговски практики и стимулиране на конкуренцията.\n1 Институции и организации в България\n1.1 Комисия за защита на потребителите (КЗП)\n1.2 Европейски потребителски център – България (ЕПЦ-България)\n1.3 Комисия за финансов надзор (КФН)\n1.4 Комисия за регулиране на съобщенията (КРС)\nИнституции и организации в БългарияРедактиране\nГраждани на Република България могат да търсят съдействие от различни институции спрямо спецификата на проблема им.\nКомисия за защита на потребителите (КЗП)Редактиране\nБезопасността на продуктите и услугите;\nКоректността на търговските практики;\nЖалби на територията на Република България;\nКЗП работи чрез:\nНалагане на санкции срещу нарушителите на нормативните актове, по които КЗП има правомощия;\nСпомагане и координиране за налагане на санкции от други компетентни органи, ако проблемът не в нейната юрисдикция;\nИнформиране на потребителите за некоректните търговски практики и опасните стоки и услуги;\nКЗП работи на база собствени разследвания и жалби от потребители. Жалбите се подават след запознаване с условията по:\nЕлектронен път чрез изпращене на електронен формуляр от сайта на КЗП;\nОбикновена поща до регионалния център на територията, на което е извършено нарушението;\nЛично в деловодството на КЗП или в деловодството на съответната районна дерекция при КЗП;\nЖалбите е необходимо:\n1. Да не са анонимни.\n2. Да съдържат следните данни:\nДанни за подателя.\nКЗП разглежда жалби и сигнали, написани на български език, които съдържат име, адрес и телефон за връзка на подателя. Съгласно разпоредбата на чл.179, ал.1 от Закона за защита на потребителите по анонимни сигнали производство не се образува.\nДанни за потенциалния нарушител.\nАдрес на търговския обект или името и адреса на фирмата, телефон и други координати, с които подателят на жалбата или сигнала разполага. Без посочване на тези конкретни факти и обстоятелства не може да се предприемат действия. В част от сигналите до КЗП се посочва, че на територията на определен жилищен квартал, град или местност се извършва някакво нарушение – липса на обявени цени, необявено работно време и др., без да се конкретизира обектът или фирмата. В такива случаи КЗП не може да извърши целенасочени действия и да вземе мерки, за резултата от които да уведоми подателя на сигнала.\nДоказателства – копия от платежен документ (касова бележка или фактура), договор, оферти, брошури и др.\nПри подаване на жалба до КЗП потребителите трябва да посочат подробно всички обстоятелства, като задължително приложат към нея ксерокопия или сканирани документи, които да потвърждават изложеното. За да предприемат действия, контролните органи трябва да имат копия от платежен документ (касова бележка или фактура), договор, оферти, брошури, ваучери, документи, установяващи претенцията по основание и размер и др., в зависимост от проблема.\nЗаконовият срок за отговор по жалба е 30 дни от постъпването на жалбата.\nЕвропейски потребителски център – България (ЕПЦ-България)Редактиране\nЕПЦ-България съблюдава за:\nЗа информираността на българските граждани и помага относно правата им, за стоки или услуги, които са ползвали в друга държава членка на ЕС;\nЗа информираността на гражданини от държави членки на ЕС и помага относно правата им, за стоки или услуги, които са ползвали в България;\nЗабележка: ЕПЦ-България не разглежда жалби на български граждани от търговци, регистрирани в България.\nЕПЦ-България работи чрез:\nИнформиране на потребителите за възможностите, които единният пазар предлага, както и за изисквания на европейското и националното законодателство за защита на потребителите;\nПредоставяне на съвети и помощ в разрешаването на индивидуални проблеми на физически лица, които имат потребителски оплаквания от транс-граничен характер;\nОсъществяване на транс-гранични сравнителни изследвания за цени, законодателство и други области в потребителската защита;\nЕПЦ-България работи на база жалби от потребители. Жалбите се подават след запознаване с условията Архив на оригинала от 2010-08-18 в Wayback Machine. по:\nЕлектронен път, чрез изпращене на електронен формуляр Архив на оригинала от 2010-08-18 в Wayback Machine. от сайта на ЕПЦ-България Архив на оригинала от 2010-12-17 в Wayback Machine. или по имейл;\nЛично в ЕПЦ-България;\nЖалбите е препоръчително да съдържат:\nДанни за подателя. Задължително се изисква пълен адрес (адрес, град, пощенски код) ИЛИ валиден имейл адрес ИЛИ телефонен номер.\nДанни за случая. Максимално подробно изложение на дати и събития, имащи значение за казуса.\nДоказателства. Копия на фактури, касови бележки, бордни карти, онлайн резервации на самолетни билети/когато жалбата е свързана със самолетно пътуване/, кореспонденция по електронна поща с търговеца, ако има такава и др.\nСрокът за отговор по жалба е 30 дни от постъпването на жалбата.\nКомисия за финансов надзор (КФН)Редактиране\nОсновна статия: Комисия за финансов надзор\nЗабележка: Обстоятелства, при които се търси КФН са корупция, корупционни схеми, данъчни злоупотреби, укриване на данъци, неправомерно отношение и нарушения на банки към потребители и др.\nКФН работи чрез:\nЛицензиране и Надзор\nРегулаторната дейност на комисията обхваща изготвянето и приемането на наредби и инструкции, предвидени в законите, издаване на указания и инструкции относно прилагането и тълкуването на Кодекса за социалното осигуряване, Закона за публичното предлагане на ценни книжа, Закона за застраховането и Закона за здравното осигуряване, както и на подзаконовите нормативни актове по тяхното прилагане във връзка с осъществяване на финансовия надзор. Регулирането на дейността на участниците на пазара е съобразено с европейските норми и практики.\nПринудителни административни мерки.\nКФН работи на база собствени разследвания и жалби от потребители. Жалбите се подават след запознаване с условията по:\nЕлектронен път, чрез изпращане на имейл;\nКФН разглежда жалби и сигнали, написани на български език, които съдържат име, адрес и телефон за връзка на подателя. Съгласно разпоредбата на чл.179, ал.1 от Закона за защита на потребителите по анонимни сигнали производство не се образува.\nАдрес на търговския обект или името и адреса на фирмата, телефон и други координати, с които подателят на жалбата или сигнала разполага.\nПри подаване на жалба до КФН потребителите трябва да посочат подробно всички обстоятелства, като задължително приложат към нея ксерокопия или сканирани документи, които да потвърждават изложеното. За да предприемат действия, контролните органи трябва да имат копия от платежен документ (касова бележка или фактура), договор, оферти, брошури, ваучери, документи, установяващи претенцията по основание и размер и др., в зависимост от проблема.\nСрокът за отговор по жалба е 30 дни от постъпване на жалбата.\nКомисия за регулиране на съобщенията (КРС)Редактиране\nОсновна статия: Комисия за регулиране на съобщенията\nОбласти на регулиране от КРС:\nНомера и адреси;\nВзаимно свързване, достъп и линии под наем;\nРадиосъоръжения и крайни далекосъобщителни устройства;\nПазарно регулиране – електронни съобщения;\nКРС работи като:\nПрилага регулаторни мерки, ограничаващи възможностите за възпрепятстване на конкуренцията;\nОтстранява пречки и бариери за конкуренцията в рамките на своята компетентност;\nТретира равнопоставено всички предприятия, предоставящи електронни съобщителни мрежи и/или услуги, при едни и същи обстоятелства;\nПоддържа взаимно сътрудничество с другите регулаторни органи и Европейската комисия за развитие на последователна регулаторна практика и прилагане на европейското право;\nКонтролира прилагането на:\n- нормативните актове в областта на електронните съобщения;\n- принципите и правилата на ценообразуване, предвидени в този закона за регулиране на съобщенията;\n- параметрите и изискванията за качеството на услугите;\n- изискванията за предоставяне на универсалната услуга;\nКРС работи на база собствени разследвания и жалби от потребители. Жалбите се подават след запознаване с условията по:\nЗабележка: В случай, че предприятие, предоставящо обществени електронни съобщителни услуги, не изпълни свое задължение, засегнатите крайни потребители могат в срок до два месеца да отправят писмена жалба до комисията за разглеждане и решаване.\nКРС разглежда жалби и сигнали, написани на български език, които съдържат име, адрес и телефон за връзка на подателя. Съгласно разпоредбата на чл.179, ал.1 от Закона за защита на потребителите по анонимни сигнали производство не се образува.\nПри подаване на жалба до КРС потребителите трябва да посочат подробно всички обстоятелства, като задължително приложат към нея ксерокопия или сканирани документи, които да потвърждават изложеното. За да предприемат действия, контролните органи трябва да имат копия от платежен документ (касова бележка или фактура), договор, оферти, брошури, ваучери, документи, установяващи претенцията по основание и размер и др., в зависимост от проблема.\nЗаконовият срок за отговор по жалба е 60 дни от постъпването на жалбата.\nСайт на Комисията за защита на потребителите\nЕвропейски потребителски център – сайт\nСайт на Комисията за финансов надзор\nСайт на Комисията за регулиране на съобщенията\nВзето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Защита_на_потребителите&oldid=10688982“.\nПоследна промяна: в 09:38, на 15 февруари 2021\nПоследната промяна на страницата е извършена на 15 февруари 2021 г. в 09:38 ч.


ГЕРБ и БСП се захапаха по темата за пенсиите...\n12.11.2019 17:25 1322 2\nНяма как да се съгласим с предложенията на БСП за преизчисляване на пенсиите, защото са в сферата на популизма.\nТова каза народният представител от ПГ на ГЕРБ Светлана Ангелова в реплика към Корнелия Нинова по време на дебата за бюджета на ДОО за 2020 г.\n„Дебатът за пенсиите винаги е свързан с много емоции. Системата е натоварена с нови очаквания. Всички искаме хората да получават по-високи доходи, особено за нашите майки и бащи.\nЕдно са желанията, друго са възможностите на държавата. Българската пенсионна система работи на принципа, свързан с личния осигурителен принос на всяко едно лице, затова има различен размер на пенсията. Няма как всички пенсионери да получават еднакъв размер на пенсиите.\nРазмерът на пенсията на всяко едно лице е на база осигурителните вноски, които е плащало през годините. Тя заяви, че БСП са царе на фалитите и дефицитите и попита дали това искат да стане следващата година.\n„Сега през 2020 г. само една трета от парите за пенсиите се покриват от държавния бюджет, но това, което предлагате вие, няма как да се съгласим. Всичко отива в сферата на популизма, нека говорим с реални числа.\nБСП е преизчислявала пенсиите - не е популизъм нещо, което се е случвало. Това каза лидерът на БСП Корнелия Нинова в дуплика на Светлана Ангелова.\n"Г-жо Ангелова, естествено, че не може да има еднакви пенсии за всички пенсионери. Много елементарно е твърдението, че някой от нас са искал изравняване на пенсиите на всички пенсионери", посоми Нинова.\nТя поясни, че БСП говори за това те да бъдат преизчислени с нов коефициент. "Това означава, че на тези хора с по-ниските пенсии ще се увеличат пропорционално на тези със средни. За уеднаквяване и дума не може да става.\nМоля ви да не говорим с аргументи, че това е популизъм, че ние получихме дефицити, вие фалити. Ако продължаваме така да правим политика, особено по тема, която засяга 2,5 млн. души, на нито един от тях няма да помогнем.\nОбщото между тях е, че живеят зле. Ние тук трябва да решим така, че да живеят по-добре", каза още Нинова. Тя попита къде са парите от Сребърния фонд. "10 или 15 млрд. трябваше да има там. Има 3", коментира Нинова. Според нея ГЕРБ трябва да започнат да спазват законите на държавата.\nЕтикети: Пенсии Пенсионна система ГЕРБ БСП\n2 Yorkshire Flooding & бюджетни пари за катастрофи преди 3 седмици Профил на трол?\nако настъпва такава обстановка , на възвръщане на нуклидните боклуци от пред източното им крайбержие навътре страната им , ние ще дадем ли освен пари , по подразбиране , земя за пренаселнаниците им , заради контаминацията в напр. Юркшир ? Нали , сме в общ отбранителният съюз - както за хубавото (война против външен вряг) , така и за другото (бедствия , проблеми с развитие , така нататък ) . Днес виж още ›› на масата ми е бил един от страринен подход към тематика , историческо : против Ньоелски Договор и прочее . Въпрос е : предвид конкретните "премълчаните" въпроси , има ли смисъл да наливаме вода на старата водна мелница ?\n1 ГЕРБ е Мафия преди 3 седмици Профил на трол?\nПенсията на един "СТАР" пенсионер е 3 (три) ПЪТИ ПО-МАЛКА, отколкото пенсията на един "НОВ" пенсионер, при абсолютно същите условия ! Бойко : пенсионерите да мрат, защото изядоха на Горанчо бюджета !


Директорът на Ансамбъл „Пирин” Данислав Кехайов: Пазете българските традиции, защото само така ще успеем да се самосъхраним като нация и народ – ТопПреса\nДиректорът на Ансамбъл „Пирин” Данислав Кехайов: Пазете българските традиции, защото само така ще успеем да се самосъхраним като нация и народ\nПазете българските традиции, защото само така ще успеем да се самосъхраним като нация и народ. Това каза Данислав Кехайов, директор на състава. „Във всеки един ден, час и минута, всеки един от артистите на Ансамбъл „Пирин” е будител, особено в днешното време на световна глобализация, време, в което имаме най- много нужда до подчертаем своя национален дух и идентичност, да заявим гордо пред света „ние сме България”. Аз смятам, че артистите в Ансамбъл „Пирин” го правят съвсем достойно”, каза още Кехайов. По думите му, през последните години, българската народна музика беше размита от кича, който се предлагаше. „Има една стара сентенция, на един велик стар китайски философ Конфуций, който казва „Ако искаш да разбереш един народ как се управлява и накъде върви, вслушай се в музиката му”. Това напълно е валидно за всеки един народ”, каза още директорът на Ансамбъл „Пирин”. По думите му, в последно време в България се усеща един подем, възвръщане към по- ценностните неща, както в живота, така и в изкуството, като особено това се усеща във фолклора. Повече млади хора започват да се заслушват и да се замислят, слушайки или гледайки изпълнение на фолклорни изпълнители, защото в тях е кодирана една дълбока философия и в песните и в музиката. „Ние сега имаме от това най- много нужда. Забелязал съм, че все повече българи обръщат лице към фолклора. Аз лично смятам, че това е единствената най- адекватна форма за запазване на нашата идентичност”, коментира още Кехайов.\nТоп Преса: Любен Татарски с до три обвинения и на крачка от затвора!\n2 ноември в българската и световната история\nПетьо Кръстев е новият ръководител на ансамбъл “Пирин”