Литературен свят » Българска литература Проза брой 109 септември 2018 » ПЪТУВАЩИ ХОРА\nОбектовото селище - разпиляно върху отсрещната поляна, с кервана от дървени бараки, с етернитовите покриви на столовата и компресорната, остава назад. Камионът свива надясно, понася се по сенчестата страна на дефилето, а подире му пъпле покорна лента от черен пушек.\nВ кабината на колата са тримата: Щерьо шофьорът, Доктора и Йонко - брат на Щерьовата жена. Четвъртият - Мъртвеца - е отзад, в каросерията, под брезентовото чергило.\nПътуват мълчаливо. Пък и какво ли биха могли да си кажат тези хора, събрани случайно в една тясна кутийка. Гледат с уморена досада навън. И виждат това, което безброй пъти са виждали: каменни ридове, плешиви планински гребени, голи сипеи, втурнали се към деретата, тъмната стена на борикака, бистрото юлско небе над планината.\nТази нощ електрическа искра от самотна гръмотевица се предаде по индукция на запалителната инсталация и… забоят експлодира. Ранени бяха двама - бригадирът и помпиерът, а убит - един миньор. От ръководството на строежа наредиха Докторът да придружи убития до селото му - далечна кърджалийска махала. Докторът посрещна това с остра реакция:\n„Защо пък именно мен? Ако беше болен - да, но в случая?…”\nНо началникът на строежа беше непреклонен: „Трябва да се изясни как е станала злополуката.Да се успокоят близките, Доколкото е възможно. В случая ще повярват най-напред на Доктора. Освен това резултатите от аутопсията, медицинският протокол…”\nНямаше друг изход. Доктора разбра, че в края на краищата не може да се измъкне.\n„Приемам - каза най-сетне той, - но с условие: оставяме мъртвия на близките му и тръгваме веднага обратно.”\n„Ваша работа - махна с ръка началникът на строежа. - Впрочем ето го и Шофьора. Разберете се с него. Само венец да не забравите …”\nШофьора беше още по-категоричен:\n„Никакво оставане. Жив или мъртъв, утре сутрин трябва да бъда тук.” И помоли началника на строежа да му разреши да вземе шурето със себе си. „На дълъг път тръгвам, всичко може да се случи… Друго е да си имаш свой човек!”\nВече са извън района на селището. Прехвърлят очертанията на Превала. Задминават Сините ханчета.\nПътуват. Всеки от тях е сам със себе си. Доктора пръв прави опит за сближаване:\n- Цигара? - подава той кутията, но Шофьора не откъсва съсредоточеното си лице от посоката на шосето.\n- Запали ми ти!\nЦигареният дим се дипли в теснотията на кабината. Едва се диша от него. И затова Йонко е залепил нос на страничното стъкло и брои наум малките километрични камъни. Сетне се сеща - вади от джоба си малък транзистор и врътва копчето. В тесния и задушен свят на кабината еква мелодия от цигулки. В началото тихо, едва-едва ги дочуваш, а сетне техният вихър те грабва и те понася…\n- Ходил ли си в това село? - пита неочаквано Доктора и Йонко се сеща да намали транзистора.\n- В същото не, но наблизо - казва Шофьора.\n- За колко ще го вземем?\n- Ако не се случи нещо, за осем часа…\n- За осем? - свирва Доктора с уста. - Много е!…\n- Километрите не са много. Пътят е тежък. Пък и завоите…\n- Тогава давай!\n- Нали това правя.\n- Какво правиш, не знам, ама тази нощ трябва да се приберем. Сутринта ме чака път за София. За мен това е съдбоносно.\n- За всекиго все нещо е съдбоносно - казва Шофьорът философски и въздиша продължително.\n- Така е - съгласява се Доктора и вече вижда в мислите си мрачната картина, която го очаква в края на пътуването: плач, сълзи, сърцераздирателни сцени, живата мъка на хората от родопската махала, залутана някъде в джендема. - Май че и теб зор те гони, а?\n- Къща ще вдигам. Утре ще пристигнат дюлгерите. .\n- Голяма ли ще я правиш?\n- Ами ще видим. Човек трябва да се простира според чергата си.\n- Че е така, така е. Ама къща веднъж се прави.\nВсе нещо трябва да говорят. Това най-добре разбира Доктора и затова разпитва Шофьора за едно и друго около къщата му. И е прав. Ще бъде трудно да пътуват така, смълчани, и да слушат все едно и също - досадното съскане на автомобилните гуми.\nЙонко отново се опитва да улови песента на цигулките. Напипва копчето на транзистора. Мъркане и ръмжене. Нищо свястно не може да долети по ефира в тази клопка между бездната и скалите.\nМомчето въздиша продължително - че как така без радио!\nОт тази негова въздишка колата сякаш се понася още по-неудържимо. Лети покрай белите километрични камъни, покрай трънести храсти и скупчени къпинаци, бързо прекосява мостове и преходи. Пресича дерета и кръстовища. И набира скорост.\nВсе повече и повече набира скорост тази зелена прага, защото всички в нея - с изключение на мъртвия от каросерията - са прекомерно заети и затова много бързат.\nЛети, дори и по планинските завои, които следват един подир друг. Колата неусетно навлиза в покрайнините на големия град. Нетърпеливо ръмжи пред червените светлини на кръстовищата. Мръщи се пред мълчаливите, но педантични стопове.\nЗаобикаля сърдито затворени улици. Подскача по неравни калдъръми. И изведнъж Доктора така сграбчва Шофьора за ръката, че той едва не извиква от болка: на педя от колата, едва видим, зее трап, прясно разкопана улица.\n- Ама че работа! - кисели се Доктора и пали отново две цигари: една за себе си и една за Шофьора. А той спира колата и трие щедрата пот, рукнала от челото му. За миг-два остава надвесен над кормилото - нужен му е малко отдих, за да преодолее своето объркване.\nДобре знае Щерьо какво значи това, да попадне в тази клопка. Не крикът, но и господ не може да ти помогне да се измъкнеш. Страхът от това, което можеше да се случи, полека-лека отънява и крачка по крачка се усмирява.\nИ отново поемат по улиците на града. Най-сетне: магазинът за погребални венци. Един студен свят, макар че навсякъде е задръстено с цветя. Само че - изкуствени. Какви ли не образци на погребални венци. Младо, кокалесто момче сочи венците един по един и обяснява:\n- Тези - показва то разкошни, тежки, натруфени венци. - Тези са най-важните. Например за генерал. Или например за генерален директор… Тези до него - средна работа. Купуват ги от името на профорганизацията или от дирекционния съвет. Тия - търсят ги най-често от Отечествения фронт. Може и от името на някоя бригада. А последните - те са от частни лица: дълбоко опечалената съпруга и тям подобни… Е?\n- Не знам - въздиша затруднено Щерьо. - Загина работник. Наш другар, миньор… Рекоха ми - купи венец.\n- Така, като душа биваше ли го? - пита заинтересовано момчето. - Защото, право да ви кажа, умре ли човек, престава да бъде директор, министър или генерал. Тогава вече аз ги деля… В мен си ги деля… В моята глава: на честни, на малко честни и дяволи. И сам решавам кому какъв венец да приготвя.\nВенецът вече е почти готов. Вярно - в този си вид той не прилича на нито един от предварителните образци. Момъкът опъва върху масата червена лента и дълго топи четката си в бронзовия разтвор. Сетне нанася върху лентата с едри печатни букви: „На нашия скъп другар . . .” Но изведнъж спира:\n- Името на мъртвеца?\n- Името ли? - ахва Щерьо и не прави труд да си го припомни. Та той дори не го е чул. Дълга и тягостна тишина, в която на Шофьора му идва вдън земя да потъне.\n- Името ли? - повтаря той шепнешком. Сетне изтичва навън, където е камионът.\nНито Доктора, нито Йонко знаят името на мъртвия. Единият върти глава, сетне другият. Доктора е този, който се сеща. Измъква от чантата си смъртния акт и намира това, което му е нужно.\nЩерьо отново търчи назад - в работилницата за венци.\nМомъкът вече е изписал с красиви печатни букви: „На нашия скъп другар Пламен Чавдаров от неговите бойни другари - миньори”. Но ето че все още нещо не му харесва. Оправя една или друга буква. И в старанието си - сам не разбира как е станало това - ръкавът на мантата му повлича кутията с разтворен бронз и течността залива надписаната вече лента.\n- Отлично! - удивява се той сам на себе си.\nА Щерьо гледа смръщено - до гуша му е дошло от този пипкав майстор на погребални венци. Ама няма как - трябва да почака и втората лента, която вече се надписва с познатия почерк и текст: „На нашия . . .”\nИ ето че вратата се хлопва шумно. На прага застава Доктора. Изминава половин минута, докато успее да преодолее яростта си. Тогава казва през зъби:\nМомъкът не вдига глава. Дори и с поглед не го удостоява. С педантична точност продължава да изписва буквите една по една върху червената лента. И добре прави, че не се заяжда. Защото Доктора е готов на мига да го срази. В главата му се тълпят какви ли не ругатни и обвинения за обидна простащина.\nНо сега всичко се свършва с една кисела гримаса. Доктора си излиза навън, мърморейки под нос. Подире му - Щерьо, преметнал венеца през рамо.\nИ пак - по лабиринтите на този град. Улиците му са остри и начупени, едва ли и пешеходец може лесно да се оправи по тях, но воланът се покорява на опитните ръце на Щерьо и скоро колата е на централното шосе.\nВ края на града пак спират.\nБензиностанция. А пред бензиновите колонки - безкрайна опашка от камиони, леки коли и мотоцикли. Човешка гълчава като пред всяка бензиностанция. Надвиквания от единия до другия край на опашката. Някой се сърди, ругае и дяволите, и ангелите.\nДоктора и Щерьо се споглеждат. И така - мълчаливо, само с поглед, се разбират. В стъклената стаичка - канцелария на бензиностанцията - те обясняват на отговорника: возим мъртвец. И му казват още, че трябва да стигнат до родното му село тази вечер, за да успеят през нощта да се върнат.\nШофьорът на бензиностанцията, Доктора и Щерьо застават в челото на чакащата колона.\n- Тези другари много бързат… - представя ги бензиновият бог, но повече не казва нищо. Последните му думи се стапят в протестите на чакащите.\n- Добър им час …\n- Много здраве …\n- Та кой не бърза сега?\nШефът на бензиностанцията понечва да умиротвори вулкана от човешки протести. Но къде ти! Още повече това не са какви и да е хора, а шофьори. И тогава той разтваря ръце - какво да правиш с тях. Не мога да ви помогна! Но най-малко Доктора е от тези, които биха си зарязали кончето насред пътя. Изкачва се бързо на стълбичката, опряна на бензиновата колона, и вдига ръце:\n- Другари …\nИ това сякаш е парола за мигновено мълчание. Духовете внезапно стихват. Така, че се чува неспокойното, развълнувано дишане на Доктора.\n- Другари… Возим мъртъв човек. Работник… Наш другар … Тази вечер трябва да стигнем селото му. Чака го семейството му. Близките…\nНад човешкото гъмжило ляга пълно мълчание. Хората напрегнато се споглеждат. Вниманието на всички, като във фокус, се събира в Доктора.\n- От мене минавайте - вика един мустакат шофьор на татра.\n- И от мен - повтаря друг след него.\n- Давайте, давайте… - подемат и други гласове.\nДоктора кима с глава: Благодаря! Прекарва ръка по лицето си и въздиша облекчено. Примъква се към Щерьо, който обяснява на група шофьори, скупчени край него, естеството на своя товар. Побутва го тихичко по рамото:\n- Не зяпай! Камионът веднага ще дойде тук… Прагата се люлее сред този шпалир от хора и автомобили. Мълчат. Като в безкрайно траурно шествие. Тук-там някои от шофьорите свалят шапки. Стискат ги под мишница. Прави, мълчаливи, тези мъже отдават последна почит на мъртвец, когото никой от тях нито познава, нито е видял. Мъжете се скупчват. Край тях минава смъртта. И по-важното. Край тях минава мъртъв човек, на когото те и сега, в последния му ден, са длъжни…\n- На добър път, момчета! - обажда се шофьорът на камион-цистерна и Щерьо вдига благодарствено ръка. Вече отвън, на шосето, натиска рязко десния педал и прагата се плъзга леко, с удивителна лекота, по притихналия асфалт. Свиват вдясно и градът все повече и повече остава назад.\nПо дефилето на реката камионът започва отново да пъпле по стръмното. На места амбриажът леко буксува и Щерьо с голямо старание едва-едва налучква чувствителната точка, където амбриажът освобождава скоростта. Пътят отново се успокоява, той въздъхва и казва полушеговито на Доктора:\n- Май нещо понаду работата.\n- Е! Бързаме…\n- Трябваше така да речеш - другари, бързаме! А то какво излиза? С мъртвия печелим… Не е много в ред това!\n- Добре де! Добре, какво толкова съм казал?\n- Това, че там близките му го чакали тая вечер…\n- Голяма работа! Кой ще вземе сега да проверява. Пък и стига сме дрънкали. И тримата бързаме. Какво толкова?\n- Нищо, само казвам . . .\n- Всеки знае да казва. - Доктора изговаря това просто така, без да влага смисъл, защото разбира, че на простата забележка на Шофьора не може да отвърне с нищо съществено. За да се измъкне от неудобството си, предлага: - Цигара! - Поднася разтворената кутия към Щерьо.\nДоктора го поглежда под око:\n- Твоя работа. Само че едно ще ти кажа: глупаво е да се заяждаш за нищо и никаква работа.\nЩерьо усеща, че Доктора нещо не го обича. Но не го упреква. Негова си работа. И затова приключва делово:\n- На волана ли съм, не обичам приказките. Пък и пътят е тежък…\nВ потвърждение на тази негова мисъл се зареждат завой след завой: остри, ръбести, стръмни, които в края си сякаш докосват самото небе, обли като кравайче. Въобще всякакви… Само душа да му е яка на шофьора. И ето че от притеснение Щерьо неочаквано засвирва с уста. Свири си една от онези прости мелодийки, които човек научава от деня на рождението си. Но от това свирукане Доктора беснее.\nОглежда недружелюбно Шофьора и си казва мислено, че този човек е изтъкан изцяло от безчувственост. И още: че има нещо тъпо и пребито във физиономията му. Но вместо успокоение тази му мисъл го ожесточава още повече. Казва си, че Щерьо е от онези типове, които регулират и храносмилането, и кръвното си налягане хей така, като навсякъде и за всичко си свиркат с уста. Едва сега Доктора усеща малко облекчение - отмъщението му спрямо свирката на Щерьо все пак е доведено донякъде.\nНо ето че след поредния завой асфалтът съвсем непредвидено свършва. Сякаш тук е краят на света. А насреща им мержелее табела. Буквите и едва личат и Щерьо сбутва с лакът Йонко:\n- Отърчи, та виж!…\nИ оттам момчето чете на глас:\n- Движението дотук. Свий вляво!\n- Има нещо загелпено - чеше се по бузата Щерьо, като се мъчи да преведе на шофьорски език нареждането: свий вляво! - Шосето трябва да е в ремонт. Ще свием вляво и ще видим…\nДоктора хвърля кос поглед към двамата.\n- Вляво. А знаеш ли какво е отклонението вляво, а? Питам те.\n- Откъде ще знаем.\n- Тогава? Представи си, че отидат още два-три часа…\n- Възможно е!\nЙонко пристъпя на място.\n- А онова там… Заповедта…\n- Трай бе, гащник - кисели се Доктора на момчето. - Знам ги тия заповеди. - И повтаря: - Давай направо!\nЩерьо е привел чело върху обзорното стъкло на колата и мълчи.\n- Казвам ти - давай!\n- Тая няма да я бъде - извръща се остро Шофьора.\n- Аз отговарям.\n- За камиона отговарям аз.\nИ Щерьо прави завой в тая теснотия на шосето, почти на място.\nДоктора се оттегля мълчаливо в ъгъла на кабината. Затваря се в себе си. Мъчи се да притвори очи, защото знае, че така най-добре ще успокои гнева, който сега го души.\nНаведен над волана, Щерьо гледа съсредоточено напред. Очите му опипват едва ли не всяка педя от шосето. Не му е весело сега и на него. Разбира, че е попаднал в неволя, че по-лошо от това едва ли би могло да му се изпречи на пътя. И с тъжна усмивка си мисли, че неволята е като здравето.\nЗдрав ли си, не мислиш за болести, а като дойдат… Така и неволята. Не те ли засрещне, не ти ли подложи крак, правиш се, че не я забелязваш. Въобще не те интересува… Само че Щерьо е такъв човек, че каквото и да го застигне, няма да се разкисне. Няма да хленчи. Знае си - и радостите, и неволите в живота му са негови. Защо трябва да дрънка за тях? Защо?\nМинават два последователни завоя - единият остър, невероятно остър, така че едва можеш да свиеш колата в него. А другият, напротив, сякаш това е окръжност, рисувана с пергел. Сетне излизат на междуселски път.\nСега вече камионът се понася с лекота и затова никой от тримата не се учудва, че така бързо и лесно стигат до познатото кръстовище. Щерьо спира отстрани на шосето. Оглежда безмълвните посоки, които се проточват оттук. В неяснота е. Чеше се по главата, явно затруднен.\n- А сега накъде? - пита Доктора и няма съмнение, че думите му звучат като обвинение, отправено към Шофьора. Но Щерьо все още се владее. Повдига рамене, което по същество изразява мълчаливото изричане на онази една-единствена думичка, която на всички езици означава едно и също: не знам.\n- Как така не знаеш! Длъжен си …\nВ този миг Щерьо изпитва страшното желание да отвори вратата и да изрита от кабината този досадник. Къде се намира той, за да му държи такъв език. Я го гледай що за господарска птица е…\n- Не се люти - казва примирително Доктора, защото разбира, че е прекалил. И сега търси начин да се измъкне. - Нали викаше, че и друг път си идвал насам. Та аз затуй…\n- Остави човека! - намесва се поривисто Йонко. - И на него му е дошло до козирката. Не виждаш ли?\n- Тогава да си купи шапка без козирка - мъчи се да иронизира Доктора.\nЩерьо поглежда с благодарност момчето. Поглежда и към Доктора - вижда го, разкиснал се е, но очевидно не желае нищо да му каже. И затова мълчи.\nПътуват напрегнато. Все пак най-трудно е на Щерьо. По слепите му очи се стичат тънки струйки пот. Пък и в движенията му все повече прозира нервност.\nДенят отдавна е помръкнал. Белотата му бавно, но сигурно си е отишла. Изтича по дефилето и урвите на планината. На запад гаснат оранжевите петна на залеза. Невидимо светът става подвластен на планинската привечер - внезапна и неопределена.\nПрагата къркори по шосето. Завоите оредяват. Шосето задълго лъкатуши по бреговете на някаква река. Шофьорът пуска фаровете. Сега пътят се катери по стръмния баир и светлините изтръгват от тъмнината силуетите на големи мълчаливи дървета.\n- Фаровете? Какво става с фаровете? - крещи Доктора.\nНапред нищо не се вижда, защото мътилка от сиво и бяло застила простора.\n- Фаровете - крещи отново Доктора.\n- Аз ги угасих - отвръща спокойно Щерьо. - Без тях в това време се вижда по-далече. Погледни …\n- Я спри! Спри! - нарежда Доктора.\n- Спри, ти казвам! Ще отида пеш, за да разгледам обстановката. Иначе цяла нощ ще се въртим в тоя омагьосан кръг.\nДоктора взима кутия кибрит и слиза от колата. Нищо особено.\nНо мъглата полека-лека се разсейва, мътилката й се закача по околните храсти. Вече може да се види оттатък светлината на кибритената клечка.\n- Карай бавно, ако въобще мислиш, че в тая проклетия може да се кара - казва Доктора и с досада мисли, че тази вечер смрачаването започна по-скоро от друг път.\nКамионът пъхти покорно подир двете тесни ивици светлина, която извира от фаровете. Пълзи неуверено, наплашено, сякаш всеки миг ще се подхлъзне и ще се сгромоляса в бездните отляво и дясно. Нервите и на тримата пътници са опънати.\nНо не са изминали и километър, когато прагата се затриса. Внезапно започва да хърка, да хълца, и толкова. Спира като без душа.\n- Какво има? - едва ли не ръмжи Доктора.\n- Спокойно . . . Знам си го аз. Делкото е. От време на време прекъсва. За пет минути работа е … Дай ми френския ключ.\nЩерьо скача от кабината и вдига капака на мотора. Пали подвижната лампа и навежда глава над горещия двигател.\nНаистина - пет минути са достатъчни.\nСтартерът започва да стърже неприятно. Но от мотора никаква вест. Да кюхне поне …\n- Я! - Щерьо се чувствува малко нещо гузен, чувствува се като в небрано лозе. А в погледа на Доктора, отправен остро към Шофьора, се чете: Баба такава!…\nЕдин след друг двамата скачат от кабината на прагата. Доктора щрака припряно кибритени клеч¬ки. И в тези къси светлинни отблясъци виждат нещо, от което мравки ги полазват. Замират почти едновременно на мястото си: Тресавище. Тръбопроводите на язовира са се спукали. Реката е наводнила шосето и го е превърнала в тинесто блато… И все пак Щерьо не се предава. Опитва с остра маневра да даде встрани - сам, на самотното сухо островче. Защото отлично разбира - достатъчно е само колелото да захапе тази сухота, и камионът ще се измъкне оттук.\nНапразно. Задните колела затъват до главините. Калта - гъста и лепкава като туткал, пръска лицата, дрехите и слабините им. Така не може! Щерьо отключва страничния сандък с инструменти и подава на Йонко лостове, брадвичка, чукове и дълги дървени климии. Насичат шумести клони от околните върби. Дълбаят под всяко oт задните колела трапчинка - и напъхват там върболяк, суха трева, шума. Щерьо щрака отново ключа. Но и сега … Пак същото - колелата на камиона продължават да се въртят като безумни в клопката на тресавището.\nИ на тримата им се струва, че това не е локва, а безкрайно езеро, от което никога не могат да изплуват. И сега Щерьо си спомня друг подобен случай, само че той беше далеч оттук, много далеч, там, в родното му село. Тогава камионът също заседна в едно тресавище. Но той познаваше това тресавище. Знаеше го като собствения си джоб и погледна на всичко с насмешка. Беше сигурен, че ще се оправи. Така и стана тогава … Но сега това е чуждо, непознато място. А и тази проклета тъмнина. Има чувството, че тя извира от земята, от храстите наоколо, снема се от небето.\n- Мамицата му мръсна! - ругае гласно той.\n- Е? - не изтрайва Доктора. Очевидно той вече не е в състояние да владее нервите си, защото улавя Щерьо за ревера на ватенката и повтаря пак същото: „Е!” Но Шофьора дори не му обръща внимание. С рязко движение се освобождава от ръката му и казва решително:\n- Ще опитам пак… Този път със синджирите.\nСъс синджирите е същото. Задните гуми така са се загрели, чак димят. Ново хрумване на Щерьо - с лостове той и Доктора се мъчат да изместят едно от колелата на малко по-твърдо място. И в тези напъни Доктора се подхлъзва. Свлича се по пързалката на тресавището, безпомощно разперил ръце. Прави опит да се залови за шибащите храсти, за сухите съчки, край които прелита главоломно.\nИ така, докато цопва в реката. Щерьо не само всичко е видял, но своевременно е предвидил и какво трябва да се направи. Замята дългото въже, което е измъкнал от багажника на колата, и Доктора се залавя за единия му край. Щерьо за другия… И така, докато го извлече на сухо.\n- Вземи - подава му Щерьо ватенката си. - Пуловерът ми е от домашна вълна. Пък имам и жилетка в кабината…\nДоктора се приютява зад едни високи храста, съблича панталона си и дълго го изстисква от калната вода.\n- Ама че работа! - ядосва се Щерьо.\n- Дявол да го вземе! - тюхка се Доктора. - На нашата глава ли дойде това? По-лошо не можеше да ни се случи, а?\nИ тъй като Щерьо продължава да мълчи, все така вдаден в себе си, Доктора не изтрайва:\n- Разбираш ли на какво се насадихме? Влязохме в капана. А сега трябва да се измъкнем от него. Трябва!\n- Лесно е да се каже - отвръща Щерьо, като оглежда внимателно още веднъж затъналите колела. Потърква се безпричинно по брадата и казва: - Но сами не можем. Някой трябва да ни помогне.. .\n- Каквоооо! - изумява се Доктора.\n- Нищо. Рекох, че някой трябва да ни помогне.\n- Кой? - реагира остро Доктора, но в миг усеща безсмислието на този въпрос и целият се облива в пот.\nЩерьо не отвръща веднага, защото не знае какво точно да каже. Сетне свива рамене:\n- Това не знам. Знам другото. Тази нощ ще прекараме в хотел Звездоброй.\n- Идиот - не изтрайва Доктора. И размахва предизвикателно ръце. - Кой ти е дал шофьорска книжка?\n- Какво искаш от мен? - пита Щерьо, като все още се мъчи да се овладее. Но нервите му вече не издържат и той свива юмруци: - Можеш ли да глътнеш тоя юмрук? Хей така, по късата процедура.\nГняв обезобразява лицето на Шофьора. В този изблик сега се е събрала човешката му мъка и преживяното през този противен ден, и възмущението от черната неблагодарност на Доктора.\n- Ще се разберем ние с теб - заканва се още веднъж Доктора, като благоразумно отстъпва назад. - Ще ти дойде и на теб времето. Нека само веднъж да излезем на чисто.\n- Да опитаме, а? - простенва Щерьо озлобено. - Нямам нищо против, а?\nИ пристъпва крачка към Доктора. Внезапно Йонко скача от мястото си. В тая страшна тишина мом¬чето почти проплаква:\n- Бате! - Улавя се с две ръце за Шофьора. - Бате!…\nМиг на вцепенение.\nЩерьо прекарва шепа по челото си, както прави винаги, когато не знае какво да стори по-нататък. Сетне въздиша продължително. Махва с ръка и кривейки презрително устни, се отпуща на земята. Лудостта, пламнала от умората, от мъчнотията на нощния път, е преминала. Той облизва засъхналите си и попукани устни. Усеща, че започва да се поти, затова вдига термоса - пие дълго и жадно. И се просва възнак на земята.\nДълбока планинска нощ. Боровете са протегнали величествени ръце към небето. Нататък, към небето и боровете, гледа сега Щерьо. И с това се мъчи да притъпи докрай гневните си пориви. Обтяга се така, че кокалите на тялото му изпукват. Сетне започва бавно и уморено да се събува. Бос е, а краката му все още горят.\nКато че ли гореща пепел е поръсена връз тях. Щраква кибритена клечка. Плахата светлина разрежда тъмнината. Само миг. Достатъчен, за да може Щерьо да открие посоката, която му е нужна. Върви бос по тревата и там, в малкото изворче, топи уморените си крака. Режещият студ му носи внезапна бодрост.\nВ това време Доктора също се е проснал на земята и се взира в небето така, сякаш на тоя свят не съществува нищо друго освен той и това небе. И мислено дочува гласа на жена си. Треперещ от вълнение глас:\n„Позвъниха от София. Хей сега, преди малко. От института … Професор Феодоров от Москва е прочел дисертацията ти. Казал - великолепна. Казал дори - и принос от световен мащаб по проблемите на силикозата. Професор Феодоров утре сутринта ще пътува от Москва за Кипър. Пътува за някакъв конгрес. В София ще остане за един час… Само заради теб. От института поръчаха - утре сутринта да бъдеш на летището… Ти сам разбираш.”\nПусто летише … Тъмна празнота наоколо. В центъра на летището самотен човек. Стиска притеснено пътническа чанта под мишница и се оглежда търсещо - наляво, надясно. Вятърът напъва да отнесе шапката му и той я придържа смешно. Та това е професор Феодоров, който напразно чака доктор Дорийски - автор на интересната дисертация върху силикозата и нейните последствия.\nДисертация със световен принос в науката. Голо поле, безмълвна околност. Професорът маха с ръка и си отива. Но ето че сред пустотата на летището се втурва една жена. И нейният вик ранява тишината на деня. Това е жената на Доктора. Спира се на мястото, където преди миг е бил Феодоров, и чупи пръсти. Сетне казва … Не, по-точно крещи:\n„Това е твоята възможност в живота. Твоят единствен шанс… Най-сетне ще се измъкнеш от тия проклети калища на строежите и ще заживееш като хората… Като хората… като хората…” - задълго отеква у него тази дума…\nИ сега, заслушан в суровата и мрачна красота на планинската нощ, той не усеща как все повече и повече у него узрява решаващата мисъл: „Собствено защо да не ги зарежа? Защо да не си тръгна с тях? Та не всичко е загубено още.”\nЦелият е обладан от упорит гняв.\nСкача, стяга обувките, закопчава якето си.\n- Къде ще вървиш сега? Лягай си!\nЗа миг това Щерьово добродушие сякаш обезоръжава Доктора. Но бързо намира сили, за да сгази колебанието си.\n- Къде ли? В края на краищата… Щом трябва, и дяволът калугер ще стане. Тая нощ трябва да се върнем. Трябва, разберете…\n- А не можем - отвръща му все така кротко Йонко.\n- Не можем ли? Искам доказателства. Необходими ми са доказателства, че наистина не можем.\nКазва това и усеща как събира мигом върху себе си погледите на другите двама. Но все едно - отминава ги. Побледнял, с вдигнати вежди, поема припряно напред. Пот се лее от челото му. Хвърля ватенката, съблича и пуловера. Остава ей така - по потник. От време на време спира, за да изтрие очилата си - толкова лесно се замъгляват.\nПоема дълбоко въздух и все така твърдоглаво продължава нагоре. Сякаш с трескавата възбуда на крачките си иска да извърши онова, което досега волята и разумът му не успяваха - да прогони хаоса на нощта, лепкавото отчаяние на мислите, да повярва, че все още нещо може да се направи, та да бъде заранта на летището в София.\nМоже, разбира се. И сега не е съвсем късно. Иска да задържи за по-дълго в гънките на сърцето си тази малка и плаха надежда и затова устните му повтарят все едно и също: не всичко е загубено… Извиква в паметта си срещата с професор Феодоров, влиза мислено в просторните зали на научния институт, върви привечер по улиците на София, а над него се стеле бялата пелена на белия зимен ден…\nТъмната празнота на нощта е страшна. Доктора щрака кибритени клечки. Щрака ги нервно, припря¬но. Все едно - нищо не вижда. Загубва пътеката, затова се катери направо по сипеите и камънаците. Скоро свършва и кибритът му. Напразно рови в джобовете си и нервничи.\nИ продължава да върви сам, като несретник в глухата нощ.\nВраждебната тишина на нощта го засреща. По стръмния наклон вече пъхти. Но не се отказва от намерението си - да намери изход от това положение. Решава в себе си - бури да гръмнат над света, пак няма да се върне, защото именно сега чувствува, че е съвсем близо до целта си. Запотен, трескав, той бърза нагоре.\nНаоколо плътна тъмнина. Само там, далеч, където се сливат небето и земята, дрезгавина. Унила, далечна. Навярно селище. Навярно къмпинг… Дявол го знае точно какво е това! Иначе по целия хълм, пък и наоколо - тъпо равнодушие. Луната, която преди малко грееше щедро, изведнъж изчезна.\nНощта се е притаила в тези хилави храсти наоколо, в сухия треволяк, в буренаците по синорите. Околовръст е истинско бездънно море от мрак.\nСамо един-единствен силует се влачи уморено, но все още упорито към върха на хълма. Това е доктор Дорийски. Лицето му сега е още по-напрегнато. И най-после, вече от върха, вижда това, от което най-много се бои - тъмнина, която се е превърнала в клопка. За него и за другите.\nВетровете брулят самотния силует. Ветрове от всички страни. Мъжът напразно се мъчи да се загърне. Да напъха ръцете в джобовете си. Да се скрие от това кръстовище на халите. Стихиите се блъскат в него. Отчаян, обезверен, безсилен, прави от шепите си фуния пред устата си и вика с все сила:\n- Хора-а-а-а-а! Хора-а-а-а-а!\nВетровете деформират гласа - той звучи дрезгаво, като тенекия. „А аз, идиотът, си мисля, че някой ще ме чуе. Че някой ще се разтревожи за мен!” - мисли тъжно Доктора, докато слиза надолу там, при другите.\nЙонко и Щерьо са на мястото, където ги остави, Йонко чупи сухи клечки от келявите храсти наоколо и ги струпва край огъня. Съчките пращят. Извиват пламъци нагоре. Сякаш могъща ръка засуква тези лумнали горещи езици и ги превръща в огнен маховик на нощта - наляво, надясно…\nЩерьо разтваря пътната си чанта и вади оттам половин хляб и голяма резеница сланина. Сланината реже на тънки филийки, нанизва ги на пръчка и ги поднася към огъня. Сетне реже хляб и го нарежда на вестника, проснат върху земята.\n- Заповядайте! - кани той другите двама и те мълчаливо се приближават до нощната трапеза върху голата земя. Спокойствие. Ала това моментно съгласие за нищо на света не означава, че между Доктора и Щерьо е настъпило единомислие. Не, в никакъв случай!\n- Що не ядеш? - извръща се Шофьора, защото вижда как Доктора мълчаливо се оттегля. - Сланината е един път. Само да я допреш до небцето, и се стапя.\n- Не ти ща ни меда, ни жилото!\n- Опак човек! Това пък какво значи? - пита Щерьо и понеже Доктора не му отвръща, продължава започнатото: реже хляб и сланина. И си мисли. Явно Щерьо не е философ. Не е от хората, които умеят да правят собствен анализ на всяка житейска истина. Но е от мъжете, които са стъпили яко върху тая земя. И има свои непоклатими възгледи за живота. Не е от тези, дето могат да преживеят, като играят на скрито-покрито.\nДоктора е легнал по гръб. Подложил е юмруци под главата си.\n- Човек в живота си има само един шанс - казва той съкрушен. - Изтърве ли го… Днеска сме събота вечер, а утре - неделя сутрин… Утре офейква завинаги и моят шанс. Ясно ли ти е сега? Нали ме питаш, това пък какво значи?\nЩерьо се надига от мястото си. Трие с ръка насълзените си от пушека очи.\n- Шанс - изрича провлачено той. - А какъв е бил шансът на оня горе? - сочи той с глава каросерията на камиона, където е мъртвият миньор. - Какъв ще е бил шансът на неговата майка. Дори и не го познаваме…\nДоктора свива рамене и прави кисела гримаса:\n- Там е работата, че дори не го познаваме. Другари, защо ме гледате накриво. Получава ли един щастие, друг го губи. Така е било. И така ще бъде. Какво съм виновен аз? - Говори отривисто и без задръжки, защото съзнава, че именно сега е моментът, в който трябва да спечели своя терен. Това са мисли, трупани от дълго време в него.\n- Чуваш ли се какви ги дрънкаш? - поглежда го смаяно Щерьо. - Значи какво излиза то - щом един е щастлив, другият трябва да е нещастен, а? - Слага двете си едри шепи на земята, опира се на тях и се полуизправя: - На времето е живял един такъв… Пилат Понтийски… Все искал да бъде с чисти ръчички, ама ако може в чуждата кърпа да се изтрие. И ти си такъв Пилат… А оня там горе - и сочи към каросерията, - оня завалия е наш другар. Напразно се мъчиш да ме ухапеш.\n- Наш другар - свива рамене Доктора. - В случая човекът е мъртъв. Бил е другар само в периода до смъртта си. Това е толкова ясно.\n- Не е така - клати глава Щерьо, вдаден в себе си. - Другар, това е голяма дума. И за живия, и за мъртвия е голяма. А ти какво искаш?… Ама ще знаеш, не е по човешки това …\n- Не е по човешки - повтаря с ирония Доктора последните думи на Щерьо. - Ами човешко ли е заради някого, когото въобще не познавам, да обърквам живота си. И все там, в калищата на джендема, да живея. Всъщност защо ли ви питам? Целта си гоните. Завиждате ми и затова… - Говори със стиснати зъби, като се мъчи нищо да не убегне от погледа му.\n- Ти какво искаш? - пита Щерьо, прехапал устни. Очите му са присвити.\n- Какво искам ли? Дошло ми е до гуша това: длъжен си на този, на онзи, на днешния ден, на бъдещето… И аз съм човек. Искам да живея по човешки: днес, утре…\n- Че живей! Кой ти пречи?\nДоктора поклаща глава, сякаш е очаквал точно този въпрос.\n- Ти! Пък и оня в каросерията… А аз вече не мога така… Аз вече правя пас на това, което животът ми поднася. - Изговаря всичко това на един дъх. Можеше да формулира тази своя мисъл и по-разумно. Но е сигурен, че, така или иначе, смисълът й ще бъде същият. Неприятното е това, че дори и сега, след като каза всичко, пак не му олеква. Отдаден на мъката си, все повече и повече губи възможността да мисли, да разсъждава. Така е, защото гневът все по-настойчиво помрачава разсъдъка му.\n- В какъв смисъл казваш всичко това? - иска да продължи диалога Щерьо. Но Доктора усеща почти физически своята безпомощност. Отегчен е до-немай-къде и прошепва едва ли не механически:\n- Във всичкия. И във всякакъв.\n- В какъв смисъл? - повтаря въпроса си Щерьо.\nПо лицето на Доктора се чете: В какъв смисъл ли? Какво повече бих могъл да кажа? Но защо ти ще ме питаш за смисъла на нещо, което си е лично мое? В последна сметка питането само по себе си е мръсна обида.\nМълчи. Защото знае, че думите никога не изразяват пълната същност на нещата. Че те по-скоро само се докосват до тях. И колкото повече са думите, толкова по-реална е възможността да се деформират същите тези неща. Тогава - защо ще говори за това, в какъв смисъл ще прави пас в живота?\nЩерьо също се отказва от намерението си за по-нататъшен разговор. Махва ръка и кривейки презрително устни, сяда на мястото си. Капнал е от умора. Единственото му желание е сега да се просне на земята. И да заспи.\nВнезапно Йонко скача от мястото си. Ослушва се. Сред воя на вечерния вятър се понасят далечни, чужди звуци. Момчето притиска до себе си транзистора. Очите му блестят необикновено. Очите му греят, пронизват тъмнината. Сетне вдига апарата високо над главата си. И в гъстотата на здрача се понася триумфиращото писукане. Мъжки глас обявява тържествено:\n- Извънредно съобщение. ТАСС предава. След минута двата космически кораба „Восток” ще се скачат. За първи път в историята човек ще излезе в космическото пространство. Светът очаква с трепет… Внимание - след минута.\nИ отново познатото ни вече писукане - светът приема сега този морзов език.\nЩерьо пръв се изправя на мястото си. Остава за миг като зашеметен. И все така зашеметено оглежда двамата.\n- Гледай ти… - шепти смаяно той. - Гледай ти…\nГласът му звучи съвсем иначе. Необикновено. После тупва каскета си о земята, затичва се към кабината на камиона. Вдига седалката и измъква отдолу ловната си пушка: „Дан! Дан!”\nДва изстрела разтърсват здрача. Два изстрела, с които в този затънтен край на света шофьорът Щерьо приветствува смелчагите от двата звездни кораба. Все така, стиснал пушката в ръце, Щерьо остава задълго безмълвен в мрака, но лицето му е живо. То грее в тъмнината.\nА Докторът - неподвижен и мрачен, е свел глава. Все едно му е. Всичко му е все едно. И това „все едно” усеща като топла вода, която обгръща тялото му.\nКой може да определи цената на една цигара в живота на двама мъже? Една цигара означава нова дружба между тях. Една цигара означава мига преди поредния скандал. Една цигара означава въздишка или стон. Или… десница, протегната за разбирателство.\nЩерьо стиска в ръката си цигарата, която преди малко запали. От напрежението и тревогите главата му се замайва. В този миг не желае да мисли за нищо. Абсолютно за нищо. Но може ли? Все пак длъжен е да даде сметка на себе си - какво ще прави оттук нататък?\nВижда това, което ще стане утре сутринта: на празния парцел са наклякали дюлгерите. Пушат и притеснително гледат ту надолу, ту нагоре по шосето. Вижда всичките жестове на ония мъже, които чакат него, за да градят новата му къща. А така, само да седят, няма да издържат дълго. Ще метнат торбите с инструмента на рамо и ще си тръгнат. А сетне върви ги търси…\nПотънал в тези свои тревожни размишления, дори не се сеща да смукне от цигарата, която ръката му продължава да стиска. Нищо - цигарата сама гори.\nОтсреща, в сгъстената тишина на нощта, неочаквано проблясва огънчето и на друга цигара. Доктора смуква продължително. И малка червена светлина огрява долната част на лицето му. Но Щерьо не го вижда. Или се прави, че не го вижда. Доктора отпраща с нервен жест фаса си в тъмнината. Тази малка, почти невидима цигара светва още по-рядко. Отсреща, в океана на нощта, тръгва друг фас.\nТова е остатъкът от Щерьовата цигара. Пада съвсем близко до Докторовата. Щерьо припалва кибритена клечка - и захапва нова цигара. Доктора опипва джобовете си. Явно и той дири цигарената кутия. Намира я, но тя вече е празна. Сега тази кутия в ръката на Доктора трепере като спринцовката в ръката на новак от занаята. Кашля се. Един път, втори път…\nМоже би очаква Щерьо да му предложи от своите. Пак се закашля… Става и тихомълком се приближава до камиона. Отваря кабината и напипва в тъмнината походната си чанта. Вади от нея нова кутия цигари и се връща на мястото си…\nНо отсрещната - Щерьовата - вече е загаснала. Защото очевидно и Шофьора най-сетне е заспал.\nДоктора е сам. Смачква новата цигара и я запокитва встрани. Сега тя не е малка звезда, полетяла към небето. И той разбира: беше му нужна само една цигара, само една-единствена думичка, за да му се отвори човешка пътека в тъмнината.\nРазмахва ръце в душното мълчание и простенва:\n- Край няма тая нощ! Веднъж само да съмне…\nЧоглаво му е на Доктора сега. Може би от този неприятен вкус… Вкус на метал и… Не, такъв вкус има човек само след слънчев удар. Това той знае със сигурност. Оттогава… От онова време, когато тяхната студентска бригада копаеше основите на нов завод.\nПрежуряше. Въздухът беше натежал до бяло. По обед - камбаната заби тревожно. Той беше загубил съзнание. Беше повален от слънчевия удар… Неприятният вкус от слънчевия удар. Вечерта го повикаха в щаба на отряда и съобщиха: „Можеш да си вървиш у дома. Трябва да починеш след удара.” Той завъртя глава: „За нищо на света. Ще остана с другите. С всички. Ще остана докрай…”\nИ още там, на прага на щаба, почувствува как изтича вдън земя неприятният вкус от слънчевия удар. А сега? Защо сега е толкова трудно да се освободи от усещането, че слънцето отново го е повалило? Да, едва в тоя час Доктора си дава сметка, че тогава му е било по-лесно. Знае, че и занапред ще му е трудно, защото да питаш себе си и сам на себе си да отговаряш е едно от най-проклетите неша на тая земя.\nВ този миг Доктора усета как сърцето му се свива. Вижда целия свой някогашен свят така ясно, сякаш годините оттогава досега изведнъж се стопиха. Вижда себе си тогава… Завит е само с винтягата си и въпреки това усеща как обилно се поти тялото му. И особено главата.\nЗнае, че от тази проклета пот цяла нощ няма да може да мигне. Пипнешком намира портфейла си и вади от него грижливо загърнато пликче. Хапчетата за сън! Това е най-сигурното. Както винаги при такива случаи - най-сигурното! Идва му да ги изсипе в шепата си и да ги изпие наведнъж.\nВсе пак се задоволява само с две. Затваря очи и чувствува как в кръвта му се стича всичката тишина на нощта. И от това му става безкрайно хубаво, хубаво, хубаво… Но и в съня си усеща стенанията на вятъра и писъка на дивите храсти. Дочува неясни звуци, плахи и далечни, които витаят наоколо.\nОт тримата сега буден е само Йонко.\nОт ума му не излизат тези два космически кораба, които в тоя миг се дирят един друг в тъмнината на безкрайното небе. Затваря очи и мислено се пренася там, където са безстрашните мъже. Нощна тишина - корава, лепкава, горчива.\nГлавите на космонавтите не се виждат от скафандрите. Телата им са загърнати плътно в космическите костюми. Обувките им са едри, като причудливи слънчогледи. Огнени венци кръжат около космонавтите… И ето че тези мъже се доближават един към друг.\nПрегръщат се. Прегръдката им е гореща, дъхът им пари, стоплен от сълзите им. Йонко е сигурен, че ако отвори очи, ще види пак същото. Защото мисълта за космическия кораб не излиза нито деня, нито нощя от главата му.\nИ не желае с никого да говори за тази своя мечта. Само през зимата, когато се поболя и остана в болницата, каза на бате си Щерьо: „Докато ме няма, ако дойде писмо от техникума … Обади ми!” „Какъв техникум?” - вдига Щерьо рамене в недоумение.\nЙонко се изчерви. Усети, че сърцето му ще се пръсне от вълнение. Но все пак намери сили и каза: „Пратил съм молба до техникума за космонавти. Дал съм тукашния си адрес… Та викам, докато съм в болницата, ако пристигне отговор - обади ми.” „Дадено” - кимна Щерьо с глава.\nЕто и сега така добре вижда в мисълта си: редом с другите той също е със скафандър и космически костюм. Прехвърля се от единия на другия космически кораб. Ох, само да го приемат в техникума за космонавти. Само да стане! … Прекарва пръсти по косата си. Не му се спи. Може да остане така цялата нощ! Докато зората се пукне, няма да заспи, а все това ще си мисли. Все то ще е пред очите му… Здраво вкопчва ръцете си една в друга, като че се здрависва след дълъг път. И така заспива.\nСутринта, щом отвори очи и се събуди, първата грижа на Доктора е да потърси другите. Оглежда трескаво, припряно наоколо. Няма и жива душа. Останал е сам. Съвсем сам. Лепкавото чувство за човешка самотност се утайва като жива болка в душата му. Тя е като остър нож, който се впива в него. Иска да извика. Да повика другите. Отново се оглежда за тях, търси ги, защото в този миг Доктора е забравил себе си.\nА когато подир малко счува човешка гълчава - изтръпва и този неразумен страх от внезапната самота изчезва. От близката горичка изскачат Шофьора и момчето. Подире им - едър, мустакат селянин с четири вола. Впрягат воловете отпред, пред камиона, а Щерьо подава рамо.\nНо коварното буксуване не може така лесно да се преодолее. Камионът продължава да се занася по хлъзгавината на тресавището. Селянинът и Щерьо нареждат върбови клони. Секат снопове от тях и ги застилат в дупките, зейнали пред задните колела. Пак нищо. Тогава една мисъл хрумва на Щерьо. Да опита с крика. Отваря багажника и взема инструмента. Пот се лее от челото му.\nСтича се по веждите му, пада в очите му, изгаря ги. Крикът, стъпил върху голям стабилен камък, върши работа. Гумата е вдигната. Под нея Йонко пъргаво застила речен чакъл и сухи дървета.\nСетне и на втората гума. Така двете задни гуми вече са на твърдо. Селянинът подканя с остена воловете. Гръмва и моторът. Щерьо натиска газта - колата помръдва с педя. Още с една … Най-сетне предните колела захапват твърдо. И повлечен от воловете, камионът излиза на твърдо. Щерьо въздъхва и пали три цигарни - една за селянина, една за Доктора и една за себе си.\nДоктора поема мълчаливо цигарата. И в този миг за пръв път поглежда с благодарност към Шофьора. Той дори не се опитва да скрие това топло чувство и то проблясва в уморените му от безсънието очи.\n- Какво струва услугата, другарю? - пита Доктора и вади портфейла си.\n- Какво ли? - извръща бавно глава селянинът, докато стяга воловете за обратния път. И допълва по селски мъдро: - Аз такива пари не ща. Та от умрял човек ли ще кярувам? Хайдете, че път ви чака …\n- Сполай ти, чичко - трогва се Йонко чистосърдечно.\n- За благата дума - да сте живи и здрави - маха с ръка селянинът и поема с бавна тържественост подир двата чифта волове.\nПрагата отново потегли. Няма я глухата запустяла нощ. Няма я и адската бъркотия.\nПътищата сега са различни: стръмни и равни като длан, сипести и асфалтови. Само небето навсякъде е едно и също. По него шетат разхвърляни облаци, разнищени, обрулени от нощния вятър.\nЕто я и крайната цел.\nКолата спира задъхано пред попътната табела: махала Светлина.\nПусто, глухо, неподвижно село. Мъртво село. Не повече от тридесет-четиридесет къщи са накацали от двете страни на тесния и неравен селски, път. Напечени от слънцето, те сякаш всеки миг ще се взривят.\nЗасрещат старица - посивяла, побеляла.\nПитат я за близките на момчето, което возят. Тоест на мъртвия миньор.\nСтарицата не отговаря нищо. Само погледът й - учуден и разсеян, показва, че тя не е чула нищо от въпросите им. Защото е глуха.\nПолусрутена постройка, от която излиза мъж на патерица.\n- Няма хора в това село - казва той и кашля тютюнджийски. - Само аз дето съм половин човек. И някои и други от дъртите. Мъжете са на мината, а жените берат тютюн… За Пламен Чавдаров ли пипате? Ми той не е от нашето село. Хей от горните махали е, ама като ги заля язовирът, тук се пресели. При вуйчо си живееше… Вуйчо му ли, хей там…\n- Е, добре, добре - кимва с глава Щерьо. И те продължават в тази посока.\nСпират пред посочената къща - дребна, схлупена, запусната. От буренясалия двор тя излиза направо на улицата. Сякаш е гола, открита, беззащитна срещу ветровете и стихията на планината.\nПосивелите от времето мертеци зад къщата стърчат безсмислено и излишно. Къща с един-единствен прозорец. Останалите са кьорави - заковани са с вестници и стари дъски.\nЩерьо се изкачва по паянтовите стъпала на дървено стълбище. А след малко се връща и по лицето му се чете тревога.\n- Лекарства носиш ли със себе си?\n- Защо? - пита стреснато Доктора и Щерьо му обяснява накъсо:\n- Вуйчото на мъртвия миньор е болен. Трябва да е тежко, защото едва диша.\nДвамата - Шофьора и Доктора - влизат в мрачното пространство. В дъното на стаята - старец, почти безплътен, с лице на пустинник. Опира се мъчително на лакти и се изправя в леглото. Гледа ги с изхабените си очи.\nОт пръв поглед личи - старецът е болен. Доктора вади от вътрешния си джоб някакви прахове. Старецът пъхти, сякаш всеки миг ще свърши. Пие на бавни, мъчителни глътки праховете и отново се отпуска на леглото.\nМоже би от треската не осъзнава това, което му говорят двамата мъже.\n- И все пак, на кого да предадем мъртвия? - пита Доктора, разтворил в скута си папката с документите.\nСтарецът трие сухите си устни и мълви с глас, тъжен и напевен:\n- Че знам ли? - Извръща глава към прозореца. Ситни като просо, светли сълзи се стичат по съсухреното му лице.\nТримата са се скупчили пред камиона. Доктора е повдигнал крак върху стъпенката. И върху него е разтворил папката с документите.\n- Да откараме мъртвия в централната община. Там поне има съвет, има власт… - предлага той и гледа другите. - И продължава: - Или пък да предадем трупа на някои от съседите. Все трябва да има хора в това село.\nСега Щерьо го гледа направо в очите. Срещнал погледа му, Доктора се извръща. Навежда глава.\n- Пък както решим - прошепва с горчиво смирение той.\n- Тая няма да я бъде - прекъсва го Щерьо. И млъква. Задълго гледа вторачено едрите си и безформени ръце. - Зарязва ли се човек на пътя? Пък макар и мъртъв?\nЩерьо млъква и търси с погледа си очите на Йонко. Доктора следи - в погледите на двамата има разбирателство. Не му остава нищо друго, освен да вдигне рамене: Каквото кажете…\nЩерьо сваля от камиона брадва, тесла, сандъче с гвоздеи и други инструменти. И докато върши всичко това, усмихва се кротко и гледа към Доктора. Така много му се ще последните му думи да не бъдат приети като натрапчива поука. Доктора улавя тази негова мълчалива мисъл, разбира го и кимва с глава.\n- Сега какво ще правим? - пита той, като запрята ръкави.\nИ все така, без да повишава глас, Щерьо нарежда: Доктора да отиде отсреща под навеса и подбере две-три талпи, по-яки, разбира се. В дъното на двора, върху купа сено, се разхвърляни мертеци. Към тях се упътва Йонко. Но в бързината - сам не разбира как става това - острият връх на една летва се впива в шепата му.\nДоктора веднага притичва до него.\nЙонко върти глава, но от раната руква кръв и лицето на момчето изведнъж побледнява.\n- Дай тук! - И Доктора поръсва раната с разкъсана цигара. - Тютюнът ще спре кръвта. А сега седни…\nИ сам понася на рамене мертеците. От трескавото бързане, от умората усеща пот по гърба си. Но за първи път от толкова време не изпитва противното чувство на страх при потенето.\nТаргата вече е готова и тримата сядат за минута отдих под дървото в средата на двора, разлистило клони сякаш до самото небе.\n- Старецът сигурно дълго ще страда за момчето - въздиша Щерьо, като гледа към запустялата къщичка.\n- Сигурно - съгласява се Йонко.\n- Така е - изправя глава Доктора. - Мъжът винаги страда по-дълго. В сравнение с жената…\n- Зависи от човека. - И Щерьо пръв се изправя. - Да вървим…\nИ тръгва това необикновено траурно шествие по прашасалите улици на мъртвото село… Отпред върви Йонко с венеца в ръце.\nПодире му крачат Шофьора и Доктора.\nДа, Доктора върви последен и си мисли: „Чудно нещо? Нима все още нещо може да се промени у мен?” Сега той напрегнато се вглежда в този свой въпрос.\nИ оттатък него вижда пак себе си - в избелялата бригадирска униформа, в смачканото кепе, което никога не сваляше от главата си. Приближава се все по-уверено до този свой ням въпрос. И задълго не се откъсва от него.\nВървят тримата по сгорещената и спечена земя. Вървят през дворища и хлъзгави сипеи. През картофени ниви и малки ливади. Доктора най-сетне не изтрайва и пита Шофьора:\n- А къщата ти на село ще има ли дворче?\n- Какво рече? - не усеща първия път въпроса му Щерьо. - Говори по-високо.\n- Череши, викам, ще засадиш ли в двора?\n- В тоя край черешата не вирее…\n- Счетоводителят две е отгледал. Видях ги.\n- Знам ги. Ама са ситни. И стипчиви на вкус.\n- Вода имаш ли в двора?\n- Помпа с мотор ще си купя.\n- Тогава можеш и картофи да отглеждаш.\n- Мислил съм и за това. И орехи ще засадя в двора.\n- Орехи ли? - недоумява Доктора. - Че кога ще станат те? Няма смисъл.\n- Има! - извръща се внезапно Щерьо към него. - Ама ще речеш защо? - Не дочаква отговор и веднага казва: - Всичко си има смисъла. Аз така зная…\nВървят тримата мъже. Крачат тежко по твърдата червеникава земя. Слънцето ги засреща - залива с блясък запотените им лица. Но те вървят към малкото гробище, кацнало на полегатия хълм.\nГробище. Обикновено. И не много обикновено. Защото тук гробовете се редуват с обгорени черни дънери.\nОставят носилката встрани и без да проговорят, запрятат ръкави. Мъртвешката пустота оживява. Когато всичко е готово, спускат ковчега в пресния трап. Трополи сухата земя върху дървения капак на ковчега. С лопата оформят гроба. Йонко носи отнякъде зелена папрат и китка здравец. Полага ги на големия камък…\nИ толкова. Тримата сядат встрани от гроба. Уморени са. До смърт са уморени. Доктора се просва връз сухата земя и погледът му задълго е втренчен в небето. Лежи така по гръб и нищо не мисли.\nУсеща главата си празна като пометен хамбар. Пък и какво ли има повече да мисли. Денят, този ден, на който така много залагаше, вече е свършил. Скоро ще почнат да гаснат ярките слънчеви лъчи. И над земята ще легне сянка.\n- Опитай картофите без изкуствен тор - връща се той на подетия одеве разговор.\n- Ще опитам - казва Шофьора. - В краен случай естествен… - Този път Щерьо пали две цигари и поднася едната на Доктора. Той повдига глава, опира се на лакти. И сега не устата, а едрите му очи мълвят: Благодаря ти!\nВсмуква един-два пъти и вече набрал кураж, казва:\n- За снощи прощавай. Нервите ми не издържаха.\n- И моите не бяха в ред! - махва ръка Щерьо и се изхрачва, устата му все още е пълна с пръст.\nДоктора усеща - хубаво му е така, проснат възнак върху твърдата земя, втренчил поглед в синята пустота на небето. Хубаво му е, защото толкова редки са миговете на живота му, в които той е бил съгласен със себе си. И с хората, които са около него.\nЩерьо пръв се изправя.\nОбтяга се така, че раменете му пукат, както винаги след тежка, уморителна работа. Тримата тръгват.\nОбхождат самотните гробове, килнатите и плесенясали кръстове, черните дънери. Тримата крачат един след друг. Крачат самотни и силни…\nА небето над тях е все такова - голямо и светло, юлско небе.


Сара Джесика Паркър взривява със съвети за развод! (виж тук)\nНачало Любопитни Сара Джесика Паркър взривява със съвети за развод! (виж тук)\nСара Джесика Паркър отново завладява екрана!\nСара Джесика Паркър е вечно пленителна\nЕтикети: актриса, НВО, развод, Сара Джесика Паркър, сериал\nБомба: Веселин Плачков прави Мариана Попова актриса! (още разкрития)


Странрар - Келти Хартс Прогноза 18 декември 2021\nСтранрар – Келти Хартс Прогноза 18 декември 2021\nxGprognozi.com » Футболни Прогнози » Странрар – Келти Хартс Прогноза 18 декември 2021\nСтранрар ПППЗР\t Още\nКелти Хартс ППППР\t Още\nП (1.31) 2 - 0 (0.68)\nП (0.82) 1 - 4 (2.02)\nП (1.03) 1 - 0 (1.27)\nЗ (1.52) 3 - 1 (1.77)\nНа 16.04.2022 един срещу друг се изправят отборите на Странрар и Келти Хартс. Двубоят е част от програмата на 34 кръг във Шотландия Лига 2. За последно двата отбора се изправиха един срещу друг в шампионатен двубой на 25.09.2021. Той завърши при резултат Келти Хартс 1 - 0 Странрар. Преглеждайки мачовете на двата отбора в последните седмици, Странрар е в отлична домакинска форма, докато Келти Хартс играе страхотно като гост. От началото на сезона в Шотландия Лига 2, Странрар печели средно по 1.5 точки в домакинствата си. Келти Хартс добавя към актива си средно по 2.67 точки в гостуванията си.\nНападателите на Странрар получават добри шансове за гол, но не се възползват. Позицията на Странрар в класирането може да е много по-висока, ако футболистите в предни позиции поемат отговорност и покажат по-добра концентрация в следващите мачове. Според данните ни Странрар се очаква да вкарва средно по 1.39 гола като домакин този сезон в сравнение с вкарани 1.09 до момента.\nКато домакин Странрар допуска повече голове във вратата си (1.64), в сравнение с очакваните допуснати попадения според статистиката (1.31). Ако Странрар запази същия интензитет на игра в защита в следващите мачове, очакваме, че резултатите ще се подобрят. Това неизменно ще окаже влияние върху позицията на отбора и борбата му за по-челно класиране.\nСпрямо статистиката, с която разполагаме за гостуванията на Келти Хартс, вкараните попадения (2.67) са повече отколкото очакваните (1.87). Това означава, че нападението на Келти Хартс е в страхотна форма и показва добра индивидуална класа. Нападателите на отбора определено имат нюх пред гола.\nВ гостуванията си Келти Хартс допуска повече голове във вратата си (1.22 ), в сравнение с очакваните средно допуснати попадения (0.92 ) според статистиката. Поне към момента изглежда, че бранителите на Келти Хартс вършат добре своята работа, но от тук нататък ще е необходимо повече концентрация. Наставникът на Келти Хартс има какво още да подобрява в играта в защита на своя отбор.\nСтранрар - Келти Хартс Резултати\nСпоред статистиката, с която разполагаме, в последните години двата отбора са изиграли общо 2 мача помежду си в Шотландия Лига 2. Във въпросните 2 двубоя, Странрар записа 1 победи, Келти Хартс триумфира в 1 мача и 0 мача завършват с равенство. Според данните, с които разполагаме, Странрар и Келти Хартс вкарват средно по 3 гола, когато играят един срещу друг. Залог на гол-гол печели в 50% от съперничествата помежду им. Линията от 2.5 гола е покрита в 50% от срещите.\nСтатистика на Странрар и Келти Хартс в предишните 2 мача между тях в Шотландия Лига 2.\nКелти Хартс 1-0 Странрар\nКелти Хартс 2-3 Странрар\nСтранрар - Келти Хартс Статистика\nПодробна статистика от мачовете на Странрар и Келти Хартс през настоящия сезон. Бутон "Всички" показва статистика само за мачовете на Странрар като домакин и Келти Хартс като гост.


Quality Inn South Wichita - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\n4849 South Laura, Саут Ериа, Уичита (Канзас), САЩ, 67216 - Много добро местоположение - вижте на картата\nИмате въпрос относно Quality Inn South Wichita?\nПовече за Quality Inn South Wichita\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Уичита (Канзас), не се колебайте, а изберете Quality Inn South Wichita. Хотелът се намира се на 8 km от центъра на града, поради което неговите гостите могат безпроблемно да се наслаждават на всички градски атракции. Понеже главните забележителности на града като Cox Farm, Увеселителен парк Джойленд, New Hope Christian Church са близо до хотела, неговите посетители ще харесат разположението му.\nQuality Inn South Wichita предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Гостите на хотела могат да ползват съоръжения като 24-часова рецепция, съоръжения за инвалиди, експресно настаняване/напускане, съхраняване на багаж, Wi-Fi връзка в общите части.\nКато допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с телевизор с плосък екран, климатик, отопление, събуждане, будилник, за да удовлетворят и най-изискания вкус. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като фитнес зала, открит басейн, които ще направят престоя ви незабравим. Quality Inn South Wichita е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Уичита (Канзас).\nMarisue от САЩ


Хапчета за простатит при мъже: списък на хапчета за лечение и профилактика на простатит - Urotrin\nКакви хапчета да пиете за лечение на простатит при мъжете\nХапчета за простатит помагат да се справите с възпалителния процес в простатната жлеза. Те съдържат активни вещества, които потискат често срещаните патологични процеси. В резултат на това заболяването спира да се развива. Човек се отървава от болката и други неприятни усещания, благодарение на които може да се върне към обичайния си живот.\nОсобености на лечението на различни форми на простатит\nВъзпалението на простатната жлеза може да приеме няколко форми. Затова лекарите препоръчват на мъжете да използват различни хапчета за простатит, които се различават помежду си по своя състав и действие, както и по предназначение.\nТози вид заболяване се причинява от вредни бактерии, които по един или друг начин навлизат в пикочно-половата система на мъжете. Възпалението се причинява от инфекция с ешерихия коли, стафилококи и стрептококи. Най-добре е да се използват антибиотици в остра форма, тъй като именно те са в състояние да се справят с патогенната микрофлора. До получаване на резултатите от теста на пациента се предписват широкоспектърни антибактериални лекарства. Това се прави и когато е невъзможно да се извърши задълбочена диагноза.\nПри острата форма пациентът трябва да бъде изследван за наличие на полово предавани болести. В крайна сметка именно заради тях простатната жлеза най-често се възпалява. Какви хапчета да предписвате при остър простатит, лекарят ще реши след получаване на резултатите от теста. Той също така ще ви каже кой режим на лечение да следвате, за да се справите с болестта и да предотвратите появата на нежелани реакции.\nВенерическите болести често са причина за остър простатит.\nНе се изисква интензивно антибиотично лечение за лечение на хроничен простатит при мъжете. На пациентите се препоръчва да се облегнат повече на правилното хранене и да водят здравословен начин на живот. Най-важното при лечението на хроничен простатит е поддържането на имунната система в нормално състояние.\nХроничният простатит е толкова труден, колкото и остър, въпреки че протича по-слабо. Освен това при този ход на възпалителния процес мъжът рядко изпитва силен дискомфорт и болка.\nМного специалисти са принудени да предписват антибиотици на пациенти с диагноза възпаление на простатата в небактериална форма. Освен това трябва да приемате редица лекарства с различни ефекти. Благодарение на тази терапия е възможно да се постигнат положителни резултати. Правилно подбраните лекарства подобряват метаболизма и кръвообращението в тазовите органи. Поради това в тази област не настъпва стагнация, която създава идеални условия за размножаване на патогенни микроорганизми.\nАнтибиотиците са необходими при небактериален простатит, за да се провери за отсъствие или наличие на патогенна микрофлора в пикочно-половата система. Всъщност понякога стандартните анализи не позволяват да бъдат идентифицирани. Антибактериалните лекарства се отменят, ако няколко дни след началото на лечението състоянието на пациента не се е променило много.\nОпитни уролози знаят как да лекуват признаци на простатит при мъжете. Те задължително предписват хапчета на пациенти, които се доставят от различни фармацевтични компании. В допълнение към тях се предписват и други лекарства, например супозитории. Но основната работа се извършва от лекарства под формата на таблетки.\nЛекарствата се избират за пациенти с простатит, в зависимост от здравословното им състояние и тежестта на заболяването. Има няколко вида хапчета, които изпълняват определена функция. Например, някои се борят с възпалението, докато други действат за потискане на болезнените симптоми.\nКурсове за супозитории могат да бъдат предписани за подобряване на ефекта. Супозиториите от простатит подобряват ефекта на таблетките, тъй като техните активни компоненти са директно в лезията. Те също така повишават защитните свойства на тялото, като по този начин му дават възможност за самостоятелна борба с патологията.\nХапчетата за простатит, които се срещат при мъжете, могат да се състоят от синтетични или естествени съставки. Първите имат доста голям списък от противопоказания и странични ефекти. Но те са много ефективни. Лекарствата на основата на билкови съставки се считат за по-щадящи и безопасни за организма. Но те са по-подходящи за премахване на незначителни проблеми или поддържане на постигнатия резултат след курс на лечение.\nАко имате простатит, определено трябва да пиете антибиотици. Особено не може да се мине без тези лекарства, ако възпалителният процес в простатната жлеза е провокиран от активността на патогенната микрофлора. Обикновено се предпочитат широкоспектърни антибактериални таблетки. Това означава, че те могат да убият няколко вида бактерии.\nАнтибиотиците, предлагани на пациенти с простатит, са разделени на няколко групи:\nСред антибиотиците има евтини хапчета, които действат добре срещу бактериите.\nПростатитът може да бъде излекуван с противовъзпалителни лекарства. Лекуващият лекар ще Ви каже точно кои хапчета да проведете терапия, за да постигнете възстановяване. Лекарствата, които принадлежат към тази група, могат бързо да спрат възпалителния процес и да намалят болката. Благодарение на това действие благосъстоянието на мъжа значително се подобрява.\nПротивовъзпалителните нестероидни лекарства включват мускулни релаксанти и спазмолитици. Те помагат за подобряване на притока на кръв към органите, разположени в тазовата област. Също така, поради тяхното действие, се наблюдава увеличаване на изтичането на биологична течност от простатата.\nНай-често за лечение на простатит се предписват противовъзпалителни лекарства под формата на таблетки.\nКакто уролозите, така и пациентите говорят положително за тези лекарства. На адреса на лекарствата са написани отзиви, които описват подробно тяхното действие.\nХапчетата за облекчаване на болката при простатит помагат за премахване на синдрома на болката, който притеснява мъжете с такава диагноза. Тази група таблетки може да включва аналгетици и анестетици. Именно те премахват основните симптоми на възпалителния процес, които са особено изразени при обострената форма на заболяването.\nМного хора са запознати с някои от тези лекарства. Но това не означава, че можете да ги пиете сами. Необходимостта от прием и дозировката на някои лекарства трябва да бъдат обсъдени с лекуващия лекар. Това е предпоставка за пациент, който иска да се възстанови.\nИмуномодулаторите се препоръчват за лечение и профилактика на простатит. Тези лекарства повишават защитните свойства на тялото и предотвратяват повторното развитие на възпалителния процес в органите на пикочно-половата система.\nИмуномодулаторите подобряват клетъчния и хуморалния имунитет. Такива хапчета са особено подходящи за хроничния ход на простатита.\nИмуномодулаторите често са включени в списъка с лекарства, които трябва да бъдат лекувани за мъже с възпаление на простатата.\nВ случай на възпалена простата е необходимо да се пият алфа-блокери. Тези хапчета са част от цялостна терапия, която помага за постигане на възстановяване. Тези лекарства помагат за отпускане на мускулните тъкани на уретрата, както и на шийката на пикочния мехур. Тази промяна има положителен ефект върху изтичането на урина. Алфа-блокерите са включени в абсолютно всички лечебни курсове, насочени към потискане на възпалението в простатната жлеза.\nСъвременните фармацевтични компании предлагат голямо разнообразие от тези лекарства. Те се различават помежду си по състав и цена. Ако е необходимо, лекарят ще препоръча на пациента да бъде лекуван с относително евтино лекарство, докато ефектът му няма да бъде по-лош от по-скъп аналог.\nТерапията, базирана на някое от тези лекарства, отнема време. По правило такива лекарства не са в състояние да излекуват самата болест. Тяхното действие е насочено към спиране на симптомите му, което пречи на мъжа да води нормален живот.\nТаблетките от тази група са предназначени предимно за потискане на неприятните симптоми.\nКитайските хапчета за простатит трябва да бъдат включени в отделна категория. Китайските таблетки съдържат биологично активни съставки. Основната задача на такива средства е да поддържат имунната система. Те се считат за доста ефективни.\nПовечето китайски лекарства са хранителни добавки. Следователно те трябва да се пият заедно с по-силни лекарства.\nХапчетата за профилактика на простатит при мъжете са еднакво важни. Приемането им се извършва заедно с поддържане на правилен начин на живот и отказ от лоши навици. Само тогава те ще дадат положителен резултат.\nЛекарствата имат положителен ефект върху състоянието на простатната жлеза, подобряват нейното функциониране и компенсират липсата на микроелементи.\nНито един от пациентите не е успял да се ограничи до приемането само на 1 или 2 лекарства, чието действие е насочено към борба с възпалението на простатата. Простатитът може да бъде победен само с помощта на сложна терапия. Обикновено лекарите предлагат режим на лечение за такава диагноза, който включва антибиотик, обезболяващи и хапчета, които подобряват функционирането на простатната жлеза. Ако пациентът се притеснява от съпътстващи проблеми, например задържане на урина или висока температура, тогава допълнително се предписват лекарства, които могат да се справят с тях.\nТаблетките за възпаление на простатата трябва да се предписват от специалист. Това е така, защото повечето от тях могат да се похвалят с голям списък от странични ефекти и противопоказания. Освен това е необходимо правилно да се изчисли оптималната продължителност на терапията, тъй като продължителната употреба на някои лекарства води до сериозни усложнения.\nМожете да определите простатит, след като сте преминали през серия от лабораторни и инструментални изследвания. След поставяне на точна диагноза се избира подходящ режим на лечение.


Новини - Водещият Иван Христов се съблече гол в национален ефир ! - slava.bg\n17.02.2010 12:40 | Видян 6126 пъти\nСнощи в "Шоуто на Иван и Андрей" водещият Иван и певицата Веселина се появиха по бански костюми!\nПовода се оказа, гостуването на двамата пластични хирурзи доктор Ильо Стоянов и доктор Николай Георгиев , които демонстрираха върху голите тела , как се чертаят корекции. Оказа се, че Веселина е безупречна, а водещият Иван трябва да претърпи между 5 и 7 операции, за да достигне до савършенното тяло.Това обаче не се оказа единственото, което трябва да преживее ! За да има ефект докторите го посъветваха да спортува и да спазва строга диета.След цялостното оглеждане,обсъждане и опипване от докторите, Иван си тръгна от студиото целия изрисуван с червен маркер !\nПо - късно в целия си блясък, в трико се появи травеститът от Испания Мис Агата, който ни показа как се имитира Шер и изпя нейна песен !


23 Нови 8 20 Капитал Facebook Twitter COVID-19\nРискът на Хамилтън да отиде в "Мерцедес" се оказа оправдан\n29 ноември 2014 22:08 11427 прочитания\n"Заедно можем да растем в това нова предизвикателство. Вярвам, че мога да помогна да насочим "сребърните стрели" към върха и да реализирам общите ни амбиции да спечелим световния шампионат."\nПреди две години думите на Люис Хамилтън изглеждаха като традиционните реплики в стилистиката на на пиар експертите. Но миналата седмица той доказа, че в тях е имало смисъл. Английският пилот спечели втората си титла във Формула 1.\nКогато Хамилтън сменяше "Макларън" със "сребърните стрели", новият му отбор беше едва пети в класирането на конструкторите. Тази година "Мерцедес" доминираше тотално, като постави значими рекорди. А "Макларън" завърши пети без нито една победа (както и други класически отбори като "Ферари" и "Уилямс").\nМогат ли пилотите да променят и развият един отбор, или просто допълват една добре смазана машина? Случилото се в последните две години с Хамилтън и "Мерцедес" отново повдигна този въпрос. А някои от отборите, които бяха в сянката на германския тим, потърсиха сходни решения за следващата година. Фернандо Алонсо напусна бавния "Ферари", за да вдигне на крака "Макларън". А четирикратният световен шампион Себастиан Фетел ще се опита да направи същото с... "Ферари" след цяла кариера в лоното на "Ред бул". Още отсега любопитството на феновете се подхранва от въпроса с какво звездните пилотски рокади ще повлияят на битката през следващия сезон.\nПилот не за един ден\nСъс спечелването на втората си титла във Формула 1 Хамилтън стана четвъртият британски многократен шампион след Джим Кларк, Греъм Хил и Джеки Стюърт. Той записа рекордните за негерманец 11 победи в един сезон и с общо 33 в своята кариера измести Алонсо от петото място във вечната ранглиста.\n"Все още не можем да го наричаме велик пилот, но е на прав път, заяви пред Би Би Си 75-годишният сър Джеки Стюърт. Люис може да се превърне в един от най-големите в историята. Но няма как да съдим за това само по тазгодишното му представяне, защото "Мерцедес" имаше пълно превъзходство през целия сезон."\nПилотът се възползва максимално от смазващата доминация на своя екип в първия сезон на новите хибридни V6 турбодвигатели и с оглед на ситуацията в спорта даде заявка за още титли в следващите години. Германският производител се справи най-добре с развиването на своята задвижваща система, откъдето дойде голямото му предимство. В началото на сезона авансът на "сребърните стрели" беше изчисляван от специалистите на 70 - 80 к.с. спрямо агрегатите на изостаналите в подготовката "Рено" и "Ферари". Надеждността на "Мерцедес" също изигра огромна роля за дубъла с титлите във Формула 1.\nРезултатът са спечелените рекордни 16 победи в един шампионат, с което бяха подобрени досегашните върхови постижения на "Макларън" (1988) и "Ферари" (2002, 2004). Единственото препятствие пред Хамилтън беше неговият съотборник Нико Розберг. Основната тръпка в битката им беше ударът между тях в Гран при на Белгия, предизвикал разклащането на "Мерцедес" и болезнената решителност на екипа да не фаворизира нито един от своите пилоти. Въпреки всичко необичайно толерираното им съперничество (все пак отборите предпочитат да не рискуват да загубят всичко от вътрешен канибализъм) не доведе до негативни последствия и битката накрая мина в колегиална атмосфера.\n"Преди малко Нико дойде просто да ме поздрави, каза: "Кара много добре." Същото важи за него. Той беше изключителен, особено в квалификациите. Първата ми титла от 2008 г. беше специална, но чувството сега е друго - най-прекрасното, което съм изпитвал", каза след триумфалния финал в Абу Даби Хамилтън, чието дългосрочно бъдеще в отбора ще бъде официализирано съвсем скоро.\nНеговата титла има и още едно значение – с нея той практически уби надеждите на Фернандо Алонсо да заеме мястото му в "Мерцедес" след края на следващия сезон, когато изтича настоящият му договор. Но отвори вратата за други размествания.\nЗамразяване на заплатите\nКлючовите трансфери при пилотите дойдоха необичайно късно през годината и след дълга сага около формалното оформянето на отношенията между Алонсо и "Ферари". От месеци беше ясно, че краят ще настъпи официално едва след писмения отказ на испанеца от 60 млн. долара неустойка по оставащите две години от договора му с "черните кончета". Много преди това беше ясно оттеглянето на Фетел от "Ред бул".\nСветкавичното назначаване на Даниил Квят за негов заместник обаче имаше ключово значение за развръзката и направи услуга на отборите във Формула 1. Със заключването на две апетитни места с евтини състезатели (другият е Даниел Рикардо) "биковете" подбиха значително цените на пилотите и техните заплати. Алонсо вече не беше в позицията да притиска "Макларън" - единственият му реалистичен вариант за адекватно бъдеще във Формула 1. Хамилтън от своя страна не би могъл да измъкне драстично увеличение от "Мерцедес" по бъдещия контракт.\n"Когато имаш евтин Алонсо, тогава и Хамилтън ти излиза евтино. Дженсън Бътън – също. Фетел ще бъде най-добре платеният пилот във Формула 1 през следващите няколко години, но ерата на мегазаплатите приключи. "Ред бул" подписа с двама евтини пилоти и отборите ще спестят по някой милион в и без това стегнатата ситуация", написа популярният F1 блогър Джо Сауърд.\nЧисто финансово най-печеливш от това положение излезе Фетел, който се възползва максимално от най-слабия сезон на "Ферари" от десетилетия насам. Скудерията изпрати първия си сезон след 1993 г., в който не стига до победата в Гран при. Според различни информации трагичното за тифозите представяне на италианците е позволило на Фетел да измъкне огромен бонус само за подписването на договора, както и доста прилично ежегодно увеличение. "Наясно съм, че ме очакват тонове работа в Маранело, но това е част от задачата, която си избрах", каза Фетел, който си дава сметка в каква точно бъркотия се е замесил.\nКое е първото – пилотът или болидът\nВъв "Ферари" явно също са стигнали до очевидния извод, че техните проблеми съвсем не се дължат на пилота. Именно с тях Алонсо демонстрира рядката си способност да извлича скорост от болид, който определено не я притежава. Фетел ще е най-скъпото от многото нови попълнения в отбора, който вече цяла година се преструктурира. Според италианския спортен вестник Gazzetta dello Sport поне 60 нови служители ще започнат работа в тима.\n"Не е съвпадение, че много инженери последваха Фетел от "Ред бул", а други се присъединяват към екипа от "Мерцедес", "Макларън", "Лотус", "Уилямс" и "Рено", коментира анализаторът на изданието Луиджи Перна.\nИталианците се провалиха в опита си да привлекат отново на борда доказания чудотворец във Формула 1 Рос Браун и все още са в търсене на лидер за своя инженерен екип. Отстраняването на директора на отбора Марко Матиачи в понеделник само седем месеца след назначаването и смяната му с идващия от Philip Morris Маурицио Аривабене само показва продължаващите опити за напипване на пътя към успеха. Италианските медии виждат в привличането на Аривабене намирането на личност с по-сериозно лоби пред изпълнителния директор на Формула 1 Бърни Екълстоун и човек, който знае как се случват нещата в шампионата от икономическа гледна точка.\nВ същото време Алонсо отново направи грешката да се раздели с екипа си, без да има подписан договор с друг отбор, въпреки мястото му в "Макларън" да се счита за сигурно и финансирано от новия доставчик на отбора "Хонда". Основната въпросителна при британците е кой да бъде съотборник на двукратния световен шампион – младият Кевин Магнусен или опитният Дженсън Бътън. През уикенда в Абу Даби отново се заговори и за трета сериозна кандидатура – белгийският вицешампион в GP2 сериите Щофел Вандоорн. "Избирането на пилотски тандем за отбор от Формула 1 е изключително важен процес, който най-вече изисква точен и продължителен анализ", заявиха от "Макларън" и настояха, че ще обявят решението си след 1 декември.\nБитка на техническия фронт\nДоколко важните размествания при пилотите във Формула 1 ще дадат отражение в разпределението на силите през следващия сезон на този етап никой не може да каже или предвиди. Със сигурност пластовете могат да бъдат разместени най-вече ако бъдат "размразени" двигателите, които дават основната разлика между отборите.\nНовият шампион при конструкторите "Мерцедес" засега блокира опита на своите съперници за облекчаване на правилата с цел подобряване на задвижващите системи по време на следващия сезон. В момента регулациите "затварят" промените по новите V6 турбохибридни задвижващи двигатели с аргумента за намаляване на разходите след внедряването им от тази година. "Мерцедес" доминира, а другите два производителя, "Рено" и "Ферари", искат разрешаването на развитието им през сезона в опит да намалят голямата разлика.\nГерманците не уважиха искането на останалите производители за 13 промени по агрегатите с аргумента за увеличаване на цената заради подобряването им. Те предложиха компромис за пет промени, който на свой ред също бе отхвърлен. "Не мисля, че ще променим мнението си в следващия месец или когато и да е следващото събиране на Стратегическата комисия", каза спортният директор на "Мерцедес" Тото Волф и допълни, че евентуално облекчение в правилата само ще повиши разходите в спорта.\nСпоред него има всички шансове разликата в представянето да остане същата или дори да се увеличи, тъй като "Мерцедес" също би работил за подобрение на двигателите си. През 2015 г. компанията ще продължи да доставя задвижващите системи на още три отбора в допълнение към своя заводски тим.\n"При "Хонда" е различно, защото имат само един клиент ("Макларън"). Различно е при "Ферари", различно е и при "Рено". Става въпрос единствено за значително повишение на разходите и всеки друг аргумент се използва само защото те не са там, където биха искали да бъдат", каза Волф.\nПоказателно за успеха на "Мерцедес" като доставчик беше Гран при на Русия, където първите пет болида на финала бяха задвижвани от техни двигатели, а Нико Розберг стигна от последно до второ място.\nИзпълнителният директор на "Ред бул" Кристиан Хорнер търси мотивация за промените в подобряване на шоуто и дори заговори за връщане към старите V8 двигатели. "Най-правилно е да се позволи един прозорец за производителите, в който да се опитат да наваксат. Така ще могат да се контролират и разходите. Но това няма да е честно за "Мерцедес", така че прозорецът ще трябва да е за всички. В противен случай на финала всеки път ще гледаме доминацията на "Мерцедес" и ще финишираме в предопределен ред за целия живот на двигателя", допълни шефът на "Ред бул".\nНе на последно място бъдещето на Формула 1 е зависимо и от разпределението на постъпленията в спорта, след като изоставащите "Маруся" и "Кейтъръм" влязоха в администрация и не завършиха сезона. Първоначално големите отбори отхвърлиха исканията на малките за нова схема на подялба, но според последните информации са се съгласили да им отпуснат повече средства "за доброто на спорта".\nВъпреки това войната на думи между големи и малки продължи до последно и в Абу Даби, където беше подпалена с дисквалифицирането на "Ред бул" от квалификацията заради нелегални предни крила. Съсобственикът на "Форс Индия" Виджай Малия обобщи недоволството на по-бедните екипи в рамките на три туита.\n"Голям отбор от Формула 1 казва, че малките тимове не трябва да идват на бойното поле с банани, взима най-много пари и лъже в правилата. Арогантността и грандоманията на тези, на които им се плаща да бъдат във F1, не трябва да бъде за сметка на тези, които си плащат да бъдат във F1. Нима определящите правилата станаха роби на големите момчета и договорите? Формула 1 не беше ли спорт?", написа Малия.\nДженсън Бътън Себастиан Фетел Люис Хамилтън Ред бул Макларън Фернандо Алонсо Мерцедес Формула 1\nФормула 1 се готви за нов собственик\nKarla Hanneman 19:09, 28 ное 14, Неутрално\n"Голям отбор от Формула 1 казва, че малките тимове не трябва да идват на бойното поле с банани, взима най-много пари и лъже в правилата. Арогантността и грандоманията на тези, на които им се плаща да бъдат във F1, не трябва да бъде за сметка на тези, които си плащат да бъдат във F1. Нима определящите правилата станаха роби на големите момчета и договорите? Формула 1 не беше ли спорт?"\ngraham 20:26, 28 ное 14, Весело\nБраво, Стоев! Дългичко е излязло, но пък си личи старанието. (Сейуърд е, между другото.)\nТа на въпроса. Заслужи си я титлата, но в един друг матриал един журналист написа следното: "Попитах един от хората на Мерцедес кой от пилотите им предпочита да вземе титлата. "Люис", дойде незабавният отговор. "Защото има повече победи и я е заслужил, нали", отговорих аз. "И защото никой не иска да търпи настроението му, ако я загуби" ...\ndolna4erti4ka 10:57, 30 ное 14, Неутрално\nМожете да ми се сърдите ,но не му вярвам-някак все във важни състезания му се повреждаше колата на Нико.\n2.5 11:21, 30 ное 14, Весело\n"Той записа рекордните за негерманец 11 победи в един сезон..."\nЗначи във формулата нещата се делят на германец и всички останали! Докарахме се до приказката че има два вида автомобили - *****дес и вс. Останали!\ndjb95 12:01, 30 ное 14, Неутрално\nАко продължават да карат тези прахосмукачки нищо атрактивно не ни чака. Под натиска на Мерцедес моторите бяха намалени до сегашните им размери и германците се почустваха на своя територия - малки кубатури , турбо и т.н. Ферари винаги са разчитали на мощността на двигателите си и винаги са били слаби в аеродинамиката.Винаги техническите нововъведения са водили до поне два сезона напасване към новите технологии докато се появи изразен лидер.Иска ми се да спомена една легенда - Михаел Шумахер , с огромното съжаление за нелепия инцидент лишил света на Формула 1 от пилот допринесъл толкова много за този спорт.\nvoxy 10:01, 01 дек 14, Неутрално\nа на Хамилтън в неважни състезания ли му се чупеше?\nПри Розберг в последното състезание проблемите почнаха след като изхвърча от трасето и пренатовари спирачките\nSlick 16:25, 15 дек 14, Неутрално\n2015 няма да има огромно разместване, но 2016 ще е легендарен сезон.


НА МОРЕ В ГЪРЦИЯ - Туристическа агенция "Слънце-3" ООД\nНачало Почивки в чужбина НА МОРЕ В ГЪРЦИЯ\nХотел Orfeas Blue Resort, Allinclusive Light\nOrfeas Blue Resort се намира между планината Олимп и залива Термайкос на Егейско море, на тихо и спокойно място, на 65 км от центъра на Солун и на 10 км от Катерини. Прекрасна алея покрай морето и плажа ще ви отведе до съседното градче Паралия, което се намира само на 5 км.\nХотел Орфей, разположен на самия бряг на морето, има собствена плажна зона със златист пясък, с чадъри и шезлонги. Морето е лазурно, чисто и плитко, без морски таралежи, а плажът е с прекрасен, ситен пясък.\n▪ Модерен амфитеатър с 300 места ▪ Прекрасна територия ▪ Бар на брега на морето ▪ Открит басейн с чадъри и шезлонги ▪ Ресторант + тераса за 350 човека ▪ Безплатен паркинг Медицинско обслужване по застраховки ▪ Оборудване за водни спортове (за доплащане) ▪ Игрище за плажен футбол ▪ Тенис на маса ▪ Игрище за плажен волейбол ▪ Детски площадки ▪ Спасител на плажа ▪ Градински шах ▪ Спасител на басейна\nЦЕНИ сезон 2020 ЗА РАННИ ЗАПИСВАНИЯ ДО 28 ФЕВРУАРИ\nOrfeas Blue Resort /цена на ден на човек\n22 май-24 юни - 65 лв\n25 август-24 септември - 65 лв\n25 юни -24 август - 86 лв\nНамаления за деца: до 7 г. с двама възрастни - безплатно за допълнително легло или кошарка; от 7 до 14 г. с двама възрастни- 50% от цената за възрастен.\n3 пъти хранене на блок маса с напитки: на закуска - вода, мляко , какао, кафе, разтворими сокове; на обяд и вечеря - вода, разтворими сокове или студен чай от машина;\nбезплатно ползване на футболни и волейболни игрища на плажа;\nпредоставяне на спортно оборудване (топки за волейбол, футбол, баскетбол и др.);\nмедицинско обслужване - 24 часа, по застраховка;\nденонощна охрана на хотела от специализирани служби;\nсцена за представления и анимация, на която всяка вечер се провеждат различни представления.;\nWiFi в района на ресторанта, плажа и басейна;\nбогата анимационна програма с аниматори от клуб INDIGO


Гимназиите във Велико Търново ще учат дистанционно поне до края на ноември - НОВИНИ\nНОВИНИ Гимназиите във Велико Търново ще учат дистанционно поне до края на ноември\nВъв всички гимназии във Велико Търново учениците от 8-и до 12-и клас ще продължат да учат дистанционно до края на ноември. Решението е на Общинския кризисен щаб. Намаляват заразените и поставени под карантина ученици, но се увеличават учителите. „По болест от работа отсъстват 79 учители и непедагогически персонал от 28 училища в община Велико Търново“, посочи Пенка Игнатова, директор на общинската образователна дирекция. До края на ноември на онлайн обучение преминават и учениците от 5-и до 7-и клас в ОУ„ Св. Патриарх Евтимий”. Мярката е превантивна, подкрепена е от над 60% от родителите. От училищните общежития ще работи само пансионът на Спортното училище. Детските градини в община Велико Търново остават отворени и продължават работа, въпреки заболелите 48 преподаватели и медицински персонал.\nPrevious articleПланова техническа профилактика на предаватели\nNext articleКОЯ Е МАЯ АНДРЕЕВА, КОЯТО Е ТРЯБВАЛО ДА ПОЛУЧИ 1,5 МЛН. ЕВРО ЗА ТАНКЕРА “БАДР”?


Категория: Performance Производител: Performance Доставка\nС тези страхотни нови цветни цветове няма как да не предизвикате усмивка на лицето си и да озарите деня за този, който носи готовите чорапки. Warm&Cozy е направена от 75% вълна (superwash) и 25% полиамид. Състав, който прави преждата издръжлива при пране и всекидневно използване на плетивото.\nМетраж: 260 м\nСъстав: 75% вълна; 25% полиамид\nПрепоръчителен размер игли: 3.00мм - 4.00мм\nМостра:10 см x 10 см = 23 бримки x 29 реда\n80% вълна; 20% лен\nPerformance Woolinen ни плени преди всичко с начина, по-който се драпира. Плетивата с нея имат естествено ...\nPerformance Cotton Xtra е един от бестселърите на българския производител. Богати и живи цветове със ...\n100% египетски памук\nПрежда Cotton Gem на българския производител Performance е памучна прежда от висококачествен дълговлакнест ...\nПоследната новост от гамата на българските прежди Performance- Merino Delight. Прежда от 100 % меко мерино, 50 гр и ...\nС тези страхотни нови цветни цветове няма как да не предизвикате усмивка на лицето си и да озарите деня за ...


Семейни церемонии и тяхната поезия - статия от секцията Ритуалният руски фолклор, Теория и история на фолклора, Литература. Правила и друга полезна информация онлайн :: Textologia.ru\nTekstologiya.ru литература Теория и история на фолклора Ритуален руски фолклор Семейни ритуали и тяхната поезия\nКалендарните и семейни обреди са възникнали на обща основа, те са генетично свързани. Имаше обаче голяма разлика между тях. Героите на календарната поезия са обожествените сили на природата, героят на семейни ритуали - истински човек. Обществата придружават много събития от живота му, сред които най-важни са раждането, бракът и смъртта. Най-развитият в артистичен план е сватбената церемония на хората, така че по-долу ще бъде разгледана подробно.\nМайчинските ритуали и церемониите от първата година от живота са изпълнени с ритуални действия с магически характер: първото къпане на новородено, кръщението, първата люлка, ритуалът на близките и съседите ("бабина каша"), дарбата на новородено майка и акушерка, Обредът на първия колан, първият тон и т.н. Действията имаха две направления: да защитават новороденото и майка му и да му осигурят безопасен и дълъг живот. Следи от ритуални песни - желания са запазени в умопомраченията; В домашната практика имаше следи от конспирации, например: "Както при гъшата вода, така че имаш болка и болка" (когато си плуваш). Християнското тайнство на кръщението значително стимулира древните родилни ритуали.\nРелигиозният светоглед също беше в основата на погребалния ритуал. В същото време православният погребален ритуал поглъща и поглъща много ритуали и вярвания, възлизащи на езичеството. Смъртта е преход към другост, което в древността се разбираше като посвещение. Един погребален ритуал е проникнат с една идея - убеждение в продължаването на съществуването на починалия. От една страна, починалият трябваше да бъде укротен, за да улесни пътуването му до друг свят; С друг - беше необходимо да осигури живот от евентуални вредни действия на починалия.\nЗа тези две цели се появи голямо разнообразие от магии: измиване на починалия, обличане в нови дрехи и обувки, крака напред, изсичане на зърното на пейката, на която почина починалият, измиване на колибата след отстраняване на тялото, хвърляне на пари в гроба (" За транспортирането й в следващия свят ", дават милостини на погребение, погребален празник (в деня на погребението те бяха погребани на третия ден след смъртта, на деветия, четиридесетия ден, на годишнината). Погребалният празник постепенно се превръща в календарни мемориални церемонии.\nПогребението е загубата на любим човек. Усещането за скръб се изразява в специални поетични трудове - ламетации. Те започнаха да изпълняват с появата на смъртта, извършена по време на погребалния ритуал, а след това - на погребението. В допълнение към погребението има известни сватби и назначения, причинени от предстоящото дълго и може би вечно отделяне. Виждайки дъщеря ми в непозната далечна страна или син на службата на царя, майка ми жалеше за детето си. Другите роднини също се оплакваха, бръмченето на булката. Независимо от многократните екстремистични забрани за оплакване на мъртвите, оплакванията са оцелели до наши дни. Техните записи, направени през ХIХ и ХХ век, записват богат слой на народната поезия, така че ламетациите ще бъдат разгледани конкретно.\nОбща характеристика на традиционната сватбена церемония ...\nТрадиционна сватбена церемония - не само семейна почивка, но и свещен у ...\nSyllog и правилата за превод на руски език\nSlogorazdel, както вече беше споменато, е фонетичен феномен, не може да бъде объркан с правилата за прехвърляне, ...


Пеониа Рубра » Хотел Палм Бийч ****, Златни Пясъци\nХотел Палм Бийч 4 *, Златни Пясъци\nМестоположение: Хотел Палм Бийч 4 *, Златни Пясъци\nХотел Палм Бийч – оферта Абитутуриентски бал 2015\nAбитуриентски бал 2015 – хотел Палм Бийч****\n♦ Чаша шампанско за добре дошли\n♦ Празнична Гала вечeря -5 степенно меню\n♦ DJ – парти без ограничение в крайният час, дансинг\n♦ Латино шоу програма\n♦ Празнична томбола с награда- таблет\n♦ Безплатен вход за дискотека Мъпет- Златни пясъци\n♦ Тематична украса на залата\nЦени на празничните пакети и куверти – хотел Палм Бийч****\nЕднодневен пакет вкл:\nГала вечеря, Dj парти, участие в томбола с награда, нощувка и късна закуска.\nДвудневен пакет вкл:\nЕднодневен пакет+ втора нощувка на база ALL inclusive,\nорганизиране на следобеден боулинг турнир, анимация\nоколо басейна, Безплатен вход за дискотека в Златни пясъци.\nКуверт Гала Вечеря\nГала вечеря, Dj парти, участие в томбола с награда. Без ползване-на други услуги в хотела.\nДоплащане за единично настаняване +50 % върху стойността на съответния пакет.\nДоплащане към Двудневен пакет за всяка следваща нощувка на база ALL inclusive- 40 лв.\nНастаняването се осъществява в стаи по трима и двама за преподавателите.\nДоплащане за настаняване по двама в стая +10% от пакетната цена.\n♦ Всеки клас получава 1 безплатен пакет за класен ръководител.\n♦ Цялото училеще ползва 1 безплатен пакет за директора\n♦ За близнаци, сираци, социално слаби абитуриенти, допълнителен брой гости учители – 50% отстъпка от цената на пакета. Съответния статут се доказва с надлежните документи.\nПроцентът на гостите ползващи тази отстъпка подлежи на допълнително подлежи на доп договаряне с хотелиера.\nРезервации, анулации, плащане:\n♦ До края на 2014 год – се заявяват :брой и вид пакети, дата на гала вечерята, както и броя необходими помещения за настаняване.\n♦ 50 % от стойността на съответно избрания пакет е необходимо да бъде заплатена до 10 дни след потвърждаването на резервацията от хотела, под формата на авансово плащане.\n♦ Оставащите 50% са дължими до 30.03.2015, най-късно.\n♦ До дата 30.04.2015 се представят се подробни списъци с трите имена на лицата от съответната паралелка, които ще ползват нощувки.\n♦ Допълнително се уточнява ,поименно разпределение на участниците по стаите и в ресторанта /на Гала вечерята/, както и статута им /абитуриенти, учители,директори и др.\n♦ Неустойки за анулации след 30.03.2015, са авансово заплатените суми за анулираните резервации .\n♦ За непристигнали гости 100 % неустойка\n♦ Плащането се извършва на банкова сметка в лева .\nНачало на Празничната вечеря – 20.00 ч.\n30 мин преди началото класовете се събират за снимки.\nАбитуриентите и техните преподаватели ще бъдат официално поканени и посрещнати в празничната залата с чаша щампанско.\nВсеки един вълнуващ момент да бъде уловен от фограф.\nГала вечерта ще бъде подгрявана от DJ и латино фиеста- 4 -ма танцьори, ще бъдат провеждани още множество забавни игри и конкурси, без краен час!\nЗа вечерта ще има охрана, която ще контролира пропусквателният режим за да обезпечим сигурността на събитието.\n* МИКС ОТ САЛАТИ- „АСОРТИ“ – 300гр\nсвежа зелена салата, крехки краставици, домати, руска салата , снежанка, плочка сирене,яйце,маслини, магданоз.\n* ПРЕДЯСТИЕ “ ПРОЛЕТНА ФИЕСТА“ -150 гр\nРулце от гриловани тиквички пълнено с мус от сирена и свежи подправки\nШунка Букле – ролце от шунка, крема сирене, кашкавал, магданоз\n* ОСНОВНО ЯСТИЕ – 450 гр СПЕЦИАЛИТЕТ „ОЛИМПИЯ“\nКрехко свинско и пилешко филе в сос «Мадейра» с гъби, поднесено с\nсочни кортофи соте и крехък зеленчуков микс\n* СЛЕДЯСТИЕ- сет от кашкавал и мезета\n* ДЕСЕРТ – Шоколадова торта\nАператив 0.100 мл\nМин вода 0.500 мл – 1 бр\nБезалкохолно 0.250 гр – 2 бр\nВино- бяло червено – 1/3 бут\nОписание – Програма ALL Inclusive\nЗакуска на блок маса в осн.ресторант от 7.30 до 10.00 ч.\nОбяд на блок маса в осн. ресторант от 12.30 до 14.00 ч.\nВечеря на блок маса в осн. ресторант от 18.00 до 20.00 ч.\nПо време на обядя и вечерята в основния ресторант се предлагат напитки вкл в ALL прорама.\nМеждинно хранене в лоби бара на хотела от 15.00 до 17.00- кафе, чай, снакс разнообразни слaдки.\nНапитки от 10 до 22 ч на лоби бар – кафе, чай и местни алкохолни и безалкохолни напитки, включени в менюто на програмата ALL Incl.\nВътрешен басейн, външен басейн, чадъри, шазлонги при басейна, плажни хавлии, Фитнес.\nДостъп до WIFIвръзка в общите части на хотела.\nAll Inclusive /от 14:00 ч. в деня на пристигане до 12:00 ч. в деня на заминаване.\nСрещу допълнително заплащане: мини бар, индивидуален сейф на рецепция, паркинг, рум сървиз, боулинг, масаж, сауна, интернет по стаите.\n♦ Настаняването на абитуриентите ползващи нощувка е възможно не по – рано от 15:00 часа и освобождаването на стаите е найкъсно до 12:00 часа.\n♦ Паркиране и престой на паргинга на хотела са възможни срущу доплащане.\n♦ При нанасяне на щети на базата на хотела , същите се заплащат по ценораспис на рецепция.\nВсички гости на хотела ползват дисконтна карта, която им дава 10% намаление от цените при ползване на : при свободната консумация в ресторанта, бар-боулинг и лоби-бар.\nХотел Палм Бийч 4 *, Златни Пясъци е разположен на първа линия в северната част на курорта Златни пясъци.\nСамо на 30 метра от плажа , в непосредствена близост до морския бряг хотелът предлага красива ледка към лазурните води на морето.\nНа разположение на гостите са:открит басей с детска секция, закрит басейн, БОУЛИНГ, фитнес, сауна, балнеология, масаж , солариум, ресторант, лоби бар, бар боулинг, билярд, обменно бюро, и паркинг, индивидуални сейфове, електронни игри, интернет, паркинг.\nВсички хотелски стаи са с просторна тераса, WI-FI връзка в стаите , вана или душ, централна климатична система, телефон, телевизия с български и чуждестранни канали, хладилник или мини-бар, сешоар в банята .