Публикувана 20 февруари 2018 · Обновявана 24 декември 2021\n„Каква ще е главната цел на Вашия уеб сайт?“ е първият въпрос, който задаваме на всеки наш клиент.\nОтговорите обикновено са в много широки граници: от „да намираме нови клиенти“, през „да популяризираме бизнеса ни в Интернет“, до еднозначното „да продаваме повече“.\nРазбира се, всички тези отговори са напълно смислени и логични. За какво би служил един уеб сайт, ако той не намира нови клиенти, не популяризира бизнеса на фирмата, и в крайна сметка не увеличава продажбите?\nНека обаче дебело подчертаем, че всички тези цели могат да останат напълно недостижими, ако не бъде постигната една цел, която всъщност трябва да е главната и първостепенна цел на всеки един уеб сайт!\nНай-важната Ви цел е доверието!\nНикой сайт не може да бъде успешен, ако преди всичко не спечели доверието на своите посетители!\nПовярвайте, никакви примамливи цени, никакви атрактивни оферти, и никакви „уникални“ промоции във Вашия сайт няма да са в състояние да продадат Вашата стока или услуга, ако преди това сайтът не е успял да спечели доверието на Вашите посетители!\nСамо се замислете! Бихте ли си купили нещо от човек с вида и поведението на клошар, независимо на каква цена Ви го предлага?\nБихте ли ползвали услугите на човек, за когото вътрешно усещате, че не бива да се доверявате?\nЗатова, преди да планирате сложни и скъпи функционалности за Вашия сайт, и преди да се замислите за онази „неповторима промоция“, на която „никой не може да устои“, помислете преди всичко за това как да спечелите доверието на Вашите посетители.\nДокато не постигнете това, всичките Ви усилия ще са напразни, а Вашият сайт ще се проваля.\nРазбира се, добре съзнаваме, че ако бяхме в състояние да дадем универсална „рецепта“ за това как се печели доверие, вероятно щяхме отдавна да сме от най-богатите хора на планетата и този сайт нямаше да съществува … 😉\nЩе кажем само, че отношение към доверието, което Вашият сайт ще предизвика у Вашите потребители, има практически ВСЕКИ ЕЛЕМЕНТ ОТ ВАШИЯ УЕБ САЙТ.\nЗапочвайки от цветовата схема на сайта (всеки отделен цвят има свое ясно психологическо въздействие), минавайки през приложените шрифтове, ползваната лексика и изрази в текстовете, наличието (или липсата) на граматически грешки, скоростта на зареждане на сайта, характера и вида на ползваните илюстрации ….\nВсички тези елементи имат пряко въздействие върху Вашите потребители, и подсъзнателно или пораждат доверие, или тласкат потребителя към недоверие.\nЧесто, дори и допусната по невнимание, една граматическа или правописна грешка може буквално „да погуби“ Вашия сайт, защото всъщност кой би се доверил на малограмотни хора?\nТук съзнателно няма да коментираме естетическите достойнства на сайтовете. Знаем, че „колкото са хората, толкова са и вкусовете“. Въпреки това обаче, известно е че в професионалния уеб дизайн има стриктен набор от правила, чието спазване е просто задължително. Тяхното незнание, неспазване или пренебрегване неизменно водят сайта към провал.\nЗатова и за всеки сайт още от пръв поглед става ясно дали той е изграждан от професионалист или от любител. Ако Вашият посетител реши, че сайтът Ви е правен от любители, трудно би имал доверие и на самите Вас.\nНикога не забравяйте, че посетителите подсъзнателно свързват качествата на сайта с неговите собственици.\nАко Вашият сайт „крещи“, че изграждан от любители, това за посетителите значи, че Вашият бизнес също е любителски. Кой би правил бизнес с любители?\nАко във Вашия сайт има пропуски или е неясен и объркан, не се учудвайте ако от него не получавате поръчки или дори запитвания. Кой би се доверил на фирма, в която всичко е неясно и объркано?\nНикога не забравяйте, че първата и най-важна цел на Вашия сайт е с него да спечелите доверието на Вашите посетители.\nАко не постигнете това, всичко останало във Вашия сайт губи смисъла си!\nЕтикети: Уеб дизайнериУеб Маркетинг\nСледваща публикация Какво е аутсорсинг в Интернет?\nПредишна публикация Кой и как да изгради моя уеб сайт?


Остро възпаление на сливиците при децата - защо? | Puls.bg\nОстро възпаление на сливиците при децата - защо?\nд-р Ивайло Николов | 01 март 2016 | 0\nОстрото възпаление на сливиците или така нареченият тонзилит е процес , който обхваща двете сливици в комбинация с фаринкса. В литературата заболяването се описва като ангина или тонзилофарингит. Често третата сливица също се засяга и тогава е на лице аденоид. Това е често заболяване в детската възраст. Обикновено засяга контингента деца от 3-до 7-годишна възраст . След 7-8-годишна възраст тонзилите започват да атрофират, което води до снижаване на заболеваемостта.\nПовечето случаи на тонзилит или тонзилофарингит се предизвикват от вируси: Епщайн - Бар вирус, аденовируси , цитомегаловирус и др. Вирусът на Епщайн – Бар предизвиква заболяване известно като инфекциозна мононуклеоза, но е чест причинител и на самостоятелно възпаление на фаринкса. Други чести причинители на тонзилита са бактериалните инфекции. Голямата група на стрептококите, както и основният причинител на дифтерията – Corynebacterium diphtheriaе. Corynebacterium diphtheriaе, подобно на Епщайн-Бар вирусът може да ограничи възпалението само в сливиците и по подобен начин да не се развие системно заболяване, а именно дифтерия.\nКаква е симптоматиката?\nВинаги децата страдат от висока температурта, гърбобол и затруднение при преглъщане, което често води до отказ на храна. Това е класическата изява на тонзилофарингита. При засягане на третата сливица (аденоид) симптоматиката се владее от запушен нос и сумтене при дишане през носа. Много е характерен видът на сливиците. Те са доста уголемени, сочни , ярко червени, като често се виждат и малки съдове по тях. Силно болезнени са и често при натиск (с шпатула ) отделят гноен или слузен секрет. Други често срещани симптоми са:\nУвеличени и болезнени лимфни възли в областта на шията;\nЗатруднения в дишането (особено при малки деца );\nВъзбудено или увредено общо състояние на детето\nКогато са налични следните симптоми винаги трябва да се извърши микробиологично изследване и/или вирусология, за да се изясни причинителят.\nАнгината често е част от друго заболяване\nРедица заболявания ( инфекциозна мононуклеоза, дифтерия, ангина на Плант-Винсент) протичат със симптомите на тонзилофарингит, но и в комплекс със системни прояви. Например при инфекциозна мононуклеоза често има генерализирано увеличаване на размерите на лимфните възли, както и обриви по кожата.\nСрещат се увеличени размери на слезката и черния дроб. Ангината на Плант - Винсент се среща при деца, които имат вроден или придобит дисбаланс в имунната система. Това води до възпалителен процес от редки и коварни причинители, който често е едностранен. Това налага повишено внимание в диагностиката и лечението на тонзилофарингита.\nПри изолиран бактериален причинител се започва антибиотично лечение. Широкоспектърните антибиотици от групата на пеницилините, цефалоспорините и макролидите са класическия първи избор на лечение. Приемът на симптоматични средства (антипиретици, обезболяващи средства, противокашлични) е препоръчителен, както и приемът на лека храна и топли напитки.\nХроничен тонзилит – внимателно с антибиотиците! (І част)\nТонзилит - как да си помогнем с натурални средства?\nКога сливиците се премахват оперативно?


Радой Ралин написа клеветническа епиграма срещу Валери Петров и никога не му се извини\n- Вие лично сте се познавали с Георги Марков, работили сте с него. Какви бяха първите ви впечатления от писателя?\nС Георги Марков се сварихме в комсомолското издателство през 1962 г. По номенклатурни съображения ЦК на комсомола реши от зам.главен редактор на в. “Народна младеж” да оглавя това издателство. По онова време в него работеха 80 души и аз бях сред най-младите. Обикалях редакциите и отделите, за да се запозная с колегите. Този, на когото дълго не видях очите, беше завеждащият редакцията за фантастика и приключенска литература, писателя Георги Марков. Той не беше център на внимание в колектива, какъвто се налагаше навън, сред пишещите, театралите и софийската бохема. Тогава сред лидерите на издателството бяха Добри Жотев, Давид Овадия, Емил Манов, Емилиян Станев, Атанас Далчев и старият литератор Георги Константинов. Изглежда, Марков прецени, че е време да се запознаем. Нахълта при мене един следобед с цяла компания от генерали, шефове в МВР. По-късно разбрах, че не той, а те го търсеха да общуват с него. Постепенно го опознавах все повече и откривах в него нови качества. Респектираше ме нестандартната му личност, прям характер, високо самочувствие и амбиции. По-късно Георги Марков премина желязната завеса с изряден паспорт, по своя воля, безпрепятствено, със собствения си мерцедес, с валиден безсрочен паспорт. И забрави да се върне. Днес, след толкова години, не мога да се начудя на онези, които в гибелта на писателя надушиха поприще и келепир. Въобще не надникнаха в големите му и талантливи творби “Мъже”, “Жените на Варшава” и други, а останаха в сянката на “Задочните репортажи”.\n- Какво бихте казали днес, от дистанцията на времето, за отношенията между Тодор Живков и Георги Марков?\n- Взаимоотношенията им и до днес си остават загадка. Живков обичаше да се обгражда с писатели и други творци - Пантелей Зарев, Димитър Методиев, Георги Джагаров, Веселин Йосифов, Ангел Балевски, Венко Марковски... Никой от тях, освен Георги Марков, не е оставил документирани доказателства за общуването си с него. В тези страници от “Репортажите” на Марков се откроява една от най-характерните черти на вече утвърдилия се диктатор на държавата - неговия патернализъм, т.е. създаване на отношения на неравноправно партньорство или опека. Привличайки около себе си предпочетени от него писатели, Живков се стремеше да ги заинтересува с темите на социализма, на Съпротивата и партизанството. Имал е предубеждението да не разчита на участници в Съпротивата и преди всичко на писателите-чавдарци. Държал е на разстояние от себе си Веселин Андреев, укротявал го е със синекурни длъжности и привилегии. Братът на Веселин е жертва на сталиновите репресии в Съветския съюз през 30-те години. Боял се е от оцелелия по-малък брат, талантлив и популярен, нахлул в читанката и христоматията на новата българска литература. На една среща с писатели и ветерани край софрата в двореца “Бистрица”, на която до него е бил Георги Марков, Живков се е изтървал: “Трябваше да го разстреляме още тогава в отряда.” Зловещо признание, което е смаяло Георги Марков и го оставило без глас. Чак след години в чужбина, вече недосегаем, той се престраши да свидетелства в един от репортажите си. Тодор Живков много повече се е боял от друг неподкупен чавдарец, който след победата се бе отдал на словото и киноизкуството - Христо Ганев. Той е бил апостолът на чавдарци, този същият, когото в запазената кинохроника Тодор Живков поздравява начело на чавдарците, когато влизат на 9-ти септември в столицата. Партизанският филм на Христо Ганев и на Бинка Желязкова бе набързо снет от екраните. След време той бе изключен от партията, защото се бе въздържал заедно с Валери Петров при гласуване на телеграма от писателите, заклеймяваща Солженицин.\n- Как се запознахте с поета Пеньо Пенев?\n- Има съм една-единствена среща с него. По онова време съюзът на българските писатели начело с Любомир Левчев провеждаше т.нар. литературни десанти. Писателски групи атакуваха провинциятя по суша, въздух и вода, посрещаха ги партийни и държавни ръководители на окръзите. Хранеха ги в луксозни ресторанти, аплодираше ги подбрана публика. Веднъж, беше 1958-а, при мен неочаквано нахълтаха трима видни поети, Марко Недялков, който водеше Пеньо Пенев и Усин Керим. Искаше да организира литературни четения. Вечерта се озовахме в кръчмата “Деветте магарета”, която била историческа, защото през 1924 г. михайловистите изтрепали в нея десетима протогеровисти, заподозрени за убийството на Тодор Александров. Беше препълнено и задимено. Веднага ни приготвиха маса в центъра, поръчах кебапчета, нервозни кюфтета и вино в изпотена кана. Обстановката беше задушевна. Пеньо Пенев мълчаливо наблюдаваше клиентелата. Изведнъж се качи на стола, затрака с вилицата по алуминиевата чиния за тишина и задекламира: “Душата ми не е модерен ресторант, за да гуляят в нея разни дами...” Гробна тишина. И изведнъж бурни ръкопляскания и викове “бис” от масите. Пеньо седна, изправи се Усин и започна да възпява своята Ата и циганските си кончета - същия успех! Марко Недялков не изтърпя и напевно възвеличи своя Бакаджик, който бил по-наперен от Рила и Пирин. Пак овации. Запринасяха от публиката мезета и кани, повториха и потретиха декламациите. Наближаваше полунощ. Пеньо вече не можеше да стъпи на стола, чукна с вилица по чинията: “Благодаря ви, граждани на републиката, време е да си ходим - човекът е човек, когато е на път.” На мига до масата ни се приближи мустакат мургав мъж и се обърна към мене: “Бате, вънка ми е каруцата, с която разкарвам въглища из града с две писани кончета като керимовите. Аз ще извоза гостите до гарата, ще ги настаня в купето и ще ги изпратя от името на цялата компания.” Дойде и шефът на кръчмата и каза, че сметката е за заведението, да дойдем пак. Това беше срещата ми с Пеньо Пенев. Година по-късно той се самоуби.\n- Известно е, че Радой Ралин и Николай Хайтов не са могли да се понасят взаимно. Как си обяснявате това?\n- Радой Ралин беше нечистоплътен в някои отношения. От “Задочни репортажи” на Георги Марков научихме колко пъти Радой е посещавал Първия. На партийно писателско събрание през 1990 г. той взе думата: “Тук съм, за да получа за спомен партийната си книжка. Замразявам членството си в БСП поне евентуално до следващия цъфтеж на лютите чушки, недай боже...” Радой Ралин живееше със самочувствието, че е завоювал и заслужил правото си да говори каквото мисли. Свикна с почукването по самара му, с преместването му от служба в служба и прехвърлянето му на хранилката на богатия творчески фонд на съюза на писателите. За разлика от него Хайтов си казваше всичко. Той доказваше в свои публикации, че “Люти чушки” са почти плагиатствани от Петко Р. Славейков. Всяка епиграма е взета от поговорките на Славейков, Радой слага едно находчиво заглавие и готово. Най-популярната беше онази със свинята, чиято опашка е с подписа на Тодор Живков: “Сит търбух - за наука глух” - това е от Петко, а Радой й е сложил заглавието “Глух, но послушен!” Но ударната, експлозивната смес я направи Борис Димовски, като нарисува подписа на Живков. Сред многото епиграми на Радой Ралин за мене има една непочтена, невярна, дори клеветническа. Тя е посветена на Валери Петров: “Зайчето Валери/пише и трепери.” До края на живота си Радой Ралин не намери сили и кураж да се извини и отрече от тази чудовищна неистина. За хората от моето обкръжение Валери Петров беше сред най-достолепните, смели и безкомпромисни личности на нашето време. Никога не се и опита да проси снизхождение от високото началство.\nМладият журналист Караманчев говори на комсомолски форум


Последно посещение: 23 Апр 2018, 16:55 Дата и час: 23 Апр 2018, 16:55\nПубликувано на: 09 Авг 2012, 23:22\nРегистриран на: 09 Авг 2012, 21:02\nНяма технологично време за преварка.\nТи какво смяташ че си сбъркал ?\nВкисна ти материала ли, недоферментира ли ?\nспря ферментациятя ня 7 захарни градуса\nПубликувано на: 13 Авг 2012, 14:50\nlz2hx, не видях да си писал с какво мериш захарността. Аз по-напред писах за мойте ядове с кайсиевото джибри, в което сложих лимонтозу. Мислех си, че то е прецакало ферментацията и го чаках да падне захарността, която варираше между пет и шест за трите бидона. Апропо, меря я с чисто нов рефрактометър. Та чаках си аз, чаках от 4 юли та до 8 август. Какво ли не правих в опит да сваля до нула тая пуста захарност. Миналата седмица на 7 вече ми дойде до гуша да чакам и почнах бидоните един по един да варя. Рефрактометър показваше пет и малко захарност. И както прехвърлях бистрата течност в казана, изведнъж се сетих, че имам обикновен захаромер на Светлина - Сливен. И какво мислите показа....? Потъна захарамерчето и близо минута беше под течността. Накрая изплува колкото да му се покаже пъпчицата отгоре. Т.е. според него захарността е даже под нулата . Замерих всички налични бидони и навсякъде той си потъваше до пъпчицата, а рефрактометъра упорстваше около 6 захарност. Т.е. чакал съм около три седмици напусто... Интересно дали някой друг от форума си е правил труда да сравни показанията на рефрактометър и захаромер? Същото показа и на бидона с джанково джибри, който заредих по-миналата събота.\nВсяко от трите зареждания на казана (хваща точно 80 л. материал) даде по 10-11 л. ракия и пет до осем литра патоки. Накрая за втората преварка се събраха 43 л. ракия на около 55 градуса. От втората преварка излязоха 32 литра, които събирах поотделно в три туби от минерална вода. Първата е на 77,5 градуса , втората 71 градуса и третата 59 градуса (след преизчислението по температурната таблица).\nСега съм отлял в пет шишета от по литър и съм заредил с различно количество средно печен и силно печен френски дъбов чипс или комбинации от сушени кайсии и чипс. Тия с чипса се оцветиха страшно бързо, но три дена очевидно са недостатъчно, и е трябва да се чака поне 20 дена.\nОстаналото количество в тубите се аерира с помпичка за аквариум минимум по 30 минути дневно и чака да харесам някоя от рецептите.\nТа тъй... Брах доста ядове, а ми не дойде на акъла да проверя захарността с обикновения захаромер. Отдавна да бях забравил тия кайсии. Сега съм заредил нови два бидона джанки, които по скромното ми мнение и опит са значително по-досадни за подготовка от кайсиите. Иначе джанковото джибри пусна малко повечко ракия (15 л.), защото имаше десетина литра джанково патоки от миналата година и към него добавих и патоките от последния казан с кайсии. Патоките са около шест литра на около 28 градуса.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 00:53\nС любопитство и интерес изчетох цялата тема и реших да се включа с няколко въпроса, ако решите да ми отговорите.\nДа предупредя, че от кайсии съм варил ракия само веднъж, преди няколко години. С купешки плод. И единственият ми ярък спомен от процеса е,... че си сецнах кръста докато мачках плода над бидона през няк`во импровизирано сито, да отделя костилките. Пихме ракия и хич не беше лоша, макар и да очаквах повече като вкусови качества, ама не мога вече да докладвам от какво колко излезе. Забравил съм.\nТа, с въпросите ми.\n1. Първо страдах и аз с неволите на RumenM , после благородно му завидях за новото рефрактометърче. Реших, че другия сезон ще имам и аз такъв прибор (даже в движение проверих цените) и изведнъж:\n...Рефрактометър показваше пет и малко захарност. И както прехвърлях бистрата течност в казана, изведнъж се сетих, че имам обикновен захаромер на Светлина - Сливен. И какво мислите показа....? Потъна захарамерчето и близо минута беше под течността. Накрая изплува колкото да му се покаже пъпчицата отгоре. Т.е. според него захарността е даже под нулата . Замерих всички налични бидони и навсякъде той си потъваше до пъпчицата, а рефрактометъра упорстваше около 6 захарност. Т.е. чакал съм около три седмици напусто... Интересно дали някой друг от форума си е правил труда да сравни показанията на рефрактометър и захаромер?...\nИ кво правим сега? Според мен, ако простият стъклен уред греши, то трябва да е в обратна посока - да показва повече захарност, защото не може да потъне достачно по някакви причини (примерно висока гъстота на материала). Ама не би... потъва си целият и показва 7 единици разлика от електронния, дето е с точност 0,2%.\nХм, да купувам ли? Някой да е забелязал подобни отклонения и евентуално да има обяснение?\nИ още - има ли някакво практическо правило за гъстотата на пробата, когато мерим с потопяем захаромер?\n2. То не следва да е питане, просто трябва да го констатирам, защото явно е така. Почти всички споменават тук за някакви огромни, за моите досегашни разбирания, количества добавена захар - грубо 15-25% от количеството на плода. Явно целта е да се постигне захарност поне 18-20% в материала за ферментация.\nа) Това за всички плодове (сливи, круши, ябълки) ли е валидно (предполагам - да) и има ли "таван" на захарността преди ферментация? Имам блед спомен, че над определен процент захарност, ферментацията не се случва. Също има ли и долен праг? (Със сигурност някъде из форума е отговорено, но просто не го намерих. Съжалявам.)\nб) При такива количества добавена захар, не се ли губи плодовият аромат на ракията (конкретно за кайсията) и няма ли опастност крайният продукт да се доближава до самогон?\n3. За гъстотата на материала, някой беше написал правилото, че "точилката не трябва да стои права сама". Това за заложения в бидона материал за ферментация ли е или в казана за варене? Защото, честно казано, нямам спомен да съм добавял толкова много вода, колкото е плодът, че и повече, както тук пишат повечето форумци. Предполагам, че нещата са аналогични и за други плодове.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 09:19\nПри захаромер(ареометър)грешката идва от количеството образуван алкохол-един вид течноста става по вискозна(рядка) и той потъва.\nПри рефрактометъра тези отклонения са пренебрежимо малки в слоя течност който пречупва светлината.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 10:20\nИ захаромерите и рефрактометрите имат само една простичка задача - да измерят захарността на изходната суровина. Много пъти е ставало въпрос, че вследствие натрупването на алкохол в хода на ферментацията и двата прибора започват да дават отклонение, което е съвсем нормално. По време на ферментация с тях може да следим тенденцията на спадане на захарността, но не може да разчитаме на много голяма точност. Огромната разлика между тях е начина на измерване, удобството и количеството на пробата, което е необходимо за самото измерване. На рефрактометърът му трябва само една капка и малко светлина.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 11:38\nБая време мина от варенето на кайсиевата. Оттогава сварих още пет-шест бидона материал (джанки и после сини сливи). Всеки път показанията на рефрактометъра бяха около 5-6, а обикновения захаромер потъваше в течността до нула, че и повече. Т.е. очевидно е налице отклонение. Flanker сигурно е прав за причините, аз лично давам само практиката.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 11:57\nНа сливите едва ли е потънал до нула.\nОсвен ако не е било малко сливи с много захар и вода.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 12:04\nЗвучи логично. Тогава изводът е, че стъклен ареометър при ферментирал материал не трябва да се ползва или, ако това е неизбежно, да се има предвид, че дава значителни отклонения. От порядъка на 5-7 единици в повече, както съобщава RumenM, който има възможност да сравнява показанията на двата двата прибора. Да се надяваме, че "Светлина", Сливен не са му продали изначално бъгав захаромер. За другия не би следвало да имаме съмнения, тъй като е проверен след покупката, както беше написано.\nПубликувано на: 04 Окт 2012, 12:19\nvictoryvt, на около 50-55 кг. сливи (колко са точно като се махнат костилките не знам) слагах 20 литра озахарена вода. Като падне плода на дъното, пусках захаромера директно в избистрената течност отгоре. Със сигурност имаше достатъчно дълбочина, а течността по-бистра няма как да се направи.\nQui-Gon Jinn - миналата година купих спиртомер и захаромер по два броя, с идеята едните на село при казана, другите в София за овкусяването. Сега ти ме сети да взема тия от София и да ги проверя с ония на село. Ще видим дали "уредчетата" на Светлина ще дадат отклонения едно спрямо друго.


Кол център технологии\nКомуникационната платформа на Кол Сел БГ е съвременна, уеб базирана и е разработена на базата на натрупания от фирмата дългогодишен опит в сферата на информационното обслужване и интерактивните гласови услуги. Тя позволява динамично организиране на структурите за обслужване на крайни потребители или посредници, изнасяне на работни места и оптимизиране на комуникационните разходи чрез аутсорсване на телекомуникационното обслужване. Процесът на обслужване на входящи и изходящи позвънявания е автоматизиран и се намира под непрекъснат контрол, както от страна на супервайзорите, така и от самите възложители.\nЗа целта се използват:\n- ACD (Automatic Call Distribution) – автоматизирано пренасочване на обажданията към група от оператори, обособени по определени квалификационни умения и други критерии;- Идентифициране на търсената услуга и стартиране на различен сценарий за обслужване на клиентите (CRM Module и специализирани диалогови приложения);\n- Система за автоматично набиране;\n- Идентифицираща база данни за А и В-номера;\n- Автоматизирани процедури при аварийни ситуации;\n- Обслужване на клиентите през IVR (Interactive Voice Response) система, предварително създадена с меню за избор и др.\nПлатформата документира извършените дейности, генерира подробна статистика и позволява задълбочен анализ на резултатите и качеството на обслужването в реално време.


Стана ясно кой е Кукерът от "Маскираният певец" (Вижте тук) - Разкрития.ком\nНачало Любопитни Стана ясно кой е Кукерът от „Маскираният певец“ (Вижте тук)\nГала разкри Кукера от „Маскираният певец“\nПоловината участници от „Маскираният певец“ вече свалиха своите маски. В шоуто, което се радва на изключителен успех сред зрителската аудитория, останаха най-загадъчните образи. В последния епизод предаването напусна Шапката, а зад маската се криеше не кой да е, а Къци Вапцаров. Участието му предизвика шок сред зрители и панелисти.\nОт останалите участници в шоуто се знае, че Принцесата е Алисия. Пилето е Дивна. А кой е Кукерът? Герасим Георгиев-Геро не случайно се прави на шут и отклонява вниманието на зрителите с предположението си, че зад маската на Кукера се крие народната певица Николина Чакърдъкова. Истината е, че Кукерът е Ненчо Балабанов, който е приятел и колега на Геро и той умишлено се опитва да го опази по-дълго в тайна, за да се задържи в предаването.\nВ последния лайф Кукерът даде много точна улика, която потвърждава теорията, че това е точно Ненчо Балабанов. Той каза, че е алергичен към мед. Преди няколко години в свое интервю той призна за тази своя алергия. „Не е нещо фатално, не ми се налага да си бия някакви инжекции, ако го ям, но се усеща един дискомфорт. Някакъв вътрешен обрив се получава“, споделя той.\nОт панелистите, които често се правят на шутове, единствено Гала се осмели да назове истинската самоличност на Кукера. Ники Кънчев пък всеки път стреля по някое ново име, с което си мисли, че е прекалено оригинален и успява да заблуди зрителите на шоуто. Уви, става за смях и всички се питат какво прави там. Всеобщото мнение е, че панелистите трябва да са светски журналисти, които са запознати с родните популярни личности и могат бързо да ги „хванат“, пише show.blitz.bg.\nКукерът в „Маскираният певец“ е Ненчо Балабанов? сн. Фейсбук\nПрипомняме ви, че засега единственият участник, който успешно заблуди всички панелисти, беше Димо Алексиев, който се криеше зад маската на Рицаря.\nЕтикети: "Маскираният певец", new, Кукерът, Кукерът "Маскираният певец", къци вапцаров, Ненчо Балабанов


Висококачествени еднократни ръкавици, изработени от нитрил. Ръкавиците без пудра, 4.5 грама. Подходящи са за медицинска употреба, антиалергични са и\nмного устойчиви. Изключително подходящи са за хора с непоносимост към латекс.\nКод на продукта : Ръкавици за еднократна употреба – нитрил - 271\nРазмери --- Изберете опция --- L XS S M


Букарев оптимист за оцеляването на Витоша - БГ Футбол - efbet Лига - Gong.bg\nНовият треньор на Витоша Бистрица Асен Букарев говори преди първата тренировка на отбора за годината. Бившият помощник-треньор на Левски е оптимист, че "тигрите" няма да изпаднат от елита.\n"Задачата ни е много тежка, но после ще е най-сладко, може би. Винаги е възможно да се спасим. Щом на теория е възможно, значи и на практика е така. Ще дадем всичко от себе си. Държа много на колектива и характера на играчите. Мисля, че ще се получат нещата", заяви Букарев.\n"От 23 януари до 7 февруари сме в Анталия. Там ще имаме 4 контроли. В София пък ще изиграем една - срещу Струмска слава. Привлякохме добри футболисти, разчитам да ни помогнат. Те са можещи играчи, и ако са здрави ще се получат нещата и ще играем по-добър футбол", каза още новият треньор на Витоша.\nПрипомняме, че към отбора се присъединиха бившият вратар на Левски Николай Кръстев, братята Веселин и Йордан Миневи, както и Апостол Попов. Нападателят Атанас Курдов също тренира с "тигрите".\nЛевски Атанас Курдов Йордан Минев Апостол Попов Николай Кръстев Витоша Бистрица efbet Лига Веселин Минев Асен Букарев


Душка Станева, Диана Панова, Лиляна Райнова, Иван Асенов — Билките във всеки дом (28) — Моята библиотека\nБилките във всеки дом (28)\nИма растения, за които съществуват експериментални и клинични доказателства, че снижават нивото на холестерола в кръвта, намаляват отлагането на атеросклеротични плаки в кръвоносните съдове и отслабват атеросклеротичния процес. Такова действие притежават чесънът, левурдата и други съдържащи серни съединения растения. Подобно действие имат някои растения, съдържащи йод (напр. черупки от орехи) и някои морски водорасли (напр. морско зеле). Антиатеросклерозно действие се приписва на глога, на горската ягода, на лененото семе (лененото масло е богато на ненаситени мастни киселини — линолова, олеинова, линоленова и др.). Семената на моркова съдържат активни вещества, които разширяват коронарните кръвоносни съдове на сърцето и намаляват оплакванията при гръдна жаба. Подобно действие има глогът. От него у нас е създаден препаратът кратемон, предназначен за лечение на коронарна болест.\nСпособност да разширяват коронарните съдове имат още редица растения: майска латинка (Tropaeolum majus L), гледичия (Gle-ditsia triacanthos L.), растението Ammi visnaga (L.) Lam. (от което се получава препаратът келин), пащърнак (Pastinaca sativa L.), мента (Mentha х piperita L.) и др. Много билки с успокояващо действие върху централната нервна система могат да бъдат полезни при лечението на коронаросклерозата. Трябва обаче да се има пред вид, че коронарната болест на сърцето е сериозно заболяване, което изисква точна диагноза и провеждано под лекарски контрол лечение. Билките могат да играят полезна роля като помощни средства при лечението на това заболяване.\nЧесън — Allium sativum L.\nОписание. Многогодишно културно луковично растение със сложна, широко яйцевидна луковица, съставена от 7–30 малки луковички (скилидки), обвити в обща белезникава ципеста обвивка. Стъблото е до 50 см високо. Листата са линейни, около 1 см широки, жлебовиднн. Цветовете са бледорозови, почти безплодни.\nРазпространение. Отглежда се из цялата страна.\nУпотребяема част. За лечебни цели се използуват луковиците (Bulbus Aliii sativi).\nХимичен състав. В свежите цели луковици се съдържа алиин — вещество, което е без мирис, но при разкъсване на тъканите под действието на ферменти алаинът се разпада до алицин, който е с много силна характерна миризма. На това ве-щество се дължи бактерицидното и хипогликемичното действие. Освен алиин се съдържат и някои негови производни — метилалиин, пропилалиин, пептиди, съдържащи L-цистеин и глутаминова киселина, алкилови производни на L-цистеина и 5-алкилсулфоокиси на цистеина, конто понижават нивото на холестерола в кръвта, и 0,1–0,25% етерично масло. В състава на етеричното масло, получено чрез дестилация с водна пара, влизат разпадни продукти с неприятна миризма — диалилдисулфид, диалилтрисулфид, алилпропилсулфид и др. В луковиците са установени освен това тлъсто масло, фитостероли, витамини (A, Bi, Вг, С), никотиова киселина, флавоноиди (с най-вероятно значение за хипотензивното действие на чесъна), сапонини и др.\nДействие. Чесънът намира разнообразно и широко приложение в народната медицина. С методите на експерименталната фармакология е доказано неговото благоприятно влияние върху сърдечно-съдовата система. Той предизвиква разширяване на кръвоносните съдове (включително тези на сърцето), снижава артериалното налягане, намалява нивото на холестерола в кръвта и отлагането му в стените на кръвоносните съдове, усилва сърдечните съкращения и забавя сърдечния ритъм. В чесъна се съдържат летливи вещества, притежаващи силно фитонцидно действие — убиват причинителите на различни инфекциозни заболявания (стрептококи, стафилококи, тифни бактерии, причинителите на грипа, на дизентерията и др.).\nПриложение. Чесънът е ценно средство при лечение на високото артериално налягане, атеросклерозата, коронарната болест на сърцето. Тези ефекти се дължат на съдържащите се в чесъна органични серни съединения. С наличието на фитонциди се обяснява широката популярност на чесъна в народната медицина на много страни и неговото използуване от древни времена като средство за профилактика на грипа, коремния тиф, холерата, дизентерията и др. Клинично е потвърдено благоприятното действие на чесъна при катари на дихателните пътища, гнойни процеси в белия дроб, ангини, коклюш, кожни заболявания и др.\nЧесънът подобрява апетита, стимулира отделянето на стомашен сок, на жлъчка, на смилателни фермента и с това подобрява храносмилането. Приложен локално върху кожата (счукан под формата на кашица), чесънът дразни кожата и оказва благоприятно действие при някои кожни заболявания — лишеи, брадавици, екземи, краста, косопад. Под формата на клизми народната медицина го препоръчва за лечение на глисти (острици), а като промивки — за лечение на бяло течение.\nОписание. Многогодишно луковично растение (прил. 71) с продълговата, около 1 см дебела, единична луковица, покрита с разнищваща се на успоредни влакна ципеста обвивка. Стъблото е 15–40 см високо, тристенно, обхванато в основата от листните влагалища. Листата са 2, елипсовидно ланцетни, на върха заострени, към основата стеснени в 5–20 см дълга дръжка. Съцветието е полукълбест сенник. Цветовете са бели, с 6 линейно ланцентни околоцветни листчета. Тичинките са 6. Плодът е тристенна тригнездна кутийка, с по 1 семе във всяко гнездо. Цъфти април—юни.\nРазпространение. Расте из сенчестите широколистни гори докъм 1200 м надморска височина из цялата страна.\nУпотребяема част. Използуват се стръковете (Herba Allii ursini) и луковиците (Bulbus Allii ursini).\nХимичен състав. Цялото растение съдържа етерично масло, в състава на което влизат винилсулфид, дивинилсулфид, алиин пипеколинова киселина, следи от меркаптан и др. Освен това се съдържа значително количество витамин С (особено в листата) и високоактивни фитонциди със силни бактерицидни и фунгицидни свойства, превъзхождащи тези на чесъна и хряна.\nОписание. Двегодишно културно растение. През първата година образува листна розетка и месест кореноплод, а през втората — цветоносно стъбло. Корено-плодът е оранжев, с различна форма и големина в зависимост от сорта. Стъблото е сложен сенник с перести прицветници в основата на главните лъчи. Цветовете са бели. Плодът при узрязане се разпада на две половини, покрити по ребрата с шипчета. Цъфти юли—септември.\nРазпространение. Отглежда се като зеленчуково растение с различни сортове в цялата страна. Повсеместно разпространен у нас по-сухи тревисти места е дивият морков, който е с тънък, белезникав корен.\nУпотребяема част. Използуват се плодовете (Fructus Carotae) и свежият кореноплод (Radix Carotae recens).\nХимичен състав. Плодовете съдържат етерично масло до 1,6%, в състава на което влизат а-пинен, лимонен, цинеол, геранилацетат, гераниол, каротал, р-цимол, азарон, бизаболен и др. Освен това в плодовете се съдържат флавонолови съединения, тлъсто масло, стероли и др.\nВ кореноплода се съдържат каротеноиди: а-, в-, л-каротени, фитоен и лико-пин; витамини: B1, В2, пантотенова и аскорбинова киселина; флавоноиди, анто-цианидини, кумарини, захари, тлъсто масло, етерично масло и др.\nДействие. От плодовете на моркова е получен сумарен препарат, притежаващ спазмолитично действие.\nПриложение. Използува се при коронарна недостатъчност.


J.K. „Не съм тук“ на Симънс ще ви накара да пожелаете и вие да не сте - Филми\nОсновен Филми J.K. Симънс с шунка „Не съм тук“ ще ви накара да пожелаете и вие да не сте\nJ.K. Симънс в Не съм тук .Гравитационните начинания\nНе съм тук , да не се бърка с ужасното Не съм там (в който актьорски състав от двата пола е изиграл Боб Дилън), е 81-минутна колекция от любителски клишета с шунка с участието на многостранния Дж. К. Симънс като алкохолик-самоубиец, разглеждащ миналото си без дума за диалог. Режисьор е Мишел Шумахер, по-известна като г-жа Симънс, съпругата на актьора от реалния живот. В съдебните зали на Холивуд разводите са разрешени на по-малко основание от това.\nСедейки в тъмна стая с пистолет, насочен към главата му, и телефонен секретар със съобщението „Не съм тук“, Стив Харисън (Симънс) плаче под звука на смеха на мъртвия си син. Момчето е починало, научаваме, заедно с майка си. Филмът продължава да обяснява как всяка трагедия в живота на Стив е резултат от пиене. Прекъснато на ранната сутрин същия ден, когато Стив се поглежда в огледалото и вижда по-младия си, красив, мъжествен Аз (изигран от по-младия, красив, мъжествен Себастиан Стан, от Аз, Тоня ).\nНЕ СЪМ ТУК ★\nРежисиран от: Мишел Шумахер\nНаписано от: Тони Къмингс, Мишел Шумахер\nВ ролите: J.K. Симънс, Себастиан Стан, Иен Армитаж\nВреме за изпълнение: 81 минути.\nСъкращавайки още повече, има по-младият Стив на 6-годишна възраст ( Младият Шелдън ‘S Iain Armitage), гледайки как собственият му баща се пие в безсъзнание. Разклащайки се напред-назад между трите времеви рамки, виждаме сегашния Стив, измършавял и в края на въжето си, спомняйки си как повтаря отново и отново същите грешки, вече сам и пропилян, обаждан от 90-годишната си майка, чиято глас му пожелава честит 60-ти рожден ден. Смисълът на ретроспекциите е да накара зрителя да съжалява за начина, по който Стив е изцапал живота си и е игнорирал шансовете да подобри шансовете си за печалба от неуспехите си. Но филмът вече накара Стив да се отврати от самото начало, че аз, например, загубих интерес рано.\nВлачейки се в самосъжаление, старият Стив се разбърква около празната си къща, докосвайки предмети, които му напомнят за траурни инциденти от миналото (изхвърлено детско колело, медал за трезвост от Анонимни алкохолици ... получавате снимката), докато проверяваме часовниците си, за да видим колко още от 81-те минути остават. Симънс мълчаливо се закача и пие с убеждение, но всички с диалог излизат като дъски от шперплат, благодарение на плоския, едноизмерен сценарий на режисьора и нейния партньор по писането Тони Къмингс. Изчаквате някакво откровение, което може да ви накара да почувствате, че не сте прекарали тези 81 минути напразно. Няма полза. По неясния край, като телефонния секретар на Стив, вие не сте тук. Ти си тръгна отдавна.\nИстинският Ед Сноудън е Patsy, измамник и контролирана от Кремъл пионка\n‘Космическа странност’ и силата на песента на историята\nпредизвикателството инвазия епизод 7\nкак да намерим нечия съдимост безплатно\nкога офисът ще е на паун


Всичко за родителите - статии, справочник, полезна информация - Фитнес за женската душа\nот Събка Дякова-Чехович\nДвадесет и една жени разказват неразказвани никому досега истории за себе си. Всички имаме такива истории – тайни, интимни, някои болезнени и срамни. Крием ги дълбоко в себе си, защото мислим, че ни правят уязвими. Докато не почувстваме, че в тях е зародишът на нашата промяна. Тогава те се превръщат в извор на сила и обновление. Двадесет и една истории на жени, които ни карат да се замислим и докосват душата... не само женската.\nЗа мъжете, книгата, психотерапията или нещо като предговор\nСъбка, 47 г.:\nПредвид на професията ми на психолог и големия ми житейски опит със сигурност бих могла да напиша и книга за мъжката душа. Още повече, че аз обичам мъжете – всякак ги обичам, дори нещо повече – обожавам ги. Обожавам силата им, слабостта им, прямотата им, объркаността им, ръцете им, аромата им, прегръдките им и всички онези влудяващи различия, заради които си губим акъла по тях.\nДа, бих могла да напиша и книга за мъжете. Но колкото и да ги обичам като жена, колкото и като психолог да съм в състояние да разчета кодирания език на техните думи и тяло, и колкото голяма фантазия като писател да имам, аз не мога да съпреживея техния свят, точно защото не съм го изживяла в душата си и чрез тялото си. Мога да разбера мъжкия свят рационално, но не и да го съпреживея емоционално. Той е напълно различен от моя. Аз съм жена. Аз познавам своя женски свят и пиша за него – истински, откровено и директно – за женствеността и тялото ни, за мъжете и бащите ни, за любовта, изневярата и ревността, и за важните житейски уроци, които като по неписано правило получаваме от живота с ритници.\nНие, жените, обичаме да споделяме помежду си. Споделянето ни дава усещане за близост, подкрепа и сигурност, че не сме сами, но преди всичко споделянето носи облекчение и осезаема промяна в емоционалните пластове на душата. Наред с всекидневния стрес, който трупаме неусетно, споделянето се превръща в наша ежедневна лека психотерапия по приятелски. Всичко може да е психотерапия – всичко, което облекчава нашата психическа уязвимост и биологична слабост – и споделянето с приятелка, и прекрасната разходка, спортът, сексът и лудото пазаруване, дори яденето на шоколади – всичко, което носи удовлетворение на тялото и душата, е форма на психотерапия. Четенето на книга, в която откриваме своите въпроси и спасителното разбиране на себе си, което винаги търсим, е много мощна психотерапия. Историите от книгата „Фитнес за женската душа“ не са взети от сухите протоколи на моите работни срещи с клиентите ми като психолог, но както всяко споделяне и всяка книга –те са вид психотерапия. Има много общи неща между психотерапията и чете-нето на книга. Това не са просто действия, това са процеси – ментално-емоционално-духовни процеси. И двата процеса протичат между двама души, строго индивидуални са и се основават на онази деликатна връзка, наречена харесване на прост език, и емпатия – на професионалния език на психолога, без която нищо не се получава. И психотерапията, и четенето на книга са процеси на търсене – на промяна, на отговори и истини за живота, търсене на нашето Истинско, Свободно Аз. Дори и когато четем книга просто ей така – полегнали на плажа, да минава времето – то никога не е просто ей така, винаги е част от нашето целоживотно търсене и изразяване на себе си. Всичко, всеки един момент от живота ни е част от нашата промяна, която понякога ни връхлита внезапно или завладява неусетно, която съзнателно търсим, нетърпеливо очакваме или сляпо отричаме. Защото промяната е законът на живота: Panta Ray – всичко тече, всичко се променя.\nТази книга е част и от моето търсене и моята промяна, дошло е времето и се радвам, че е в ръцете ви, като част от вашето търсене и вашата промяна. Успех!


Беседки от поликарбонат (57 снимки): колко просто и красиво е да се изгради беседка за лятна резиденция и в двора на частна къща със собствените си ръце\nНяма нищо по-хубаво от прекарването на топлите летни вечери със семейството или приятелите в собствения ви крайградски район. В красива и уютна беседка можете да се насладите напълно на природата, чист въздух при всяко време. Но беседката за лятна резиденция е не само уютно и комфортно място за прекарване на времето заедно на чист въздух. Той е в състояние да се превърне в истинска декорация на местния район и хармонично да се впише в неговия ландшафтен дизайн.\nДнес има много строителни материали за производството на беседки, но поликарбонатът е много популярен. Конструкциите от него са трайни, издръжливи и имат привлекателен външен вид.\nВъпреки външната си лекота, ефирност и прозрачност, поликарбонатната градинска беседка е доста солиден и надежден дизайн, който има редица предимства. Основните му характеристики се дължат на характеристиките на поликарбоната.\nПожарна безопасност. Поликарбонатът е огнезащитно вещество. Дори и да възникне пожар, материалът не отделя токсични вещества във въздуха. Температурата, при която поликарбонатът започва да се топи, е сто двадесет и пет градуса по Целзий, така че не е нужно да се притеснявате за разтопяването на структурата, дори по време на силните летни горещини.\nВисока топлоизолация. Порестата структура на материала осигурява задържането на топлина вътре в конструкцията поради въздушната междина. Следователно поликарбонатни беседки, които имат отоплителна система, могат да се използват по всяко време на годината.\nПовишената гъвкавост на материала и неговата лекота позволяват да се правят беседки с различни форми и дизайн от него.\nДълъг експлоатационен живот. Беседките от поликарбонат ще издържат достатъчно дълго и определено няма да изискват ремонт в рамките на 10 години.\nВисока якост. Беседката няма да се деформира и няма да се срути дори под дебел слой сняг през зимата.\nУстойчивост на влага и водоустойчивост.\nНепрозрачност. Материалът пропуска изключително светлина и предотвратява проникването на ултравиолетови лъчи в структурата.\nЛесно инсталиране. За монтажа на беседката не се изисква основа. Освен това структурата е мобилна. Той може да бъде прехвърлен във всяка част на сайта.\nСтабилност при ниски температурни условия. Структурата няма да загуби целостта си дори по време на тежки студове.\nБезопасност. Материалът запазва своята цялост дори при силни пориви на вятъра, осигурявайки безопасна работа.\nУстойчив на гниене и мухъл.\nВъпреки многото предимства на материала, той има и редица недостатъци:\nматериалът се срутва с течение на времето, ако е постоянно изложен на ултравиолетово лъчение, поради което е по-добре да инсталирате конструкцията в сенчестата част на площадката;\nполикарбонатът има ниска абразия и е склонен към надраскване, поради което трябва да се внимава по време на работа.\nПърво трябва да вземете решение за дизайна, размерите и функционалното натоварване на конструкцията. Може да е различно.\nПо вид конструкция, отворена и затворена. Първите са идеални за отдих на открито при топло време. Ако планирате да използвате беседката при всяко време, тогава е по-добре да проектирате затворена сграда, която ще се превърне в надежден подслон от вятър и дъжд.\nПо метода на монтаж, стационарен и мобилен. Стационарната версия е инсталирана на здрава основа, така че не може да бъде прехвърлена. Преносимите модели са подходящи за тези, които обичат често да сменят нещо на сайта, тъй като няма да е трудно да го преместите.\nСложността е проста, леки навеси и сложни конструкции. Изграждането на обикновен навес е бързо и лесно и не изисква много материални разходи. Сложните сгради изискват повече време и пари, но в същото време те са не само по-безопасни и по-трайни, но и действат като отлично допълнение към цялостния дизайн на обекта.\nСпоред нивото на вътрешното оборудване те могат да бъдат със или без барбекю. Една проста беседка е идеална за семейни чайове и вечери със семейството. Ако ще приемате гости тук, тогава е по-добре да изберете беседка с барбекю.\nПо нивото на функционално натоварване те са разделени на модели с допълнителни функции и декоративни.\nПо отношение на формата сградите са кръгли, правоъгълни или квадратни, овални и многоъгълни или като цев.\nКогато е направен изборът на вида и формата на беседката, можете да пристъпите към разработването на проекта.\nНачалото на изграждането на беседката започва с изготвяне на проект. Именно създаването на правилния проект е ключът към факта, че вашата сграда ще бъде трайна, красива и удобна. Още на етапа на проектиране е необходимо да обмислите всичко до най-малкия детайл, така че си струва да реализирате всичките си идеи на хартия.\nРазбира се, първото нещо, което трябва да бъде решено на началния етап на проектиране, са размерите на бъдещата конструкция. Чертежът трябва да се извърши при спазване на всички пропорции, като се вземат предвид стандартните размери на поликарбонатния лист. И така, пчелната пита има ширина 210 см и дължина 600 см, а лист от монолитен поликарбонат е широк 205 см и дълъг 305 см.\nРаботата по проектирането се извършва на четири основни етапа.\nОпределяне на мястото, където ще се намира конструкцията.\nЗа да направите това, трябва да обърнете внимание на:\nналичието на нередности на предложеното място за монтаж;\nналичието на храсти, дървета, клони в тази зона или недалеч от нея.\nПочистване и изравняване на зоната под беседката.\nИзборът на дизайн по отношение на тегло, простота, размери и форма.\nСъздаване на рисунки.\nВ летните крайградски зони най-често се изграждат прости беседки с навес от метални профили и професионални тръби. Ако беседката трябва да се използва целогодишно, тогава дизайнът ще бъде по-сложен.\nВсички тънкости на строителството трябва да бъдат обмислени веднага, тъй като изборът на материал за конструкцията на рамката зависи от това.\nИзбор на място и основен материал\nМатериалът за направата на основата на поликарбонатна беседка може да бъде дърво, метал или камък. Възможни са варианти с други видове материали, но тези три са най-често използваните.\nВсеки от тях има както редица предимства, така и определени недостатъци.\nДървените рамки са направени от дървен материал. Това е доста достъпен и евтин материал. Неговото неоспоримо предимство е екологичността и естествеността. Освен това дървото има красива естествена структура. Недостатъците на този дизайн включват крехкост, нестабилност към метеорологичните условия и сложността на поддръжката.\nМеталната основа е рамка, направена от профил или ъгъл. Такива беседки са много издръжливи, надеждни и имат дълъг експлоатационен живот. Но те също имат своите недостатъци: висока цена, сложност на сглобяване, изискващи използването на заваряване.\nКаменните рамки са изработени от естествен камък, тухла, бетон. Каменните основи ще служат много дълго време, освен това те се отличават със своята естественост и естетическа привлекателност. Освен това те са доста тежки, конструкцията им ще отнеме много време, а подмяната ще създаде много трудности.\nБеседката от поликарбонат е доста лека и може да има различни размери, така че почти всяко земно покритие е подходящо за нейното инсталиране.\nНай-добре е да изберете равна, суха повърхност. В идеалния случай, ако той ще бъде разположен донякъде на хълм, така че влагата от валежите да не се събира в строителната зона. Изберете сенчесто място без течения. Ще бъде удобно, ако сградата е разположена възможно най-близо до къщата. Ако има езерце, тогава е добре да поставите беседка близо до него, това ще даде допълнителна свежест и прохлада през летните жеги.\nСлед като сте взели решение за основния материал и мястото за конструкцията, можете да продължите към нейното поетапно изграждане.\nФондацията е представена в три вида.\nЛента. За да се създаде такава основа, е необходимо да се изкопае изкоп, да се изгради кофраж със слой армировка и да се запълни с бетонен разтвор. Това е най-често срещаният и траен тип фундамент, който е подходящ за тежки сгради.\nКолонна. Такава основа е в състояние да издържа на леки конструкции. Изгражда се чрез вкопаване в стълбове, които са свързани с греди.\nМонолитна. Тази опция е масивна плоча. Основата му се състои от метална рамка, изпълнена с бетон.\nМонтирането на проста, лека беседка е възможно без основа. Тази опция е инсталирана директно на земята. Но за по-сложни, солидни беседки е необходима основа, особено в случая, когато почвата е крехка.\nЗа беседки от метал е достатъчно само да бетонирате носещите метални тръби и да запълните мястото. Дървени беседки са монтирани на колонна основа.\nТой е изграден в следната последователност:\nмаркировката се прехвърля на сайта от чертежа на дизайна;\nна определените места се изкопават вдлъбнатини до 700 милиметра;\nвърху дъното на ямите се изсипва петдесет милиметров слой отломки и пясък;\nподготвя се бетон;\nв подготвените ями се монтират опори, обработени с антикорозионно покритие;\nза да осигурите хидроизолация на основата, можете допълнително да увиете някои от стълбовете в земята с покривен филц;\nинсталирането на всички стелажи трябва да се извършва на проверено ниво;\nслед като опорите се излеят с бетон, е необходимо да им се осигури временен стоп, така че да не се движат, докато хоросанът се стегне;\nОсновата се излива и изсъхва, можете да започнете да изграждате рамката.\nПроизводството и сглобяването на рамката е много важен етап от изграждането на беседката. Най-малкият недостатък в рамката може да създаде проблем за по-нататъшно сглобяване, листовете материал ще бъдат фиксирани неправилно, което може да доведе до бързо разрушаване на сградата.\nОсновата може да бъде метал, камък или дърво.\nВ зависимост от основния материал методът на неговото сглобяване се различава:\nза да създадете рамка от дърво, ще ви трябват винтове, пирони;\nметалната основа на рамката е свързана с гайки, болтове и заваряване;\nза каменни конструкции се изисква циментов разтвор.\nПо-добре е да свържете частите на земята и да инсталирате готовата секция на място.\nВажен етап от строителството е сглобяването на подовата рамка:\nнеобходимо е да се монтират трупи от лента ясно на хоризонтално ниво;\nпоследвано от инсталирането на допълнителни опори за покрива;\nподовата настилка е направена от бордюрна дъска, обработена с антикорозионно средство;\nподовите дъски са закрепени с самонарезни винтове.\nКогато подът и рамката на стената са готови, можете да започнете да инсталирате поликарбонатния покрив.\nМожете да продължите към етапа на инсталиране на покрива само ако рамката е здраво фиксирана. Работата с поликарбонат е доста ясна. Материалът може лесно да се реже с трион, трион или прободен трион, ако има циркуляр, можете да го използвате, за да ускорите процеса, като поставите алуминиев трион.\nБлагодарение на тази лекота на работа с материала, покривът може лесно да бъде оформен във всякаква форма. Той може да бъде едноскатен, фронтон, да има сложна форма или да бъде представен под формата на арка.\nЕднофазните модели са най-простата и лека версия на беседния покрив. Когато избирате сложен и сложен дизайн, е необходимо да подготвите по-сложна рамка и да добавите допълнителни метални стелажи към горната рамка.\nОсвен това по-сложната конструкция изисква допълнителна твърдост, която може да се придаде посредством междинни греди. Ето защо трябва да изберете дизайн въз основа на вашите собствени възможности и умения.\nВажно е да не бързате да отстранявате тънкия защитен филм от материала, той ще предпази повърхността по време на рязане и монтаж от механични повреди.\nПокривът е направен от клетъчен поликарбонат с дебелина 6 или 8 милиметра. В зависимост от нивото на влага в помещението, където е бил съхраняван материалът, в клетките му може да се събере конденз, който трябва да се изхвърли чрез продухване. За обработка на краищата след рязане се използва уплътнител, профил или алуминиева лента.\nПри инсталиране на покрива е забранено стъпването върху покривните листове , тъй като това може да доведе до неговото напукване. За по-лесен монтаж се използва стълба. Необходимо е предварително да се пробият дупки в листовете, ако те са монтирани върху метална рамка. Листовете се закрепват с помощта на профилна тръба, гумени шайби, винтове и силиконови уплътнители, за да предпазят листа от разрушаване, а вътрешността на беседката да не изтече.\nЕдва след като покривът е готов, можете да започнете да инсталирате материала по стените на беседката и прозорците със собствените си ръце. Принципът на фиксиране на ламарините към стените е идентичен с принципа на фиксиране на покрива, само че е важно да се гарантира, че ребрата за закрепване са във вертикална посока, за да се избегне концентрацията на вода.\nЗа информация как да инсталирате поликарбонатна беседка вижте следващото видео.\nКогато конструкцията е напълно готова, е време за вътрешен и външен дизайн и подреждане на удобно място за отдих. Етапът на интериорна декорация включва инсталиране на маси, пейки, бар плотове, продължение на каменна камина. Възможностите за вътрешна декорация са почти безкрайни и ви позволяват да реализирате всичките си идеи и желания.\nОсновното е да изберете правилните материали за вашия интериорен дизайн. Те трябва да спазват изцяло условията, при които ще бъдат използвани. Трябва да се помни, че летните вили са улична сграда, следователно тук са възможни спад на температурата и повишаване на влажността и съответно мебелите и декорът трябва да бъдат изработени от материали, които са устойчиви на такива тестове. Остъкляването трябва да е надеждно.\nОсвен това, когато избирате мебели, обърнете внимание на удобството и цвета му. Беседката е зона на релакс и комфорт, така че трябва да обмислите всичко до най-малкия детайл. По-добре е да изберете столове и пейки с облегалки, можете да помислите и за подвижни меки възглавници на седалките. Много е удобно да се отпуснете сред природата, седнали на люлеещ се стол, докато това ще се превърне в специален декоративен елемент във вътрешността на беседката.\nКъм стените могат да бъдат прикрепени различни рафтове за съхранение на съдове и дребни предмети, както и декоративни неща като вази, часовници, които освен декоративни, могат да носят и функционален товар.\nОсобено внимание трябва да се обърне на монтажа на скара или барбекю. Неговото присъствие не е задължително, но ако се вземе решение за инсталирането му, първо трябва да запомните за безопасността.\nПреносимите опции не са подходящи за беседки от поликарбонат, тъй като димът от въглищата ще се натрупва под покрива на сградата. Ето защо трябва предварително да планирате инсталирането на барбекюто и да го направите от камък, тухла или метал.\nЩо се отнася до външната работа, те се състоят в организиране не само на външната част на сградата, но и на зоната около нея. Но въпреки това, на първо място, е необходимо да се направи декорацията и декорацията на самата фасада. Ако беседката е отворена, тогава опорите са покрити с бои и лакове и декорирани по ваш вкус.\nТова е последвано от инсталирането на външно осветление под формата на фенерчета , изграждането на пътеки, водещи от беседката до други сгради на обекта. Можете да украсите беседката с помощта на растения за катерене и тъкане и близките цветни лехи. Много хора организират изкуствени градински фонтани в близост до беседката, които се превръщат не само в допълнителна украса на личния парцел, но и придават приятна свежест в горещо време.\nВсичко това ще добави визуална привлекателност към поликарбонатната беседка и ще създаде уютна, комфортна атмосфера.\nЩо се отнася до грижата за поликарбонат, тя е съвсем проста. Основното е да се избягва контакт на материала с абразивни вещества. Също така, не използвайте хлорсъдържащи вещества, сол или алкални съединения за измиване. Всичко това може да доведе до унищожаване на външната UV защита. За измиване на беседката е достатъчна само сапунена вода.\nБеседка от поликарбонат в двора на частна къща е идеалното решение за тези, които искат да имат удобно и уютно място на сайта си за тихи семейни вечери или дори пищни пиршества с приятели. В същото време изграждането на такава структура не изисква много време, наличието на специални умения и големи финансови разходи. Ще бъде възможно да се отпуснете удобно сред природата по всяко време и при всяко време. Висококачествена сграда ще предпази от топлина, дъжд, вятър и дори сняг и ще радва собствениците повече от една година.


Когато първият кабинет на Бойко Борисов, който се водеше "на малцинството", ползваше "услугите" на Атака, тогавашната опозиция от БСП и ДПС негодуваше срещу установения от ГЕРБ модел за "фрагментирана подкрепа".\nОсновният аргумент бе, че Борисов ползва подкрепа от националисти.\nА това, според социалистите и движението, бе неприемливо за европейска държава.\nДве години по-късно Сидеров премина в опозиция на ГЕРБ, а през 2013 се ребрандира в "златния пръст" на управлението на БСП и ДПС.\nБорисов бе обявен за мутра, Цветанов - за престъпник, журналистите - за купени от тях, а кабинетът "Орешарски" бе обяснен като спасение за държавата.\nВ резултат ГЕРБ усвои особено успешно тезата, ползвана навремето срещу тях.\nА именно: за неуместната националистическа подкрепа.\nПосле мнозинството, образувано със златния пръст на Сидеров, назначи скандалния депутат Делян Пееевски за шеф на ДАНС.\nТова решение породи бурни протести, които лидерът на Атака няма как да забрави - той се криеше под пластмасова маса, за да напусне централата си, обсадена от недоволни граждани.\nВеднага след това Сидеров отново се ребрандира.\nДокато бе златен пръст, първо се обяви за напускане на Европейския съюз, а малко след това - и на НАТО. Партията му изработи огромен плакат срещу "еврогейските ценности", припозна Русия като основен партньор на страната и пое курс към православието.\nМеждувременно властта отново се бе сменила и пак управляваше ГЕРБ.\nТози път - в официална коалиция с Реформаторския блок и АБВ, както и с подкрепата на националистите от ВМРО и НФСБ.\nСпоразумението, подписано от Борисов с лидерите на двете партии – Красимир Каракачанов и Валери Симеонов, бе тълкувано от опозицията като първото съвсем официално (скрепено с документ) влизане на националистически формации в управлението.\nАнализаторите наричаха договореността "скандална и антиевропейска".\nНо властта, некоментирайки тази страна на управлението, просто остави скандалът да отшуми.\nТака постепенно се стигна до сегашната ситуация: днес коалиционното правителство с националистите е не просто наложително, ами и съвсем официално обговаряно като "най-желаната" комбинация.\nТук е моментът да припомним и предизборните заявки на БСП, докато все още смятаха, че не ГЕРБ, а те ще съставят кабинет.\nВ не едно и две свои изявления лидерът на социалистите Корнелия Нинова е заявявала, че Обединените патриоти са най-вероятният им управленски партньор. Подобна конструкция с националисти, независимо дали водещият партньор е ляв или десен, води до сериозни изменения в упражняването на власт в България.\nЗащото досега само националист в лицето на Валери Симеонов си е позволявал да нарече български гражданин "нагъл", тъй като си знаел правата.\nФундаменталното му определение за наглост бе дадено след като блъскаше и дърпаше възрастна жена на границата в деня за размисъл преди вота.\nФакт е, че бъдещият кабинет няма да бъде първият с националистическо участие във властта. Далеч по-тревожен обаче е фактът, че това ще бъде първото мнозинство, което няма да бъде критикувано от опозицията за това.\nЗащото самата опозиция бе изговорила възможността тя да управлява с така наречените патриоти.\nИ ако това е тревожно, защото води до промяна на критериите на избирателите, има един още по-притеснителен момент непосредствено преди конструирането на следващото управление.\nИ той е следният: макар че фактически гласовете за националистите са намалели, те официално ще бъдат толкова важни във властта, колкото и ГЕРБ. В подобни ситуации като тази, в която се намираме в момента, така нареченият "малък" партньор е точно толкова важен, колкото и големият.\nТова е и причината, поради която какъвто и тип коалиционно споразумение да измислят в ГЕРБ, и без друго доказалата се като зависима от различни интереси формация, ще стане още по-зависима в бъдеще. И ако наричащите себе си патриоти успяха в миналия мандат да прокарат откровено дискриминационни текстове в Изборния кодекс с поредица заплахи, че ще напуснат управлението, то в третото управление на Бойко Борисов пръстът на Сидеров става точно толкова златен, колкото по времето на Орешарски.\nСъщото се случва и с гласовете на Каракачанов и Симеонов.\nЗатова предстоящата комбинация между ГЕРБ (които доказаха във времето, че работят чудесно с ДПС и с прокуратурата) и националистите (които не виждат нищо нередно в блокирането на граници, блъскане, дърпане и нагрубяване на граждани или пък в обявяване на курс "България вън от НАТО и ЕС") ще бъде всичко друго, но не и стабилна, както отсега се опитва да я "продаде" Бойко Борисов.\nБъдещата коалиция има всички дадености да стане взривоопасна смес от зависимости и национал-популистка пропаганда, разказвана от медиите на Пеевски като "нужна за стабилността".\nВсъщност, това ще бъде поредната крачка, която уверено ще отдалечи страната ни от либералната демокрация. Само че в оформянето на тази коалиция и в разказа, че "патриотите" могат да бъдат управленци невинни няма.\nЗащото нито една от т.нар. "системни" партии не е отказала услугите в стил "златен пръст" от различните националистически формирования.\nКлючови думи: България, правителство, коалиция, София, ГЕРБ, ОП, патриоти, патриотизъм, националисти, националистически формации, Атака, ВМРО, НФСБ


Хуните. Хуну в Китай, книга от Лев Гумильов — Книжарница dBooks.bg\nСофия каквато беше 1944-1989...\nИстория на българската държава през Средните векове Т.1, ч.2\nЛев Николаевич Гумильов е син на известни родители - баща му е Николай Степанович Гумильов - руски поет, а майка му е Анна Андреевна Горенко или както е известна на всички - Анна Ахматова. Тази известност на родителите му се оказва в тежест през целия живот за Лев Гумильов. Той е роден в Царско село /днес град Пушкин/ 1912г.\nОще деветгодишен той остава без баща, който е разстрелян по обвинение "Враг на народа". Още в училище младият Лев става "черна овца". Заради разнообразните си знания е обвинен в "академично кулачество". След завършване на средното си образование той кандидатства в Педагогически институт в Петербург, но отново заради баща си не е приет. Работи на няколко места като обикновен работник. Успява да постъпи на работа в експедиция към Геоложко-проучвателен институт. Там започва да се занимава с изучаване на таджико-персийски език и усвоява тайните на арабското "въжено" писмо.\nПо-късно Лев Гумильов кандидатства отново и успява да завърши ІІ курс история в Ленинградския университет. Тъй като по това време се извършват постоянни "чистки", от Комсомола обявяват сина на "врага на народа" за антисъветски човек и недостоен да се обучава в съветски ВУЗ. Арестуван е, както казва самия Гумильов "заради баща си", без друго обвинение. Това е само профилактично задържане, докато следващата година е заточен в сибирският град Норилск, вместо основната присъда - разстрел. Там Лев Гумильов започва да изучава татарски и казахски език. Освободен е в разгара на Втората Световна война и заминава като доброволец на фронта. Служи в зенитна артилерия и участва със своята част в превземането на Берлин.\nСлед войната Лев Николаевич се мъчи да навакса изгубеното време и взима наведнъж изпитите в историческия факултет, защитава дипломна работа, постъпва като аспирант в Института по източни народи. През 1947г. този път майка му Анна Ахматова е обвинена в антисъветски настроения. Заради това на сина й е забранено обучението като аспирант и не му се разрешава да защити готовата си вече десертация.\nВсе пак след две години той успява да я защити и става кандидат на историческите науки. Тази година обаче Лев Николаевич е отново арестуван и този път вече за 10 години е изпратен в Сибир в района на Караганда.\nЗаточението му завършва през 1956г. с пълна реабилитация. Въпреки забраната да ползва книги по специалността си, Гумильов обмисля първата си книга "Хуну" и пише бележките си в почивките от ежедневната каторжна работа.\nСлед освобождаването си работи в Ермитажа. През 1961г. възглавява отдел по етнография в Географското дружество в Ленинград. В края на 50-60г. е ръководител на научна експедиция по Долна Волга, открива Хазария и пише по-късно книга за това. Защитава докторска дисертация по история на древните тюрки. През 1974г. Гумильов защитава втора дисертация - вече по география. В основата й е теорията за етногенезиса, която се разглежда не от социална, а от биологична страна. Лев Николаевич е поканен в Географския научно-изследователски институт в Ленинград, където работи почти 30 год. до своята смърт.\nДълго време трудовете на Лев Гумильов не се допускат за печатане. Всичко, което е било издавано преминава през "научната" цензура на тогавашните светила на историческите науки. Въпреки всички пречки трудовете, които успяват да се появят на пазара стават библиографска рядкост, заради новаторския подход към отдавна известни факти и явления. Освен всичко това, работите му са интересни и с изключително образния си език, който ги прави леки и достъпни и се четат като приключенски романи.\nВъв връзка с това авторът сам пише:\n"Смятам, за неконструктивно разделянето на научните трудове на академични (трудни за четене) и популярни (лековати). Всеки сложен проблем може да се представи с жив и ясен език, който не би снижил научната му значимост".


B&B Santa Lucia - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nVia Santa Lucia, 6, Свети Бенедето дел Тронто, Свети Бенедето дел Тронто, Италия, 63074 - Много добро местоположение - вижте на картата\nПовече за B&B Santa Lucia\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Свети Бенедето дел Тронто, не се колебайте, а изберете B&B Santa Lucia. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВъзползвайте се от богатството на ненадминатите услуги и удобства в Свети Бенедето дел Тронто. За удобството и комфорта на гостите хотелът осигурява семейна стая, барбекю съоръжения, зала за пушачи.\nАтмосферата на B&B Santa Lucia се усеща във всяка стая. Удобства като климатик, отопление, вентилатор, телевизор, телевизор с LCD/плазмен екран са само някои от даденостите на обекта. Хотелските съоръжения като градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. С перфектното си местоположение и несравними удобства, B&B Santa Lucia е един чудесен избор в много отношения.


Румен Гечев: „Да, България“ си подава топката с ДПС | Накратко\n19.4.2021 г. 09:49\n„Пред целия български народ беше ясно, че след тази каскада от ежедневни скандали, корупция и разкрития в България и в чужбина, бюджетът на Република България, парите на ЕС бяха разграбвани по един изключително жесток и безцеремонен начин на принципа „след нас и потоп“. Този коментар направи в интервю за БНР Румен Гечев от БСП, който е член на парламентарната комисия за проверка на управлението от последните години.\n„Списъкът е огромен, това са 50 крупни държавни предприятия. Бихме предпочели да започнем с няколко по-големи фирми или скандали, които да бъдат разнищени. Аз ще предложа на комисията да имаме някакви приоритети, защото няма как да започнем изведнъж с всички фирми“, обясни Гечев, според когото в проверката трябва да се включат „цялата държавна администрация и институции под контрола на Народното събрание“.\nВ първите дни на парламента там се разиграват интересни театри, подчерта Румен Гечев в предаването „Преди всички“.\n„През лятото „Да, България“ напомпа мускули с едно посещение на една гумена лодка в Росенец, близо до покоите на г-н Доган. Сега партията на г-н Доган, а тази партия без него не взима никакво решение, той награди „Да, България“ с поста председател на ключовата бюджетна комисия на България, през която минават 37 милиарда лева. Нещо не ви ли смущава в тази комбинация? Лодката отива до Росенец и се връща с 37 милиарда лева, разпределения бюджет на комисията.“\n„Разиграва се театър „Многострадална Геновева“. Ако някой си мисли, че ще играе театри в парламента и БСП няма да забележи такива видими с просто око театрални представления, няма как да стане. Ако „Да, България“ смята така да си подават топката с ДПС. Какво става от втория ден? Вече правят опити да изолират и БСП“, коментира Гечев.


Как да напиша бизнес писмо на английски - 2017 - Модерни Дамски Magazine 2017\nМодерни Дамски Magazine ⇒ 2017 ⇒ Как да напиша бизнес писмо на английски\nНезависимо от това на кого и по какъв случай ти пиша, има някои общи правила за регистрация писмо. Те са подходящи за всеки случай, тъй като продиктувано от съвременните реалности, а именно факта, че цялата кореспонденция се извършва с помощта на компютър, дори и ако след това отпечатва. Така че, в нормално бизнес писмо, няма червени линии, всеки ред от нов параграф започва с най-лявата позиция. Всеки абзац е разделен с празен ред, като се натисне двукратно клавишът "enter".\nОсъществяване "шапки" писмо: тя включва информация за изпращача (име, длъжност, организация и адрес), информация за получателя (., Което съвпада с надпис върху плика, който е на името на името, адреса), датата на писмото (месец, номер, година), след това поредица от препратки. обжалване позволено опции: "Уважаеми г-н Млади, Уважаеми Памела Млади, Уважаеми господине / госпожо" (ако не знаете името на получателя)\n. Ето един пример за подобна "капачка":\n"Памела Йънг" Офис координатор\nУест Ул., 88, 2 Ню Йорк, 1248NY\nУл. Лесная, 12,\nофис 71, 107458, Москва,\nСкъпа Джулия Котовская "\nАко напишете писмо от себе си, а не от компанията, оставете в "капачката" само вашето име, адрес, дата. Адресът на получателя на писмото е задължително посочен, въпреки че е на плика.\nСлед това идва текста на писмо в края на подписа се изисква (име и името на изпращача) със задължително пред учтивост формула:\nПамела Йънг "\nИзползват се и следните формули: Вярно ваше, наистина ваше, най-добри пожелания. Ако пишете за лице, което влиза след подписването на кабинета си (изпълнителен директор, главен мениджър), както и вашият телефонен номер, адрес на електронна поща. Тази информация в очите на западните партньори има по-голяма тежест от печата на организацията.\nОпитайте се да разкъсате тялото на писмото в семантични абзаци - така че ще бъде по-лесно да се чете. Когато пишете писмо на лист, опитайте се да "заобиколите" текста с еднообразно бяло поле, без да насилвате целия текст в горната част на страницата.\nПредишна Статия Лос Анджелис - градът на греха и центърът на световния туризъм\nСледваща Статия Протягане - пътят към красотата на тялото


Три жени загинаха при сблъсъци в Египет - Mediapool.bg\nПродължават демонстрациите в подкрепа на сваления президент ислямист\n10:34 | 20 юли 2013 | 8 коментара\nТри жени загинаха в египетския град Мансура, в делтата на река Нил, при сблъсъци между привърженици и противници на сваления ислямистки президент Мохамед Морси, съобщиха световните агенции.\nЖените са починали от огнестрелни рани.\nДесетки хиляди поддръжници на Морси излязоха вчера по улиците на египетските градове, настоявайки за връщане на ислямисткия лидер на президентския пост. Армията предупреди, че ще се намеси, ако се стигне до насилие.\nВ Кайро полицията използва сълзотворен газ, за да разпръсне поддръжници на отстранения президент-ислямист.\nВ насилието, обхванало Египет след свалянето на 3 юли на президента ислямист, загинаха близо сто души.\nПовече от половината от тях бяха убити на 8 юли, когато армията стреля по протестиращи ислямисти, събрали се пред казарма на Републиканската гвардия. Вчера над Кайро прелитаха изтребители и военни хеликоптери.\nПротести имаше и в други египетски градове. До сериозни сблъсъци се стигна и в Александрия.


Кърджали празнува 24 май! – Арда нюз\nУченическо шествие ознаменува 24 май в Кърджали. След две годишно прекъсване заради ковид пандемията, представителни блокове от всички училища в Кърджали преминаха по централната улица на града.\nПразничното настроение се завърна, споделиха граждани, приветстващи учениците.\nШествието бе предвождано от Гвардейския отряд към ЕГ „Христо Ботев“, която тази година чества 100-годишен юбилей.\nПред паметника на Освободителите бяха поднесени цветя и венци.\nМажоретните състави към кърджалийски училища зарадваха със свои изпълнения присъстващите на празничното тържество.\nКметът на Кърджали д-р инж. Хасан Азис, председателят на ОбС Юсеин Ахмед, депутатите Адлен Шефкед и Байрам Байрам, духовни лица от различи вероизповедания бяха официалните лица на тържеството.\nОсобено съм радостен да ви приветствам на най-красивия, най- емоционалния, най-чистия празник, празник, който е дълбоко скътан в сърцето на всеки един от нас, където и да се намира той. С тези думи към кърджалийци се обърна кмета на общината д-р инж. Хасан Азис. „Днешният ден затова е изпълнен с толкова гордост и вълнение, със заслужено национално самочувствие, ден, в който осмисляме колко сме силни със своята древна и богата култура, която събира възхищението на всички европейски народи“, посочи инж. Азис.\nНа този ден трябва да благодарим на всички онези, които през вековете са се посветили на знанието; да благодарим и се преклоним пред крепителите на духа, пред всички учители, художници, музиканти, поети и писатели, творци и културни деятели за тяхната отдаденост и самоотверженост в името на това, днес да сме част от пъстрата европейска култура и същевременно да имаме своя идентичност, свой облик.\nЧестит празник!На многая лета!, завърши тържественото слово на кмета на Кърджали д-р инж. Хасан Азис.\nТой награди с грамоти 34 ученици, представили се достойно на национални и международни състезания, олимпиади и фестивали. С колективна награда беше отличена ДВГ „Звънче“ към СУ „Отец Паисий“.\nТази година шестима изявени абитуриенти получиха стипендия „Кърджали“. Те се връчва еднократно и е в размер на две минимални работни заплати.\nИ още награди за отличени ученици – „Ротари клуб“ връчи 10 награди, а от Фондация „Хюсние Кяшиф“ – наградиха четирима.


Чедата на Арес: Децата войници – ужасната страна на съвременните конфликти – De Re Militari\nПървата жертва на детето-войник е детството му\nРазвитието на конфликтите в световен план през последните тридесет години създаде множество аберации, рядко срещани в по-ранни епохи от историята ни.\nЕдна от най-ужасяващите е непрекъснато нарастващият брой на децата-войници.\nАко в по-ранните епохи, когато битките се решавали на базата на физическата сила на бойците, децата оставали повече или по-малко настрана от директните сражения, днес нещата стоят по съвсем различен начин. Новите стрелкови оръжия, способни да поразяват множество врагове без да представляват сериозно физическо предизвикателство за този, който ги ползва, превръщат дори непълнолетните деца в смъртоносни оръжия.\nРазбира се, автоматите, пушките и пистолетите не са единственото оръжие, което се поставя в детските ръце. Жилетки с експлозиви, гранати и РПГ-та се оказват също така популярни средства за сеене на смърт, прилагани от деца по бойните полета на Близкия изток, Африка и Латинска Америка.\nДеца от германската армия, април 1945г.\nРазбира се, краят на XX и началото на XXI век не е първият период в историята, в който можем да разглеждаме феноменът с въоръжените непълнолетни.\nВероятно първата мисъл, която минава през главите ви, когато четете за деца-войници, е за еничарите. Уви, масовата представа рязко контрастира с историческата действителност. За разлика от непълнолетните с автомат в ръка, еничарите били обучавани и възпитавани грижливо поне до 16-та си годишнина, а вероятно и след това. Простата причина е, че в онази епоха едно дете не е можело да се впише по никакъв начин във военните действия, изправено срещу армии от мъже-ветерани, сражаващи се най-често в ръкопашни схватки. Именно поради тази причина, употребата на деца-войници трябва да се отнесе към XX век и по-специално към конфликтите след 1939 г., когато в употреба навлизат такива средства за поразяване, които могат да бъдат ефективни и в детски ръце.\nНай-популярен пример за това са младежите от Хитлерюгенд, но подобни случаи има и в Червената армия, Китай, а по-късно и в Корея, Виетнам, израелско-арабските конфликти и Афганистан. С масовото разпространение на автоматите и РПГ-тата (първите такива са специално разработени за лесна употреба от мобилизирани цивилни), децата все по-често биват включвани като фронтови бойци, най-вече в условията на градски сражения. Разпространяването на радикалната религиозна и/или политическа идеология (най-вече чрез исляма, но не само – например в Латинска Америка това е марксизмът) води до допълнителни способи за индоктриниране на децата и използването им за по-широк спектър от задачи, свързани с развитието на конфликтите.\nБожията армия на съпротивата (LRA) и изгубеното поколение на Африка\nРъководената от самообявилия се за християнски пророк фанатик Джоузеф Кони Божия армия на съпротивата (БАС), е създадена през 1987 г. като пряко следствие от политиката на правителството, поело контрола над страната през 1986 г., след т.нар. Угандска гражданска война, в която загиват между 100 000 и 300 000 души. Победителите – Армия на съпротивата – представляват населението на Южна Уганда и започват поредица от агресии срещу населението от северните части на страната – дотогавашните управници. Ексцесиите водят до формиране на бунтовнически групи, които да дадат отпор на новата угандска власт. Именно на тяхна база, през 1989 г., Кони утвърждава своята власт, използвайки собствените си бойци и части от разпадащото се Движение на Светия Дух на Алис Лакуена.\nТърсещ възможни източници на финансиране и на войници за своята армия, Джоузеф Кони започва масово да отвлича малолетни и да ги обучава за войници в своята армия. По данни на УНИЦЕФ, до 2006 г. БАС участва в отвличането на над 25 000 деца. Паралелно с трафика на наркотици, оръжие и скъпоценности, както и набезите за грабежи в съседни на Уганда държави, Кони продължава да използва децата, било като войници, било като работна сила или в канали за трафик на хора. След 2008 г., БАС постепенно губи позиции и рухва под напора на координираните действия срещу нея. Въпреки това, до ден днешен се смята че Кони, който се укрива в Южен Судан, разполага с около 1 500-3 000 бойци. Практиките, които въвежда, бързо намират последователи, съчетаващи новите методи със старите техники, прилагани в Палестина, Ливан и Афганистан.\nУганда разбира се, не е единичен случай в Африка.\nСпоред различни данни, между 2000 и 2010 г., на континента действат между 100 000 и 200 000 деца, ангажирани по различни начини с бойните действия в Конго, Бурунди, Руанда, Чад, Код д’Ивоар и Централноафриканската република. Днес тази практика продължава да е факт в Сомалия и Нигерия, както и в Либия, Мали и Западна Сахара.\nСамо в Сомалия, до 2004 г. се смята че над 200 000 непълнолетни са били използвани като действащи бойци в различните етапи на гражданските войни.\nАл Кайда и Ислямска държава – двете страни на една и съща монета\nВъзползвайки се от установените канали за трафик на хора и връзките със сходни структури в Африка, двете най-големи терористични организации в рамките на исляма, също не подминават възможността да използват малолетни и непълнолетни в своите редици.\nГрупировките бързо създават поредица от добре маскирани тренировъчни лагери, в които деца на различна възраст – отвлечени или сираци – се обучават да боравят с оръжие, да изработват експлозиви и да вярват в онази версия на исляма, която техните похитители и господари им проповядват.\nПо данни на различни организации, за последните няколко години става дума за хиляди деца, примамвани или принуждавани чрез различни методи да съдействат на джихадистите.\nОсвен тези дългосрочни програми за обучение, терористите често използват отвлечени деца с цел бързи и жестоки акции. Така, например, през последните няколко месеца деца бяха използвани като преносители на дистанционно управлявани жилетки-бомби и бяха пожертвани в кървави атентати в Сирия, Ирак и Турция. Важно е да се отбележи, че конкретно тези деца сами по себе си нямат нищо общо с терора, а са поредната жертва на джихадистите.\nОтделно от чисто бойните задачи, децата се използват като шпиони, съгледвачи, куриери и доставчици, било на припаси, било като „мулета“ за контрабандата на наркотици и скъпоценности. Твърде вероятно е детски труд да се използва и при нелегалния добив на петрол и природен газ.\nПравителства, бунтовници и ислямисти\nДецата са използвани и от двете страни на конфликта в Сирия – правителствени (вляво) и бунтовнически части (вдясно).\nОсвен децата, използвани от джихадистите, все повече малолетни и непълнолетни се оказват ангажирани в хода на войната от различните фракции, сражаващи се в Сирия и Ирак. Това се дължи най-вече на изчерпването на човешките ресурси в следствие на значителната смъртност и още повече – заради високите нива на емиграция и вътрешно разселване. Всичката тази смърт и бедност създават една чудовищна социална среда, използвана както от Ал Кайда и Ислямска държава, така и от останалите враждуващи сили.\nСираци, останали сами, без прехрана лесно могат да бъдат примамени на служба срещу пари или дори само срещу храна и вода, която се намира под контрола на фракциите.\nИзползването на елементарните човешки нужди като средство за изнудване и подчиняване, за съжаление съвсем не е присъщо само на онези организации, демонизирани от общественото мнение.\nВ средата на септември, скандално видео разкри как Иран финансира набирането или системното отвличане на деца в Ирак – между 6 и 10-годишни – които преминават военно обучение и са изпращани в Сирия.\nВ отчаянието си, редица бунтовнически и ислямистки фракции също са прибягвали до употребата на деца, особено в райони поставени под тежка обсада като Алепо, Източна Гута и селищата по границата на провинция Латакия.\nПодобни тенденции се забелязват и сред кюрдите в т.нар. Рожава. Все повече младежки лица се виждат на снимките, показващи фронтовите сили на YPG. Макар да не са малолетни, мнозина от тези момчета и момичета (служещи в YPG) нямат навършени 18 години.\nС разгръщането на конфликта, все повече фракции ще ангажират родените след 2000 година във военните действия, за да компенсират липсата на достатъчно адекватни въоръжени сили. Това важи както за опозиционните фракции, така и за милициите, подкрепящи правителствата в Дамаск и Ирак. Бригадите, служещи в рамките на Националните сили за отбрана (Сирия) и в Народното опълчение (Ирак), също не остават чужди на употребата на въоръжени деца или в ползването на малолетни за поддържащи задачи в хода на своите кампании.\nСирия и Ирак – защо фракциите смятат, че е рентабилно да се използват деца?\nКолкото и цинично да звучи този въпрос, за да разберем защо този феномен е все така устойчив, без значение от етническата и културната среда, е необходимо да дадем отговор.\nНа първо място, трябва да отбележим, че да се ангажират деца е далеч по-евтино за онези, които ги използват. Децата консумират по-малко храна, имат нужда от по-малко пространство за настаняване и могат да бъдат принудени да приемат по-малко или никакво заплащане. Тъй като повечето от тях са сираци или отвлечени, могат да бъдат използвани и жертвани без никой да им търси сметка (особено при джихадистите).\nКакто вече споменахме, мъжете в боеспособна възраст стават все по-малко и все по-често фракциите ще прибягват до употреба на непълнолетни и малолетни. Ще зачестяват и краткотрайните задачи – отвличане и използване на деца като атентатори-самоубийци. Тази практика е пряко свързана с отчаянието на Ислямска държава, които се огъват по всички фронтове и се стремят да използват всички средства за да водят кървава бомбена война в тила на своите градове. Атаки срещу пазари, религиозни събирания, сватби, погребални процесии и обществени места ще се превръщат в неотменни елементи от тактиките на групировката. Децата по-лесно се сливат с тълпата и са по-малко подозрителни за силите за сигурност, които оперират на терен.\nОтделно от полевите задачи, малчуганите са полезни и в т.нар. военна индустрия. Кадри от иракската провинция Анбар показаха как в замяна на храна и подслон, Ислямска държава вербува малолетни и непълнолетни в „манифактури“ за бомби и муниции.\nОтделно от тези поддържащи задачи, децата са отлични за извличане на информация – подмамвани да шпионират близки и роднини срещу храна и обещания за други блага или, за да спасят някой член на семейството си. Пак деца са подходящи за изпращане като шпиони в тила на врага или са оставяни под формата на „спящи клетки“ в изоставяни от Ислямска държава села.\nВпрочем, подобни практики се използват и спрямо пълнолетни мъже и жени, принудени в отчаянието си или заради омразата към правителствените сили да се продадат на джихадистите. При децата силата на омразата също не бива да се подценява. Дете, загубило родителите или братята и сестрите си при въздушни удари на САЩ, Русия или местните ВВС лесно може да се озлоби срещу политическия ред и да потърси път за отмъщение в редиците на джихадистките и ислямистките организации, чиято проста и агресивна реторика лесно достига до малограмотните и образовани хора от всички възрасти.\nПри бунтовническите фракции съществува и родовият принцип – момчетата, навършили 8-9 години тръгват по стъпките на родителите си. Множество видеа от Северна Сирия и Ирак показват, че бойци от различни милиции постоянно обучават децата си как да използват огнестрелни оръжия.\nЛичният пример на роднините лесно може да мотивира малките деца, за които подражанието е основен инструмент за адаптиране към света.\nЗабравеното поколение на Африка\nСлед поредицата от конфликти в Африка в периода 1990-2005 г., израства цяло едно поколение, върху което войната е оставила своя грозен отпечатък.\nНовата вълна от конфликти – Сомалия, Мали, Либия, Нигерия, Судан – улавя тези пораснали вече младежи в нова примка, в която ще попаднат и техните деца. Изправени пред отчайваща демографска, социална и икономическа обстановка, населението на обхванатите от насилие страни ще търси всевъзможни начини за адаптация и преживяване.\nПредлагането на собствения живот в замяна на храна, вода и лекарства, е неминуем елемент от борбата за оцеляване и това важи с още по-голяма сила за онези деца, останали сираци, изолирани в слабо развити региони, в които е по-лесно да получиш автомат с пълнител, отколкото шише с вода, годна за пиене.\nПроникването на джихадистката идеология в Сомалия (Ал Шабаб) и Нигерия (Боко Харам) както и стабилизирането на трансграничните канали на Ал Кайда в Сахара, са гаранция, че невинни малолетни и непълнолетни ще попаднат в лапите на новото поколение терористични структури, съчетаващи псевдорелигиозната реторика с методите на нарко- и оръжейните картели, и ловците на диаманти.\nСлед близо четиридесет години на постоянни конфликти, в Афганистан едва ли има хора, които да помнят нещо различно от войната.\nДали ще се говори за Червената армия, кървавият режим на талибаните, американската инвазия и окупация, и подновеният от три години нов конфликт с Ал Кайда и местните й съюзници, съдбата на три поколения афганистанци е безвъзвратно обезобразена от насилието.\nЗа разлика от Сирия, където войната е относително ново явление, в Афганистан са се родили поне две поколения, за които употребата на оръжие е нещо естествено, а насилието – част от ежедневието. Без значение дали се използват съзнателно за атентати или като бойци, или се превръщат във войници, за да оцелеят, хиляди афгански деца никога няма да познаят нормалното детство, принудени да станат възрастни преди да са се научили да четат.\nНепрекъснатото разрастване на конфликта между подкрепяното от САЩ правителство и талибаните, обещава и за в бъдеще да бележи живота на поне едно поколение деца, за които войната ще е естествена среда на съществуване.\nВсичко това означава, че дори при категорична победа над джихадистите и терористичните структури, Афганистан ще се нуждае от поне половин век за да излекува всички социални и икономически белези, с които е покрито битието на народа му.\nКакто всеки негативен процес, и този на унищожаване на поколения младежи е обратим.\nЗа целта, обаче, са необходими грамадни усилия на международната общност, систематизирана, целенасочена и непреклонна правителствена политика и бързо замразяване на конфликтите до латентно състояние.\nНеобходимо е подсигуряване на цивилното население срещу отвличания, както и специални грижи за децата без родители в конфликтните зони. Същевременно, необходимо е масово разоръжаване на населението и съкращаване на всякакви паравоенни формирования, като гаранцията за запазване на мира трябва да се поеме от широка международна коалиция. В Либия станахме свидетели на това какво се случва, когато след приключване на един конфликт населението на страната остане масово под оръжие.\nВеднъж локализирани и овладени конфликтните зони, международната общност трябва да предприеме широка кампания срещу джихадистките структури, съчетана с пълномащабна социална кампания за пост-военна интеграция на населението с особен фокус върху децата. Най-приоритетният сектор тук трябва да бъде широко и общо достъпно светско образование, което обаче, да не накърнява религиозната идентичност на децата. Веднъж опознали рационалната страна на науката и на своята собствена религия, децата ще бъдат далеч по-малко податливи на демагогията на джихадизма и сходните по природа религиозни или идеологически радикални течения.\nНормализирането на политическата обстановка в тези държави и тяхното икономическо възстановяване също са от първостепенна важност за изграждането на повече или по-малко хармонично общество, което да произвежда нормални следващи поколения. В този контекст, безогледното налагане на западния демократичен политически модел, не винаги е най-правилният и разумен подход. Обществата в конфликтните зони са традиционалистки и необходимостта от по-тясно взаимодействие между политическите и религиозните структури е крайно необходимо за постигането на дълготрайни резултати.\nКакво ще се случи всъщност?\nВ действителност, няма да се случи нито едно от тези неща.\nКонфликтите в Сирия и Сомалия ще прераснат в дългосрочни граждански войни, в които насилието ще оформи порочна спирала, възпроизвеждайки се през следващите поне две поколения.\nВ Ирак напрежението между сунити-араби, шиити-араби и кюрди ще ескалира под различни форми дори и след унищожаването на Ислямска държава (което също не се очаква в близките две години).\nВ Северна Африка, трибализираните и фрагментирани общности ще продължат да съществуват в агресивни едни към други блокове, докато зад гърба им грамадната картелно-джихадистка Ал Кайда ще продължава да търгува с оръжие, дрога и хора.\nВ Мексико, войната на картелите също не изглежда като нещо, което може да бъде разрешено в следващото десетилетие, подобно изглежда и напрежението в Колумбия. Междувременно, други държави скоро могат да последват Сирия, Ирак и Сомалия в списъка на раздираните от конфликти страни.\nЙемен вече уверено се циментира като раздирана от войната държава.\nЕтиопия и още няколко африкански страни твърдо вървят по същия път.\nКвази-диктаторският режим във Филипините заплашва да прерасне в гражданска война между правителство, комунисти и мюсюлмани.\nНапрежението в Ливан и Газа няма да престане, подхранвано от спорадични изблици на насилие. Напрежението ще спада и ескалира и в Иран, Турция, Руската федерация, Украйна, Косово, Западна Сахара, Тунис, Индия, Китай, Бирма и Тайланд, както и в страните в западна Африка – Конго, Мали, Чад, Нигерия.\nМеждународната общност като такава, демонстрира своята непоследователност и липса на какъвто и да е консенсус да предотвратява и разрешава конфликти. Лутанията на Европейския съюз между икономическа и политическа структура ще продължат да държат неговия външнополитически потенциал в амок, а САЩ ще се затормозяват все повече да следват своята популистка международна реторика, докато се противопоставят на страни като Русия и Китай, за които агресията и поддържането на кървави режими не противоречи на вътрешнополитическите догми.\nРолята на КНР и РФ в Съвета за сигурност на ООН ще продължи да бъде на бламиращи фракции, обслужващи икономическите интереси на своите олигархически елити.\nНе на последно място, непреодолимото оръжейно лоби, което доминира политическите кръгове във Вашингтон, Лондон и Париж ще продължи да работи за поддържане на конфликтите в определени локации с цел припечелване на поредната порция кървави милиарди.\nС оглед на настоящето политическо лидерство в световен план, непрекъснато ескалиращия бежански поток и върховенството на картелно-олигархичните облаги от продължаването на конфликтите, личната прогноза за бъдещето на света през следващите 20 години остава мрачна.\nВ най-добрият случай, ситуацията ще се запази такава, каквато е днес, но със сигурност няма да се развие към по-добро. Единствената надежда е, да се окажа лош пророк и ако не това, то поне следващото поколение деца в Африка, Близкия изток и Централна Азия да израсне с автомати, които да стрелят само с батерии.\nАфганистан, Африка, Божия армия, Джоузеф Кони, Ирак, Иран, Сирия, Сомалия, Унагда, деца\nДопълнителни линкове за сваляне на брой 23


Aquaval - басейни от полистоун\nАкваВал - басейни от полистоун\nИзграждането на басейн от полистоун е един от съвременните начини за построяване на плувен басейн. Полистоунът е материал от групата на полипропилена, с много добри физикомеханични характеристики и UV защита. Бaсейните от полистоун се изграждат като голяма вана от листов материал чрез заваряване. Това позволява изграждането им с различни форми и размери съобразени с интериора и желанието на клиента. Могат да бъдат комплектовани с разнообразни вградени стълби, седалки, хидромасажни устройства, насрещно течение, вградено осветление и др.. Технологията на производство е различна от изграждането на бетонен басейн. Реалният срок за изграждане на басейн от изкопа до пускането в експлоатация е в рамките на 2-4 седмици.\nСтроителната подготовка за вграждане се състои от оформяне на изкоп, с 40-50 см по-широк от вътрешния размер на басейна. Дълбочината на изкопа зависи от тази на басейна и начина на вграждане. За основа се излива бетонна армирана плоча с дебелина 10-15 см. Върху нея се полага екструдиран полистирен за намаляване на топлинните загуби и поемане на евентуални неравности на терена. В изкопа се спуска готовият окомплектован басейн (с монтирани дюзи, скимери, сифони, подводни осветления, уреди за насрещно течение, хидромасаж и др. ), в зависимост от желанието на клиента. Фиксира се горния ръб. Пречиствателните съоръжения на басейна се монтират в шахта от бетон или полипропилен.\nПолипропилена PP има много добри характеристики като материал. Едно от предимствата на тези басейни е тяхната топлоизолация. Полипропиленовият басейн може да издържи доста сериозни температурни промени. Чрез инсталирането на отоплителна система и изграждането на телескопично покривало вие ще имате възможност да плувате дори при отрицателни температури. Допълнителната изолация на дъното и стените дава възможност за повишаване на температурата на водата. Басейните от полипропилен имат голямо разнообразие на геометрични форми и дълбочини. Басейнът не се нуждае от използването на специални препарати при почистване. Добрите хигиенни качества на материала в съчетание с добра филтрираща система дават възможност, водата в басейна да се използва дълги години (4-5г.). Той е изключително гладък, но не се пързаля. Повърхността на полипропилена не позволява появяването и размножаването на водорасли и органични съединения.\nПредимствата на този вид басейни са следните:\nКратък технологичен срок на изработка\nВъзможност за извършване на монтаж на басейна във помещение\nЛесна поддръжка на басейна\nДълъг живот на басейна\nгр. София, ж.к. Гоце Делчев\nбл.12Е, вх.1, Офис 6\nмобилен: +359 879 060 588\nДанните от контактната форма ще се използват единствено за обратна връзка!