Бета глюкани – модификатори на биологичния отговор - GP News\nБета глюкани – модификатори на биологичния отговор\nДоц. д-р Боряна Върбанова, дм\nКлиника по Педиатрия, МБАЛ Света Анна – Варна АД\nКатедра по Педиатрия, МУ- Варна\nИмуностимулаторите подпомагат активацията на клетките на имунната система, както директно, така и индиректно.Те могат да увеличат клетъчната пролиферация, клетъчната диференциация или и двете, да променят диференциацията на наивните CD4+ Th прекурсори в Th1 или Th2 клетки и така да модулират Th- цитокиновия тип продукция. Това променя баланса от клетъчно-медииран и хуморален имунитет, както и класа или субкласа на имуноглобулиновия синтез. Могат и да активират алтернативния път на комплемента, което води до следните имуностимулаторни ефекти:\n1. Подпомагане на представянето на антигена на Т-клетките\n2. Стимулиране на В-клетките чрез В-клетъчните ко-рецептори при директно представяне на антигена на В-клетките.\n3. Подпомагане функцията на дендритните клетки за запазване на В-клетъчната памет и така усилва вторичния антителен отговор.\n4. Генериране на други имуностимулатори.\nМикробен произход (ß-глюкани, пептидоглюкани, ЛПЗ, хитозан, хитин, FCA /Freund’s complete adjuvant/ и др.)\nРастителен произход (ß-глюкани, полизахариди, алгинат, и др.)\nСинтетични (изопринозин, левамизол, FK 565 /мурамилов пептид/, MDP /мурамил- дипептид и др.\nНай-общите механизми на действие и клинични ефекти на имуностимулаторите са представени на\nБета – глюкани\nБета-глюканите са хетерогенни полизахариди от глюкозен полимер с микробен или растителен произход. Активността им зависи от тяхната молекулярна структура, големина, структурни модификации, конформация и разтворимост. По-голяма биологична активност и имуностимулиращ ефект притежават тези с по-голямо молекулно тегло и по-добра разтворимост.\nОтдавна е доказан ефектът на β-глюканите в защитата срещу бактерии, вируси и патогенни микроорганизми. Напоследък редица проучвания демонстрират антитуморен ефект, чрез активиране на антитяло-зависимата клетъчна цитотоксичност. Поради тези им свойства β-глюканите са наречени модификатори на биологичния отговор.\nОсновните таргети на β-глюканите са макрофагите и дендритните клетки, въпреки че е описан ефект и върху неутрофили, Т- и В- лимфоцити, NK-клетки.\nИмуномодулаторните им свойства са предимно свързани с активацията на макрофагите – тяхната цитотоксична активност и продукция на възпалителни цитокини. Те също увеличават фенотипната и функционална матурация на дендритните клетки.\nЕфектът им върху активацията на Т-лимфоцитите е индиректен, основно чрез IL-12 и IFN-γ , продуцирани от активираните макрофаги и дендритни клетки. Повишена NK- медиирана цитотоксичност под действие на β-глюканите е доказана in vitro и in vivo.\nРЕЦЕПТОРИ ЗА β-ГЛЮКАНИ\nМакрофагите и дендритните клетки имат специфични повърхностни рецептори наречени pattern recognition receptors (PRRs), които разпознават чужди молекули, в това число и pathogen-associated molecular patterns (PAMPs). β-глюканите се разпознават от PRRs като PAMPs. Най- важните рецептори от тази група са dectin-1 и toll-like рецепторите (TLR). Чрез свързване с бетаглюканите, dectin-1 и TLR индуцират сигнална каскада и активират имунните клетки. Счита се, че други рецептори като рецептора за комплемент (CR3) и scavenger рецептори (SR) също могат да се активират от β-глюканите.\nDectin-1 е лектинов рецептор, който специфично разпознава β-глюкани от бактериален, фунгиален и растителен произход. Свързването му с последните индуцира няколко сигнални пътя за активация на имунни отговори като фагоцитоза, супероксидна продукция и производство на инфламаторни цитокини.\nTLRs са трансмембранни рецептори от нова протеинова фамилия. Те се експресират върху макрофаги, дендритни клетки, ендотелни клетки, В и Т лимфоцити. Повече от 13 представителя на тази фамилия съществуват при човека. TLRs разпознават различни микроорганизми. Свързването с тях води до индуциране на вътреклетъчни сигнални пътища.\nВ експериментални проучвания е доказано, че β-глюкани могат да активират TLR2/4 на макрофагите и да увеличат цитокиновата продукция на TNF-α и IL-12 чрез NF-κB. Нещо повече, сигналите от TLRs и дектиновия рецептор са във взаимодействие и взаимно се потенцират.\nПовечето β-глюкани навлизат в проксималната част на тънкото черво и се улавят от макрофагите, където се интернализират и фрагментират. После се транспортират от тях до костния мозък и ретикуло-ендотелната система. Малките фрагменти се отделят от макрофагите и могат да се свържат с различна потентност с други имунни клетки, което води до разнообразни имунни отговори.\nСчита се, че като повечето имуностимулатори, β-глюканите активират както неспецифичния, така и специфичния имунен отговор. Една съществена особеност на тяхното действие, обаче, е липсата на поларизация на имунния отговор към Th-1 или Th-2. Последни проучвания при експериментални модели показват увеличение на регулаторните Т лимфоцити (T-reg) под действие на β-глюканите. Това важно обстоятелство разширява възможностите за тяхното приложение без потенциални рискове от възникване на автоимунитет. Необходими са клинични проучвания, които да потвърдят впечятляващите резултати от експерименталните изследвания до момента.\nИндикациите за клинично приложение на β-глюканите са разнообразни и включват освен широк спектър от вирусни, бактериални, микотични и протозойни инфекции, така също и антитуморна терапия, радиационна болест, атеросклероза, възстановяване след тежки физически натоварвания, стрес, заздравяване на рани.\nБета глюканите са перспективна група имуностимулатори, чиито отдавна известни емпирично доказани свойства се потвърждават в съвременни експериментални проучвания. Бъдещи клинични проучвания ще разширят познанията ни относно тяхната роля като терапевтици в имунната защита на човешкия организъм.\nЛитературната справка е на разположение при автора.\nПредишна: Терапевтично значение на мелатонина\nСледваща: Детски очни травми


Полският парламент гласува реформата на конституционния съд - News.bg\nПолският парламент гласува реформата на конституционния съд\nПолският парламент е одобрил поправената версия на закона за реформа на конституционния съд на страната, който беше внесен от управляващата партия „Право и справедливост“.\nВластите разчитат, че новата версия на закона ще удовлетвори западните партньори на Полша, които по-рано подложиха реформата на сериозна критика, пише ВВС. Въпреки направените поправки опозицията смята, че и новата форма на закона предоставя на правителството твърде много влияние върху конституционния съд.\nПолските власти започнаха реформата в конституционния съд в края на миналата година.\nПървоначално новите правила за решения изискваха 2/3 от всички съдии да гласуват за едно решение, при кворум от минимум 13 присъстващи на заседанието съдии. Внесената поправка изисква просто мнозинство за вземане на решение и присъствие на 11 съдии на заседание.\nРеформата дава възможност на парламента да отстранява съдии от конституционния съд от длъжност, а на президенти и министъра на правосъдието правото да се обръщат към съда.\nРеформата лишава съда от правото да признава президента на страната неспособен да изпълнява задълженията си.\nНа 1 юни ЕК публикува формално предупреждение по адрес на полските власти, заявявайки, че реформата е „систематическа заплаха“ срещу върховенството на закона в страната.\nНачало / По света / Полският парламент гласува реформата на конституционния съд


Да е публична информацията за километражите на втора ръка коли искат купувачи\nНачало Новини Да е публична информацията за километражите на втора ръка коли искат купувачи\nЕвропейската комисия въвежда Единна система за обмен на данни за пробега и километражите на леките автомобили, създадена по предложение на българския евродепутат Андрей Новаков, бе съобщено наскоро. Мярката цели подобряване на пътната безопасност на Стария континент. Данните от системата не са публични, но ще се настоява да станат, за да може потенциален купувач да проверява още в автокъщата дали показанията са реални или километражът е бил превъртян.\nПлатформата вече функционира, подчертава Новаков. Тя е доброволна, безплатна е и е отворена за подаване на информация от всички държави-членки, за да бъде проследено техническото състояние на леките автомобили, които се препродават в ЕС. В Страсбург Новаков призова страните от Европейския съюз, включително България, да се присъединят към системата за обмен на данни. Той цитира независими изследвания и анализи, според които средната възраст на леките автомобили в Европа е 11 години, а 50% от продаваните коли втора употреба са с превъртени километражи.\nСистемата в България вече работи, до известна степен. Доскоро, при преминаване на технически преглед, показанията от километражите се записваха. От 12 юли тази година те вече се и заснемат, за по-голяма сигурност, а данните се изпращат в съответната система, към Държавната автомобилна администрация (ДАИ).\nИскаме информацията да стане публична, за да имат сигурност хората, когато решат да си закупят втора ръка автомобили, споделят потенциални купувачи. Редно е да стане със свободен достъп, подкрепят служители от пунктове за технически прегледи. Те са категорични, че това ще се отрази благоприятно и на тяхната работа.\nВодим регистър на извършените периодични прегледи за проверка на техническата изправност на пътните превозни средства, в който се съдържа информация за показанието на километропоказателя на всяко МПС. Предвидени са и санкции за този, който манипулира километражите, съгласно чл. 178, ал. 1, т. 11 от Закона за движението по пътищата (ЗДвП). Информацията за показанията им към настоящия момент не е публична. Данните за конкретно МПС могат да се предоставят на неговия собственик, поясниха от ДАИ след наше запитване.\nОттам посочват, че е прието решение за разработване на Европейската система, но тя все още не е готова. Това изглежда като противоречие, предвид думите на Андрей Новаков, че платформата вече функционира. Все пак, от ДАИ подчертават, че интеграцията й със съществуващата система е технически изпълнима и би могла лесно да бъде направена.\nСистемата работи по следния начин – харесваш си кола от автокъща и отиваш в КАТ да я регистрираш. Там служителите могат да проверят реално на колко километра е била тази кола миналата година, когато е била още в Германия. Амбицията е, разрасне ли се платформата, с данни от всички държави в ЕС, тази информация да стане публична и всеки, още в автокъщата, през телефона да провери данните на километража, казва българският евродепутат. Ще стане ли, бъдещето ще покаже.\nПредишна статияВижте проектокабинета „Петков“\nСледваща статияСтуд и валежи през седмицата


Червено цвекло храна за боговете - Списание тя жената\nТова цвекло е пренесено в България от средиземноморието, но бързо става любима храна на много българи и най-вече на жените. От това червено цвекло се консумират коренополдобната част и листата. Хубавото е, че този полезен зеленчук може да се намери по българските пазари целогодишно. Освен, че е приятно на вкус червеното цвекло е отлична храна при много диети за отслабване, защото на 100г червено цвекло се падат само 45 калории.\nЧервено цвекло хранителна информация\nОт гледна точка на хранителните съставки на кореноплодието се вижда, че червеното цвекло има високо съдържание на вода, което е около 88%, въглехидратите са 9%, белтъците 1,2% а минералните съставки са 1% от теглото му. Когато говорим за червено цвекло не може да подминем информацията за големия букет от минерали които съдържа основните в това число са – йод, калий, калций, желязо, сяра и фосфор.\nОсвен богато на минерални вещества червеното цвекло има изобилие от витамини съдържа витамин С, каротин, витамини В1, В2 и В12. А червения цвят на цвеклото е доказано, че се дължи на естественото багрило антоцианит.\nЧервено цвекло и ползите от него\nЧервеното цвекло, въпреки че не е традиционно българска култура, тя е широко използвана в народната медицина. Широко използвана е от знахарите за повишаване на имунитета срещу грип и настинки. В този случай се използва 100мл. сок от червено цвекло, който сок се пие на екс три пъти на ден.\nОсобено полезен през зимните месеци е и коктейлът от сок от червено цвекло, ябълки и изцедени лимони, истински букет от витамини\nДоказано е, че консумацията на червено цвекло намалява риска от образуването на тумори, рак, жлъчка и левкемия.\nОсвен това съдържанието на желязо в цвеклото позволява да бъде успешно използван при лечението на хора страдащи от анемия. За целта червеното цвекло се сварява и се нарязва на салата, която салата се консумира три пъти дневно.\nДобри резултати показва и при хората страдащи от високо кръвно. При тях се препоръчва следната рецепта. Сок от 100мл. цвекло се смесва с една лъжица мед разбърква се докато коктейла стане хомогенен и се пие на екс.\nСравнително високото съдържание на йод и магнезий в цвеклото, го прави подходяща храна за възрастни и болни от атеросклероза.\nСъдържанието в червеното цвекло на лимонена, ябълчна и други киселини, го правят успешно използван зеленчук в диетите за отслабване. Затова при хроничен запек, смущения в храносмилането и при чернодробни заболявания се препоръчва изяждането на гладно по 100-150 г варено цвекло.


13 септември 1899\nВладимир Русалиев е псевдоним на Ангел Маринов Пенков - роден на 13 септември 1899 г. в село Драганово, Горнооряховско.\nБаща му бил учител с прогресивни идеи - затова често го уволнявали или премествали. Той е прототип на главния герой - Дойчин Радинов в пиесата на Камен Зидаров "Царска милост".\nМайката сама се грижела за петте момчета и двете момичета.\nБъдещият писател завършил прогимназия в родното си село, а гимназия във Велико Търново. Добре уредените книжарници и богатата библиотека на читалище "Надежда" му дават възможност да чете до насита.\n"Аз не помня - казва Русалиев - през тия пет години на моето следване в гимназията да съм се нахранил някой път както трябва. Но това не ми тежеше. Младостта се справяше с всичко. А когато имах хубава книга за четене, не ме тревожеше нищо."\nСлед завършване на гимназията работи като магазинер в родното си село, като работник в рудниците, завеждащ читалището на мината в Перник. Тук написва своята поема "Рудничари". Скоро при него отива на работа и приятелят му от детските години Камен Зидаров.\nПрез 1922 г. Русалиев сътрудничи на сп. "Сила", "Вестник на жената", "Развигор", "Листопад", "Огнище", "Чернозем", "Хиперион". През тридесетте години държи много сказки из градове и села в страната. Работи в редакциите на редица вестници и списания.\nСред 1945 г. Владимир Русалиев издава книги със стихове, приказки, и разкази за деца, както и свои мемоари. Ценни са спомените му за Димчо Дебелянов, Антон Страшимиров, Теодор Траянов, Стилиян Чилингиров, Георги Райчев, Емануил Попдимитров, Асен Разцветников, Христина Морфова, Екатерина Ненчева.\nВладимир Русалиев умира на 14 юни 1973 г.\nСтихове от Владимир Русалиев\nКаква е тази песен чудна\nКаква е тази песен чудна,\nкоято в утрото звъни?\nНе е ли пролетта запяла\nнад планини и равнини?\nЗатуй ли зимните си ризи\nсъбличат всички върхове\nи с трепет клоните люлеят\nЗатуй ли ручеите буйни\nТака в клисурите шумят,\nа нощем в небесата звездни\nЗвездите приказно блестят?\nЗатуй ли с радост чуруликат\nврабчета сбрани на ята\nи никнат по бърда, полета\nО, пролет мила, пролет драга,\nтова си ти, това си ти -\nсърцето те позна и трепна\nи се изпълни със мечти.\nИз “Духна вятър развигор” от Владимир Русалиев\nрукна пролетният дъжд.\nИз горите и полята\nтой изкъпа вред цветята,\nа в дворове и градини\nрози, ружи и гергини.\nТо бе нежен ромон вън\nи в капчука чуден звън,\nа след туй дъждецът спря,\nзлатно слънце пак огря\nи листата заблестяха,\nсякаш бисерчета бяха.\nИз “Каква е тази песен чудна” от Владимир Русалиев\nБез край са родните полета,\nбез край – на шир и длъж.\nИ вред жита са разлюлени\nи макове, и ръж.\nВървим и волни, и щастливи\nсъс песни и мечти,\nа как е утринта ведра,\nпросторът как блести!\nВървим, а славеи ни пеят,\nгори край нас шумят,\nДалечни планини синеят\nи езера блестят.\nВървим след разцъфтели рози\nИ въздуха ухай.\nИ цял на рози ти ухаеш,\nО, роден бащин край!\nИз “Пролетна утрин” от Владимир Русалиев\nСпи ми, рожбо ненагледна,\nнека вятърът вилней\nи над стряхата ни бедна\nСняг безспир да се пилей.\nПак от глад ли ти проплака,\nили нещо те боли?\nСпи ми, рожбо, че във мрака\nдебнат орисии зли...\nИ детето пак заспива,\nА над него до зори\nВ глуха песен се изливат\nсвяти майчини сълзи...\nТи си ми живот дарила,\nмайко моя, сладка, мила,\nлюлката ми си люляла\nи приспивни песни пяла.\nИ във нашта родна хижа\nвсеотдайно - в радост, в грижа -\nдуми чудни ми изрича\nи гальовно ми ги срича.\nС колко нежност ме милува\nи прегръща и целува.\nЧесто нощем ти не спеше,\nдо леглото ми стоеше.\nА на утрото ранила\nпак с усмивката си мила\nучеше ме да говоря,\nза доброто да се боря.\nТъй година след година\nв скръб и радости отмина -\nмайко моя вдъхновена,\nо, бъди благословена!\nИз "Сладкопойна чучулига" от Владимир Русалиев\nКОНСТАНТИНОВ, Георги и Божанка Константинова. Български писатели - творци на литература за деца и юноши. Био-библиографски очерци. Т.І. София, 1996. с. 250-252.


В ранния неделен следобед, когато колегите от техническата поддръжка най-спокойно извършвали своите задължения и слънчевия ден с нищо не подсказвал за необичайния обрат на деня, странен гост връхлетял и разцепил тишината с лек полет в стаята. Този път обаче за учудване на всички, гостът ни бил малко по-специален – жълтичък пернат любимец, вероятно избягал от клетката на тесния си живот. Потърсил убежище при нас, той бил посрещнат сърдечно с радостни усмивки. А скъпите ни колеги като истински представители на техническия съпорт на СуперХостинг.БГ и съвсем в духа на фирмената политика, се погрижили за него, предоставяйки му приятна почерпка и сигурност в престоя.\nНа терасата преди гостоприемната почерпка\nСлед грижите на супер екипа на СуперХостинг.БГ\nНе можем да скрием, че за всички нас, които разбрахме за веселата случка днес, това бе един приятен и ведър старт на новата седмица. Все пак приятно е да знаеш, че „на рамото“ на светлия ни и уютен офис е кацнало птичето, за да внесе още повече късмет и добро настроение в работния процес за целия ни екип.\nВдъхновени от неделната случка, с тази публикация символично ви пожелаваме успешна, ведра и изпълнена с усмивки седмица! Ще се радваме да споделите с нас за ваши подобни интересни случки в офиса.


Преславска сватба от края на 19-ти век - публичен документ\n"Преславска сватба от края на 19-ти век"\nИзготвил: Проверил: доц. Д-р. Силвия Делева Е. Керемидарска\nФ. № 1120113037\nМестен обичай от края на 19 век, със специфични елементи, използвани столетие по-рано в едно от преславските села\nНай-големият семеен празник за преславското семейство беше и продължава да бъда сватбата. Тя е един съдбовен акт в живота на човека с рязка промяна в битова, социална, емоционална насока и начало за формиране на осъзната необходимост за по-нататъшно съвместно съжителство на младите хора. Сватбата е събитие, което се свързва с прощаването на младите със своята свобода и самостоятелност и преминаването им в групата на бракосъчетаните, в близко интимно съжителство с партньора си. Венчавката е едно от църковните тайнства под купола на храма, след което двамата стават съпрузи, т.е. стават едно цяло, наречено семейство. Те поемат нови отговорности, поставят си общи цели, свързани главно с изграждане на собствен дом, раждане и отглеждане на деца и тяхното бъдещ. Родителите са щастливи, че родът продължи, че техните наследници оставят след себе си друго поколение, което ще напомня, че някога ги е имало. Този вечен стремеж на човека към безсмъртие движи живота.\nПо мащаба на сватбата, по калесаните сватбари, закланите животни, яденето и пиенето, по мòмината (чеиза) и харизмите се мери духовното и икономическо състояние на семейството. Подготовката за този изключителен ден започва много от рано. Особено майките на момичетата се смятат задължени да приготвят мòмината на дъщеря си, та като отиде в чуждата къща, да може да я "облече" с нови постели, покривки, юргани, дюшеци, влъгънци (възглавници) - за спане и за редене, с чаршафи и пр. Затова, докато момиченцето е още ученичка, майката започва да отделя най-хубавото изработено от ръцете й при предене, тъкане, плетене, бродиране и ги "спастря" в скрина да си чакат времето. Този стремеж се засилва, когато девойката завърши училище (задължително основно образование, т.е. навърши 14-годишна възраст) и се замоми. Тя вече може да играе на хорото, да ходи на вечерники и на седянки. Така, малко по малко, без самите луди-млади да разбират, се влюбват един в друг и правят своя избор за цял живот. Околните забелязват това, момите започват да ги припяват. По-нататък дали тяхната съкровена мечта ще се сбъдне, зависи от родителите и на двамата, от тяхното отношение към дружбата им. Ако и двете страни са съгласни, от това по-хубаво няма. Когато момата се научи да меси хляб, а момъкът - да оре и да върже снопи, вече са готови за женене. След месеци, до година се стига до сватбата. Ако обаче едната страна не одобрява избора на детето си, защото изгората му не е от сой, настъпва голямата мъка от раздялата. Рана, която не зараства цял живот.\nОбикновено около Димитровден, след приключване на кърската работа, започват замяните - първите уговорки за сватосване. Момковата страна изпраща женили - трима-четирима близки хора да искат момата за техния ерген. Домакините са малко хаберлии и имат решение по въпроса. След малко общи приказки гостите обясняват каква е тяхната задача, за какво са изпратени. Бащата показва привидно малко колебание, но в крайна сметка двамата родители приемат предложението. Принася се каната с вино, мезето, чукат се за хубавото начало, пийват си, хапват си. Бъдещата булка целува ръка на всички, слага на рамото на гостите по един пешкир, а те й дават парà. Затова тази първа кратка среща, от която зависи ще има ли сватба или не, преславяни наричат женили или даване на пешкир. След това двете семейства започват да общуват - срещат се, гостуват си и уговарят деня на следващия по-подготвен и по-голям етап от предсватбения период - годата. На това тържество всяка от двете страни кани най-близките семейства - роднини, комшии, приятели. Мъжката страна гостува на моминската. Слага се богата трапеза с ядене и пиене. Свекървата дарява бъдещата си снаха с бохчалък - плат за рокля, бельо, чорапи, чехли, плетена жилетка и др. Годеницата дарява годеника си и неговите родители, целува им ръка. Те й дават пари, а много често свекървата свързва на врата на годеницата златна пендара. След тази церемония започва веселбата. Гайдата създава настроение, започват песни, хора, провикване до след полунощ. Годенишкият период трае няколко месеца, докато се подготви сватбата и през това време годеникът е много чест гост на моминото семейство. Двамата заедно са на хорото, на седянката и при всякакви събирания, но не и нощем. През този период семействата са в трескава подготовка на сватбата.\nСватбата. В дните преди нея двете къщи основно се почистват, измазват се дуварите, покъщнината се подновява, дворовете и стопанските постройки се подреждат. Мазата се опразва, измазва и украсява с хартиени шарени гирлянди и цветя. Тя е най-важното помещение в сватбения ден, тъй като в нея се настаняват сватбарите, защото е голяма и сравнително топла през късната есен. Едно време мазите на къщите са били разположени под цялата постройка и тъй като този етаж е вкопан в земята е топъл дълго време след Димитровден. Затова там става най-веселата част от сватбената церемония. От комшиите се събират ниските дълги софри, нареждат се по цялото продължение, от двете страни се правят дъсчени пейки, покрити с нови килими, тъкани на башове. Освен ракиите и вината е традиция в Преслав за сватбата да се приготвя борч. Борчът е резливо безалкохолно домашно питие, направено в бъчва от царевични питки, замесени с мая за хляб (домашна), изпечени и накиснати с вода, оставени няколко дена да втасат и залети с вода. Много пивко е и бъчвата едва стига до края на сватбата. За нея се капарира музиката, обикновено Върбишката музика (от гр. Върбица, който е недалеко от В.Преслав) и задължително гайда. Още в началото на седмицата преди сватбата всяко семействата си избира по 3-4 близки млади жени, които изпращат да калесат сватбарите. Всяка носи списъка на тези, които трябва да покани, като ги черпи с вино, напълнено непременно в тумбеста гарафа, покрита отгоре с нова мъжка кърпа, а на шийката - с венче от чемшир и цветя. Жените обхождат семействата като поднасят виното с думите: "Много здраве от буля Иванка и бай Петър да додите на сватбата на сина (дъщеря) им." Отговорът е: "Господ здраве да дава, да е на хаир!". Ако поканените са много близки, има допълнителна покана да бъдат сред сватовете, децата да бъдат съртачки при булката и зълви при зетя. Една най-близка двойка - син и снаха, дъщеря и зет или братовчеди са калесани за същ сват и съща сватя. Специална калеска се изпраща от мъжката страна за кръстника - най-важното семейство на сватбата, което венчава младите. За такива се канят старите кръстници на свекъра и на свекървата и които са кръстили зетя. Може да ги заместят техните син и снаха, дъщеря и зет. Заедно с тях се калесва и друго семейство - подкум и подкумица за помощници на кръстниците, които поемат много важни задължения, не само по време на сватбата, но и през целия живот - да им помагат при нужда, да ги съветват, да ги покровителстват, да им кръщават децата. За сватбата кръстницата има грижата да приготви булото и гирланото за булката, огледало, голям гюл от бяла пандела с алтън за ревера на зетя. Тя трябва да приготви още малки гирлана за тяхното семейство, за зълвите и съртачките, две големи бели свещи, свързани с бяла панделка, които младоженците ще държат по време на венчавката, булски букет, бонбони за хвърляне и други дреболии. Те са на най-голяма почит в деня на сватбата. Тяхната дума е закон. За тях младоженците са кум и кумица. Кръстникът извършва венчавката, те закрепват бракосъчетанието с подписите си на венчалното свидетелство. Специална калеска получава друг важен човек, чието присъствие обикновено е "зад кулисите", но от когото зависи сватбата да е вкусна - ахчийката (главната готвачка). Същите сват и сватя са главните организатори на цялата сватбена церемония. Още при подготовката те се разпореждат кой, кога и как да свърши възложената работа. Всички сватове се подчиняват на волята на същия сват. И това как ще започне, как ще протече и как ще завърши цялото тържество зависи от умението и организаторските му способности.\nВ сряда, четвъртък, петък вече най-близките на двете семейства са на тяхно разположение. Мъжете колят животните и под ръководството на главната готвачка разфасоват и кълцат месата и ги сортират по предназначение - за яхния, за ориз, за зеле, дробено, мезета и др. Събират се от комшиите големите, черни отвън и калайдисани отвътре тави, приготвят се пещите за мятане, бели се лук, требе се ориз, кълца се зелето. Подготовката върви трескаво. От началото на седмицата по-младите и сръчни жени подреждат мòмината. Това е чеизът, който майката е готвила с години. Получава се истинска изложба от изкусно изработени ръчни изделия за "обличане" къщата на младоженците. Няколко дена преди сватбата в дома на бъдещата булка прииждат на групички по няколко жени и момичета да разглеждат мòмината, че и да си изберат нещо за модел. Бащата на булката е приготвил ракла (сандък, скрин, а по-късно са приготвяли гардероб), където младата домакиня ще си прибере чеиза и труфилото. Мъжете насичат и разнасят дървата за опалване на пещите. Други приготвят пиенето. Същинската сватба започва в събота. След обяд пристига гайдарджията, надува гайдата и потапя присъстващите в сватбена атмосфера. Някъде е пазарена и "бандата" - Върбишката музика. Засявките са първият ритуал на празника. Те се правия и в двете семейства. Изпълнители са съртачките при момата и зълвите при момъка. Едната от същите съртачки е облечена като мома с китка над ухото, тя нарамва кобилицата с калайдисаните котли. Друга пък е с каскет и брадва на рамото. Останалите девойки ги придружават заедно с много дечурлига и начело с гайдата се отправят към близката чешма за "мълчана" вода. Съртачките с котлите на отиване и на връщане не продумват, за да е мълчалива булката. По пътя съртачките пеят: "Синьо бяло цвете, расло и порасло, на два дяла расло..." С донесената "мълчана" вода се замесва меденика. Първо двете съртачки пресяват брашното (от там идва името "засевки"). Разменят три пъти ситата, замесват тестото, изпичат обредната пита, топла я намазват с мед (затова се нарича меденик), разчупват на хапки и раздават за здраве и сладък живот в новото семейство. Момите бързат да се вредят да хапнат, та и те скоро да се оженят. Меденик се меси и раздава и в момковата къща. Следва продажба на ризата. Майката на булката е приготвила пълен бухчелък за зетя - голям пакет, увит в специално изработен красив тънко изтъкан бял пешкир, в двата края на който е зашита най-фината изплетена дантела, колосана и разперена, и забодена отгоре. Вътре са даровете - горна и долна риза, кърпа и т.н. Същата съртачка взема бухчелъка, с нея всичките й другарки, пак антураж от много деца и пак с гайдата отиват у младоженеца да му "продадат" ризата. Там ги очакват с нетърпение, сядат на приготвената софра и започва церемонията. Зетят сяда при тях и посяга към красивия пакет. Момичетата пазят "стоката" и искат той да я "купи". Така започва шумен пазарлък. Той отначало дава стотинки, продавачките вдигат глава, после той постепенно вдига цената, докато се спазарят. След това слагат топлите манджи, борч, предлага се вино, хапват и пийват, следват малко песни, хора и момичетата се връщат. През това време свекървата приготвя венцетя - завива в една бохча стръкове чемшир, босилек, три хубави ябълки, специална шарена хартия, варак, кълбо червени конци. Това са суровините, от които в булкината къща съртачките ще приготвят "елхата" - специален голям букет за кръстника. В събота след обяд и в двете семейства прииждат непрекъснато приносчиите - калесаните роднини, комшии и приятели. Жените носят "приноса" - най-близките са омесили голяма пита, върху нея е сложена сварена кокошка, намазана и посипана с червен пипер, а мъжете идват с бъклица, бутилка или дамаджана от най-хубавото домашно вино и подарък за младоженците. Останалите принасят пакет ориз, брашно, захар и подарък - две-три чинии, тавички, тенджери, тигани, кастрони за начало на новото семейство. Майката и бащата са на пост да посрещат гостите. Когато масите се запълнят, отхлупва се едната пещ. Ахчийката и помощничките й вкусват гозбите, където трябва прибавят още малко сол, малко вряла водичка, подправки и разсипват вкусотиите. А те вдигат пара и разпръскват аромат из цялата махала. Мирише на преславска сватба. Вечерта свекърът и свекървата изпращат своите сватове на "венце" при момата. Те занасят бохчата с цветята на съртачките да приготвят "елхата" за кръстника. Там ги посрещат сватовете от другата страна. Отново богата трапеза - ядене, пиене, песни, игри, веселба, за която има грижа моминската страна. През това време съртачките майсторят "елхата", един интересен подарък за кръстниците. Прави се голям букет от чемшир, в средата босилек със здраво свързана дебела дръжка с червени конци. Клончетата и листата са подстригани в добре оформена корона във вид на топка. Тя се покрива с декорирана хартия с нарязани висулки. В средата се забучват със шишове трите ябълки, облепени с варак (станиол). Около тях са увити нанизани пуканки и спуснати дъговидно надолу. Получава се своеобразно украшение, което трае дълго време.\nВ неделя рано сутринта и в двете семейства най-близките са "на крак" на разположение на домакините. Булката се приготвя за прибулване. Всичко, което облича, е за сефте (чисто ново) - булчинско бельо, чорапи, обуща. Ако е зима - дебела горна дреха, труфило специално за венчавка. В началото на века булката е обличала атлазена блуза в светъл цвят, богато украсена с бастички, набори, плисета, дантелки, опъната по младото тяло. Ръкавите са бухнати горе. Фустата е дълга до земята, пристегната в кръста, надолу широка, набрана на долния край с 2-3 реда тъмни ширити. Върху нея стои копринена бродирана престилка, свързана отзад на широк голям гюл. На главата има светъл копринен баруш, забраден под коса. При студено време най-отгоре се облича черно сукнено джубе.\nВ дома на младоженеца подготовката също кипи, защото след венчавката всички сватбари се отправят към свекъровата къща. Там става посрещането на младите и всички гости остават и се гощават чак до сутринта. Тук първата работа е бръсненето на зетя. Двама млади най-близки мъже се въоръжават с атрибутите за бръснене, топла вода в един леген и нов пешкир и слагат зетя на стол, за да го избръсват. Измиват лицето, избърсват го и го приготвят за обличане. През това време три или четири млади певици пеят песен специална за случая. Струпват се много хора, деца, гайдата свири, сключват хорце. Зетят облича новите, купени от вечерта одежди и е готов за венчавката. Най-близките му другари му помагат, оглеждат го, наместват нещо тук-там - нали трябва да е най-хубавият мъж на деня. Когато всичко е готово сватовете тръгват за кръстника. Начело на шествието е същият сват с шарена бъклица, специално отгледаният червен петел с чемширено венче на врата и вързана кърпа на краката. С тях е и зетят. Тръгва се с високо провикване гайдата е писнала и възвестява началото на церемонията. Кръстниците са готови, посрещат за малко сватовете, кратка почерпка, малко хоро, след което кръстницата натруфена с нова премяна, взема таблата с булото, а кръстникът - бъклицата. Шествието се отправя за булката. Гайдата оглася улиците до нейния дом, минувачите спират да погледат, от съседните порти излизат любопитни огледвачи, други надничат през прозорците, през пармаклъка. Сватбарите стигат до целта, там ги посрещат невестините роднини. Зад барикадираната врата е булката. Кръстницата, зетят и същата сватя трябва да платят, за да им дадат хубавицата. Пак се започва с малка сума, пазарлъкът е примесен с шеги, смях, накрая скъсват пазарлъка, съртачките си прибират стойността и всички нахлуват в стаята. Булката е "продадена". Тя целува ръка на важните гости. Започва пребулването. Едно малко момиченце премята до три пъти булото над главата на невестата, после кръстницата го поема и понагласява и накрая си има специалистки между младите жени, които довършват процедурата. Под булото на темето се поставя малко чемширено и босилково венче, увито с червен конец, което стои там до отбулване и после младата жена го прибира в раклата си, за да пази от болести домочадието й. По време на пребулването две двойки певици пеят тъжна песен за раздяла на булката с бащиния дом. Когато булката е готова кръстницата дава огледалото да се огледа. Подава й букета, след това събира главите на двамата млади да се видят. Булката обува новите обувки, купени от зетя, но те се оказват "големи" и той трябва да "подложи" пари. Идва деверът (брат или братовчед на младоженеца). Бащата или братът на невестата я "продават" на него, той я хваща под ръка, за да я води до черквата. Навън, докато се веселят гостите, са продали сватбения петел на същия сват и той става петлар. Накрая става извеждането на булката от бащиния дом. Тя се прощава първо с майка си, баща си, сестрите, роднините, целува им ръка, задължително целува коляното на баща си, а той за прошка й пъхва пари в обувката. Моментът е трогателен, гайдата свири миньорна мелодия, всички се разплакват. Досегашното момиче се разделя с бащиния дом и тръгва по свой път. Майка й й дава да отпие малко винце и хвърля паничката зад гърба й преди да изпрати подпряна на ръжена от пещта. Всички сватове тръгват за църквата. Шествието е предвождано от музиката, булката с девера, кръстниците, сватовете, зетя, много деца, песни, провиквания. Родителите на младоженците не ходят в църквата. Ако се срещне друга сватба, булките не бива да се видят, не е на хубаво и младите придружителки ги ограждат, докато се разминат. След като свърши светата литургия в църквата влизат младоженците, кръстниците, подкумовете и само най-първите сватове. Венчаването се извършва от свещеника и кръстниците. На младоженците се дават големите бели свещи. Попът извършва религиозния ритуал, поставя венчилата на главите на младоженците, кръстникът ги кръстосва три пъти, поставя им пръстените, булката и зетят потвърждават желанието си да прекарат живота си заедно. Момата и момъкът са вече съпруга и съпруг. Оттеглят се назад, близките се изреждат да им честитят. На излизане от църквата кръстницата хвърля пред младоженците бонбони, ориз, пари, за да е сладък и богат животът им. Дечурлигата това и чакат - втурват се и се надпреварват кой повече да събере, пък ако намерят и стотинка, това вече е голям късмет.\nСватбата се отправя към свекровата къща, но вече по друг, по-заобиколен път, не може да се мине оттам, откъдето е дошла. Музиката засвирва и не стихва чак до сутринта. Сега вече настъпва царството на петларя. Той повежда хорото хванал в една ръка петела, вдигнат нависоко, а в другата - шибарка за команда на играчите. Същата сватя носи бъклицата с виното. Хващат се всички сватове с белите платна и започва голямото тропане и провикване. Хорото става дълго и се придвижва бавно. Стигат до дома на свекъра. Там ги посрещат майката и бащата. Пред дома им се е изпълнявал един много специфичен ритуал, известен с името "Сватбен мост". Местни краеведи казват, че сватбеният мост датира от края на 18 век и само в отделни части на преславския район са правели този "жив" мост преди младоженците и най-личните гости да влязат в дома на свекъра и свекървата. След петлар, който води сватбарите, вървят кръстникът и булката, а зад тях младоженецът и кръстницата. Точно сега кръстникът иска мост. За да го направят трябва да легнат сватбари върху, които да минат най-близките гости. Така свекървата и свекърът посрещат в дома си младото семейство. (Точно този обичай е подробно разработен и се възпроизвежда успешно пред туристи от фолклорния състав на с. Драгоево. С тази интерпретация на сватбен обичай самодейците са участвали в много събори, прегледи и фестивали у нас и в чужбина и са донесли редица престижни отличия). Пред стъпалата в дома на свекъра е постлано бяло платно, по което да минат младите. Свекървата им дава в устата по една хапка хляб и сол. Подарява на булката кобилица с два нови калайдисани котли, да носи сладка вода. Подарява още нови нощви със сито да меси хубави самуни, нова хурка със запредена къделя - да преде тънко и да тъче. Булката й целува ръка, казва й "мамо", сватбарите се провикват. После младите бавно стигат до стъпалата, но там спират и чакат харизмата на бащата. Свекървата връзва на булката златна пендара. Свекърът обявява: "Давам ви голямата нива на "Аргата". Те изкачват едно стъпало, но там отново спират и чакат за още. Бащата отново се провиква: "Давам ви два декара от лозето в Горната курия!". Пристъпват едно стъпало и пак спират, пак получават нещо и така, докато младите решат, че засега това стига. Изкачват се догоре, булката трябва да събуе обущата и да обуе новите чехли, приготвени от свекървата, но зетят трябва да ги "купи". Пак "продажба", пак пазарлък, шеги, смях. Момчето слиза, продава чехлите, зетят ги обува на булката, тя целува ръка на свекървата и свекъра, той пъха в чехъла пари и младоженците влизат в своята стая, където ще премине първата брачна нощ. На двора започват "трите хорà". Играят се от сватовете с две прекъсвания под звуците на гайдата при специална мелодия. На последното се хваща и свекърът до булката, свекървата до сина си. В средата се поставя единият от подарените котли, пълен с вода. Едно малко момченце го ритва, той се разлива за хаир на новото семейство и се търкулва. По това как ще спре се гадае какво ще е първото дете: ако котелът е обърнат с дъното нагоре, значи първата рожба в младото семейство ще е момче. Слага се момченцето да седне отгоре, булката му забожда кърпа. Ако котелът е обърнат с дъното отдолу, детето ще е момиченце. След тези ритуали сватбарите, начело с булката и зетя, кръстниците, подкумовете и сватовете, се прибират в нагиздената маза. Започва почерпката с ракията и нейното мезе, гайдата свири на собат. В това време се впрягат каруците, определени за мòмината и отиват да я вземат от булчиния дом. По-едрите дарове се натоварват на колите, по-дребните се вземат на ръце и се отнасят в новия дом. Когато всички сватбари са налице, започва даренето. Първо булката дари с богати бохчалъци кръстниците. За всеки член от важното семейство има пакет. Булката поднася даровете, целува ръка и получава солидна сума. После дари подкумовете и всички сватове от двете страни. Специални дарове има за свекъра и свекървата, за деверите и зълвите. Всички дарени й дават пари. Следва "продажбата" на елхата на кръстника от съртачките. Идва най-очакваният момент - яденето. Пещите са отхлупени, тавите донесени, готвачките опитват вкуса, добавят каквото не достига и пълнят чиниите. Веригата от съртачки е строена, манджите се подават от ръка на ръка, масите бързо се зареждат и започва голямото ядене и пиене, настъпва истинската веселба. Между сватбарите има познати песнопойци. Кръстникът подканва някои от тях, подсеща ги коя песен да запеят на собат. След като са похапнали, кръстникът дава думата на същия сват да обяви подаръците. Той застава на високо и съобщава гръмогласно кой какво подарява на младото семейство. Всичко, което може да се носи на ръка, се показва отвисоко. Най-напред се обявяват приносите на кръстника, после на свекъра и свекървата, на булкините родители и последователно, според роднинските връзки, на приятели и комшии. Веселата част продължава с пиене, игри, шеги, смях, провиквания. Гайдата засвирва на собат, мъжете, "понаправили" главите, се провикват, петларят повежда хорото, вдига с шибарката младите сватове, следват тропане, клякане, скачане, олелия до тавана. Някъде към полунощ кръстникът си тръгва и трябва да се заведе. Всички стават на крака, булката и зетят, свекърът и свекървата ги изпращат. Няколко от най-близките сватове отиват с тях да им помогнат, защото даровете им са много. Начело с гайда ги придружават до дома им. Там пак има малка почерпка. На сватбата веселбата ескалира. Гайдарят обръща на "пряскома" (мъжка ръченица). За нея има известни майстори, които излизат на опразненото място, вдигат ръце, чаткат с пръсти, после чевръсто, с чалъм и естествен усет кършат грациозно снага, клякат, стават и така до откъс. По някое време песните и игрите отстъпват място на самобитния изворен народен хумор. Чудният природен дар за някои хора, шегобийци, които сякаш са родени да изтръгват истински, непринуден смях, преславяни ги наричат "джумбишчии". И още, и още смехории, които неусетно откъсват хората от ежедневието, от грижите и кахърите. Така сватбата се превръща в една възможност нашите бащи и майки, баби и дядовци да се повеселят и разнообразят дните си. Късно след полунощ, вече пийнали и изморени, сватбарите си разотиват. Най-близките набързо разтребват, измиват и приготвят къщата за\nСутринта те отново са на линия. Зетят излиза на пода (пруста, верандата) и гръмва, с което оповестява, че булката е девствена. Всички се радват, гайдата засвирва за "сладка ракия", която се пие от радост за хубавата вест. Пак се свива хоро, пеят, провикват се, вдига се олелия. Булката трябва да измие свекъра и свекървата. Младите сватове са изцапали със сажди и бои лицата, ръцете и краката им. Те сядат на два стола. Булката принася леген, сапун, нов пешкир и ги измива. Зетят й полива. През това време гостите се шегуват, смеят и забавляват. Булката избърсва измитите родители, целува им ръка, а те й дават пари. (Този обичай също се изпълнява от читалищни колективи в Преславския край и също е донесъл награди на самодейците). След като родителите са измити, сватовете ги слагат в по едно одеяло защото традицията изисква близките на младоженеца да излюлеят свекървата и свекъра, като ги подканват да обещаят какво ще дарят на младото семейство. Свекърът обещава кокошка, но люлеенето не спира, защото това е малко. Той обещава агне, но пак не спират. Обещанията продължават с котел вино, пари и така докато се обещае всичко поискано. Но обичаите не свършват. Следва отбулването на булката. То се извършва от малко момиченце, което надига до три пъти булото с помощта на ябълкови пръчки и го мята на трендафила в градината. Свекървата го прибира, някой да не го погледне с лоши очи и да направи магия, да обърка живота на младите. Слага го на огледалото, подарено от кръстницата и го окачва на видно място в гостната стая. На третия ден вечерта се правят отврътките. Това е първото гостуване на булката и зетя и цялото семейство в бащиния дом на младоженката. Там ги посрещат с радост, но младите мълчат, не продумват. Това означава, че чакат харизма от момина страна. Бащата подарява два декара нива в м. "Новините", една овца с агнето, а майката - една търба (руло) платно, една бохча вълна и т.н. Младите проговарят, благодарят, целуват ръка и отново ядене, пиене, песни и хора. По традиция младата булка ходи три съботи у майка си да си мие главата там, докато свикне с новата къща. По време на цялата сватба булката и зетят неса говорили на кръстниците от уважение - "говеят". Чак на каниската преди първия Великден целуват ръка, искат прошка и така проговарят. После каниска носят всяка година преди Великото Заговезни.\nЗаключителният обичай след сватбата е тихната. На 40-я ден се събират сватовете от двете страни и си устройват гощавка от обещаните при люлеенето и многото продажби пари и лакомства. Тази сбирка става обикновено на открито - край река Камчия, на поляните в м. "Патлейна", в боровата гора. Това е повод за сближаване и сродяване на двата рода.\nТака са ставали сватбите и в селата около Велики Преслав. Освен гореописаната традиционна сватба има, макар и рядко, по друг вид бракосъчетания. Ако родителите на момата не я дадат и са върнали женилите, а връзката на младите е много силна и те са се врекли да се оженят, момата "пристава" на своя любим, ако е смела. Издебва удобен за целта момент, отива на чешмата за вода или излиза уж за малко от седянката или от някоя вечеринка и отива при любимия си. Той я чака придружен от свои другари и те я отвеждат в момковия дом. Ако неговите родители я желаят, всичко е наред. Пак става, макар и по-тиха и скромна сватба, без подготвителни и следсватбени обичаи, но това не пречи на младите да си устроят един нормален, стабилен семеен живот. Ако обаче момата няма кураж да пристане или вече е дала пешкир на друг, а сърцето й премалява от мъка по нейния избраник, се извършва "кражба" на момата. Нейният любим е организирал свои другари, които чакат с каруца наблизо, издебват удобен момент, когато момичето е само, грабват го, завиват го в одеяло, слагат го в колата и го откарват в дома на приятеля си. Така сватбата през разглеждания период е символ на най-важния момент в битието на човека. Нашият народ признава три най-важни събития в живота си - раждането, сватбата и смъртта. Преславяни казват: "Човек не помни раждането и умирането си, затова трябва да запомни сватбата си". Ето защо хората от този край много усърдно и отговорно подготвят и стриктно и от сърце изпълняват всички неписани традиционни правила, по-силни от закона, за да направят този ден най-щастлив за своите пораснали деца, разказва 90-годишният краевед Мария Кулева. Така е било през първата половина на миналия век. Много от тези затрогващи моменти от сватбата отдавна на отпаднали. Считат се за отживелица и поверие и много моменти са заменени с нови, но като важен факт в живота на преславяни, сватбата запази своето място и значение.\nИзползвана литература и разработки на фолклористи:\n1. "Празнично-обредна система в Преслав и Преславкия край", издадена 2007 г., автор Дарина Димитрова-Павлова\n2. "За моя роден град с любов", издадена 2011 г., автор Мария Кулева\n3. "Фолклорен спектър" - първа част за народни песни и обичаи от Велики Преслав с речник на остарели и диалектни думи в преславския говор, издадена 2008 г., автор Богомил Момов\n2. . "Фолклорен спектър" - втора част за радостни, весели и тъжни обичаи и обреди от Велики Преслав и района, издадена 2009 г., автор Богомил Момов.\nВ курсовата работа е използвана и информация от възрастни местни жители като ръководителя на читалищна формация за автентичен фолклор Маринка Христова от село Драгоево и председателя на народно читалище "Васил Друмев в с. Драгоево Стоянка Димова, хореограф на ритуалите, възпроизвеждани от самодейци.\nПреславска сватба от края на 19-ти век 9 out of 10 based on 2 ratings. 2 user reviews.


е – музеен вестник > Анализи/Мнения > Робство ли беше турското робство, или само национална катастрофа\nОткъс от книгата „Дванайсет мита в българската история”\nОколо статута на българския народ в Османската империя от епохата на Възраждането до наши дни се водят яростни дискусии. Изглеждащото безусловно „турско робство“ (или иго) бе заменено за известно време след 1989 г. с термина „турско присъствие“, а бурното възмущение срещу тази безсмислица роди примирителното „турско владичество“ в последните корпуси по българска история.\nДискусията е безсмислена, когато спорят професионални историци и исторически публицисти. По простата причина, че историкът е длъжен да се придържа, ако иска да бъде смятан за професионалист от колегите си у нас и в чужбина, към строги академични правила, изискващи в случая стриктно придържане към юридическото съдържание на понятията. В този смисъл историците не могат да употребяват понятието „турско робство“, тъй като българите между 1396–1878 г. никога не са имали статута на роби, т.е. на вещи, които могат да бъдат продавани, купувани, убивани, когато собственикът им пожелае. В същото време историческият публицист има правото да използва терминология в областта на емоциите и като има предвид чудовищната дискриминация, на която са подложени българите-християни (но не и българите-мюсюлмани), да използва определението „турско робство“. Но най-лошото в този спор е, че никой не е прав. Спорът поне засега не отчита няколко неща — първо, че империята, в която попадат българите в 1396 г. за 500 години, изживява промени, които я превръщат от един тип държава в друг. Различен статут има българският народ и в различните векове на това половин хилядолетие.\nОсманската империя наистина започва съществуването си като държава на една религия — исляма. Султанът е и шейх юл-ислям (водач на исляма), и тази му титла 3–4 века е по-важна от първата. Османските турци също са били дискриминирани по определен начин, и то доста сериозен. Между XV–XVII век те нямат право да заемат каквато и да е военна или административна длъжност в имперския държавен апарат. Те са резервирани по силата на закон само за християнски ренегати. Това са хора или доброволно приели исляма (от покорените християнски страни и от цяла Европа), или от корпуса на аджемиогланите, в който се обучават събраните чрез кръвния данък юноши. Само част от тях стават еничари (най-тъпите), на по-умните предстои кариера в държавния апарат. От великите везири (членове на правителството) през XV–XVII век нито един не е бил турчин. Те са българи, гърци, сърби, албанци, италианци, унгарци, немци и т.н. Куриозното е, че според донесенията на венецианските разузнавачи в Истанбул през XV–XVII век, и те, еничарите знаят своята народност и своя език. Дори един от разузнавачите моли да му се изпрати човек, знаещ славянски език, тъй като езикът, който се говори в Двора на султана, е славянски. Действително в този период всичките 11 везири са славяни — сърби, хървати и един българин, Мехмед от София. Нормално е да си знаят езика и народността, че дори и роднините си, останали християни, тъй като кръвният данък се плаща не с бебета, а с 14–16-годишни юноши. Империята не иска от тях да бъдат турци, а мюсюлмани. Но тъй като острието на ислямската държава на Балканите, и съответно колонистите в завладените територии, са турци, попаднали веднъж в турска среда, ако не самите ренегати, то потомството им се турцизира в рамките на 2–3 поколения. Там обаче, където ислямът е наложен със сила (или приет доброволно), на цели региони, българите оцеляват като езикова и етническа категория. Това са българомохамеданите.\nГрешка е и да се поставя под един знаменател статутът на тази част на българския народ, която запазва християнската си вяра и която е над 90% от българската етническа общност. Като немюсюлмани, българите са подложени преди всичко на верска, а оттам и на народностна дискриминация, тъй като българите-християни отъждествяват в тази епоха вярата с народността. Християнството става „българска вяра“, а мюсюлманството — „турска вяра“. Спомнете си „Даваш ли, даваш, балканджи Йово, хубава Яна на турска вяра“. Не сме единствени, така е и при останалите балкански народи, а и в Централна и Западна Европа. Италианските разузнавачи пишат: „Като заловят някой наш кораб, те обрязват младите моряци и така ги правят турци.“ Забележете, „турци“, а не „мюсюлмани“. Тези „турци“ живеят в отделен квартал в Истанбул, наречен „Нова Калабрия“, говорят си на италиански, работят като моряци в Османския боен флот срещу 3 аспри дневно и често в сражение с флота на Венеция минават на страната на островната република заедно с други моряци „турци“ — гърци и българи.\nНо да се върнем на българите. Те са разделени след 1396 г. на три групи в приблизително равно съотношение. Те наистина нямат земя, освен т.нар. бащиния (градините в двора или къщите), но могат да обработват колкото земя си поискат (или имат възможност). Най-тежко е положението на селяните, чиито данъци султанът е преотстъпил да ползват т.нар. спахии (конната войска на султана). Теоретично данъкът е само около 10% от дохода, но чрез произвол спахиите отнемат до 50% от дохода. И тъй като става дума за полски села, където човек няма къде да се скрие, произволът често засяга и честта на българските християнски семейства.\nСъвършено друг е статутът на българското население в личните владения на султана и членове на султанското семейство, т.нар. хасове. От тях султанът набира личните си доходи. Той, естествено, е заинтересуван населението да живее добре, за да печели добре и да плаща добре. Освен това, знаейки, че от своите мюсюлмани султанът не може да взема данъци, обикновено нарежда на управителите да не допускат заселване на мюсюлмани в хасовете. Затова в цяла Странджа (разделена на три хаса с центрове Созопол, Китен и Ахтопол) не живеят мюсюлмани чак до 1856 г., когато тук-там заселват черкези и татари. Затова в Чипровци (цветето на България) всичките 600 семейства са християнски. Затова в Софийското поле турци има само в София (гарнизонът и администрацията), а националният спорт на шопите според Иречек през тези 500 години е бил да трепят със сопи с набити в тях пирони турски пътници, тръгнали по международния път. И като хванат някого и го съдят в София (на български език, който кадиите са принудени да научат), на въпроса: „Ти защо уби човека, бе?“, отговарят: „Не беше човек, господин съдия, турчин беше“.


Днес е обявеният общонационален митинг срещу властта – koMEDIA.bg\nНачало FrogNews Днес е обявеният общонационален митинг срещу властта\nДнес е обявеният общонационален митинг срещу властта\n21 ден от антиправителствените протести ще започнат още от сутринта. В 10 ч. започва големият общонационален митинг срещу властта. Заявките са за блокиране на движението.\nВ района на така наречения “Триъгълник на властта” ще се съберат хора от цялата страна. Ще се разпъват палатки.\nОчаква се в сутрешните часове броят на присъстващите да не е голям. След 19 ч. обаче вероятно ще се събере по-голямата маса от протестиращите.\nБлокади в столицата още от сутринта имаше и миналата седмица. Протестиращите се разхождаха по платното в района на Народното събрание.\nпредишен Жега и без валежи през днешния ден\nследващ Мъж е бил намушкан в района на Народния театър снощи


Спасиха от ампутация пръстите на дете, връзвано в дом в Мездра | ВТОРИ ФРОНТ\nСпасиха от ампутация пръстите на дете, връзвано в дом в Мездра\nФилм на ужасите. Момчето е прието в столичната болница „Пирогов“ с наранявания по ръцете, причинени от стягане. С много усилия лекарите спасяват пръстите му от ампутация, предаде bTV.\nПо първоначална информация, детето е било завързано към легло от друго, по-голямо дете от дома. В Дома за настаняване от семеен тип живеят 14 деца и пълнолетни с увреждания. Инцидентът е станал в петък срещу събота. Пострадалото момче е на 9 г.\nДиректорът на Центъра за настаняване Полина Александрова обясни, че в момента детето се възстановява, а дежурните възпитатели, допуснали инцидента , ще бъдат наказани с дисциплинарно уволнение.\n„Друго дете, на 21 г. го е завързал, по негови думи, вечерта. Две гледачки е имало по това време на смяна. Всеки потребител живее в отделна стая. Нямам представа как не са забелязали“, допълни директорката.\nДежурната гледачка Ивка Филипова заяви, че до 20:15 ч. вечерта в петък е сложила децата да спят, преди да последва почистване на къщата. Предполага се, че момченцето е било вързано след този час.\n„Обикаляме стаите, не съм видяла, че детето е вързано. 21-годишният потребител го видях във всекидневната, после си отиде в стаята и си слушаше музика. В 4 ч. надникнах в стаята и детето спеше – завито“, уточни жената и допълни, че пострадалото момче не може да говори, а извършителят от години създава проблеми.\n„В 7 ч. си издадох смяната, в 7:30 ч. ми се обадиха да се върна, че на детето са му посинели ръцете. Беше вързано с чорапогащник“, допълни гледачката.\nНа въпрос чувства ли се виновна тя отговори:\n„И не, и да, защото аз съм от много години, познавам децата и потребностите им. Но то нито звуци е издало, нито е плакало“.\n„Опираме до административно-правни въпроси. Да, ще бъдат наказани. Ние имаме деца, които са отгледани тук, пораснали тук… какъв е изходът от тази система? Къде ще отидат децата с тежки увреждания и специфични потребности?“, попита кметът.


Българка без корекции се нареди сред най-красивите в света | Az-jenata.bg\nКристиана Рангелова се класира на трето място в престижен конкурс за красота\nКристиана Рангелова се класира на престижното трето място в единствения по рода си конкурс за естествена красота – „Мис Нация“. Конкурсът тръгва от Унгария и тази година за първи път се провежда на международно ниво.\n„Внесохме свежест с нещо различно, защото всички се пренаситихме от корекции и иновации. Хубаво е да докажем, че България може да се прослави на едно такова ниво. Русия е на четвърто място и е след нас. Организацията около моето явяване беше изключително силна. Преборих конкуренцията със старание през цялото време, за всичко си имах концепция“, сподели красавицата пред Bulgaria ON AIR.\n„Корекции се правят по цял свят, дори по международни конкурси като „Мис Свят“. Това не значи, че естествената красота не трябва да се цени високо. Тя е дар Божи. България отдавна не е стигала толкова напред. За мен това е изключително голяма гордост. Слоганът на конкурса беше „Остани себе си“, изцяло се придържахме към това“, каза още младото момиче.\nВ студиото на „България сутрин“ тя подчерта, че остава себе си, отстоявайки позициите си и вътрешното си Аз. По думите ѝ повечето хора вече не са себе си, а да бъдеш себе си е свързано с вътрешен страх дали ще бъдеш одобрен от обществото.\n„За една красива жена винаги е необходимост да се доказва. Да докаже, че не е само красива, но и умна, че има други качества“, отбеляза Кристиана, която завършва „Право“.


обикновена - от 4 до 7 работни дни, бърза - до 3 работни дни,\nПодаване на заявление по образец, лична карта за справка /пълномощно или удостоверение от съда - за трето лице/.\nУдостоверение за наследници се издава на наследниците по закон на починалото лице. Удостоверение може да се издава и на трети лица, когато им е необходимо за изпълнение на техни законоустановени правомощия или когато същите са изрично упълномощени с нотариално заверено пълномощно от наследник. Удостоверение за наследници се издава и по реда на Административнопроцесуалния кодекс, Гражданския процесуален кодекс и Наказателно-процесуалния кодекс. Заявителят удостоверява самоличността си с документ за самоличност.\nИзпълнение на услугата - пълна проверка в регистрите на населението, а при необходимост и в регистрите по гражданско състояние, проверка по ЛРК, при необходимост изискване на удостоверение за наследници от други общини по постоянен адрес на починал наследник; справки по ЛРК от други общини.\nУдостоверение за наследници - услуга 2016\nИскане за издаване на удостоверение за наследници - услуга 2016


Не дадоха на 91-г. партизанин Райчо Стоев от старческия дом в „Струмско“ да гласува, той бесен: 2 пъти съм умирал за тази страна, сега си искам единственото право, което ми е останало! – Вестник СТРУМА\nДата: 30.10.2019 / 17:31\n„Помогнете ми да гласувам поне на балотажа, защото на редовните избори в неделя два пъти ходих до секцията и два пъти ме върнаха” – с тази молба към редакцията на в. „Струма“ се обърна 91-годишният Райчо Милев Стоев, който от 5 г. живее в старческия дом в кв. „Струмско“.\nТой е инвалид – напълно глух, не вижда с едното око, ръцете му са осеяни с белези от огнестрелни рани, но въпреки трудното си придвижване заради прекаран инсулт бе намерил сили, за да дойде до редакцията и да изрази възмущението си от отказаното му право на глас.\n„От 27 май 2015 г. имам удостоверение за настоящ адрес в старческия дом, с него гласувах и на евроизборите, и на президентските, и сега в неделя спокоен отидох в секцията в детската градина в „Струмско“, където и преди бях гласувал. Този път обаче ми казаха, че ме няма в списъка и ме върнаха в дома да търся някакъв документ – заявление за вписване в избирателния списък по настоящ адрес. Да, обаче началничката Иванова в неделя си почива, затова отидох втори път в секцията и настоях да говоря с председателката на комисията. Тя обаче също ми каза, че нямам право да гласувам. Иванова ми го даде това заявление чак в понеделник и ми каза да ходя да го заверя в общината. Аз обаче реших, че няма да ходя, защото щом вече съм гласувал 2 пъти с моето удостоверение и живея в Благоевград, значи ще трябва да мога да гласувам и за местните избори“, демонстрира желязна логика дядо Райчо.\nПроверка на „Струма“ в Общинската избирателна комисия обаче показа, че членовете на СИК в „Струмско” са били в правото си да върнат гласоподавателя. Той е трябвало до 12 октомври наистина да си подаде молба в общината да го впишат в избирателния списък по настоящ адрес и това се прави преди всеки избор, разясни председателят на комисията Мартин Бусаров. Самият той обаче не успя да си обясни как предишните секционни комисии са допуснали пенсионера да даде вота си за президент и Европейския парламент единствено на основание удостоверението му за настоящ адрес.\nЗа тази неделя Райчо Стоев се закани, че пак ще отиде да гласува на балотажа и вече ако и тогава го върнат, щял да предприеме „по-сериозни мерки да си търси правата“.\nЗаканата му не са хвърлени напразно приказки, като се има предвид досегашният му живот, в който дядото е имал много по-сериозни житейски препятствия от една инатлива избирателна комисия.\n„Аз съм единственият останал жив партизанин – прави ударно представяне Райчо Стоев и запрята ръкавите на блузата си. – Виж, оттук ми мина куршум през ръката, защото бях в Босилеградския партизански отряд. Куршума го извадиха италиански лекари, които ме лекуваха в тяхна партизанска болница. През 1962 г. ходих на курс в Ленинград и там се запознах с една украинка. В България бях женен за една безплодна и измамна жена и реших да се разведа с нея. Родиха ми се двама синове. Като партизанин не станах убиец, но станах после – убих единия си син. С двуцевна ловна пушка. Това стана през 1990 г., а той беше на 28 г. Дотогава беше добро момче, после обаче се хвана с някакви металисти и един ден ми предложи да играем на руска рулетка с истински патрон. Заплаши ме, че ако аз не взема пушката, той ще я вземе. Взех оръжието, за да не може синът ми да го хване, и стрелях, без да искам. Такава омраза обаче се беше събрала в мен, че като хвърлих оръжието на земята, изкрещях: „Мръсна гад!“. В Кюстендил ме осъдиха на 3 г. ефективно, после намалиха присъдата на условна. Върнах се на село и написах 3 книги – историята на Кюстендилския и Босилеградския партизански отряд. Добри приятели ги издадоха и сега тези книги ще останат след мен, защото вече всичко забравям и едно изречение не мога да напиша.\nА в Благоевград се озовах, след като стана инфлацията, аз си продадох апартамента в Кюстендил, дадох парите на големия син, той построи къща, живях малко там и после със снахата ме изгониха. Оттогава съм в старческия дом и нямам връзка с тях. Санитарките и медицинските сестри са като пчелички в дома, но наред с ангелите, там има и демони и един от демоните се казва Мария. Тя е от втори етаж, много е важна, защото са й дали отделна стая, и е превърнала дома в котешки развъдник. Целият първи етаж и конкретно моята стая е пълна с хлебарки, защото Мария събира храната от масите и ги носи на котките. Аз избягвам да се срещам с нея, защото е злобен човек и не съм сигурен достатъчно ли съм добре с нервите – страх ме е да не се разлютя и да не взема да я халосам.\nСега се боя от нерви да не направя някаква глупост и заради гласуването. Освен това знам за кого искам да гласувам – бях свързочен офицер, сега изостанах с техниката и от компютри хич не разбирам, но вестниците сте много полезни, защото ни информирате за всичко. Бях си избрал кандидат-кмета, всичко изчетох за него и затова още повече ме е яд, че не успях да го подкрепя! Аз съм се бил за тази страна, 2 пъти съм умирал на фронта и 2 пъти са ме връщали от оня свят, затова никой няма право да ми отнема единственото право, което имам – да гласувам на избори“, обяви дядо Райчо.\nTags:"Струмско"водещиРайчо Стоевстарчески дом\nПредишна : Гришо надви Гофен на „Мастърса” в Париж\nСледваща : ГДБОП разкри канал за трафик на културни ценности


Почина легендарен шеф на Арсенал\nЧовекът, довел Арсен Венгер в клуба, си отиде на 82-годишна възраст\n28 Дек. 201818:49\nБившият президент на Арсенал Питър Хил-Ууд почина на 82-годишна възраст. Той беше част от ръководството на „артилеристите“ от 1962 година, а в периода 1982-2013 година беше президент на клуба.\nХил-Ууд беше принуден да напусне ръководната си длъжност заради здравословни проблеми. През 1996 година именно той кани Арсен Венгер за мениджър на отбора. Под ръководството на французина Арсенал печели три шампионски титли и четири пъти печели ФА Къп.\nПредишното треньорско назначение на Питър Хил-Ууд също е доста успешно. Под ръководството на Джордж Греъм, назначен през 1986 г., „артилеристите“ два пъти стават шампиони, триумфират с ФА Къп, Купата на Лигата и КНК.\nАНГЛИЯ, ВИСША ЛИГА - СЕЗОН 2018/2019\n3 Апр. 2020 509 0\nНово извънредно решение в Италия\n3 Апр. 2020 1250 0\nВ Испания не могат да се разберат\n3 Апр. 2020 4814 0\nНе е за вярване какво направиха в Русия по време на пандемия\n3 Апр. 2020 696 1\n3 Апр. 2020 884 0\nРоналдиньо се изложи зад решетките\n3 Апр. 2020 62946 22\nГръмна невиждан международен скандал заради COVID-19\n3 Апр. 2020 1011 0\nБайерн с крайно решение за треньора


Голяма трагедия с млада жена край Златия\n19 Дек. 2018, 08:44\n31-годишна жена от монтанското село Златия е загиналата вчера следобяд при катастрофа край село Черни връх, пише BulNews. Инцидентът е станал около 16.10 часа.\nПо първоначални данни, при навлизане в ляв завой автомобилът на жената се е поднесъл и се е ударил в товарен камион „МАН“, който идвал в насрещната лента. Камионът е управляван от 57-годишен шофьор от Монтана.\nВодачката на леката кола е загинала на място.\nЗа няколко часа движението в района бе затруднено и се наложи колите да изчакват на място, докато траят следствените действия.


Мито, ДДС и други такси при доставка от Америка | Arzid\nМного често хората решили да пазаруват от САЩ си задават въпроса, "Какво мито ще платя?". В следващите няколко реда, ще се опитаме да разясним как става определянето на ДДС, мито и какви други разходи би ви се наложило да платите.\nНяколко фактура влияят върху това, какви такси, мита и ДДС ще платите при доставка от САЩ. На първо място, това е цената на закупените продукти. Казано просто, ако вашите пратки струват повече от 20 долара и са ви изпратени от магазин в САЩ, ще трябва да платите ДДС. Същият данък ще платите и ако пратката която очаквате е с цена над 40 долара, но е изпратена от ваш приятел, роднина или познат. Важно е да знаете, че за пратки до 150 евро се плаща само ДДС.\nМито ще дължите във всички случаи, когато вашите пратки са с цена над 150 евро. В този случай, какво точно мито ще платите зависи от това, какво има във вашата пратка. Някои стоки, като компютърните компоненти, например, са освободени от мито и за тях ще дължите само ДДС. За сметка на това обаче, златните накити и изобщо скъпоценните камъни, и други ценни метали освен с ДДС и мито ще бъдат обложени и с акциз, ако са над определено тегло.\nПонякога, за някои пратки ще трябва да заплатите и някои пощенски такси. Тук не става дума за големи такси, а суми от порядъка на 4-6 лв. В повечето случай, български пощи си начисляват тази такса. Възможно е, ако сте се забавили много с вземането на вашата пратка да ви начислят и отделно някаква сума магазинаж. Тя варива в зависимост от това колко време е прекарала вашата пратка в техният склад.\nАко се налага да внесете ДДС и/или мито, ще трябва да платите и банкови такси. Ако внасяте само ДДС, ще платите 3 лв, но ако трябва да внесете и мито, ще трябва да добавите още 3 лв. Скоро се говореше, че ще бъде приета наредба, която да освободи плащанията към държавата на банкови такси, но за съжаление, все още няма никаква информация по този въпрос.\nНяма как да освободите пратка от митница, без да попълните митническа декларация. Ако не сте от късметлиите, освобождаващи пратка на митница "София", ще се наложи да платите такса и за оформянето на този документи. Цената варира в различните митнически бюра и броят позиции (артикули) които се освобождават. Обикновено тук сумата варира между 5 и 30 лева.\nМакар и на пръв поглед да изглежда сложно и скъпо, пазаруването от САЩ всъщност е доста изгодно. За разлика от пазаруването в България, магазините в САЩ правят реални отстъпки, и ако се съчетаете с няколко приятеля, може да постигнете една много, много изгодна цена за пазаруване и доставка от САЩ.\nА в блога на Shipito.bg можете да научите още много полезна информация по темата! Не се колебайте и да ни пишете с вашите въпроси!\nПубликувано в Услуги с етикети ддс, доставка от Америка, мито, пазаруване, пазаруване от САЩ от zzdravkov. Постоянна връзка.\nЕдно мнение по „Мито, ДДС и други такси при доставка от Америка“\nМилена на 03.12.2014 в 15:21 каза:\nЗдравейте искам да поръчам iPhone 6 от САЩ имате ли претстава колко е митото и ддс


Курсовете на автотърговците между Дупница и Италия продължават, но се спазват всички правила - DenNews.bg\nВергил Кацов (вляво)\nКурсовете на автотърговците между Дупница и Италия продължават, но шофьорите спазват стриктно всички разпореждания на здравните власти във връзка с коронавируса. Освен това камионите не влизат в засегнатите райони и близко до тях. Това увери общинският съветник Вергил Кацов, който е и представител на автотърговците и бизнесите, работещи тясно с Италия.\n„Всички ние, които работим с Италия, сме инструктирани изключително добре от здравните власти-както от италианските, така и от българските. Получаваме постоянно имейли с инструкции от италианските власти, дори и тези от нас, които скоро не са влизали в Италия. Отделно на място шофьорите биват своевременно информирани. Дори и да искат не могат да влязат в засегнатите райони. Трябва да е ясно, че нашите хора са първите, които следят темата внимателно и за тях е най-важно да спазват инструкциите, защото от това първо зависи собственото им здраве. Всеки разумен човек трябва да спазва правилата за лична хигиена и за предпазване на околните. Препоръчително е след завръщане от Италия, пак казвам, че в момента не се влиза в засегнатите или близо до засегнатите райони, нашите момчета да се изолират, а при контакт да носят маски. Инструктирани са за какви симптоми да следят и как да действат, ако получат грипоподобни симптоми. Не трябва да допускаме паниката да блокира живота. Просто хората, които пътуват трябва да са внимателни“, посочи още Кацов и обясни, че в последните дни бизнесите, работещи с Италия, поддържат връзка както помежду си, така и със здравните власти.\nТой обясни, че инструкциите за българските фирми са същите като инструкциите за фирмите в Ломбардия.\n„Продължава да се работи, защото няма апокалипсис. Този вирус не е по-опасен от обикновения грип, взимащ хиляди жертви ежегодно. Не трябва да допускаме блокиране на икономическия живот и бизнес без основателна причина, защото това би довело до тежки последствия, като спекула, която вече виждаме в цената на маските и дезинфектантите, може да доведе до инфлация, до забавяне и неизплащане на заплати.\nХората трябва да знаят, че колите и другите стоки, внасяни от Италия не са заразни. Едно, че се спазват карантините на място, второ, че вирусът е активен само няколко часа извън организма.\nНека бъдем разумни и спокойни. Дори и коронавирустът да везе в България, а вече специалистите казват, че това е неизбежно, не трябва да изпадаме в паника. Вижда се, че заболяването е лечимо, медицината се справя. Останалото в голяма степен зависи от нас и личната ни отговорност към околните. Както казвам на моите момчета –\nтрябва да сме разумни в поведението си, за да предпазим първо любимите си хора и семейства, защото като всяка друга зараза и този вирус се предава при близък контакт. На заседанието на кризисния щаб при кмета вчера здравните експерти обясниха, че вирусът не е високорисков и фатален за здравите хора. Опасен е и води до тежки последствия и фатален изход при възрастните и хроничноболните, затова трябва да предпазим тях“, обясни още Кацов.\nПрипомняме, че вчера бе решено всички масови събития в Дупница да бъдат отменение. Дупнишките транспортни фирми отмениха пътуванията от и за Италия, а след възстановяването на курсовете, автобусите ще спират не пред офисите на фирмите, а на автогарата, където пътниците ще бъдат посрещани и преглеждани на място. Припомнете си ТУК\nПрипомнете си ТУК какво трябва да знаем за коронавируса


Димитър Главчев: ГЕРБ ще обяви своята президентска двойка до края на следващата седмица - Cross.bg\nДимитър Главчев: ГЕРБ ще обяви своята президентска двойка до края на следващата седмица\n24 Септември 2021 | 18:21\n/КРОСС/ "ГЕРБ никога не се отказва от диалог. Не изключваме диалог с всички, но най-важното е да има редовно правителство, защото няма нищо по-лошо от служебно и гражданите ще го разберат. В такава ситуация управлението е безконтролно". Това каза в ефира на "Твоят ден" по NOVA NEWS Димитър Главчев, председател на 44-ото Народно събрание.\nПолитикът коментира и новата формация на Кирил Петков и Асен Василев. "Твърде широко са разтворили ветрилото и сякаш искат да привлекат избиратели отляво и отдясно, но дори и с тях е нужно да се води разговор", заяви Главчев. По темата за президентските избори той разкри, че ГЕРБ все още се колебае за това дали да издигнат кандидатура на ярка партийна фигура. Решението щяло да бъде взето до края на следващата седмица.\nЛидерите на ГЕРБ и ДПС не зачитат със своето присъствие знакови национални празници на България. Лидерът на ДПС, който не изказа поздравления по повод Деня на независимостта на България и продължи да разкрива истинското си лице. Не му харесва и отправя остри нападки срещу президента Радев и е разбираемо, защото е редовен посетител на места символи на борбите за освобождение и независимост на България. Никой не може да иска от президента Радев абсурдни неща – да бъде обединител между крадеца и потърпевшия. Вероятно им харесва предишния президент Плевненлиев, чийто крак не е стъпвал по местата, свещени символи на българската нация, но е посетител на мероприятия, свързани с традиционни мюсюлмански празници.\nНа фона на тяхното управление какъвто и да е диалог е безсмислен. Те изградиха и утвърдиха порочен модел на управление, който върна страната във феодализма и промени начина на мислене на всички: политици, бизнесмени, държавни служители и превърна обикновените хора в овчедушни. Оставям настрана факта, че икономическите елити, които създадоха са морално нечистоплътни и се възприемат като богоизбрани. Това, което изградиха, го направиха некачествено и скъпо, а често безсмислено и ненужно. Ефектът от управлението им е крайно отрицателен. Защо да се говори с тях, с какво биха могли да бъдат полезни за едно успешно развитие? Останалите с основание гледат на тях като на чумави.\nКато са открити за диалог, защо не влязат в диалог с делегацията на ЕП в България за върховенството на закона. И в ЕНП вероятно са разбрали що за стока е ГЕРБ, но няма как да не го търпят с надежда да има някаква корекция в управленските му методи.


Футбол свят » АНГЛИЯ » Венгер: Разговарях с хора в Арсенал за завръщането ми\n08 Сеп 2019 17:40\t 0 13699\nГолемият френски треньор Арсен Венгер призна, че е имал разговор с ключови фигури в Арсенал относно завръщане в клуба. Той обаче разкрива, че не е готов да се завърне на "Емирейтс". 69-годишният треньор напусна Арсенал в края на сезон 2017/18 и оттогава не е тренирал друг отбор.\n"Бях в контакт с някои хора в клуба, но не планирам да се върна в северен Лондон. Контактувах с хора от клуба, но почувствах, че когато си отидете така, не можете да бъдете наполовина вътре, наполовина вън", заяви специалистът пред beIN Sports.\nБившият мениджър на Арсенал Арсен Венгер е близко до това да се върне в професията, пишат в Англия. След края на миналия сезон той се раздели с "...\n"Все още е малко рано, може би, да се върна. Не съм се връщал в клуба, заяви Венгер и призна, че е отхвърлил няколко оферти в периода, в който е без отбор. - Бях изкушен и също малко се страхувах да се гмурна обратно веднага", допълни френската легенда.\n"Осъзнах, че живях като някого в кома в продължение на 35 години, който се събуди и видя нещо различно в живота, освен моя клуб, моята игра и моята работа. Затова мислех, че може би трябва да анализирам това и да измина малко по-голямо разстояние", завърши Венгер. Вижте в този материал интересния треньор, който той си е бил избрал за свой наследник на "Емирейтс".\nЕтикети: Арсенал | Арсен Венгер | Висша лига\n06 Сеп 2019 12:20 0 4463\nАрсен Венгер пред сензационно завръщане във футбола\n03 Сеп 2019 13:15 0 1938\nСанчес: Не знам защо не играех в Юнайтед, но не съжалявам, че напуснах Арсенал\n02 Сеп 2019 21:10 0 947\n27 Юни 2019 17:52 0 4022\nВенгер: Ще се завърна, но няма да е скоро\n20 Яну 2020 18:27 0\t2823\n20 Яну 2020 16:26 0\t2550