Варна през Кримската война | ZaMoreto.com\n08 юни Варна през Кримската война\nПубликувано в 19:17h Във Други, Морски Истории\tот\tАнтон Костадинов 2 коментара\nСлед революциите в Европа в средата на ХІХ век между Англия и Франция възникнали остри противоречия по повод интересите им в разпадащата се Османска империя, но в борбата си срещу Русия за влияние на Балканите и Близкия изток те били единни. Русия дала да се разбере, че няма да допусне която и да е европейска държава да се настани в Проливите, а освен това заявила и намеренията си за покровителство на „светите места“. Разговорите не помогнали и Русия демонстрирала силата си като навлязла на територията на Влашко и Молдова, които били под опеката на султана. Ултиматумът на Турция към Русия не бил приет и на 4 октомври 1853 г. между тях била обявена война. Скоро Турция претърпяла сериозни поражения, и обезпокоени от един неблагоприятен за тях изход Англия и Франция се намесили на страната на Турция.\nПо време на войната Варна била избрана за сборен пункт и главна база на съюзническите войски преди отпътуването им към Крим. Към края на месец май 1854 г. тук започнали да пристигат първите кораби, които в крайна сметка докарали 30000-на френска войска, 25000 англичани и 10000 турски войници. На 19 май в една от най-големите варненски къщи, превърната в щаб, било проведено заседание на военната конференция на обединените войски, и било взето решение след засилена подготовка да бъде атакуван Севастопол. Французите командвал маршал Сен Арно, англичаните – лорд Раглан, а домакин бил Омер паша. Разставени били армейските складове, боеприпасите и снаряжението, интендантското имущество и санитарният обоз. Англичаните били разположени около село Кадъкьой (на мястото на днешната Западна промишлена зона), а французите край село Франга (с.Каменар). Много квартирували и в града, по къщите и хановете. Въпреки, че чужденците били на тяхна страна поведението им предизвикало неприязънта на местното турско население. Искали най-хубавите къщи, не си плащали, пиянствали, а и погледите към жените им не се харесвали на турците.\nДокато съюзническите войски били тук Варна била сполетяна от холерна епидемия. Заразата пренесли от Южна Франция войниците от Пети корпус. С юлските горещини положението се влошило – на ден се разболявали по няколкостотин души, много от тях умирали. Болницата била препълнена, а мръсните помещения на превърнатата в лазарет турска казарма допълнително помагали за разрастването на епидемията. Затова всяка войскова част трябвало да си организира лазарет, а до всеки от тях имало гробище (от картите на града от началото на ХХ век се вижда, че такова френско гробище имало в района на градинката между Пантеона и морето). Много от умрелите моряци пък били погребвани в местността Карантината (в края на аспаруховския плаж). Местното население също пострадало, но голяма част от жителите избягали в околните села и манастири.\nНо нещастието не дошло само. На 10 август 1854 г. привечер в района около пристанището избухнал пожар. По думите на Йоан Николау огънят тръгнал около 7 часа от заведението на емфиеджията, близо до заведението на Атанас Папазооглу, което било пълно с памук и разни спиртни питиета… Очевидец французин пък казва, че грък питиепродавец невнимателно доближил запалена свещ до бъчва със спирт. Според адмирал Слейд всичко тръгнало от френски интендантски склад за алкохол и цигари… Огънят бързо подхванал дървените къщи и магазини и изпепелил цялата чаршия от Балък пазар до пристанището. Обхванати били и депозитните складове с храни, облекло и други вещи на френския лагер. Най-голяма обаче щяла да опасността ако бъде засегнато Барутхането. То вече било оградено от огъня, а в него били складирани осем милиона патрона и всички муниции на войската. За да го опазят французите постоянно го покривали с намокрени вълнени платнища. Многочасова била борбата със стихията, също и неорганизирана, и само благодарение на това, че вятъра стихнал градът бил спасен от унищожение. Зад пожара съюзниците съзрели руска нишка и веднага православното население било обвинено в помагачество. Но самата турска управа обвинявала безобразното поведение на чужденците и негодността на тяхната полиция. След потушаването на пожара французите съставили план на изгорелия пристанищен квартал, като на улиците били дадени френски имена.\nСлед холерата и пожара приготовленията за десанта продължили. Дошли допълнителни доставки на храни и припаси, пристигнали и специалните десантни салове. На 8 септември 1854 г. 34 броненосеца, 55 крайцера и над 300 други транспортни кораби отплавали към Кримския полуостров. С това приключила ролята на Варна в Кримската война. На 15 март 1856 г. по кабела между Варна и Балаклава дошла вестта за сключеното примирие.\nПрез 1888 г. по инициатива на френския консул де Пелигрини във френските гробища в Приморската градина бил издигнат паметник „В памет на френските войници и моряци, починали във Варна през Кримската война 1854-55 г.“ От арсенала в Тулон специално били пренесени осем тритонни оръдейни ствола и забити с дулата надолу. През 1960 г. на ХХ век паметника е преместен в района на разклона за Виница.\nВарна през Кримската война в спомените на адмирал Слейд\nПавел Стефанов; Алманах ФАР87\nДнес не само любителите на военноморско четиво, но и професионалните историци у нас не познават името на сър Адолфъс Слейд (1804–1877). Той е моряк по професия и писател по призвание, отделил много страници на българските земи и българския народ. Роден е в Монсел Грейндж, графство Съмърсет, Англия, като пети син на генерал Джон Слейд. Завършва Кралския военноморски колеж в Портсмът през 1821 г. със златен медал. През 1824 г. участва в английските военни демонстрации край Алжир, а през 1827 г. — в битката при Наварино. През ноември 1827 г. е произведен в чин капитан III ранг. От 1828 до 1833 г. Слейд пътува из Континента и прекарва няколко месеца в българските черноморски пристанища, включително и Варна. Плод на впечатленията му е пътеписът „Записки за пътувания в Турция, Гърция и пр. и за плаване по Черно море с Капудан паша през 1829—30—31 година“ (Лондон, т. I—II, 1833). През януари 1834 г. Слейд е вече капитан II ранг на кораба „Каледония“ и посещава Гърция, Цариград, Севастопол. През 1837 г. излиза от печат нов негов двутомник „Турция, Гърция и Малта“, а през 1840 г. книгата „Пътувания в Германия и Русия, както и плаване по Дунав и Черно море от Виена до Цариград през 1838—39 г.“ Слейд получава чин капитан I ранг на 23 ноември 1841.Павел Стефанов\nВ началото на 1849 г. кариерата на Адолфъс Слейд прави завой. С разрешение на кралицата постъпва на османска служба във флота, като приема името Мушавер паша. В продължение на 16 години той е фактическият административен ръководител на турските военноморски сили. За усилията му да придаде ефикасност на флота Високата порта го награждава с ордените „Меджидие“ и „Османие“ II степен. На 2 април 1866 г. Слейд получава в Англия званието контраадмирал и напуска Турция. Става вицеадмирал на 6 април 1873 г. Умира в Лондон на 3 ноември 1877 г. Освен пътеписи той оставя и две брошури, свързани с неговата професия: „Няколко думи за организирането и произвеждането по чин във флота“ (1846) и „Морски държави и военни флотове“ (1 859).\nВъпреки че не участва активно като офицер в Кримската война, Адолфъс Слейд пише обемист очерк за нея под заглавие „Турция и Кримската война — изложение на исторически събития“ (Лондон, 1867). Неговите качества са реализъм, обективност, елегантен стил — той цитира свободно Данте и Гибънс. По-долу изнасяме за първи път в превод на български език откъса от тази книга, който засяга Варна от 1854 г.\n„29 юли. Турският флот отново напусна Босфора, като всеки кораб носеше по две лодки, закрепени от двете му страни. След четири дни той хвърли котва във Варненския залив, изпълнен със съдове под всякакви флагове. Един от военните й кораби, който през време на прехода започна да пропуска опасно вода, беше върнат в Цариград.\nВарна тогава изглеждаше окупирана от неприятелски, а не от приятелски сили. Най-хубавите къщи и частни магазини бяха завладени от съюзниците без обезщетяване на собствениците. При разговор с генерал лорд Раглан на тази тема той каза, че преди е служил на съюзническа и неприятелска територия и винаги се е ползвал от безплатна квартира. Само чуждите граждани избягнаха честта да предадат къщите си безплатно. Един йониец нажежи атмосферата, понеже отказа да предаде къщата си, при което английският консул беше призован да го изхвърли независимо от несъгласието му, но той се извини с липса на пълномощия. Французите бяха особено безцеремонни. Те отбелязваха е тебешир всяка къща, чийто външен вид или положение им харесваше, и след това настояваха пред губернатора да им я предаде веднага. Тяхната непочтена настойчивост предизвика много вопли в зарешетените хареми.\nТе, французите, предизвикаха гнева на военния комендант, защото, без да поискат разрешение от него, направиха широк пролом в стената на кея, за да улеснят дебаркирането на своите части и припаси. Ядосани и огорчени, жителите мърмореха и порицаваха навиците на чуждите войски – склонност към пиянство и кавги, купуване на кредит от магазините – и скоро по силата на сравнението започнаха да се възхищават от порядъка и дисциплината в собствените си (османски) войски, които бяха слезли и минали през Варна предишното лято, без да откраднат една ябълка или да смутят играта на някое дете.\nЕдна нощ към 10 часа няколко френски войници влязоха в мюсюлманско кафене, заето, както обикновено, от дремещи гости, изтегнали се по верандите, и поискаха вино. Православният кафеджия беше смаян. Той им каза, че там не се продава вино, и ги помоли да напуснат. Последва свада, при която един от турците беше убит, а няколко души от двете страни бяха ранени. Други френски войници излязоха пред лагера, извън вратите, щом чуха за свиването, и едва не настъпи сериозен скандал от по-голям мащаб.\nТъй като Варна беше главният склад на припаси и провизии за съюзническите армии, където се пазеха и повечето от техните муниции, налагаха се извънредни предпазни мерки срещу случаен или преднамерен пожар. Но по правилото на противопожарността, което в Турция важи както за чужденците, така и за местните жители, обикновените предпазни мерки бяха смятани за ненужни, сякаш градът беше направен от азбест. Непознати хора идваха и си отиваха без полицейско наблюдение и паспортна проверка. Башибозуците лагеруваха или бивакуваха на открити места и готвеха храната си на въздушни течения. Развеселени цивилни хвърляха запалени угарки наляво и надясно по улиците. Импровизирани кафенета от клони и летви бяха изпълнени с пияници, пушачи и кавгаджии до късно през нощта.\nИ тъй както трябваше да се очаква в един град от дърво, през нощта на 10 август избухна пожар. Странното е, че той не пламна по-рано. Огънят бушува шест часа, погълна пазара, много къщи и складове и огромно количество военни припаси. Британското комисарство, което вече започваше да се сблъсква с първите трудности, загуби същата нощ почти шестседмичен порцион сухар за армията и голяма част от складираното си жито. Всички преживяха един час на напрегнато безпокойство, докато наблюдаваха и се бореха с пламъците, чиито огнени езици се стрелваха към барутните погреби и хвърляха искри по покривите им. Тяхното избухване означаваше унищожаването на Варна. Събарянето на околните къщи и покриването на застрашените здания с мокри платнища гарантираше безопасността им.\nПрез време на пожара в града цареше безредие. Мнозина издаваха заповеди, но никой не командваше: липсваше ръководител. Маршал Сен Арно лежеше неразположен в къщата си, а лорд Раглан беше в Балчик. Контраадмирал сър Едмънд Лайънс привечер беше влязъл в осветения залив, идвайки от Цариград, но след като се свърза с един от английските кораби, отплава за Балчик с трагичната новина. Дежурният старши офицер, смел ветеран, едва стоеше на краката си върху куп боклук до барутния погреб, а гласът му не се чуваше сред разноезичната глъч. Пашата седеше върху един пън и пушеше, съзерцавайки група моряци, заети със събарянето на няколко сгради, по които огънят заплашваше да се промъкне към горните квартали на града. Капитаните на военните кораби в пристанището се бореха безстрашно и усърдно, но всеки действаше самостоятелно. Адютантите, които галопираха насам-натам, допълваха картината, но не допринасяха никаква полза.\nБлагоразумието налагаше да се поставят материалните средства на съюзниците на разположение на турците, опитни в потушаването на градски пожари, и да се оставят те да се справят с огъня, докато съюзниците поддържат ред сред войските си. Веднага щом складовете се изпразваха от съдържанието си, бъчвите с вино и сандъците със захар се разбиваха за пир на жадните и любителите на сладкото. „Ето — рече един представител на група весели зуави (френски колониални войски — б. пр.), като ни подаваше вино вместо водата, която поискахме, — пийте, храбреци мои, не се бойте от нищо; пророк не бива без почит, освен у дома си.“ (Цитат от Евангелието от Матей 13:57 или Марко 6:4 — б. пр.) Френските войници и моряци спестяваха на търговците по пазарите грижата да вдигат стоките си и простолюдието следваше примера им. Както при други случаи, когато можеше да се придобие почит или плячка, турските войници и моряци не бяха поканени да участвуват. Те нито обираха, нито вилнееха.\nКъм полунощ започнаха да търсят причините за пожара и за да ги открият, прибягнаха до анализ на резултатите. По-късно беше установено, че е възникнал във френски интендантски склад за алкохол и канцеларски материали. Пожарът ползваше косвено Русия, следователно нейните привърженици го бяха подпалили. Така разсъждаваха някои видни личности, които биха могли да помислят за нелогичността подпалвачите да изберат спокойна пълнолунна нощ за своите действия. Те нададоха грозен вой за гръцко предателство. Веднага беше издадена заповед да се арестува всеки грък, който можеше да бъде сметнат за подозрителен от представителите на властта. Няколко човека бяха набити веднага, а други бяха затворени за бой на следващия ден. Говореше се, че двама или трима били хвърлени в пламъците. От личен опит мога само да кажа, че двама успяха да избягнат тази участ само поради навременна намеса. Нямаше справедливи основания да се приписва на Русия такъв начин на воюване, а още по-малко да се подозира, че гърците искаха да провалят доходната си търговия със съюзниците заради нея.\nУтрото разкри очакваните картини на опустошение, засилено от твърде късно събудената бдителност на съюзниците. Те сриваха къщи, недокоснати от пожара, за да разширят пространствата около барутните погреби. Хвърляха в морето гредите на тези и съборените по-рано сгради, вместо да ги използват за ново строителство. Поставяха часовои по улиците, за да попречат на пострадалите да търсят ценности в развалините на магазините и жилищата си. Предпазните мерки, предизвикани от тревога, са винаги пресилени.\nНа следващия ден след обяд меджлисът на града проведе бурно заседание, ръководено от губернатора. Тези, които взеха думата, бичуваха гневно съюзниците. Сравняваха ги с русите и сравнението не беше в тяхна полза. „Московците — беше казано — влязоха във Варна, раздразнени от двойната обсада. Те останаха тук две години, без да дадат повод на никого да осъжда поведението им и оставиха града в по-добро състояние от това, в което го завариха. Французите едва три месеца са във Варна. Те ни взеха насила къщите и складовете, покриха ни със срам, а сега градът е опустошен поради тяхното невнимание.“\nЕдин гневен първенец, чийто склад, пълен със стока, беше погълнат от пожара, укори пашата за това, че е пропуснал да обърне внимание на генералите на съюзниците за негодността на тяхната полиция. Пашата каза, че той и военният комендант са се опитвали да ги предупредят за опасността от пожар: „Те са като султани. Трудно е човек да бъде приет от тях. Когато ги посетим, отпращат ни към драгомана (преводача — Б. пр.). Когато им пишем, не получаваме отговор на писмата си.“\nКонтрастът между достъпността на едно турско служебно лице и недостъпността на едно европейско служебно лице учудва ориенталците. Всеки окъсан факир, който няма и троха за обяд, може да се доближи до дивана на пашата и ще бъде изслушан. Достъпността и правото на оплакване действат като спирачка на подчинените. Под въздействието на лулите и кафето нервността на събранието спадна, но едно случайно споменаване на варненската обсада през 1828 г. отново я възбуди. Белобрад ефенди си спомни: „Вземете последната обсада на Силистра, каза той, какво е тя в сравнение с обсадата на Варна! Варна тогава притежаваше само няколко стари бронзови топа, сегашните укрепления още не бяха издигнати. Въпреки това ние отблъснахме неприятеля веднъж и малко оставаше да го отблъснем втори път. Аллах! — възкликна натъртено той, — неприятелят се държеше по-добре с час от тези наши прятели.“ Всеки от турска страна, който е видял как се държи чуждата помощна армия, би предпочел да се моли на небесата да го сполети някаква напаст, отколкото да види страната си принудена да иска такава помощ.\nКакто беше на сушата, така беше и в морето. Варненският залив беше претъпкан с кораби на много държави, които почти не се наблюдаваха. Съд, пълен с взрив, можеше да хвърли котва всеки ден сред тях без проверка, а неговият екипаж можеше да избяга с лодка нощем, след като запалеше фитила и пуснеше кабела. Много военни и транспортни кораби, както и два кораба за барут бяха безпорядъчно закотвени в залива. Нямаше нито крайцер в открито море, нито патрулна служба през нощта. Няколко военни кораба, изпратени с преобладаващия североизточен вятър, бяха причинили пълен хаос и неизчислими вреди. Между Босфора и Варна непрекъснато курсираха кораби с войски и припаси. Въпреки това не беше определен съд, който да ги пази от на бег, какъвто „Бесарабия“ направи по брега на Анадола. Адмиралите на съюзниците в Балчик не бяха пренебрегнали този риск, както се вижда от следната бележка, писана от един от тях до турския адмирал:\n„Балчик, 6 август 1854 г.\nНе пропускайте да държите малък съд между Босфора и Варна, тъй като русите могат да посегнат върху търговски или транспортен кораб, а от време на време изпращайте и параход до Кавказ. „Уосп“ е точно там сега. Държа армията си готова за дебаркиране.“ Тази покана до турския флот да защитава съюзническите съдове беше равностойна на извинение за нейното отстраняване шест седмици по-рано. Маршал Сен Арно ни говори със същия предпазлив тон веднъж на обяд в своя щаб. Същия ден руският флот курсираше край Севастопол, а преди два дена четири руски парахода бяха забелязани 40 мили навътре в морето. Руският адмирал едва ли предполагаше ролята, която „Ентърпрайз“ трябваше да играе, докато корабите се събираха във Варна.“ Нататък Слейд разказва за епидемията от холера в града, за която лекарствата са разтривки, пускане на кръв и гълтане на топчета опиум. Той описва и хранителните навици на европейските войници, неприложими на Изток и причинили нови заболявания. След това продължи:\n„През лятото на 1854 г. французите пострадаха много от холера и други болести от същия вид, защото холерата трябваше да понесе и греховете на абсента. Един зуавски батальон с численост 2200 войници при напускането на Алжир в края на август беше сведен до 1400 души. При безцелното си нахлуване в Добруджа първа дивизия на тяхната армия загуби за няколко дни поради сушата и горещината 3500 души, включително 60 офицери. По време на бързия им деветчасов марш обратно до Кюстенджа, който беше бягство от невидим неприятел, войници припадаха изтощени на всеки стотина метра. Никой не им обръщаше внимание. Твърдеше се, че дори един батальонен командир, свален от слънчев удар, е бил изоставен. Чухме, че в Кюстенджа мъртвите и умиращите лежали смесени накуп. По-красноречиви от всякакви съобщения бяха стотиците болни, които, натоварени на параходи, напускаха това зловещо място, за да се лекуват в лагери по северните склонове на Варненския залив, изпъстрени с техните бели палатки…“\nПрочетена 50563 пъти\nПринц – Черния принц Залезът на българското гемиджийство Превземането на едно море Корабите в Черно море през средните векове Жак Фресине Керамика от морето За „Чайките“ и Златото – по-скоро за „Чайките“ Черно море и древното човешко присъствие Рим и Пиратите Кор Кароли\n10 август, 1821, 1824, 1827, 1828, 1829, 1833, 1849, 1866, 1873, 1877, 2 април, 23 ноември 1841, 29 юли, 3 ноември 1877, 6 август 1854, 6 април, абсент, Адолфъс Слейд, Алжир, Анадола, Англия, Балчик, батальонен командир, Башибозуци, битката при Наварино, Босфора, Варна, Варна от 1854, Варненския залив, Високата порта, вицеадмирал, военни припаси, военни флотове, военноморски колеж, военноморско, генерал Раглан, Гибънс, гръцко предателство, Гърция, дебаркиране, Джон Слейд, Ентърпрайз, зуави, зуавски батальон, интендантски склад, Капитан, капитан I ранг, капитан II ранг, капитан III ранг, Капудан паша, колониални войски, контраадмирал, Контраадмирал Едмънд Лайънс, кораб Каледония, Кримската война, Кюстенджа, ЛОДКИ, лорд Раглан, лятото на 1854, Маршал Сен Арно, Меджидие, Монсел Грейндж, морски държави, моряк, Мушавер паша, нахлуване в Добруджа, ноември 1827, Османие II степен, Павел Стефанов, параход, Портсмът, припаси, провизии, Севастопол, син на генерал, Слейд, служба във флота, Съмърсет, сър Адолфъс Слейд, съюзници, съюзническите армии, транспортен кораб, турския флот, Турският флот, Турция, флота, френски войници, холера, Цариград, черно море, черноморски пристанища, януари 1834\nПубликувано в 09:52h, 09 юни Отговор\nНякои от морските термини, останали от руснаците и използвани до днес са – Салган, Паткан…\nПубликувано в 17:10h, 14 юни Отговор\nНикога не е късно човек да научи нещо от историята на света , този случай. и тази война\nПобликувай коментар с -kirov33_nesebar Откажи Отговор


10 велики жени, които променят света | Sutrin.com\n10 велики жени, които променят света\n29 Декември 2018, 19:56\tЧовек История Личности\nИма много жени по света, които заслужават признание за невероятната им дейност. Тези жени променят бъдещето на света и социалните стереотипи. Например, в днешно време дамите представляват повече от 1/3 от всички хора, ангажирани с предприемаческа дейност, и се увеличават всеки ден.\nОткрихме 10 удивителни жени, които променят света и доказват, че властта на жените е огромна.\nСабрина Пастерски е невероятна 25-годишна американска теоретична физичка от Чикаго, която накара света да говори за нея. Форбс вече я нарича „Новият Алберт Айнщайн“. Беше похвалена от физикът Джордж Такей, популяризирана от рапъра Крис Браун, и дори Джеф Безос и обеща работа.\nКогато гледаш това момиче, просто не можеш да повярваш, че такива като нея съществуват. Тя не е просто красива и умна, но е гений. Между 12 и 14-годишна възраст тя е построила собствен самолетен двигател - „Зенит“, който струва около 36 000 долара. На 16-годишна възраст е в състояние да лети като пилот-тест.\nМалала Юсафзай: Борец за образованието на жени и деца\nИзключителната Малала Юсафзай е 21-годишно момиче от Пакистан, което е направило много, за да промени света към по-добро. На тази млада възраст бившият пакистански премиер Шахид Кхакан Аббаси вече я нарича "най-видния гражданин" на страната. Невероятно, нали? Заедно със своя фонд, тя се бори за правата на човека и образованието на жените. Не е възможно дори да опишем всичките й постижения в тази кратка статия.\nТя е направила много за своята възраст и е станала най-младият лауреат на Нобелова награда. Тя е автор и на две книги, а фондът и премахва бариерите, които пречат на повече от 130 милиона момичета по света да ходят на училище.\nДжейн Гудъл: Жената, която даде ново значение на думата човек\nАко наречем Джейн Гудъл една от най-големите жени в съвременния свят, вероятно ще сме прави. Тя не стои далеч от екологичните проблеми и се грижи за бъдещето на животните и хората. Тя е само един от онези хора, които се борят за правата на животните и се опитват да направят нашия свят по-добро място. Гудъл по същество "предефинира човека", революционизира изследването на приматите и откри нов подход към поведението на животните. Ние не сме единствените на тази планета!\nВ едно от интервютата си тя споделя: "Работата ми изглежда все повече се превръща в даване на надежда на хората, така че вместо да правят нищо и да потъват в депресия, те предприемат действия. За мен е ясно, че ако не получим критична маса от хора, които се опитват да създадат по-добър свят за нашите пра-внуци, по-добре изобщо да престанем да имаме деца."\nМелинда Гейтс: "Жена с глас по дефиниция е силна жена."\nФорбс нарича Мелинда Гейтс най-влиятелната жена в благотворителността. Щедра, мила, красива. Това са качества, които описват Мелинда Гейтс. Можете ли да си представите, че в нейната частна благотворителна фондация има 40 млрд. долара? Тази жена не е просто филантроп и бизнес-дама, а страстен защитник на жените и момичетата.\nПрез 2016 г. тя обяви новата си мисия да работи по липсата на жени в технологиите: "За мен технологичната индустрия е едно от най-добрите места за работа в момента. Ако работя отново, бих работила в областта на биологията или техниката или комбинация от двете. Всяка компания се нуждае от технологии, но въпреки това обучаваме по-малко жени в тази сфера. Това не е добро за обществото. Трябва да го променим."\nАун Сан Су Чи: "Жената, която победи генералите."\nАун Сан Су Чи е вдъхновение за много от нас. Тя никога не се отказва от борбата срещу насилието, въпреки всички трудности! Такива жени могат да управляват света. Поради откритото си мнение, тя остава под домашен арест почти 15 от 21-те години от 1989 до 2010 г., ставайки един от най-видните политически затворници в света.\nНо дори и по време на този арест, тя получи наградата „Сахаров“ за свобода на мисълта през 1990 г. и Нобеловата награда за мир през 1991! Аун Сан Су Чи можеше да я получи физически само през 2012 г., докато пътуваше до Европа. Тя определено промени много умове на хората и имаше голямо влияние върху историята на нейната страна. Тя има удивителна сила да се застъпва за своите убеждения и за други хора.\nЕлън Очоа: Астронавтът и героят\nЕлън Очоа е американски инженер и бивш астронавт и, разбира се, герой за много хора! Тя има 4 космически полета на совалки и стана първата испанка, която лети в космоса.\nОчоа има огромен принос към нашето общество и създаде оптични системи за обработка на информацията. Това отвори вратата за използване на роботи в производството. Нейният блестящ ум е причина Очоа е получил много награди, а една от тях е Медалът за изключителна служба на НАСА през 1997 година.\nЛинда Дж. Вахнер не е просто велика жена, а човек, променящ се света. Тя разби социалното мнение за жените в бизнеса. Вахнере пример за млади момичета, които искат да бъдат успешни в бизнеса. Но всичките й върхове се появяват само когато тя е взела решение да остане силна на 11-годишна възраст, след като прекарва една година в инвалидна количка. Тя мечтае да проходи отново и буквално нищо не я спира!\nПрез 1992 г. Вахнер е наречена най-успешната жена в Америка, а през 1993 г. е една от най-трудните шефове. Може да има много спорове за подхода и към нейните служители и бизнес, но няма никакви съмнения, че тя е истински лидер.\nСтеф Гейбриъл - пластмасата не е фантастика\nТова момиче е красив активист, предприемач и морски учен. Но най-важното, от което тя наистина се интересува, е околната среда. През 2014 г. Стеф основава компания, която продава бански костюми от пластмасови бутилки и изоставени риболовни мрежи от океана. Това е просто страхотна идея. Нейният лозунг е „спаси океана, само едни бикини“.\nНейният еко подход към бизнеса насърчава хората да мислят за тяхната пластмасова употреба и бъдещето на нашата планета.\nЮсра Мардини: От бежанец до олимпийски\nЮсра Мардини е само на 20 години, но историята и е мотивация за много от нас. Тя е родена в Сирия и когато къщата й е разрушена по време на войната, тя решава да избяга през Гърция с още 18 мигранти. Смело и рисковано. Моторът на лодката спира, и лодката започва да поема вода в Егейско море. След това сестра и и още двама души избутват лодката повече от 3 часа, докато пристигат в Лесбос. Тя е истински герой, който знае как да предприеме действия.\nДнес Юсра живее в Германия и става член на екипа на бежанците в олимпийския отбор. Въпреки всичко, тя е доказала на целия свят, че е страхотна и участва в Летните олимпийски игри в Рио де Жанейро през 2016 година.\nДаниел Фонг завършва училище и е приета в колеж на 12-годишна възраст. Това вече е достатъчно за възхищение! Когато е на 22, Фонг с приятелите си основава стартираща компания, наречена LightSail Energy. Те разработват форма за съхранение на енергия със сгъстен въздух. Тя може да промени бъдещето на нашата планета.\nПрез 2011 г. е призната от Forbes за предприемач в списъка "30 под 30" и е наречена човек, който "може да спаси света".


Palms Bet Casino оферта "Cash back" до 12% | Betenemy\nОферта „Cash back“ до 12% в Палмс Бет\nЛюбителите на казино забавленията ще открият страхотни условия за игра в платформата на Palms Bet. Един от най-атрактивните бонуси за редовните потребители е офертата Cash Back до 12%. Тя ще ви върне желанието за игра, дори да сте имали доста неуспешен месец. Букмейкърът предлага да ви компенсира, като възстанови част от загубените суми.\nАко в рамките на една календарна седмица (от понеделник до неделя) загубите 1 000 лв. или повече в казино секцията на Palms Bet, ще бъдете компенсирани с 10% от стойността на неуспешните си залози. Бонусът ще бъде преведен по сметката ви до 48 часа след началото на новата седмица.\nВ случай, че сте влезли в черна серия и в рамките на един календарен месец загубите 10 000 лв. или повече в казиното на Palms Bet, освен описаните по-горе 10% Cash Back, ще получите още 2% дискаунт. Те ще ви бъдат изплатени до 5-то число на следващия месец.\nБонусът важи единствено за залози в казино секцията на сайта.\nЗагубите на всеки клиент се изчисляват, като от сбора на направените залози се извадят вашите печалби и текущата разполагаемост по сметката ви.\nИмате срок от 90 дни да изтеглите или изиграете своите бонус средства. Ако не го направите, поощрението ще бъде автоматично отнето от баланса ви.\nМожете да се откажете от Cash Back офертата на сайта. За целта трябва да уведомите центъра за връзка с клиенти на сайта, преди да започнете играта си.\nВсеки запален казино играч ще се съгласи, че Cash Back офертата на Палмс Бет е повече от щедра. Предложението на букмейкъра е насочено не само към редовните клиенти, но и към потребителите без опит, чийто първи стъпки в казино игрите са ги довели до големи загуби. Без съмнение този бонус показва, че компанията държи на всички свои потребители и се старае да стимулира играта им. Разбира се, има още Палмс Бет оферти, които заслужават вниманието ви. Всяка промоция има своите специфични условия, но те по никакъв начин не са трудни за изпълнение, затова можете да ги разгледате подробно.\nКъм промоцията Cash back\n0 коментари за “Оферта „Cash back“ до 12% в Палмс Бет”


Имам приятел, когото обичам, но все още имам чувства и към бившия си! - Spodeli.net\nИмам приятел, когото обичам, но все още имам чувства и към бившия си!\nпреди: 1 година, 6 месеца, прочетена 598 пъти\nПърво подчертавам, че не е на сексуална основа желанието ми спрямо бившия - със сегашния сексът е толкова добър, че и по-добър, защото той се интересува повече от моите желания, а и никой от тримата не е чак такъв маниак. Не си мислете, че бившият ми е бил лошо момче или нещо такова. В края наистина се държеше отвратително, но затова скъсахме, иначе беше супер в началото. Та минавам по същество.\nИмах приятел 3 години. Първа любов, много трепети. Бяхме неразделни, последната година живеехме заедно кажи-речи. Но не знам задушихме ли се, от факта, че си бяхме първи ли, в един момент той започна да ми се дразни и се държеше отвратително. Постоянно ме критикуваше, забележки и мрънкане. Стигнахме до там аз да си играя видео или компютърни игри (да, момиче съм и го правя), защото ми писна всеки ден да ме унижава за глупости и спрях да го отразявам, той и без това не искаше романтиката и секса, който му предлагах. Искаше да си излива негативната енергия върху мен и накрая просто го питах дали иска да скъсаме и той каза “да”. Това последните няколко месеца. Иначе в началото беше връзка като по филмите - хем страст, хем романтика, хем разбирателство. Имахме много дребни спорове, които все с любов решавахме. Но сигурно беше намесен и трети човек за рязката му промяна, със сигурност му бях писнала, а съм била възможно най-либералната, не съм погрознявала, а дори напротив, развивах се. Но сме само на 21, тогава на 20, а това си е сериозна връзка за 20-годишни. Във времето, в което бях с него и след това само той ми беше в очите. Любимият ми актьор да ми покажат, ще съм сляпа за него и ще търся гаджето си. Нито съм заглеждала, нито съм писала с други момчета, нито съм се интересувала. Режех ги като моторна резачка, само той имаше значение. Той също ми беше уж верен, просто се стигна до раздяла. Без лоши чувства, но и без силни такива. Когато просто минусите от връзката надделяха. Разделихме се като добри познати, дори не си трихме телефоните и не се махахме от мрежите. В обща компания няколко пъти сме излизали, но като цяло - не много, запазихме общите приятелства и така. Скъсахме април 2019 да спомена.\nНяколко месеца се запознавах с различни момчета, нямах отношения, само опознавах и накрая с едно момче си допаднахме. Октомври официално станахме двойка. Той е просто ангел небесен. Обича ме повече отколкото аз него или отколкото заслужавам. Наистина се грижи за мен. Един минус няма. Дори понякога прекалено ми угажда и все държи да е моето. А не е мухльо, просто е огромен джентълмен. Обичам го, но след бившия ми нещо в мен се пречупи - вече не вярвам сляпо в любовта. Плюс това още имам някакви чувства към онзи глупак. Да, обичам двама мъже едновременно. Може ли това нещо да го има? Поне веднъж на ден мисля за бившия ми. Но обичам и сегашния. Само дето ми е гадно, че той ми е толкова отдаден, аз му бях първата, година по-малък е и не иска. да го нараня. Нарочно махнах профилите, снимки, вещите, изобщо всички от бившия. Но пак го мисля. Все пак това бяха 3 години от живота ми. Какво да правя? Тежи ми на съвестта. Не го виждам изобщо вече. Точно това е, че като бях с първия не мислех за други, а сега с този мисля за първия. Причините не са физически, а емоционални. Сама не се разбирам.\n1. Забрави за бившия и не се връщай към миналото. На 18 г., на колкото си била ти, не можеш да очакваш първият ти приятел да е и последният.\n2. Нормално е да обичаш някой, който дълго време е бил част от живота ти. С всяка следваща връзка се натрупват все повече такива спомени и понякога носталгия по отминалата любов. Това не значи, че трябва да се връщаш при бившия ти. Приеми го като красива история, на която си затворила страницата. Важното е, че обичаш сегашния си приятел. Аз намирам за добре, когато мъжът е по-влюбен в жената. Сега съм омъжена за човек, който обичам, но понякога и се сещам за стари връзки и изплуват спомени. Ти си объркана, защото преди е нямало за кого да се сещат, а сега вече имаш бивш. Просто продължи напред и с времето споменът ще избледнее.\n4. Нали знаеш, каквото в било с бившия, това ше е и с настоящия. Няма човек без минуси. Това означава, че човек без минуси не ходи да се изхожда по нужда, не пърди и такива. Минусите си ги има и ще ги има винаги, но е важно същността и човечността дали ги има. Имай си винаги едно на ум.


ЦГМ вече ще праща SMS, ако паяк ни вдигне колата - Bgonair\nЦГМ вече ще праща SMS, ако паяк ни вдигне колата\nЦелта на промяната е да се даде максимално информация на водачите\n20.01.2020 | 17:05 Редактор: Ивет Арабова\nЦентърът за градска мобилност въвежда нова SMS услуга за водачите, чиито автомобили са принудително преместени на наказателен паркинг. Услугата стартира от 22 януари.\nВодачите, чийто автомобил е преместен на наказателен паркинг, ще получават кратко съобщение от номер 1902, че колата е на наказателен паркинг, адреса на паркинга и връзка със сайта и контактния телефон на ЦГМ, информира БГНЕС.\nЦГМ маха посредника при плащане за "синя" и "зелена" зона\nСъобщението ще се изпраща на телефона, от който последно е изпратено валидно съобщение за паркиране в зоната за платено локално паркиране. Целта на промяната е да се даде максимално информация на водачите и тя да е полезна за тях. По този начин ЦГМ ще се опита да спести време и емоции у водачите, които по някаква причина са нарушили правилата при паркиране.\nСъщо така забавянето на освобождаване на автомобила от специализиран паркинг може да доведе до струпване на автомобили, които стоят непотърсени по два-три дни и повече. Текстът на краткото съобщение ще е изписан на латиница.


iCloud OS – Онлайн Операционна Система | Axel's blog\niCloud OS – Онлайн Операционна Система\nАко сте като мен и обичате да експериментирате с операционни системи или пък имате няколко компютъра и синхронизирането на работата ви отнема повече време от колкото самата работа то тази онлайн ОС може да ви помогне. Важно е да се отбележи обаче, че това е все още БЕТА за IE а за Firefox дори Alpha такаче не очаквайте стабилност.\nЗа да започнете да използвате услугата е необходимо единствено да се регистрирате тук. След това отивате на os.icloud.com и се логвате. Тук трябва да ви предопредя да бъдете търпеливи при мен не стана първите няколко пъти не знам защо. След това трябва да приемете едно споразумение и сте готови. Малко зареждане и ето ни на Desktop-a. Създателите явно са се старали да имитират XP. Не знам как е когато имате по – бърз интернет, но при мен всичко работеше много бавно.\nНо да разгледаме функциите игнорирайки всички проблеми. Имаме си Sidebar, Task bar и иконки. Това са основните елементи. По подразбиране „инсталираните“ програми са: Mail, Calendar, Photos, Movie, My Cloud и Write. Имаме разбира се и кошче. Отстрани вляво имате няколко опциики за изход, страничната лента и други.\nКалендара не предоставя кой знае колко екстри, но въпреки това може да бъде удобен. В крайна сметка това е календар, какво толкова ще правите с него. При Mail-а положението е почти същото, но пък е хубаво, че можете да го настроите през IMAP и да си ползвата сегашната поща. Photos както разбирате от името е програмата с която ще се разглеждат снимките. Write изпълнява функцията на Word при Windows и Pages при Mac OS X.\nИстинската магия обаче се очаква да се крие в My icloud. От там можете да управлявате всичко и да качвате свои файлове на съхранение, за да са достъпни от всяко място на света с интернет.\nТа това е онлайн операционната система. Със сигурност има какво да се прави още по нея, но я пробвайте! Въпреки, че аз бих предпочел да си кача файловете из услугите на Google всеки си има вкус. Приятни минути/часове/дни (според скоростта на интернета) с тази иновативна услуга.\n« Благодарности и завършена промяна Парче… Какво?!? »\nДата : април 9, 2009\ntrotoar (08:50:45) :\nА какво и е предимството всъщност. Мога ли да си инсталирам различни приложения за XP, например?\nAxel (09:08:30) :\nПредимството е, че можеш да отвориш сайта от всеки компютър и да видиш своите неща. Не, не можеш да инсталираш приложения за ХР. Сайта има специални свои като калкулатори и други такива. Поразрови се на мен нета ми е много бавен и нямах нерви да проверя всичко, но идеята ми се стори интересна.\nБезплатна cloud computing услуга | Aureyr (15:19:37) :\n[…] един български блогер е написал доста добро описание на този адрес Category: Технология You can follow any responses to this entry through the RSS […]


Наемане на кола за една посока Аруба – Гарантирано най-добра цена!\nЕднопосочен наем на автомобил в Аруба\nПътувайте по начина, който желаете-намерете най-добрата цена на нашите еднопосочни наеми в Аруба\nЕднопосочен път в Аруба\nПътуване от един град до друг в Аруба). Ще намерим най-евтината цена за еднопосочен наем в Аруба – и ви предоставим с информация за еднопосочни такси за автомобили под наем. Ние трябва да се убедим , че знаете всички факти преди да се съгласите на каквото и да е било. Наемете кола за еднопосочен път днес.\nНай-популярните еднопосочни наеми в Аруба\nС толкова много изживявания вАруба, защо ще прекарате време да шофирате в кръгове? Ние можем да намерим еднопосочен наем на великолепна цена, така че да отделите повече свобно време за вашето пътуване. Каквото и да планувате, ние можем да ви помогнем да пътувате със стил, за по-малко пари отколкот сте очаквали.\nОраниестадНаемане на кола от US$19 на ден\nНоордНаемане на кола от US$32 на ден\nПалм БичНаемане на кола от US$19 на ден\nRentalcars.com е търговско наименование на Booking.com Transport Limited, която е регистрирана в Англия и Уелс (номер: 05179829) на адрес 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ДДС номер: GB 855349007. ID: C85B3


Преглед на Yamaha Apex XTX 2014 | | AvtoWodila\nМощност, комфорт и дълги крака Ездата на 4-цилиндров 4-тактов снегомобил събужда много спомени. През 1992 г. Yamaha създаде една нова тенденция сред моторни шейни двигатели, изпращането на вашето 4-цилиндров 2-тактов двигател в своите V-Max 4800 (743 кубически сантиметра). Със своите уникални всмукателни и изпускателни системи, V-Max 4 спечели любовта на много фенове с бързина на шофиране, а външният вид на V-Max 4 ST (Super Track) най-накрая направи този модел синоним на мощност.\nСлед това, други производители започнаха да правят двигатели с повече от две бутилки: Polaris със 580 XLT (Xtra Light Triple, която след това се превръща в 600-М), Arctic Cat ZRT 600 с тях и ски-Ду със своя Формула III 600. Но скоро те 3-цилиндърът заглъхна в забвение и 2-цилиндровият двигател се върна в експлоатация. Въпреки Yamaha реши да се отклони от двутактови двигатели и се концентрира върху 4-тактови двигатели за три или четири цилиндъра.\nApex XTX – комфортен снегомобил за дълги пътувания. На него можете да започнете с офроуд, но теглото се усеща, а шофирането по дълбокия сняг трябва да бъде пожертвано.\nИ сега се обръщаме да говорим за моделната гама на 2014 от Yamaha, или по-скоро за преглед на Apex XTX – снегомобил-кросоувър. Знаем, че това е 4-цилиндров 4-инчов мотор за сняг с мощност 998 кубика и електронна система за впръскване, в която се подават четири 39 мм инжектори. Този двигател от Yamaha е известен като Genesis. За него и Апекс вече е написано много в последните години. За опитни фенове на Yamaha, това дори може да стане превъплъщение на стария V-Max 4.\nГодина на модела Apex XTX 2014 е оборудвана с електрическо сервоусилвател (EPS), което прави таксита много по-лесна, а моторът за сняг изглежда по-лесно, отколкото е всъщност.\nEPS е много на място, тъй като Apex XTX задвижва 144-инчовия Camoplast Rip Saw; Ширината му е 15 инча, а височината на хребетите е 1,25 инча. Приема в правилната посока на гъсеница задно окачване Dual Шок CK 144 с две амортисьори: газ абсорбер алуминий високо налягане С40 R12.5 и С40 R12.5 регулатор на налягането. Вертикалното движение на окачването е 11.7 инча.\nYamaha произвежда Apex в няколко варианта от много години, а мощният 4-цилиндров 4-тактов двигател Genesis остава същият надежден и издръжлив.\nВ предната част на Apex XTX са нови Yamaha Tuner ски. Разстоянието от центъра до центъра на ски е 42.5 инча. За 8,6 инча от предното независимо окачване, двойни коси са съчетани с 40 мм алуминиеви газови амортисьори (HPG) с високо налягане.\nApex XTX не може да се нарече светлина, но със своята специфична мощност изглежда така, особено помага на електрическото управление.\nЛостът на дросел на голям 4-цилиндров двигател се движи лесно, пръстът не се уморява. Кабината е просторна, голяма. Но широкият двигател изисква инсталирането на широк резервоар за гориво. Ако първо яздите нов Yamaha RS Viper XTX и след това промените Apex XTX, разликата в ширината ще се появи веднага.\nСтруваше ни се, че седалката може да бъде поставена малко по-нагоре. Когато седнете на Apex XTX за пръв път, височината изглежда е правилна, но след известно време тя започва да се огъва и шофьорът слиза малко по-надолу. Седалката е широка и мека, така че с времето бедрата да се доближат до стъпалата. И искате да разколебаете коленете си още малко.\nApex XTX е невероятно весел и лесен за работа благодарение на електрическото кормилно управление.\nНа прави разтегливи участъци, навиващи се завои и неравномерни пътища, стрелката на скоростомера преминава лесно над марката „Уау!“ И идва на „Очи от орбитите“. Apex XTX е много бърз. Той е с висока мощност, но в същото време послушен и отзивчив моторни шейни, подчинен на водача. Лесно поддържа крейсерска скорост от 75 км / ч.\nЕлектрическото кормилно управление значително улеснява управлението на Apex, което прави изключително ниска скорост на въртене при ниска скорост на дълбок или твърд сняг. Но тъй като скоростта набира, системата EPS се отдръпва, давайки все по-голямо влияние върху ръцете на водача. Понякога, в такива случаи, можете дори да прекалявате с прекалено много. Обикновено корпоративната печалба е прекрасно нещо, но не забравяйте, че при висока скорост можете случайно да обърнете наляво или надясно твърде много, свикнали с електрическото захранване при ниска скорост.\nОтопляемият волан на Apex XTX е добър и обхватът на контролера е отличен. Стъпките са широки и просторни, но бих искал да видя, че самите те са по-трудни за по-добро сцепление на обувките и има повече дупки за дъмпинг.\nApex XTX защитава водача от вятъра. При висока скорост се чувствате като главен вятър, прелитащ над кормилото и шлема. Таблото за управление е лесна за четене и показва цялата необходима информация за двигателя и скоростта.\nИзпускателната тръба зад гърба е доста тиха, но със скорост от 60 км / ч и над шофьора започва да натрапва стакато. Звукът не е силен, но може да бъде досадно, ако носите шлем, който не предпазва ушите ви от шум.\n„Undressed“ Apex XTX отваря очите на 4-цилиндровата конфигурация с EXUP изпускателна система и сервоусилвател.\nЗадното окачване на CK 144 перфектно задържа Apex XTX под контрол, отчасти поради дължината му (144 инча). Независимото предно окачване с регулатори се справя добре с тежък кросоувър, но силата на удара често се усеща през седалката, а тапицерията на седалката може да се направи малко по-твърда.\nCamoplast Rip Saw осигурява добра проходимост, а в завоите се плъзга точно толкова, колкото е необходимо, така че снегомобилът се движи в посоката, в която се нуждае водачът. Въпреки това, с теглото на моторни шейни и височини от 1,25 инча, е по-добре да се въздържат от шофиране в дълбок сняг. Свежият снежен слой може да направи Apex XTX по-лесно.\nЯмаха продава няколко версии на Apex от много години, а моделът продължава да продава добре и да задоволява клиентите. На него, както и преди, е много приятно да отида. Но може би линията на Apex скоро ще престане да съществува, като се има предвид появата на нов Yamaha домашен любимец – RS Viper. Въпросът е: дали двигателят на Apex ще намери своето място в шасито RS Viper? Отговор … Може би. Ако Arctic Cat може да се тъпча си голям турбо 2-цилиндров, 4-тактов двигател в шаси ProCross (това RS Viper шаси), а след това на върха, е вероятно да се намери път към пазара на строга и тесен „кожа“.\nМного лесно е да следите скоростта и двигателя с такова табло за управление, което е лесно за четене.\nКакво чака Апекс? Снежно много добро: тя е изключително бърз, много умен и послушен в снега, но е време да се актуализира. Но може ли Yamaha да надмине Apex с друг Apex? Този въпрос все още не е отговорен. Може би новият Apex ще бъде построен на Viper шасито? Предвид факта, че шасито за Yamaha доставка Arctic Cat, и те имат голям 2-цилиндров, 4-тактов двигател с турбокомпресор ProCross шаси (това е Viper), независимо дали Apex чакаме нова и светло бъдеще? Можем само да предположим.\nНо докато Apex XTX 2014 – атрактивен кросоувър, не предизвиква оплаквания. Надежден? Все още какво. Дългосрочна гаранция? И това също.\nАко искате да имате кросоувър за снегомобили, който има износена седалка, а не мотор, Apex XTX е ваш избор. Той лесно преодолява 3-5 хиляди километра годишно и не изисква внимателна грижа. Apex XTX – добра инвестиция за дълго време; машина, която ще плаща за себе си повече от веднъж.\nНо няма идеални снегомобили. Ние можем да караме само на седалката и краката. Седалката е прекалено мека, ниска, къса и широка, а стъпките нямат широки отвори за лед и сняг.\nСпецификации Yamaha Apex XTX 2014\n4-тактовият 4-цилиндров Yamaha Genesis с капацитет 998 с. см. четири 39 мм. инжектор; 2-в-1 изпускателна тръба зад седалката\n150+ к.с. (Предполагаеми)\nНа двойни носачи с алуминиеви газови амортисьори с високо налягане; инсулт – 8,5 инча\nDual Shock CK 144 с алуминиеви амортисьори C40; удар – 11.7 инча\n4-бутална хидравлична спирачна система с лек вентилиран диск\n15 x 144 x 1,25 резачка за Camoplast\nЦифров инструментален панел, бутон за обръщане, електрически стартер, кормило с извити дръжки, тунери с двоен кийл


Съдовете в моята кухня-Нашият дом-Полезно\nНачало / Полезно - Нашият дом / Съдовете в моята кухня\nТенджери - големи, малки, с тефлоново покритие, алуминиеви и стъклени. Колко много и различни имаме в кухнята си! Ако добре се разтърси в шкафа, всяка домакиня ще открие някоя отдавна вече ненужна, но навяваща спомени тенджерка. Дръжката вече я няма, дъното е олющено, но все още ви е така скъпа на сърцето: вашата баба ви я е подарила за сватбата, а и яденето в нея винаги се получава толкова вкусно. Как да я изхвърлите?!\nДобре уредената кухня, снабдена с необходимия инвентар, е от голямо значение за улеснение работата на домакинята. С колкото повече кухненски съдове и прибори разполага тя, толкова по-приятна и лека е работата й, а времето за приготвяне на храната - по-малко.\nКухненските съдове трябва да са от такъв материал, който не изменя външния вид, вкус и аромат на храната и не образува с хранителните продукти химически съединения, които биха могли да предизвикат отравяния. Те трябва да бъдат гладки, без вдлъбнатини и издатини, които пречат на бързото и хубаво измиване и създават условия за натрупване и задържане на остатъци от храната. Затова е важно периодично да се подменят. За щастие, не се налага нужните кухненски съдове и принадлежности да се набавят наведнъж. Разумната домакиня ще си ги набави постепенно, от семейни или лични спестявания.\nЗа по-голямо удобство, установете строго определени места на съдовете и приборите. Така няма да ви се налага всеки път да търсите и да губите време, а просто ще посегнете и ще си вземете необходимата ви в момента принадлежност. Поддържайте ги в образцова чистота. Това е от голямо значение за здравето на членовете на семейството. Ето защо е необходимо всяка кухня да има макар и малък шкаф, в който добрата домакиня да съумее да подреди целия си кухненски инвентар. По такъв начин съдовете и приборите ще са прибрани и няма да са изложени на прах. Ако не разполагате с подходящ шкаф, може да ги наредите на полица, прикрепена на стената. Тук съдовете са открити и за да се поддържат в необходимата чистота, трябва да се мият често. Освен шкафа или полицата, е необходимо в кухнята да има маса, върху която удобно да се чистят и обработват продуктите за приготвянето на храната.\nВсяка домакиня трябва да познава действието на различните видове храни върху домакинските съдове, тъй като в някои случаи то може да доведе до повреждане на съда. При неправилна употреба е възможно да се наруши целостта на домакинския съд и част от него (бои и материали, от които е изработен) да попадне в храната.\nАлуминиеви съдове. Тези съдове са много по-леки от стоманените и емайлираните, отличават се със значителна здравина и не се повреждат от действието на резки температурни промени. Удобни и хигиенични са за приготвяне на храна, но при условие, че се използват правилно. В тенджерите, изработени от листова алуминиева материя, е най-добре да се приготвят супи. В летите, по-дебелостенни алуминиеви съдове от вторични алуминиеви сплави, каквито са тиганите, тавите за печене и др., могат да се приготвят задушени, печени, пържени и други подобни ястия, които са бедни на органични киселини.\nВ тези съдове не трябва да се държат кисело зеле, кисели краставички, туршии, солени саламури и маринати, а също и кисели компоти и плодови десерти. Храните, приготвени в алуминиеви съдове, не трябва да се оставят да престоят в тях дори и един ден. Те трябва веднага да се прехвърлят в емайлиран, стъклен или друг подходящ за съхранение в хладилник съд.\nИ още един съвет: след употреба алуминиевите съдове трябва да се накисват във вода и да се измиват с мека четка или гъба. Те не бива да се почистват с телени гъби или четки, тъй като разрушават защитното им покритие.\nЕмайлирани съдове. Днес тези съдове намират широко приложение в кухнята. Не се разрушават от готварска сол, киселини, нито от алкално действащи вещества (сода бикарбонат, калцинирана сода, сапун и др.). Въпреки това и с тях трябва да се отнасяме грижливо. При удар или резки температурни промени (от топло на студено или обратно) емайловото им покритие се напуква и олющва. Ако вътрешната им повърхност е повредена, не ги използвайте повече!\nНикелирани и хромирани съдове. Хромираните стоманени съдове са устойчиви на действието на обикновените химични агенти.\nСтъклени съдове. Много ценни за домакинството са съдовете от огнеупорно стъкло. В тях храната се запазва топла по-продължително време. Препоръчва се печенето, готвенето и задушаването на хранителните продукти в тях да става във фурната. Ако в домакинството се използва открит пламък от газови котлони или печки, над него трябва да се постави азбестова мрежа или предпазна метална плоча.\nКухненските съдове могат да се употребяват дълго, ако не се стържат с нож, не се почистват с телени четки и не се мият с калцинирана сода. Отвън те трябва да се почистват само с предназначените за тях миещи и почистващи препарати (пасти и прахове), а отвътре - с мека гъба и сапун.\nЗа приготвянето на кулинарните изкушения за 4-членно семейство са ви необходими следните кухненски съдове:\n4 обикновени тънкостенни тенджери: 5-литрова - за приготвянето на супи; 3-литрова - за приготвянето на манджи и 1-2-литрова - за кремове, варене на яйца и сосове.\n2 ниски, дебелостенни тенджери: 4-5 и 2-литрови. Те дълго задържат топлината и са необходими за приготвянето на различните кремчета, задушени зеленчуци, месо, сърми и чушки.\n2 тигана (по-голям и по-малък): тънкостенни тигани, в които е удобно да се приготвя сос в единия край, а в другия да задушавате риба или месо.\n3 обикновени тигана: 1 голям, чугунен за приготвянето на палачинки; 1 голям с незалепващо покритие за пържене на котлети, риба, картофи; 1 със среден размер за омлети.\n2-3 керамични съдове, които са много удобни за приготвяне на ястия на фурна.\nДобре е да запомните, че скоростта и удобството за приготвяне на храната до голяма степен зависи от „техническите" характеристики на тенджерите и тиганите. Ако печката ви е електрическа, изберете тенджери с плоско дъно, за да не губите много време за приготвянето на обяда. За газовите печки се препоръчва да се използват тенджери с дъно, покрито с концентрични нарези. Съдовете от огнеупорно стъкло са подходящи за използване в микровълнова печка. Те са екологични и не влизат в химическо взаимодействие с храната.


Investor :: Тийнейджъри надупчиха Гол. бг на футбол\nПодсилени солидно от останалите сайтове на компанията-собственик Инвестор.бг, ние трябваше да изиграем приятелски мач срещу младежи от дом "Пенчо Славейков".\nСъбитието бе организирано благодарение на благотворителната организация ReachOut и имаше за цел както да привлече внимание върху дейността на организацията, така и да създаде един малък празник за младежите от дома.\nМотивирани от желанието си да зарадваме младоците, предварително се уговорихме, ако водим в резултата, към края на мача да намалим малко темповете, за да позволим на децата да ни победят и да запомнят мача с добри спомени.\nКаква беше изненадата ни обаче, когато на мястото дойдоха нахъсани, организирани и дисциплинирани момчета, които играеха буквално като отбор. Имаха си дори и треньор, чиито нареждания изпълняваха по-безпрекословно отколкото играчите на Манчестър Юнайтед тези на Алекс Фъргюсън.\nВъпреки че в нашите редици присъстваше дори един бивш професионален футболист, а няколко други от нас са на ти с фитнеса, за отрицателно време бяхме надупчени.\nТака, ако искахме да зарадваме момчетата, изведнъж се наложи да мислим не как да им пускаме аванта, а как да се напънем и изобщо да им окажем някаква съпротива, за да им е поне малко интересно.\nС пределна мобилизация закърпихме малко нещата и макар че младежите продължиха да разцъкват покрай нас като Меси между съперниците в Примера Дивисион, все пак успяхме да опитаме някоя атака и ние.\nКъм края на мача пък децата явно направиха това, което ние се канехме и благородно ни пуснаха да вкараме няколко гола.\nНай-малкият от малчуганите бе 12 годишно лъвче, което обаче по нищо не отстъпваше на батковците. Звездата и капитан на отбора им бе 18 годишно момче, който дори е тренирал в школата на Септември, но талантът му бил пресечен в зародиш, когато му поискали подкуп, за да премине в юношите старша възраст в един от двата столични гранда.\nТова било доста обезкуражаващо за момчето, тъй като станало непосредствено след официална контрола, в която той вкарал гол и направил асистенция.\nВъпреки че от няколко месеца той не тренира, формата му беше невероятна. Затова ако някой треньор чете тази статия и иска да даде шанс на момчето - може да се свърже с редакцията на сайта (www.gol.bg) и да покани младежа на проби.\nИнвестор.БГ АД с 16% ръст на продажбите за февруари на годишна база\nСайтовете на Инвестор.БГ достигат до близо 60% от българските потребители


лесно Уеб каталог, справочник, Уеб директория за безплатно добaвяне на сайт\nРезултати от търсене Резултати от търсене на "лесно" - 179\nКозунак на конци се прави лесно - изпитана рецепта\nИзпитана рецепта за козунак на конци.\nЗа всички които искат богат избор от ламинати подготвихме мострена зала с над триста цвята намираща се на ул.Георги Бенковски No.84. Освен в киното, вече и в домашни условия можете да се наслаждавате на 3D изображенията, които изглеждат по-реални и ни изпълват с еуфория. гланцово покритие, което отлично отразява светлината, не пожълтява; ярки и живи цветове, които не могат да се постигнат с другите настилки; изключително лесно за почистване и поддръжка; без фуги, които с времето се ронят, захабяват и задържат мръсотия; устойчивост на температура и влага; противохлъзгащо-подходящо за подова настилка на бани и мокри помещения; безопасност и екологичност; висока устойчивост и дълготрайност.\nБМВ автомобили и части\nОнлайн магазин за вашите обяви. Публикувайте вашите автомобили и авточасти БМВ. Нека търсенето и предлагането стане лесно за всеки.


Егренът – zvezden.com\nАлександра е една от най-харесваните от зрителите участнички в реалити формата, който трябваше да бъде за любов, „Ергенът“, но и най-мразената сред останалите участнички. Цялата негативна енергия, която понесе явно не ѝ се е отразила, защото хипнотерапевтката реши да се пробва като лайв коуч и препоръчва да не падаме на нивото на лошите вибрации. Незавършилата психоложка Александра от „Ергенът“, реши да се пробва да преподава уроци по „доброта“ в своя профил в Instagram. Най-важният й съвет е „да отвръщаме на лошото с добро“, но как да го направим ни разяснява…\nТя ли е победителката? Виктор се показа с участничка след края на шоуто СНИМКА\nмарт 29, 2022 galinaВиктор Стоянов, Егренът, снимка\nЕдна от най-скромните и невинни участнички в романтичното риалити „Ергенът“ Елвира Далакова има с какво да се похвали след края на формата. Брюнетката, която показа от екрана, че ѝ се отдава да пише, представи преди дни дебютната си книга “Вярвам в чудеса”. На премиерата присъстваха Виктор Стоянов и голяма част от дамите във формата: Виктория Капитонова, Люси, Блага, Гергана Стаменова, Ния-Косара, Дениз, Зори и Венета. „Родителите ми и сестра ми, която тази година е абитуриентка, също бяха. Имаше изпълнение на цигулка и бе много вълнуващо“ – сподели Елвира пред LadyZone.bg.…\nХванаха Гергана от „Ергенът“ в много долна лъжа! Оказа се, че е… ВИДЕО\nмарт 14, 2022 galinaГергана Стаменова, Егренът, лъжа\nГергана Стаменова от „Ергенът“ се оказа изпечен лъжец и влезе в шоуто с добре скалъпена лъжа. Напористата мадама най-нагло излъга зрителите. Оказа се, че хубавата певица се срамува от годините си и е решила да скрие доста от тях. Във визитката си в „Ергенът“ казва, че е на 24 години. Точно ан толкова е била и преди 6 години?! Още през 2016 тя жадуваше за слава, затова бе и участничка в конкурса „Плеймейт“. Тогава тя заяви, че е на 24 години и седга, 6 години по-късно, тя е запазила възрастта…


ШЕРИЛ БЕРКОВ (СЪПРУГА РОБ ЛОУ) УИКИ, БИОГРАФИЯ, ВЪЗРАСТ, ВИСОЧИНА, ТЕГЛО, СЪПРУГ, ДЕЦА, СЕМЕЙСТВО, НЕТНА СТОЙНОСТ, ФАКТИ - STARSGAB - ОРГАНИЧЕН ПРЕДПРИЕМАЧ\nШерил Берков е американска гримьорка. Понастоящем тя притежава и управлява собствен бизнес, Sheryl Lowe Jewelry, който прави изискано ръчно изработени гривни, колиета, пръстени и др. Популярна е и в Instagram и Twitter. Страстта й към грима е добре показана чрез нейния профил във фотографията. Нещо повече, тя е известна с работата си по Франки и Джони, Гленгари Глен Рос и Ева на Унищожението. Настройте се в биологията и изследвайте повече за Уикипедия на Шерил Берков, Био, възраст, ръст, тегло, съпруг, деца, телесни измервания, нетна стойност, семейство, кариера и много други факти за нея.\nШерил Берков Височина и тегло\nКолко е висока Шерил Берков? Тя стои на височина 5 фута 5 във височина или 1,65 м или 165 см. Тя тежи около 55 Kg или 121 lbs. Тя има красиви тъмнокафяви очи и руса коса. Нейните телесни измервания са 36-28-42 инча. Тя носи чаша сутиен с размер 33 C.\nШерил Берков Възраст\nНа колко години е Шерил Берков? Рожденият й ден пада на 20 юни 1961 г. На 59 години е. Тя притежава американска националност и принадлежи към смесен етнос. Нейният роден знак е Близнаци. Тя е родена в Лос Анджелис, Калифорния.\nСъпругът на Шерил Берков Роб Лоу и\nсиновете Джон Оуен и Едуард Матю\nУики на Шерил Берков\nИстинско име Шерил Берков\nИзвестен като 1. Гримьор\n2. Съпруга на Роб Лоу\nРожден ден 20 юни 1961 г.\nДеца 1. Джон Оуен\n2. Едуард Матю\nСъпруг / съпруга Роб Лоу\nСемейство Шерил Берков\nИмената на бащата и майката на Шерил Берков не са известни. Тя също има братя и сестри. Що се отнася до образованието, тя е добре образована. Учи моден дизайн в Модния институт за дизайн и мърчандайзинг в Лос Анджелис.\nШерил Берков Съпруг и деца\nКой е съпругът на Шерил Берков? Омъжи се за Роб Лоу през юли 1991 г. За първи път двойката се срещна през 1983 г., когато бяха уредени на среща на сляпо. Освен това Роб е американски актьор, продуцент и режисьор. Дебютира като актьор на 15-годишна възраст с краткотрайния ситком на ABC „Нов вид семейство“. Те имат двама сина на име Джон Оуен, който току-що навърши 25 години, и Едуард Матю, 23.\nШерил Берков със съпруга си\nКаква е нетната стойност на Шерил Берков? Грим кариерата е нейният основен източник на доходи. Нейната нетна стойност се оценява на над 2 милиона долара (USD).\nФакти за Шерил Берков\nШерил Берков е успешен дизайнер на мода и бижута.\nТя стана търсена холивудска гримьорка, работеща по филми като Франки и Джони, Гленгари Глен Рос и Изчезването. Днес.\nЛоу често споделя сладки снимки на синовете си, които са плюещият образ на баща им.


Признаха отпуск на италианка, грижила се за болно куче | Dnes.bg Новини\nПризнаха отпуск на италианка, грижила се за болно куче\nТова станало "по сериозни лични или семейни причини"\nОбновена: 13 окт 2017 08:00 | 12 окт 2017 22:02, Елка Василева\nИталианка получи два дни платен отпуск, за да се грижи за болното си куче, съобщи асоциацията за защита на животните LAV, цитирана от Франс прес.\nПоради необходимостта от спешна медицинска намеса за кучето университетската служителка, която живее сама, отсъствала от работа, за да закара домашния си любимец при ветеринар и после да се грижи за него.\nС правната подкрепа на LAV тя успяла да издейства работодателят й да признае двата дни за платен отпуск "по сериозни лични или семейни причини".\nТя изтъкнала, че италианският Наказателен кодекс предвижда до една година затвор и 10 000 евро глоба за лице, което изостави животното си или го остави в състояние на "тежки страдания".\nПри население от 60 милиона жители в Италия има 60 милиона домашни любимци, за които италианците харчат около 2 милиарда евро годишно.\nПоловината от тези животни са рибки, но в страната има и 7,5 милиона котки и 7 милиона кучета, които нерядко придружават стопаните си в търговските центрове или в ресторантите.\nОще по темата: ИталияКуче\nСергей и Юлия Скрипал остават в критично състояние\nТръмп и Байдън с взаимни закани за физическа разправа\nАрест за украинската депутатка Савченко, готвела преврат\nКонвенцията и в Хърватия, и те тълкуват... джендъра\nТрети сме по смъртност в света, Афганистан и Украйна след нас!\nВтори полицай получил лекарска помощ след "Скрипал"\nСкоро жена ти да ти направи кюфтета по същата рецепта.\nТака е - гладен ловец няма. Разбирам от това да ти зависи прехраната, ама то се е превърнало в отвратителен спорт. Пък и разни глави на елени с рога като почнат да слагат по разни хижи.\nАНТИФРИЗ преди 5 месеца\nЕй сега го заложих навън със една топла кайма. Да видим утре кой се е хванал\nКултурна държава културен народ! На животното гледат като на равноправно за живот същество на Природата. Не като нашите ненаяли се cелендури и мангасъри да връзват кучето сизад движещия се автомобил. Или да го пребият. Тези дано също така приключат дните си и то, колкото може по-скоро.Че заради такива и...ти, включително ловджии-убийци за наслада, Земята ни е загубила над 4000 вида животни в няколко десетилетия.


Какво публикуваме в социалната мрежа? - Бойко Дражев - лична страница\nНе случайно наричат социалната мрежа СОЦИАЛНА МЕДИЯ. Хората споделят темите, от които се интересуват. Най-често това са политически и обществени новини, карикатури на същата тематика, демотивейшъни с универсален характер. Не крият и мнението си. Доста от моите приятели пишат провокативни постове, само за да изкажат онова, което в обикновен разговор ще бъде подминато. Когато го прочетеш на стената си си по-свободен да обмислиш дали да натиснеш бутона LIKE, да поставиш коментар, или да споделиш в своя дневник.\nЛичните събития, снимките от огледалото в банята, ресторанта или дискотеката са по-разпространени сред по-младите. В една определена възраст Фейсбук и Туитър се превръщат в платформи за развилнели се хормони на търсещи внимание тинейджъри. С течение на времето обаче и те стават активни по обществени проблеми. Неизбежно е.\nСоциалните мрежи са едно много добро отражение на човешките нагласи, на впечатленията им, на интелектуалното ниво на българина. Последното е от съществено значение. Достойни са и за изследване на тема как онлайн медиите влияят на потребителите и каква е хигиената на четене сред обществото. А в един по-интересен анализ могат дори да се изведат заключения за писмената култура и грамотността. На мен лично би ми било забавно да ги прочета.\nСоциалната медия обединява текст, изображение и видео. Достъпна и интерактивна е. По мои наблюдения хората имат много повече доверие в нея – в това, което коментират и споделят приятели им, отколкото на която и да е друга онлайн и традиционна медия изобщо. Мисля, че трябва да се помисли и в тази насока.\nдоверие, интерактивна, публикуване, социална медия, социални мрежи, споделяне


Тантризъм - Religiology.org\nМодалност на будисткото учение и култ във формата ваджраяна. Тантризмът е познат и като аспект на култа към Шива и Вишну и вероятно тантристките ориентации сред индийските будисти са повлияни от индуисткия тантризъм. Но будисткият тантризъм има специфичен характер и е по-скоро самостойно явление. "Тантра" буквално означава "нишка", "сплитка (на вътък и основа)" и се интерпретира като непрекъснатост. В една от тантристките книги, "Хеваджра тантра", непрекъснатостта се тълкува в три аспекта: като непрекъснатост на основата, по-точно на природата на ума като основа на духовното усъвършенстване; като непрекъснатост на пътя, на йогисткия метод; и като непрекъснатост на резултата – отъждествяване с буда-природата.Проява на непрекъснатостта е традицията. Привържениците на тантризма пазят сакралността на традицията.\nСъществува предание за тайно препредаване на тантра до ІV-V в., след което е започнало откритото й проповядване. Според легенди тантризмът е приет и препредаден от 84 съвършени (сиддхи) тантристки учители. Предполага се, че будисткият тантризъм се е зародил в средите на индийските монаси в Наланда. Първите тантристки книги датират отпреди VІІІ в. ("Махавайрочана тантра", "Гухиясамаджа тантра", "Хеваджра тантра"). Много важна за разбирането на цялостната тантристка нагласа е "Калачакра тантра". Най-пълната сбирка на тантристки съчинения, събрани в тибетския корпус Танджур, съдържа 22 тома.Тантристките ритуали са предназначени да преобразят адепта така, че той да стане тъждествен с буда-природата, която тук се разбира като единство на тяло, реч и ум. Известната от махаяна нагласа да се постигне тъждеството на самсара и нирвана в тантристките възгледи се развива в следния аспект: за да се постигне това тъждество, адептът следва не просто да преодолее заблудите на самсарното съществуване, а да види тези заблуди като израз на природата на Буда, да съзре тяхното едновременно възникване (сахаджа), за да ги владее като Буда.\nМантрата "Ом мани падме хум" (О, скъпоценност в сърцето на лотоса)\nХарактерно за тантристите е разбирането на три тайни на Буда – на тялото, на речта и на ума, и адепътът се стреми да проникне в тези тайни. Тайните на тялото се възпроизвеждат чрез специфични пози и жестове, мудри, имащи устойчив символен смисъл. Тайните на речта на Буда адептът се стреми да възпроизведе като повтаря на сакрални формули (мантри). Тайните на ума на Буда той се стреми да постигне като визуализира избрани идами (буди и бодхисатви); специално средство за такава визуализация е мандала.\nАвалокитешвара мантра - визуализираща медитация(гърлено пеене, лама Таши)\nНачало > Религии > Будизъм > Ваджраяна будизъм > Тантризъм


Алжир между чука и наковалнята\nКраят на господството на долара?\nГеополитикът на нова България: сто години от рождението на академик Марин Деведжиев\nPrevious Article Русия в рамките на "Голямата Евразия"\nNext Article Политическите процеси в Молдова в контекста на проекта Unirea\nРоссия – Русия\nКакво беше съгласувано:\nПроучванията ще се осъществяват в акватория от 15 морски мили от бреговете на всяка страна, а за риболов се отпускат още 10 морски мили\nОстаналата акватория ще се ползва съвместно от каспийските държави\nПодялбата на богатото на ресурси морско дъно ще бъде предмет на бъдещи преговори\n15 морски мили = 27,78 км\nКарлос Коельо/Източник& Heritage Foundation\nУсилията за изготвянето на подобен документ, определящ правния статут на най-голямия затворен (т.е. лишен от достъп до Световния океан) воден басейн на планетата, датират още от 1996. Процесът на съгласуване на Конвенцията, чието подписване многократно беше отлагано, вървеше трудно, тъй като след 1991 разработването на петролните и газовите находища в Каспийско море провокираше многобройни противоречия, включително и опити за разрешаването им със сила (например между Туркменистан и Азербайджан или между Азербайджан и Иран). Русия например, акцентираше върху уникалния характер на Каспийско море, твърдейки, че за него не важат нито Конвенцията по морско право на ООН, нито приетите от международната практика принципи за подялбата му като "вътрешно езеро". Истината е, че по редица военно-политически съображение Москва първоначално беше против разделянето на морето на сектори, изтъквайки, че това би нарушило принципа за свободно корабоплаване, дава възможност за присъствието на военни кораби на некаспийски държави и вреди на уникалната екосистема на региона. В същото време обаче, непрекъснатите опити за "едностранно" очертаване на "национални сектори" и реализацията на енергийни проекти, включително с участието на големи западни компании, налагаше да се търсят компромисни решения.\nПрез май 2003 между Русия, Казахстан и Азербайджан беше подписано споразумение за разграничаване на съседните участъци на каспийското дъно, а през декември 2014 – аналогично споразумение бе постигнато и между Казахстан и Туркменистан. Първата среща на върха на каспийските държави се проведе през април 2002 в Ашхабад, втората – през октомври 2007 в Техеран (където участниците обявиха Каспийско море за „море на мира” и поеха ангажимент да решават спорните въпроси само чрез преговори), третата – през ноември 2010 в Баку, а четвъртата, която до голяма степен се оказа преломна - през септември 2014 в Астрахан. Участниците в нея се споразумяха, че „ще упражняват своя национален суверенитет в крайбрежните води в рамките на 15 морски мили (т.е. това са техните териториални води) и ще имат изключителното право да добиват водни биологични ресурси в рамките на прилежащите им десет морски мили”. Отвъд тези 25 морски мили „се простира общото водно пространство”, където квотите за улов на риба следва постоянно да бъдат съгласувани с партньорите.\nВъпреки това обаче, противоречията не изчезнаха. В резултат от това, на шестата среща на външните министри на каспийските държави, през юли 2016, беше решено срещата на върха на „каспийската петорка” да бъде отложена за 2017, като в крайна сметка тя стана факт едва през 2018. Сред причините за това отлагане беше липсата на консенсус относно принципите за подялба на морското пространство, както и позицията на Техеран, който продължаваше да претендира за 20% от акваторията на Каспийско море. Окончателният проект на Конвенцията беще съгласуван едва по време на срещата на външните министри на каспийските държави, провела се през декември 2017 в Москва.\nНа този фон, изглежда логично, че определени извънрегионални играчи се опитаха да се възползват от противоречията между петте каспийски държави. Азербайджан например подписа със САЩ и НАТО редица споразумения в сферата на сигурността, като The Caspian Guard Program (2004) или «Партньорство за мир» (1994 и 2010). Според бившия американски посланик в Баку Ричард Морнингстар, до 2014 САЩ са инвестирали над 1,3 млрд. долара за изграждане на пътища и подобряване на здравеопазването, икономиката и образованието в Азербайджан, като в тази сума не влизат частните инвестиции на американските корпорации в енергийния и телекомуникационен сектори на страната. Нарастващият интерес към Каспийския регион на редица външни сили, включително на Китай, повиши и конфликтния потенциал в региона.\nКакво предвижда новата Конвенция\nВ крайна сметка обаче, ситуацията се разви така, че Русия се оказа един от основните лобисти за по-бързото приключване на преговорите за определяне правния статут на Каспийско море. Срещата ва външните министри от каспийските държави в Москва през декември 2017 се оказа неочакван пробив след близо двегодишната пауза, през която изглеждаше, че преговорите са попаднали в задънена улица. След края и, руският външен министър Лавров съобщи, че страните са постигнали компромис по основните проблемни въпроси и прогнозира, че Конвенцията за статута на Каспийско море ще бъде подписана през 2018.\nНяколко месеца по-късно, когато отново изглеждаше, че това няма да се случи, руското правителство обяви, че е одобрило проекта за конвенцията, след съгласуването му с Азербайджан, Иран, Казахстан и Туркменистан. По този начин Москва демонстрира, че е свършила своята част от работата и сега е ред и на останалите да го сторят.\nВъпреки това, интригата около окончателното одобрение на Конвенцията не изчезна напълно. На първо място, това бе свързано с решението на американския президент Тръмп да извади страната си от ядрената сделка с Иран. Както е известно, подписването и през 2015, даде възможност на Техеран да активизира икономическото сътрудничество с чуждестранните си партньори, включително тези от Каспийския регион. За целта обаче, беше необходимо наличието на Конвенция за статута на Каспийско море. Ето защо, Иран, който дълго време съзнателно бавеше процеса на преговорите, склони да подпише документа, което обяснява и "пробива", постигнат в Москва в края на 2017. След излизането на САЩ от ядрената сделка обаче, всички възможни "бонуси" за Техеран от подписването на Конвенцията се оказаха под въпрос.\nВ същото време, иранското общество традиционно е силно чувствително към "каспийския въпрос". Иранците продължават да се отнасят крайно отрицателно към подписаните още в началото на ХІХ век Гюлистански и Туркманчаски договори, в резултат от които тогавашна Персия губи контрола си над Каспийско море, за сметка на Руската империя. В тези условия, за всяко иранско правителство ще бъде трудно да убеди обществеността да подкрепи една конвенция, която не гарантира, че страната ще контролира поне 20% от площта на морето.\nТук е мястото да напомня, че от няколко години насам участниците в преговорите признаваха, че Конвенцията е готова на 90%, като остава да бъдат съгласувани само няколко въпроса. Трудният компромис относно останалите 10% има просто обяснение - ставаше дума за най-важните въпроси, като сред най-оспорваните бяха принципът за разделянето на Каспийско море и механизмите за съгласуване на транскаспийските тръбопроводни проекти.\nТехеран се придържаше към откровено конфронтационна позиция по първия въпрос. Настоявайки за запазването в сила на съветско-иранските споразумения, режимът на аятоласите отказваше да признае споразуменията между Русия, Азербайджан и Казахстан за демаркиране на северната част на Каспийско море, основаващи се на т.нар. "срединна модифицирана линия" (равноотдалечена от бреговете линия, позволяваща при подялбата да се отчита дължината на бреговата линия). Вместо това иранците настояваха или за съвместно използване на морето, или за подялбата му на равни части от по 20%. Което е разбираемо, той като при използването на срединната модифицирана линия, Иран би получил най-малкия сектор - едва 11% от цялата площ на Каспийско море.\nОпитвайки се да реши този проблем, Конвенцията съзнателно не включва ясни формулировки, нито пък географските координати на границите на отделните сектори, изискващи стриктното им съблюдаване от страните, а само очертава принципите за подялба на морската площ. Това позволява отговорността за практическото демаркиране на морските участъци да се пренесе на двустранно или тристранно равнище, както стана при разделянето на северната част на Каспийско море например. Съдейки по динамиката на контактите между Техеран и Баку, двустранните преговори за подялбата на южната част на морето вървят с пълна сила. Вероятно, именно тази позитивна тенденция в отношенията между двете съседни държави е била и една от причините за прогреса в каспийския диалог, като цяло.\nВтория ключов проблем в преговорния процес беше свързан с възможността за реализацията на различни транскаспийски проекти. Така, докато Русия и Иран, изтъквайки екологичната опасност от подобни проекти, настояваха те да бъдат съгласувани с всичките пет каспийски държави, Туркменистан отстояваше правото си да изгради Транскаспийски газопровод без каквито и да било консултации със своите съседи. Опитвайки се да разреши този сложен възел, Конвенцията посочва, че всички подводни кабели и тръбопроводи трябва да съответстват на екологичните изисквания и стандарти, приети в рамките на съответните междудържавни споразумения. В същото време, тя дава право на каспийските държави да реализират подобни проекти, ако са изпълнили всички процедури по съгласуването им.\nВ допълнение към тази част на Конвенцията, следва да посоча и друг ключов успех, постигнат в хода на преговорите. Лидерите на каспийските държави одобриха и подписания преди това специален Протокол за оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС). Този документ беше съгласуван в Москва през юли 2018, по време на извънредната конференция на страните от Рамковата конвенция за защита на морската среда в Каспийско море. Той несъмнено представлява ключов елемент от правната база, регламентираща строителството на големи инфраструктурни обекти, чиято реализация би могла да повлияе върху екологията на морето. Протоколът касае такива големи обекти, като тръбопроводите с голям диаметър, платформите за морски добив на енергоносители, проектите за промяна на руслото на реките, изграждането на големи язовири и т.н.\nТова означава, че ако Азербайджан и Туркменистан действително искат да изградят Транкаспийския газопровод, са длъжни да предоставят на съседите си пълна информация за параметрите на проекта, техническите му характеристики и географските координати на неговия маршрут. След това, в срок до 180 дни, заинтересованите страни следва да представят препоръките си за отстраняването на възможните негативни последици от реализацията на проекта. Предвижда се и провеждането на консултации за съгласуване на окончателните параметри на проекта. Което означава, че механизмът има съгласувателен, а не забранителен характер. Тоест, основната задача на протокола е да се гарантира прозрачността и открития характер на всички големи проекти, без оглед на участниците в тях, и да се сподели отговорността за всички възможни въздействия върху екологичната система. Това ще позволи създаването на изключително важен механизъм за съхраняване на крехката екологична система на Каспийско море, по чиито брегове живеят 16 милиона души.\nОт гледна точка на регионалната сигурност, Конвенцията затвърждава споразуменията, постигнати по време на срещите на върха в Техеран, през 2007, и в Баку, през 2010. На тях участниците обявиха, че Каспийско море е "море на мира", а всички спорни въпроси следва да се решават чрез преговори в рамките на региона. Не по-малко важно бе решението им, че само каспийските държави могат да имат въоръжени сили и военни бази в региона. Освен това, участниците в"каспийската петорка" се ангажираха да не допускат на своя територия каквито и да било действия против съседите си.\nСледващият важен етап от формирането на статута на Каспийско море беше четвъртата среща на президентите на каспийските държави в Астрахан, през октомври 2014. За първи път, в официални документи на подобна среща, бяха фиксирани размерите на изключителната икономическа зона (ИИЗ), върху която се разпростират изключителните суверенни права на крайбрежните държани - 25 морски мили. Останалата повърхност на морето остава за общо ползване, т.е. за корабоплаване и риболов.\nПо този начин, Конвенцията отразява резултатите от дългогодишните преговори и срещи на върха, обединявайки ги в един документ. При това следва да се отбележи, че всички съгласувани преди елементи на този документ, т.е. декларациите и съвместние заявления на каспийските държави, сега се превръщат в задължително за всички тях международно споразумение. Конвенцията официално ще влезе в сила, след ратификацията и от парламентите на подписалите я държави.\nВпрочем, освен нея, техните президенти подписаха в Актау и няколко специализирани споразумения. Сред тях са Протокол за сътрудничество в борбата срещу тероризма, Протокол за сътрудничество в борбата с организираната престъпност, Споразумение за търговско и икономическо сътрудничество между правителствата на каспийските държави, както и Споразумение за сътрудничество в транспортната сфера. Беше анонсирано и създаването на Каспийски икономически форум (който ще се проведе за първи път през 2019 в Туркменистан), както и на механизъм за постоянни консултации между петте страни участнички на ниво външни министри или представители на външните министерства.\nВ заключителното комюнике от срещата на „каспийската петорка” в Актау се посочва, в частност, че следващата среща на президентите ще се проведе в Туркменистан, което означава, че въпреки окончателното одобрение на международно-правния статут на Каспийско море, наложилият се петстранен формат на сътрудничество ще продължи да се използва и занапред.\nКакто показва световната практика, всички преговори, касаещи гранични въпроси и подялбата на спорни територии, още повече, ако те са богати на енергоносители, могат да се проточат с десетилетия. В случая с Каспийско море, в подялбата участваха петима играчи, които първоначално стояха на взаимно изключващи се позиции. При тези условия, постигнатият след 22 години преговори резултат, може да се приеме като много сериозен успех на „каспийската петорка”.\nЩе промени ли Конвенцията ситуацията на газовия пазар в Европа\nКакто вече посочих, първоначално в хода на преговорите се очерта очевиден конфликт на интереси между Русия и останалите каспийски държави. Москва, в частност, възразяваше против изграждането на газопроводи по дъното на Каспийско море, изтъквайки все още неясния статут на морето, т.е. руснаците очевидно се опасяваха от появата на конкуренти на европейския газов пазар. След подписването на Конвенцията обаче, ситуацията се промени. Така, ако документът бъде ратифициран от всички държави, Туркменистан например, ще може да изгради Транскаспийски газопровод до Азербайджан по дъното на Каспийско море и по този начин да се включи в Трансанадолския газопровод (TANAP), по който азербайджанският газ ще се транзитира към Европа. Следва да напомня обаче, че в момента добивът от газовите находища в Туркменистан е ориентиран изцяло към доставките за Китай. Тоест, в обозрима перспектива едва ли можем да очакваме сериозни обеми туркменистански газ на европейския пазар, тъй като - на първо място - Китай за дълги години напред е договорил газовите си доставки от тази страна, а на второ - за Ашхабад би било по-изгодно да пласира свободните обеми от природен газ в Пакистан или Индия, където цената му е по-висока, отколкото на европейския пазар. Освен това става дума за наистина огромни пазари, които в голямата си част са все още свободни. Тоест, в момента тазовата стратегия на Туркменистан е ориентирана изцяло в източна и южна посока и туркменистанският газ едва ли скоро ще застраши позициите на руския Газпром в Европа. При това, експертите посочват, че финансовите възможности на Ашхабад напоследък са намалели, което означава, че страната не разполага със собствени средства за изграждането на Транскаспийския газопровод. Тоест, ще и се наложи да разчита на външни инвеститори. Те обаче ще трябва да се съобразят с всички рискове, свързани със строежа на газопровода. Което означава, че ще поискат да бъдат проучени запасите от природен газ в страната, а в резултат от това може да се окаже, че въпросните запаси не са достатъчни за да гарантират безпроблемни доставки на газ за достатъчно дълъг период от време. Под въпрос е също, дали Туркменистан ще склони да разкрие пред света реалните си газови запаси. При всички случаи е още рано да се преценят реалните шансове на този проект, тъй като осъществяването му едва ли е възможна без допълнително проучване на потенциала на Туркменистан в сферата на природния газ.\nМежду другото, на срещата на върха в Актау руският президент Путин обяви, че страната му възнамерява да изгради до 2025 ново дълбоководно пристанище в района на Каспийск, което ще може да приема 25000-тонни товарни кораби.\nПовечето западни анализатори определят подписването на Конвенцията от Актау като несъмнен успех на Москва. Британският Guardian дори го нарече „личен триумф на Путин”, подчертавайки, че за руснаците е било трудно да го постигнат след проточилите се две десетилетия преговори. На свой ред, Independent посочва, че „новата каспийска конституция” е затвърдила геополитическата доминация на Русия в региона, предотвратявайки възможността там да бъдат създадени опорни пунктове на САЩ и НАТО.\nСпоред френския Le Mond пък, „историческото споразумение” за статута на Каспийско море е било необходимо на Москва не защото и носи някаква конкретна изгода, а защото укрепва имиджа и на дипломатически лидер и гарантира руската военна доминация в региона. Дори ако на Русия се наложи да отстъпи по някои икономически въпроси, тя несъмнено спечели доста точки, съумявайки да извади процеса на преговорите от задънената улица и укрепвайки имиджа си на държава, способна да постигне дипломатически споразумения и по най-сложните въпроси.\nДействително, на Москва се наложи да направи определени отстъпки. Както вече посочих, конвенцията ще позволи на Туркменистан и Азербайджан да изградят прословутия Транскаспийски газопровод, против който се обявяваше Москва, опасявайки се, че транзитът на туркменски газ през Азербайджан, Грузия, Турция и Балканите ще създаде конкуренция на газопровода „Турски поток”, както и на другите руски газови проекти. Както се посочва в коментара на New York Times обаче, руснаците бяха принудени да поемат този риск заради конкуренцията с китайския проект за "Икономическия пояс на Пътя на коприната", както и заради факта, че каспийските държави започнаха на пренасочват транзита на своите енергоносители към Азия, заобикаляйки Русия.\nСпоред коментатора на CNN Нина Дос Сантос, Конвенцията за статута на Каспийско море действително представлява голяма победа на Москва, тъй като Русия не само получава възможност спокойно да експлоатира каспийските си петролни и газови находища, но и да реализира стратегическите си планове в Близкия Изток. Тя смята, че Конвенцията ще отвори вратите за мащабни инвестиции в бъдещи инфраструктурни проекти. Освен това, Иран и Русия, които са обект на американски санкции, ще могат да представят този договор пред своите граждани и пред другите каспийски държави „като споразумение между приятели”, имащо „важно икономическо, стратегическо значение” за този регион, както и за Близкия Изток.\nВпрочем, руските експерти също смятат подписването на Конвенцията от Актау за несъмнен успех на страната си. Според президента на Центъра за стратегически комуникации Дмитрий Абзалов например, тя е необходима на Москва по редица причини: „На първо място сред тях е демаркирането на морските граници което, само по себе си, е сериозно предимство, защото премахва напрежението между каспийските държави по този въпрос. На второ място е сигурността, тъй като споразумението забранява преминаването на военни сили на трети държави през Каспийско море, т.е. премахва възможността за разполагане на американски ракети например, което директно би застрашило не само руските южни граници, но и Централна Русия".\nВ чисто икономически план пък, разграничването на шелфа и териториите ще улесни пълноценното използване на енергийния потенциал на региона. Още повече, че каспийският шелф не е дълбоководен, за разлика от северните руски райони, и добивът на енергоносители тук е свързан с по-малко рискове. Ето защо, за държавите подписали Конвенцията, тя гарантира известно разграничаване на териториите, където би могъл да се организира добив на енергоносители.\nНа второ място са логистичните аспекти на Конвенцията. Както е известно, през региона преминават няколко маршрута на китайския "Икономически пояс на Пътя на коприната", освен това редица играчи се готвят да го използват за реализацията на алтернативни проекти. Сред тях например е т.нар. Южен коридор, който предвижда доставката на енергоносители в ЕС от територията на Казахстан, или (което е малко вероятно) от тази на Иран. Новата Конвенция позволява на Русия да контролира тези проекти, т.е. да направи така, че те да не се превърнат в реална алтернатива на руските газови доставки в Европа.\nДруг логистичен акпект е свързан с доставката на товари (например продоволствени и други стоки) от азиатските държави в ЕС и обратно, която Русия би могла да организира именно през Каспийско море, активно взаимодействайки си не само с Китай, но и с Иран. Именно с това вероятно са свързани и огласените от президента Путин планове за изграждането на дълбоководно пристанище в района на Каспийск.\nВ същото време обаче е ясно, че коментарите на западните медии, оценяващи подписването на Конвенцията като "триумф на Русия", са леко преувеличени. Всъщност военните аспекти на Конвенцията действително са победа на Москва, тъй като на практика и дават възможност да съхрани стратегическия си плацдарм в региона, ограничавайки възможността в него да се появят сили на НАТО, т.е. минимизира броя на вредящите на руските интереси проекти. Подписването на Конвенцията обаче, може да се тълкува и като сериозен успех на Иран, тъй като за Техеран беше много важно да бъдат уточнени морските граници в Каспийско море, освен това постигнатото споразумение е изгодно за иранците и от чисто икономическа гледна точка.\nПроблемните моменти в Конвенцията от Актау\nИ така, според експертите, най-големите достойнства на подписаните в Актау документи са, че Каспийско море се дефинира като вътрешноконтинентален водоем, "заобиколен отвсякъде от суша" и лишен от достъп до Световния океан, което означава, че за него не важат международните морски конвенции; постигнато е съгласие за съвместно ползване (чл.7) на основната площ от повърхността на морето и се определя, че ширината на териториалните води е 15 морски мили; Каспийско море официално се признава (чл.3) за "зона на мира", в която не се допуска присъствието на въоръжени сили на държави извън региона.\nВъв връзка с последната точка, ще напомня за породилото остри коментари и спорове твърдение на външния министър на Казхастан Кайрат Абдрахманов, че предоставянето на казахстанските каспийски пристанища Актау и Курик за транспортиране на нелетални товари, предназначени за частите на САЩ в Афганистан, не означава "създаването на военни бази". Всъщност, именно чл.3 на Конвенцията (забраняващ създаването на военни бази на извънрегионални държави в зоната на Каспийско море) е основният дразнител за Вашингтон и Брюксел, особено предвид евентуалното взаимодействие между военноморските сили на Русия и Иран и успешните ракетни атаки на руската Каспийска флотилия срещу позиции на Ислямска държава в Сирия.\nЕто защо можем да очакваме, че ще станем свидетели на силен американски натиск върху част от подписалите Конвенцията държави и, най-вече, върху Астана, Баку и Ашхабад, ангажирали се с прегрупирането на силите в един ключов геополитически регион.\nСъс сигурност, в Пекин също обмислят отношението си към "каспийската петорка", особено с оглед на китайския стратегически суперпроект "Един пояс, един път" (ЕПЕП). Впрочем, това се отнася и за Индия, която е силно заинтересована от изграждането на газопровода TAPI (Туркменистан-Афганистан-Пакистан-Индия). В ЕС пък неведнъж са коментирали възможността за доставки на туркменистански природен газ, разглеждайки го като алтернатива на руския.\nЗа осъществяването на този натиск ще бъдат използвани не само противниците на Евразийския икономически съюз (ЕАИС) в Казахстан, но и някои несъгласувани до момента точки в самата Конвенция, макар че според повечето експерти, става дума за "чисто технически въпроси". Какво имам предвид? На първо място, в Конвенцията липсва ясна дефиниция на понятието "справедлива подялба" на правата за експлоатацията на наличните ресурси и не е уточнен механизмът за разделяне на морското дъно. Засега този деликатен въпрос (предвид наличието на газови и петролни находища и богати на риба ареали) "ще се решава чрез споразумения между съседните държави, спазвайки общоприетите принципи и правни норми" (чл.8). Този проблем вълнува най-вече Иран, който е притеснен от новите американски санкции и възможния натиск на Вашингтон върху Баку и Ашхабад. В тази връзка иранският президент Хасан Рухани подчерта необходимостта от продължаване на преговорите за окончателно разграничаване на дъното на Каспийско море.\nЩо се отнася до риболовните зони (чл.9), там нещата изглеждат по-ясни, доколкото зоната за риболов на всяка държава е с ширина 10 морски мили, след нейните териториални води, но не е изключено възникването на спорове за риболова извън тази зона.\nСпорна тема си остава и транспортно-логистичната система, чието развитие официално се подкрепя от всички каспийски държави. Руският президент Путин например подчертава, че страната му е силно заинтересована от "проекта за международен транспортен коридор "Север-Юг", който ще позволи 2,5 пъти по-бързо да се доставят стоки от европейските държави, през Иран, към Близкия и Средния Изток, както и към Южна Азия (в обем до 25 млн. тона годишно). Това е още една причина Русия да иска да изгради дълбоководно пристанище в Каспийск и да модернизира каспийските комуникации и инфраструктура. В същото време обаче, Казахстан, Азербайджан и Туркменистан се интересуват повече от транспортните проекти по направлението "Изток-Запад". В тази връзка, азербайджанският президент Илхам Алиев и туркменистанският му колега Гурбангули Бердимухамедов акцентират върху ключовата рола на каспийските пристанища Баку и Туркменбаши, а пък казахсанският президент Назарбаев подчертава значението на мултимодалното пристанище Курик, посочвайки, че "ние вече изградихме железопътна линия през цялата територия на Казахстан, както и шест автомобилни магистрали, две от които стигат до границата с Китай. Освен това построихме логистичен терминал в китайското тихоокеанско пристанище Лянюнган и модернизирахме цялата пътна мрежа на страната".\nТоест, очевидно става дума за алтернатива на транзитния маршрут от Китай към Европа през територията на Руската Федерация, от която вече опитва да се възползва и Украйна, търпяща огромни загуби от руските санкции върху транзита на украински стоки.\nДруг проблем е свързан с полагането на телекомуникационни кабели и изграждането на тръбопроводи (чл.14 на Конвенцията). Чисто формално, всеки две съседни каспийски държави са в правото си да съгласуват границите на подялба или реализацията на едни или друг проекти, което несъмнено удовлетворяваше Баку и Ашхабад във връзка с проекта им за т.нар. Транскаспийски газопровод. След подписването на Конвенцията обаче, всеки подобен проект, следва предварително да получи одобрена от петте каспийски държави екологична оценка и разрешение (или забрана) за строителството му. Впрочем, от подобно одобрение вече ще се нуждае и казахстанско-руският проект за изграждането на плавателен канал "Евразия" между Каспийско и Черно море.\nНакрая, специално внимание заслужават т.6 от чл.3, както и чл.11 на Конвенцията от Актау. Много е вероятно, съвсем скоро САЩ да започнат да прехвърлят през Каспийско море товари за своите части в Афганистан, при това цената на американските "гаранции за сигурността" на държавите, през чиято територия и пристанища ще се осъществява този транзит, е добре известна. Т.е. по маршрута на този транзит са възможни както провокационни действия, така и осъществяването на разузнавателни операции. Което ще наложи на Иран и Русия да упражняват постоянен и стриктен контрол върху действията на американците в региона.\nСпоред руския президент Путин, в основата на нормалното съществуване на системата, която се опитват да създадат петте каспийски държави, е фактът, че Конвенцията от Актау "значително ще укрепи системата от мерки за доверие в региона". Повечето експерти обаче смятат, че това доверие не бива да изключва постоянните проверки на действията на участниците в "каспийската петорка". Впрочем, именно с тази цел държавите от нея се договориха за финализирането и подписването на шест нови споразумения: за сътрудничество в сферата на морския транспорт; в сферата на борбата с незаконния риболов и противодействие на бракониерските действия; за съгласуване на мерките за укрепване на доверието в сферата на военноморската активност; плюс три протокола за сътрудничество в сферата на сигурността. Планира се те да бъдат подписани на следващата, шеста поред, среща на върха в Туркменистан. Вероятно тогава окончателно ще се изясни и доколко стабилно е единството и доверието между петте каспийски държави.\nРУСИЯ\tИран\tКаспийски поток\tКазахстан