Лясковец : Администрация : Новини : 18.03.2020 : С различни социални услуги Община Лясковец се грижи за възрастните и уязвими граждани в Лясковец и по селата\nС различни социални услуги Община Лясковец се грижи за възрастните и уязвими граждани в Лясковец и по селата\nОбщинска администрация > Новини 2020 > С различни социални услуги Община Лясковец се грижи за възрастните и уязвими граждани в Лясковец и по селата\nВъв връзка с обявеното извънредно положение в страната с решение на Народното събрание от 13.03.2020 г. Община Лясковец е предприела нужните действия за осигуряване на подкрепа за възрастното население – болни и самотни граждани в риск.\nСъс заповед № 634/14.03.2020 г. на Кмета на Община Лясковец, Домашният социален патронаж в град Лясковец продължава да функционира на пълни обороти. При капацитет 80 потребители, към настоящия момент са обслужени 102 потребители. Основната дейност на патронажа е в приготвяне и доставка на храна и хляб до дома на потребителя. Целта на социалната услуга в общността е обхващане на максимален брой възрастни самотно живеещи лица и лица с увреждания, затруднени в самообслужването. Социалната услуга се предоставя във всички населени места в общината. Разпределени са както следва: за гр. Лясковец – 44 потребители; за Драгижево – 5 потребители; Мерданя – 14 лица; Козаревец – 13; Джулюница – 16 и Добри дял – 10 потребители. Към настоящия момент няма възрастни лица, депозирали желания да ползват услуги на патронажа и да не са обхванати.\nПродължава да се предоставя и услугата „Личен асистент” в изпълнение на Закона за личната помощ. В общината Лясковец са наети 42-ма лични асистенти, които обслужват 44 лица с 90 % и над 90% с трайна намалена работоспособност с право на чужда помощ. Целта на наетите асистенти е да задоволят основните жизнени потребности на уязвими лица – от лична помощ (личен тоалет, обличане събличане, къпане), приготвяне и или доставка на готова храна, помощ при закупуване на лекарства и вещи от първа необходимост, закупуване на почистващи препарати и лекарства, заплащане на битови сметки и данъци и др. Социалната услуга се предоставя във всички населени места в общината. Най-големият брой лични асистенти е в град Лясковец – общо 24 лица, останалите 18 обслужват трудно подвижни лица в селата. Към настоящият момент няма депозирания заявления от кандидати-потребители и кандидати за лични асистенти, с които да не са сключени трудови договори за предоставяне на социалната услуга в общността.\nПродължава да се реализира и проект „Патронажна грижа в общините Елена, Златарица, Лясковец и Стражица”. Основните целеви групи, ползващи почасовите здравно-социални услуги в домашна среда са възрастни лица над 65 години в невъзможност за самообслужване и лица с увреждания. Обхватът на проекта е на територията на общината - в град Лясковец и в селата Козаревец, Добри дял и Джулюница. 51 уязвими лица получават услуги в домовете си, предоставени от 2 медицински сестри, психолог и 5-ма социални асистенти. Задачата на наетите медицински специалисти по проекта е предоставяне на здравни услуги на потребители, с цел да не посещават консултативните кабинети на личните си лекари, превенция на здравословните им проблеми в рамките на компетенциите им и незаплащани от НЗОК. По този проект, ползващите посачовите здравни услуги са 32 потребители. Наетите социални асистенти по проекта предоставят следните почасови услуги, съгласно ежедневния си график: доставка на готова храна, помощ при закупуване на лекарства и вещи от първа необходимост, закупуване на почистващи препарати и лекарства, заплащане на битови сметки и данъци и др., провеждане на социални контакти, така че потребителите им, да не се налага да напускат дома си. Услугите на наетите социални асистенти се ползват от 19 потребители и към настоящия момент не фигурират потребители в списъка на „чакащите”.


Порочният кръг на целулита и затлъстяването - Revita.bg\nПорочният кръг на целулита и затлъстяването\nДеформациите на женския басейн се дължат на две основни причини - затлъстяването от гиноиден тип и целулита. Целулитът обикновено е последица от затлъстяването, но въпреки това се среща и самостоятелно у хора с нормално телесно тегло.\nСъществува хипотезата, че хиподермалната мрежа в областта на женския басейн (областта от тялото, включваща седалището и близките му структури) служи като депо за отпадни продукти и течности. Там те се обезвреждат, за да се запазят жизненоважните органи и системи, както и оцеляването на целия организъм.\nРазгледани са и възможните порочни кръгове „затлъстяване-целулит-затлъстяване” и обратно „целулит-затлъстяване-целулит”. Целулитът изменя метаболизма на хиподермалните структури в женския басейн и може да предизвика вторично метаболитно постцелулитно затлъстяване и обратно - затлъстяването също може да предизвика целулит.\nАндроиден и гиноиден тип затлъстяване\nПри затлъстяване общото количество мазнини по тялото е равномерно разпределено, но се наблюдават предилекционни места, на които се натрупва повече. От там, клинично се разделя на андроиден и гиноиден тип затлъстяване.\nОтлагането на мазнини предимно в горната половина на туловището се среща по-често при мъжете – андроидно затлъстяване.\nОтлагането на мазнините в долната половина на тялото се среща по-често при жените – гиноидно затлъстяване.\nПредилекционното отлагане на мазнини у двата пола се повлиява от хормоналния фон. Тестостеронът и кортизолът са хормоните, които водят до андроидно затлъстяване, докато естрогените са отговорни за гиноидното затлъстяване.\nАндроидното затлъстяване, наричано още мъжки тип затлъстяване, централно затлъстяване или затлъстяване тип “ябълка”, се характеризира с натрупване на прекомерно количество мастна тъкан в горната половина на тялото. Този тип затлъстяване е свързано с нарушен глюкозен толеранс, захарен диабет тип 2, дислипидемия (високи нива на триглицериди, ниски нива на “добрия” HDL-холестерол), хиперурикемия (високи нива на пикочна киселина), артериална хипертония, исхемична болест на сърцето, намалени нива на свързващия половите хормони глобулин и високи нива на свободния тестостерон.\nПациентите с андроидно затлъстяване могат да развият метаболитен синдром, подагра, захарен диабет тип 2. При тях рискът от сърдечно-съдови и мозъчно-съдови заболявания е повишен.\nАндроидното затлъстяване е от хипертрофичен тип и резултатите от лечението при него са по-добри в сравнение с гиноидния тип затлъстяване. То може да бъде атерогенно и диабетогенно, като при жените с андроиден тип има както атерогенен риск, така и риск от хиперлипидемия и хиперинсулинемия.\nГиноидното затлъстяване е известно още като женски тип или затлъстяване тип “круша”. Характеризира се с отлагане на мазнини предимно в долната половина на тялото. То е свързано с по-висок риск от варикозни (разширени) вени и артрити, и рядко е съпътствано от заболявания, свързани с повишеното ниво на мазнини.\nМного специалисти са на мнение, че затлъстяването от гиноиден тип е предимно козметичен проблем. Съпроводено е с увеличаване броя на адипоцитите (хиперпластичен тип) и с увеличаване на мастните делчета в хиподермата, бедрата, ханша и корема. Това е и зоната т.нар. женски басейн, в който се складират триглицериди в големи количества. Гиноидният тип затлъстяване е по-резистентно на лечение от андроидния.\nТези типове затлъстяване се срещат и при двата пола, но андроидният е по-характерен за мъжете, а гиноидният - за жените.\nПорочни кръгове на гиноидното затлъстяване и целулита\nУстановено е, че при предразположените към целулит девойки и жени, ароматазата е с повишена активност - това означава повече естрогени, повече A2 рецептори и облекчена липогенеза. От тук следва, че при излишък от енергия (прехранване), изобилните А2 рецептори я улавят и складират в тези адипоцити във вид на триглицериди. Адипоцитите се разрастват, а с тях и мастните делчета - затлъстяване.\nРазрастналите адипоцити и мастните делчета притискат разположените между тях капиляри и лимфни съдчета. В резултат възниква нарушено оросяване, което води до локална хипоксия, а нарушеното оттичане - до застой на течности /едем/ и нарушена обмяна в хиподермалната мрежа – целулит.\nЦелулитът на свой ред смущава процесите на липолиза и довежда до увеличаване на адипоцитите и локално натрупване на триглицериди, което води до затлъстяване.\nМеханизмът на порочния кръг на гиноидно затлъстяване и целулит „ЗАТЛЪСТЯВАНЕ – ЦЕЛУЛИТ – ЗАТЛЪСТЯВАНЕ” може да се види в таблицата по-долу:\nЦелулит – локално затлъстяване - целулит\nМеханизми на порочния кръг „целулитогенеза -затлъстяване - целулитогенеза”\nУвеличаващата се хипоксия на засегнатите тъкани (целулитогенните зони и женския басейн) води до генериране на свободни радикали, които от своя страна отключват порочния кръг на целулитогенеза.\nЦелулитът нарушава процесите на липолиза, натрупват се триглицериди в адипоцитите, увеличават се адипоцитите и така възниква вторично - метаболитно – постцелулитно затлъстяване. Отключва се порочният кръг „целулитогенеза-затлъстяване-целулитогенеза”.\nОт всичко до тук става ясно защо целулитът е мултидисциплинарно заболяване. Той винаги е съпътстван и от други състояния и заболявания, но най-често това е именно затлъстяването.\nКогато едно заболяване е мултифакториално, мултидисциплинарно и е съпътствано от други заболявания, към него трябва да се подходи с подходящото за целта лечение, включващо различни терапевтични методи. В този контекст е създадена интегративна система „Luxury SPA &Wellness Aesthetics” по авторска методика на д-р Невенка Пановска, дм., която включва програми интегриращи цялото тяло при лечение на целулит (физическо, емоционално и енергийно).\nГоворим за една специализирана интегративна система, която цели интеграция на физическото, емоционалното и енергийното тяло.\nСтава въпрос за Wellness концепция - природосъобразна система, в основата на която е подмладяване на целия организъм отвътре навън. За тази цел процедурите се провеждат на ниво на гръбначен стълб, всички сетива, енергиен баланс.\nХиропрактика ( репозиция-наместване на гръбначните прешлени )\nСегментна масотерапия (масажни техники за балансиране на мускулния тонус)\nТермо, крио и кройтер апликации (топлинни и студови процедури)\nИндивидуално програмирани корективни кинезиологични упражнения,\nWellness концепция за здравословно хранене\nМедитативни анти-ейджинг техники,\nМедитативна интимна гимнастика\nИнформационна медицина и други.\nПо този начин се създават условия за биостимулация на всички органи и системи:\nдетокс, оксигенация и алкализация на тялото\nпостига се баланс на симпатиковата и парасимпатиковата нервна система,\nподобрява се метаболизма,\nоблекчава се лимфния поток,\nнамалява задържането на течности и токсини\nредукция на мазнини и целулит\nвъзстановява се еластичността на съединителната тъкан в зоната на „женския басейн”\nвсичко това води до естествена естетична визия на женското тяло.\nСистемата има за основна цел да постигне ревитализация на целия организъм. Ключова роля има духовния баланс –Wellness – благосъстояние на физическо и духовно тяло. Което, поред закона на аналогията означава „ Естетиката отвътре да личи и отвън”.\nБилки срещу целулит и затлъстяване\nТерапията с растителни екстракти също подпомага намаляването на целулита и здравословната редукция на теглото. Това са екстракти от билки с детоксикиращи и отводняващи свойства, които подобряват работата на лимфната система, насърчават естествения синтез на колаген и подпомагат намаляването на излишните килограми по безопасен начин.\nNature’s Way предлага естествено решение – експресна антицелулитна програма Cellulite Control и натурален екстракт от билката колеус форсколий\nCellulite Control е експресна антицелулитна програма включваща три продукти, съдържащи екстракти от готу кола, бодлив залист и див кестен.\nподпомага дренажната функция на лимфната система да отстранява излишните течности и токсини от подкожните тъкани\nукрепва кръвоносните съдове и спомага за подобряване на кръвообращението, включително в областите с най-много целулит\nвъзпрепятства отлагането на мазнини в хиподермата\nстимулира естественото производство на колаген – най-важният за състоянието на кожата белтък\nКомбинацията от тези продукти е изготвена по авторската методика на световно известния д-р Пиер Дюкан. След дългогодишни проучвания той установява, че комбинираният прием на екстракти от билките готу кола, бодлив залист и див кестен значително редуцира проявите на целулит по целулитогенните зони на тялото.\nФорсколий 250 mg x 60 капсули – естествен продукт за контрол на теглото, източник на екстракт от корен на тропическото растение колеус форсколий (Coleus forskohlii)\nКолеус форсколий (Coleus forskohlii) е тропическо многогодишно растение, което расте в Индия, Тайланд и Непал. Екстрактът от корена му се използва в лечебните програми по Аюрведа, както срещу затлъстяване и наднормено тегло, така и при проблеми с либидото, респираторни и сърдечно-съдови заболявания.\nПолзи от приема на екстракт от колеус форсколий\nСтимулира редукцията на теглото като спомага за изгарянето на излишните мазнини и намаляването на апетита.\nДопринася за правилното съотношение между чистата телесна маса и мазнините в тялото.\nСпомага за нормализиране нивата на липидите, понижаване на лошия холестерол (LDL) и увеличаване на „добрия” холестерол (HDL).\nРегулира метаболизма на глюкозата и насърчава панкреатичните клетки да освобождават инсулин; облекчава симптомите при високи нива на кръвната захар.\nДозировка: по 1 капсула 2 дневно. За най-добри резултати, приемайте преди хранене.


ПРОТИВ проекта "Закон за Детето"! Знаете ли какво замислят срещу ВАШИТЕ ДЕЦА??? :: BG-Mamma\nПРОТИВ проекта "Закон за Детето"! Знаете ли какво замислят срещу ВАШИТЕ ДЕЦА???\nПРОТИВ проекта "Закон за Детето"! Знаете ли какво ...\n17 март 2012, 03:31 ч.\nПривет на всички мами, татковци и потребители на BG-Mamma.\nАдмирации за този страхотен сайт! Абсолютен фаворит в Интернет пространството на България.\nСкъпи мами, скъпи татковци... Скъпи хора. Знаете ли какво замисля държавата ни, докато ние си живее забързания и пълен с проблеми живот? Знаете ли какво се надига от дълбините на мрачните тетрадки?\nПредставям ви... "Закон за Детето"!\nЧували ли сте за него? Знаете ли какво представлява? Наясно ли сте, че е проект, който следва да бъде приет от нашата мила държава? Знаете ли, че този закон изземва всички родителски права и решение, като ги прехвърля на държавата?\nАко не знаехте... то вече ЗНАЕТЕ!\nНие сме организаторите на протеста за 20 МАЙ, 2012 години, който ще бъде НАЦИОНАЛЕН и ще се проведе в най - големите градове ( както и в градове, които изявят желание за присъединяване).\nВ екипа ни има хора от различни сфери, занимаващи се с различните неща около протеста.\nЗаконът е консултиран с различни адвокати на няколко различни етапа. Имаме пълната картина, която трябва да види всеки един текущ и бъдещ родител! Колеги, ТЕ ИСКАТ НАШИТЕ ДЕЦА и ние не трябва да ги даваме!\nПри този закон се изземват всякакви родителски права, a детето получава пълното право да се обърне срещу тях във всеки един момент.\nТочките са разтегливи и не конкретизирани, а в доста от тях готови за свободно интерпретиране . Целта разбира се е ясна за всички нас.\nСпоред закона, държавата ще има пълното право да взима решения за детето ви, вместо вас. Гответе се и за ОТНЕМАНЕ на детето ви, ако случайно някой мине и ДОЧУЕ малко по - силен разговор между дете/родител и РЕШИ да преувеличи малко, като реши да подаде АНОНИМЕН сигнал до социалните служби/полицията. При този закон няма да има нужда от някакво обяснение, а се предприемат мерки ЗА НЕЗАБАВНО НАСТАНЯВАНЕ на детето извън семейство, като това се прави за НЕГОВО ДОБРО!\nДецата ще бъдат добре запознати с това как могат да се противопоставят на родителите си, обаждайки се на социалните служби (до 14 годишна възраст) или да се обърнат директно към съда (на или след 14 годишна възраст). На практика според закона ВСЯКО ЕДНО ваше решение може да бъде оспорено! Ако детенцето е объркано, гневно, ядосано, недоволно или минава през някакъв труден период в тинейджърските си години, може да реши да си потърси правата. Очаквайте посещение от социалните, разговори с психолози, глоби или ДОРИ НАСТАНЯВАНЕ НА детето ви извън семейство, ако преценят, че това ще е за негово добро.\nНяма да може да забранявате на детето си да стои пред компютъра, телевизора или да слуша радио, защото това ще попречи на неговото интелектуално развитие.\nИ КАКВИ ЛИ НЕ ДРУГИ АБСУРДИ, които може да видите и коментирате в следващите линковете.\nПроектът "Закон за Детето" може да изтеглите от тук: http://sacp.government.bg/media/cms_page_media/298/PROEKT_%20ZAK … 20ZA%20DETETO.doc\nПовече информация за проекта и какви други закони се нарушават, ако бъде приет, може да намерите тук: http://bg4family.org\nПовече информация и актуални теми/дискусии върху проекта, можете да намерите в нашата Facebook група - https://www.facebook.com/groups/protest.bg/\nЗа всякакви въпроси може да се свържете с нас на този мейл, чрез групата или директно тук на лични съобщения: protest.bg@abv.bg\nОрганизаторите на протеста за 20 Май, 2012 година.\nС цялото ни Уважение към всички вас! Ще имаме нужда от вашата подкрепа, защото ВСИЧКИ ЗАЕДНО МОЖЕМ!!!\nПП: Моля ви, не пишете прибързани коментари. Отделете време да прегледате групата, проектозакона и всичко около него, преди да изразите недоволството си от тази тема. Благодаря ви.\nПоследна редакция: сб, 17 мар 2012, 03:44 от Johnnie.Walker\nНе ми харесва проектозакона,но без него няма да може да минем.Моделът са ни западните държави и ги гоним в момента.Това също не ми харесва,но няма как.\nВъпреки това законът не ме притеснява особено.Даже има случай,в който ще е от полза,защото насилието над деца съществува.Да не мислиш,че умират да взимат децата ни.То няма място за изоставените дечица,та за нашите.И,да,при сигнал детето се прибира и чак след изясняване на случая се връща.Струва ми се нормално,защото ако наистина има проблем,не е редно детето да е там и да продължава да страда.\nА като порасне моят господин и реши да се спаси при социалните-да заповяда,да го поутупат в дома и после с кеф да си се върне вкъщи и да не си помисля да се оплаква в социалните\nИ въпреки всичко не може да не отбележим,че има и добри попадения в закона.Например чл 30,ал 3\nПоследна редакция: сб, 17 мар 2012, 20:29 от Milena___


Не е тайна, че никой от нас не може да се нарече напълно безгрешен човек.От време на време всички се натъкваме на различни пороци, които имат определен ефект върху нас.За мен стана много интересно да разбера кои са основните човешки дефекти и как да се отърва от негативните им ефекти.Затова предлагам в тази статия да се запознаете със списъка на греховете за изповед.\nЗащо тайнството на изповед е толкова важно?\nПравилният процес на подготовка за изповед\nКакви са правилата за изповед\nПреглед на тайнството на изповедта\nПравилна подготовка за изповед\nПълен списък на греховете за изповед за жени\nСписък на мъжки престъпления\nИзповед за деца\nЗначението на искреността в изповедта\nЗащо е такаважно ли е тайнството на изповедта?\nИзповедта е истинско емоционално изпитание.Първоначално тя провокира желанието да се покае, да признае устно в злите си дела.\nВ крайна сметка, когато хората престанат да се придържат към Божиите заповеди, настъпва неизбежното унищожаване на духовните и физическите им тела.И чрез покаянието те получават възможност да се очистят.\nИзповедта насърчава примирението на индивида и Бога.Изцелението на душата се наблюдава и човек получава допълнителна порция сила, за да преодолее греховете си.В процеса на това тайнство човек откровеноговори за лошите си дела и търси прошка.\nАко обаче енориала е много притеснен предния ден, тогава той може да забрави за това, което иска да се покае.И тук списък на греховете за изповед в православието идва на помощ.Той е съставен предварително и е един вид намек, напомняне.Списъкът на греховете в изповедта може да бъде прочетен изцяло или използван като план.\nВ този случай най-важното условие ще бъде максималната искреност и истинност на личността.\nНо за да бъде тайнството на изповедта да бъде ефективно, важно е да има пълен контакт на сетивата с думите, защото просто механичното четене на греховете им не означава истинско изцеление от тях.Чувствата без думи са също толкова неефективни, колкото думите без чувства.\nКакъв е списъкът на греховете за изповед?Това е обширен списък, включващ всички неприлични думи или дела.Той се основава на седемте смъртни греха и десетте заповеди.\nВ човешкия живот има твърде много разнообразие, затова рядко е праведен.Това означава, че изповедта е възможност искрено да се покаем за греховете си и да се стремим да ги предотвратим в бъдеще.\nПравилният процес за подготовка за изповед\nПодготовката за ритуала трябва да се извърши доста предварително.Можете да запишете списъка на злите си дела на лист хартия и да го вземете със себе си.Също така няма да е излишно да прочетете специална литература относно тайнството на изповед и причастие.В същото времене се опитвайте да оправдаете греховете си, просто осъзнайте, че са нечестиви.\nИдеалният вариант е всеки ден да правите анализ, установявайки кои лоши и кои добри действия сте извършили.Благодарение на този полезен навик ще започнете да възприемате по-внимателно мислите, думите и действията си.\nОще преди да отидете на изповед, помирете се с всичките си обидени хора, а също така искрено простете на всичките си нарушители.\nИма разлика между личното покаяние (когато индивид психически се разкайва за извършени деяния) и тайнството на изповедта (когато човек говори за своето недобросъвестно поведение и се стреми да се очисти от тях).Да разкажеш на неоторизиран човек за непристойните му действия, означава да положиш морални усилия, първо, да осъзнаеш дълбочината на неправилното си поведение и второ, да се справиш с вътрешния срам.\nЕто защо духовенството препоръчва предварително да се подготви списък на техните грехове.С негова помощ по-рано ще идентифицирате какво бихте могли да забравите или какво искате да скриете.\nАко срещнете известни затруднения при съставянето на списък на водопадите, тогава публикацията за пълна изповед може да ви помогне.Сега се предлага от всеки църковен магазин, той разкрива в детайли всички видове грехове за изповед и особено ритуала.Книгата е допълнена и с примери и материали, които помагат да се подготвите за церемонията.\nСтрадаш от камък в душата си, искашговори с някого и намери прошка?Изповедта прави много по-лесен морала.Тя действа като открита, най-искрена изповед и покаяние за греховете си.\nИзповедта е разрешена до три пъти седмично.Желанието да премахнете греховете си помага да се справите с ограничението и неудобството.Колкото по-рядко човек отива да се изповядва, толкова по-трудно му е да си припомни всички лоши дела, извършени от самия него.Най-важното правило е свещеникът да разбира истинското значение на греха, за да наложи адекватно наказание.\nВ особено трудни ситуации се налага изплащане.Покаянието е наказание, отлъчване от свещените наредби и Божията благодат.Колко дълго ще продължи във времето, решава свещеникът.\nКато правило под наказание се разбира спазването на морално-поправителните дела - например пост, молитви, канони и акатист.В някои случаи списъкът на изреченията може да варира.\nАко човек е тежко болен или умре, тогава светият баща е поканен директно в дома за изповед.\nКогато пристигнете в храма, вземете завой, за да изповядате.В процеса на ритуал върху аналога има кръст с Евангелието - символи на постоянното присъствие на Христос.Преди обредът, свещенослужителят може да попита колко често се молите, спазвате ли основните правила на църквата и задавате подобни въпроси.\nСлед това започва процесът на самото тайнство.Ако човек повтори греховете, които бяхапрости му при последната изповед, е необходимо да се уговори този момент, в такъв случай престъплението ще бъде по-тежко.\nВ самопризнание не се стремете да прикривате никаква информация или да говорите с помощта на намеци.Обяснете се с разбираеми думи, така че да е ясно за какво конкретно се разкайвате.\nВ края свещеникът отваря списъка на греховете за изповед - това означава, че той е завършен и греховете ви са били освободени пред вас.В края епитрахил, символ на Божията милост, се поставя на главата.Тогава трябва да целунете кръста с Евангелието, което ще бъде проява на желанието да спазвате основните заповеди.\nОбредът на изповедта е предназначен да даде възможност на човек да разбере греховете си и да ги поправи.Ако сте далеч от църковния живот, тогава може да ви е трудно да осъзнаете кое от действията е класифицирано като нечестиво.За целта бяха измислени десет заповеди, които ясно предписват какво да се прави категорично.\nКогато човек за пръв път премине към изповед, може да му е трудно сам да измисли седем основни греха и заповеди.Тогава е по-добре първо да посетите свещеника, като поговорите лично с него и споделите затрудненията му с него.Благодарение на това вие значително ще улесните процеса на подготовка за тайнството на изповедта.\nИзмислихме правилата за подготовка за църковното тайнство и сега разгледаме списъка с греховни действия.\nГрехове, извършени срещу Господа\nнедоверие към Бога, съмнение в неговата сила, липса на признателност;\nотказ да носи кръст и да защити вярата си;\nнапразно произнасяне на обети в името на Господ;\nсектантство, магия, практикуване на фалшиви учения;\nкопнеж за хазарт;\nжеланието да се самоубие, нецензурни думи;\nнежелание да посещават църква или ежедневни молитви;\nотказ от пост, изучаване на православна литература;\nлошо отношение към светите отци;\nмисли за светските неща в поклонението;\nзагуба на ценното време за безделие, липса на активни действия;\nСъстояние на отчаяние, когато възникнат трудности в живота.Повече надежда за себе си или помощ отвън, без вяра в божествената благодат;\nскриване на греховете в процеса на изповед.\nГрехове, извършени срещу любимите хора\nсъстояния на агресивност, гняв, арогантност, гордост и суета;\nскриване на истината, отказване да помага на другите, подигравки на други хора;\nалчност или разточителност;\nотглеждане на деца без вяра;\nнежелание да погасява дългове, да плаща работата на някой друг, да помага на онези, които го искат и имат нужда;\nотказва да помогне на родителите си, като проявява неуважение към тях;\nкражба, клевета, завист;\nсловесни убийства (осъждане, довеждане до самоубийство или патология);\nАбортът или неговото популяризиране.\nПрестъпления, извършени срещу себе си\nпрекомерно самолюбие, безделие, разплодни клюки;\nжеланието за печалба, да се обогатява;\nпрекомерна демонстрация на своите добри действия;\nсъстояния на завист, лъжи, алкохолизъм, лакомия, наркомания;\nсъстояния на блудство, изневяра, кръвосмешение и мастурбация.\nПълен списък на греховете за изповед за жените\nТова е доста деликатен списък и повечето жени отказват да продължат изповедта, когато я изучават.\nТрябва да се отбележи, че много страхове и предразсъдъци на нежния пол са напълно неоснователни.Свещениците нямат право да споделят тайно признание с никой друг.\nЗа по-голямото ви психологическо удобство ще бъде по-добре и ако намерите един постоянен изповедник.\nТрябва също да се помни, че църквата никога не встъпва в интимната сфера на живота между съпрузите.Затова можете също да зададете въпроси на свещенослужителя относно контрацепцията.Има много лекарства, които нямат ефект на аборт, което може само да предотврати раждането на живота.Както и да е, всички спорни въпроси трябва да бъдат обсъдени с любимия човек, лекар или духовен баща.\nПо-долу е кратка версия на списъка на женските грехове за изповед:\nредки молитви, отказ да присъстват на храма;\nмисли за светските неща в молитвите;\nсексуални извънбрачни отношения;\nприлагането на абортите и насърчаването им;\nналичностлоши мисли и желания;\nгледане и четене на порнография;\nклевета, клевета, мързел, обида;\nразкриване на нечие тяло, за да се привлече вниманието;\nстрах от стареене на бръчки;\nзлоупотреба със сладкиши, алкохол, наркотици;\nотказ да се помогне на онези, които се нуждаят от него;\nМного хора не могат да стигнат до еднозначния извод, че списъкът на греховете е важен за изповедта.Някои казват, че такъв списък би навредил на тайнството и ще го превърне във формално четене на неправомерно поведение.\nНай-важното в процеса на изповедта е признаването на греховете, искреното покаяние и отхвърлянето им в бъдеще.И така, списъкът на греховете може да се превърне само в кратка бележка или можете да го направите без него, ако не изпитвате особена нужда от него.\nТова не може да се счита за валидно официално признание, тъй като му липсва искрено покаяние.И когато човек, прибягнал до тайнството, се върне към предишния си живот, той се превръща в истински лицемер.\nБалансът на духовния живот се състои в осъзнаването на същността на покаянието, в което изповедта е само началото на осъзнаването на греховността на някой.Изповедта е дълъг процес, който се състои от някои етапи на работа върху себе си.\nПо-нататък ще дадем пример с кратък списък на греховете за изповед\nсветотатство, разговори в църквата;\nлипса на вяра, съмнения за това, което е животът след товасмърт;\nбогохулно поведение, присмех на нещастниците;\nпрояви на твърдост, мързел, гордост, суета и алчност;\nотказ да служи в армията;\nотказ да извършват нежелана работа, техните задължения;\nобиди на други хора, прояви на омраза;\nлъжа, обсъждайки слабостите на другите;\nсклонността към греха (блудство, пиянство, наркомания, хазарт);\nнеуспех да се помогне на родители и други;\nкражба на чуждо имущество;\nпохвали, спорове, унижения на съседите;\nпроявление на арогантност, грубост, презрение, познатост, малодушие.\nЦърквата разрешава изповед за деца от седемгодишна възраст.Родителите ще трябва предварително да подготвят бебето си за изповед: да му обяснят същността на тайнството, да обяснят защо прибягват до него и да помогнат на детето да запомни всичките му вероятни грехове.\nВажно е бебето да осъзнае, че трябва да говори истината само в изповед.По-добре е, ако детето състави списък на нарушенията си.Той трябва да разбере кои от действията му са били грешни и да не ги повтаря в бъдеще.\nПо-големите деца вече трябва сами да решават дали искат да се изповядват.Не се опитвайте да ограничите свободната воля на подрастващите.Понякога личните примери на родители са много по-важни от всякакви разговори.\nЗа да помогнете на детето си да направи списък на греховете за изповед, първо трябва да му зададете поредица от въпроси:\nМоли ли се бебето (сутрин и вечер, преди хранене).Какви молитви са му известни.\nТой посещава ли храма?\nНякога ли лъжеше родителите си?\nНе беше ли така, че той постави своите успехи и победи над успехите на другите (той започна да бъде арогантен)?\nВлиза ли в битки с други бебета, не ги ли обижда?\nЛъже ли срещу други бебета, за да се спаси?\nНякога крадял ли е, проявявал ли е завист?\nТой осмиваше ли физическите недостатъци на хората около него?\nПрибягна ли към тютюнопушенето, алкохола, наркотиците, лошия език?\nМързелив ли си да помагаш на родителите си?\nТой понякога играе на пациент, за да не изпълнява задълженията си?\nСвещеникът в процеса на изповядване поема и ролята на психолог, той е в състояние да разпознае степента на искреност на човек в неговото покаяние.В крайна сметка може да има такива видове изповед, които обиждат тайнството и Бога.\nАко например човек в механична форма просто си припомни греховете си, изповядва се на няколко изповедници наведнъж и се стреми да скрие истината, покаянието не може да бъде постигнато чрез подобни действия.\nОсвен това голямо значение се отдава на поведението, тона на речта, с които човек се изповядва.Това (плюс присъствието на мъка на съвестта) помага на свещеника да се увери в искреността на покаяния.\nСъщо така в някои случаи самоличността на свещенослужителя има значение за човек.Но това не трябва да е причина за осъждане или коментиранедействия на духовенството.Ако по някаква причина духовният ви баща ви е неприятен, винаги можете да го промените, като се свържете с друг храм.\nНякои грехове и зли действия причиняват толкова много морални страдания на човек, че той дори не смее да ги изкаже на глас.В такива случаи е разрешена възможността да се състави списък на греховете и да се пусне от духовенството дори без да се чете и гледа.\nВ края на статията препоръчваме да гледате интересен тематичен видео материал:


Божидар Иванов: Акценти в еволюцията на ОСП след 2020 година | Новини\nНа 1 декември Европейската комисия официално разпространи дългоочаквания документ, който трябва да обобщи мненията и предложенията на стотиците хиляди заинтересовани лица и страни от ЕС, проведено като публично допитване от началото на годината. Документът, който е около 20 страници, е озаглавен «Бъдещето на храната и фермерството». Самото заглавие простичко, но много категорично отправя послание, което всички знаят, но напоследък някак си се забравя, че първостепенната и изначална цел на земеделието е да произвежда храна, без която е немислимо човешкото съществуване. Храната е първа и тя идва от фермерството, а те вървят неразделно.\nВ уводната чест се акцентира на някои безспорни факта, от които винаги трябва да се тръгва - за значението и измерението на земеделието, което вече не е само източник на храна, но и значи много за развитието на териториите, има важно място в доходите на хората в селските райони, изпълнява значима роля в опазване на околната среда. В документа е отбелязано, че земеделието, което заема 50% от територията на ЕС, не може да бъде пренебрегнато в глобалните съвременни инициативи, които вече се прилагат, като Парижкото споразумение за климата и Планът за устойчиво развитие на ООН.\nДокументът ясно откроява 2 основни линии, към които ще се движи бъдещата ОСП – едната, е опростяване и модернизиране, а другата е съобразяване с настоящите предизвикателства на Общността, най-вече свързани с миграционната криза, европейската сигурност и Брекзит.\nЕто защо, ЕК вече анонсира, че иска да направи стъпка към промяна на модела, по който оперира ОСП, от един централизиран и силно регулиран подход, към по-либерален, даващ независимост на отделните държави и основаващ се на постигнатите резултати. Съюзът ще определи рамката и основните мерки, но страните членки ще имат възможност да изберат, как да ги постигнат и по какъв начин да ги изпълняват.\nВсяка държава трябва да изготви Стратегически план с включени действия по І и ІІ стълб. От предоставен широк списък от налични операции и мерки, страните членки ще могат да изберат онези, които да прилагат и провеждат.\nОсновни теми на бъдещата политика\nВ разпространеното комюнике на ЕК се обръща внимание на няколко основни теми, които ще залегнат в бъдещата ОСП. Иновациите и изследванията трябва да станат фундамент за постигане на жизнеспособно и конкурентоспособно европейско земеделие и това беше особено подчертано. ЕК разбира, че именно иновациите и изследванията правят разликата между водещите и останалите земеделски системи. Когато се говори за сравнителни предимства, вече все по-малко се говори и мисли, че природните условия, традициите, географското положение и другите характеристики на естествената среда са ключови, за да има една страна конкурентно земеделие.\nОпределящи са технологичните и организационни достижения, с което всяко земеделие разполага. Европейското иновативно партньорство (ЕИП) трябва да играе все по-голяма роля в бъдещето на европейското земеделие. Как това ще стане, все още не е конкретизирано, защото големият проблем на ЕС е, че има силни, амбициозни послания и резултатът не е това, което се декларира. Определено, обаче това е посоката, създаване на силни връзки между изследванията и бизнеса. Наука, която работи и допринася за конкурентоспособността, справяне с екологичните предизвикателства, решаваща проблема с намаляване на работната сила в земеделието и подпомагаща земеделието за адаптиране към климатичните промени трябва да стане интегрална част от развитието на европейското земеделие.\nВтората тема, върху която ЕК акцентира се отнася до доходите и управление на риска. ЕК показва разбиране, че сегашната система на директни плащания създаде много дисбаланси, които застрашават фамилния характер на европейското земеделие и подсказват, че историческият подход на разпределение на директните плащания трябва да бъде реформиран.\nЗагатва се, че таванът на плащанията ще остане, като той вероятно ще бъде между 60-100 хил.евро на стопанство. Инструментите за управление на риска трябва да бъдат по-сериозно застъпени, като използването на индекси на разходите, е вероятно един от пътищата за прилагане на тези инструменти.\nТретата тема, която ще бъде централна, е свързана с опазване на околната среда и борбата с климатичните промени. Сегашната архитектура на зелени плащания трябва да бъде променена. Вероятно това ще остане в избора на отделните страни членки, но при всички положения този приоритет ще остане и ще се развива, като всяка страна трябва да определи, кои екологични проблеми и как иска да атакува.\nЧетвъртата област е просперитета на селските райони. И тук нищо ново. Сега ключовите термини от териториален баланс и включващ растеж са кръгова и био-икономика. Има обаче разбиране, че проблемът със селските райони не е само програмен, а има по-широко измерение и това изисква комплексни решения, за да се промени реално ситуацията в тези региони и да станат привлекателни за младите хора.\nПетата тема е човешкият фактор в земеделието. Има ясно разбиране, че земеделието не е атрактивно за младите хора, което върви заедно с намаляващото значение на фамилното земеделие в ЕС и това трябва да остане приоритет.\nШестата тема е свързана с безопасността на храната, с интереса на хората към все по-качествена храна и по-рационалното използване на храната. ОСП трябва да отговори на обществените очаквания, че има глобални проблеми с антибиотична резистентност, с нездравословното хранене, специално при подрастващите и с огромните загуби на храна, на фона на милиони хора, които продължават да страдат от недохранване и остър глад.\nКакво следва от този документ?\nТова са основните моменти на комюникето. Ясно става, че няма да има кардинални промени. І и ІІ стълб се запазват.\nОбвързаните и необвързаните плащания ще продължат. Конвергенцията между националните плащания не е на дневен ред. Основният въпрос с Многогодишната финансова рамка остава и тя трябва да бъде готова до средата на 2018 година. Едва, когато това стане, ще се проясни какво следва оттук нататък.\nПрез втората половина на 2018 г. ще се направи първият вариант на новото законодателство, което ще очертае рамката на ОСП. Това ще даде старт на страните да изготвят своите Стратегически национални планове за бъдещия програмен период. Определено ЕК иска да децентрализира до известна степен програмирането на ОСП от йерархично към хоризонтално. Това е добре, защото страните поне ще намалят своето оплакване от бюрокрацията и вмешателството на Брюксел и ще се види кой как се представя и доколко доскорошният централизиран модел на управление на ОСП е бил причина за обясняване на някои слабости.\nКакво това означава за българската земеделска общност – това е много отговорност за бъдещето. Българската земеделска общност показва от началото на 2017 година желание и воля за консолидиране и открит диалог между отделни браншови съюзи и организации - с привличане сред себе си и другите заинтересовани страни научната общност, което е много навреме и предпоставка да се постигне нещо по-добро. Този формат е много добър и трябва да бъде разширен, с включване и на други обществени организации като екологични неправителствени организации, потребителски групи, както и такива с производствени направления, които до този момент не бяха част от „Националния земеделски форум – ОСП след 2020 година”.\nНастъпва ключов етап в решаване развитието на българското земеделие за следващото десетилетие и за да се получат нещата, основна предпоставка е всички да са включени и поне едно ключово искане на всеки участник да залегне в крайното предложение.\nПоредни срещи за бъдещата ОСП се провеждат в Добруджа и Бургаско\nБългария ще се присъедини и към страните, които настояват да няма намаление като цяло на средствата за ОСП\nПорожанов: Парите за директни плащания за България през следващия програмен период ще са с 250 млн. евро повече


Cruzeiro Apartment - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nRua do Cruzeiro, 18, Nossa Senhora da Conceição, Angra Do Heroismo, Ангра До Хероизмо, Португалия, 9700-000 - Покажи на картата\nСгушен в сърцето на Angra Do Heroismo, Cruzeiro Apartment е идеалното място, от което можете да започнете Вашето приключение в Ангра До Хероизмо. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nCruzeiro Apartment предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Гостите на хотела могат да ползват съоръжения като семейна стая, перални услуги, допускане на домашни любимци.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение бюро, балкон/тераса, хладилник, микровълнова фурна, вана, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Cruzeiro Apartment.


Едуард Бърн-Джоунс - Художници - Форум "Наука"\nОт Б. Киров,\nАприл 10, 2018 in Художници\nБ. Киров 6256\nПубликува Април 10, 2018\nСър Едуард Бърн-Джоунс (1833-1898) е британски художник и дизайнер, тясно свързан с по-късната фаза на движението Прерафаелити, който работи в тясно сътрудничество с Уилям Морис в широк спектър от декоративни изкуства. Първите картини на Бърн-Джоунс показват силно влияние от Данте Габриел Росети, но до 60-те години той открива собствения си художествен стил.\nПрез 1877 г. Бърн-Джоунс излага осем маслени платна в галерия Grosvenor. Времето за това било избрано правилно и той веднага е възприет от критиката като вестител и звезда на новото Естетическо движение /Aesthetic Movement/.\nОсвен живопис и стъклопис, Бърн-Джоунс работи в различни други области; включително проектиране на керамични плочки, бижута, гоблени, мозайки и илюстрация на книги, най-известни от които са гравюрите му за Chaucer на Kelmscott Press през 1896 г.\nКартините на Бърн-Джоунс стават едно от направленията в развиващия се естетизъм от 60-те до 80-те години на ХХ век: представителите на естетизма считат, че изкуството трябва да се оценява предимно като обект на красота, предизвикващ чувствен отговор, а не като история или морално съдържание в предмета му. В много отношения това е противоположно на идеалите на Ръскин и ранните прерафаелити. Никой друг артист от това естетическо направление не е така предан на поставените от движението цели като Бърн-Джоунс. Идеалите, решително преследвани от него в изкуството му, провокират ненавистта сред света на материалистите, каквито са предимно широката публика и тесногръдата художествена критика и Бърн-Джоунс се сблъсква с една много гневна критика и от двете страни. Това още в началото на кариерата му основно е насочено срещу липсата на реализъм в картините му, и така си остава и докрай. Земята, небето, скалите, дърветата, мъжете и жените на Бърн-Джоунс не са тези на нашия земен свят; но те сами по себе си са свят, съвместим единствено със себе си и следователно имат собствена реалност. Зареден с красотата и с необикновеността на мечтите, за него не съществува нищо извън тези мечти. Това е, което повече от всичко друго, го отчуждава от епохата, в която е роден - реалистичният Викториански век на Великобритания.\nПортрет на Гуендолин Гаскойн-Сесил, 1895, червена креда\nЛейди Гуендолин Гаскойн-Сесил (1860 - 1945 г.) е британска авторка на четиритомна биография на баща си, Робърт Гаскойн-Сесил, "Животът на Робърт, маркизът на Солсбъри". Тя също така е автор на повестта "Малката Рей" публикувана в списание Pall Mall през август 1894 година.\nМария Замбако, 1865, червена креда\nМария Замбако (1843 - 1914 г.), рождено име Мария Терпситеа Касаветти, е британски художник и модел от гръцки произход. Тя е била любимка на художниците прерафаелити. Мария се посвещава на изкуството и учи в училище "Слейд" под ръководството на Алфонс Легро и после при Огюст Роден в Париж. През 80-те години на века работи като скулптор. Излага творбите си в Кралската академия през 1887 г. и Изложбеното дружество за изкуства и занаяти през 1889 г. в Лондон. Излагала е и в Парижкия салон. Популярна като модел в кръговете на прерафаелитите заради тъмночервената й коса и бледа кожа, най-забележителното й позиране като модел е за Едуард Бърн-Джоунс. Тя също така позира за Джеймс Абът Макнийл Уистлър и Данте Габриел Росети.\nТова може да е ескиз за фигура на Венера. Бърн-Джоунс рисува редица картини изобразяващи Венера, много от които са свързани с образите на Купидон и Психея в илюстрациите му за "Земния рай".\nРозамунд и кралица Елинор, 1861, масло върху платно\nСпоред легендата крал Хенри II създава тайна стая за своята любовница Розамунд, в центъра на сложен лабиринт. Там тя била открита и убита от съперничката й, кралица Елинор. Докато бил студент в Оксфорд, Бърн-Джоунс посетил Годстоу, предполагаемото място на гроба на Розамунд. Но един нов импулс за неговата група от картини идва от стихотворната драмата на Суинбърн от 1860 г., чиято тематика е конфронтацията между Розамунд и кралицата.\nСв. Георги убива Дракона, 1866, масло върху платно\nПо-често сочена като образец на драматизъм и динамика, легендата за "Св. Георги" вдъхновява Едуард Бърн-Джоунс за лиричен отговор. Това изображение представя пред зрителя нещо подобно на сън. Рицарят е достатъчно силен и непоколебим, сразявайки злобния си (но недохранен ) враг с увереност; но този Свети Георги е повече създание на ума. Размазаното "сфумато" на формите - Бърн-Джоунс е трябвало да усъвършенства неуверения си маниер - и елегантността на позата повече внушават размисъл, отколкото тревога. Бърн-Джоунс е най-малко идеолог от прерафаелитите, но при него усещаме най-трайната, несекваща вяра в лунния свят на бледолики момичета и епични светии. Хенри Джеймс намира образите на Бърн-Джоунс "бледи, болнави и от подземния свят". Бидейки традиционалист, английският художник не приема импресионистите, предпочитайки техните съвременници символистите, на които той се възхищава и от които е силно повлиян.\nChant d'Amour (Любовна песен), 1868-73, масло върху платно\nВ началото на лятото на 1862 г. Едуард Бърн-Джоунс, придружен от съпругата си, пътува до Венеция заедно с ментора си Джон Ръскин, който му възлага да рисува копия на редица венециански ренесансови творби. Той се завръща у дома през Париж, където вижда повече венециански картини в Лувъра (който преди това бил посетил през 1855 и 1859 г.). По-специално, той вижда там прочутия "Концерт Шампере", тогава считан за творба на Джорджоне, но сега приписвана на ученика му Тициан; картината изобразява група фигури на фона на зелен пейзаж и е с музикална тема. Следващият стил на Бърн-Джоунс е силно повлиян от тези преживявания, а през 1865 г. той рисува един Giorgionesque акварел - "прототип" на тази картина - закупен от Уилям Греъм, богат шотландски бизнесмен и депутат в парламента.\nТова е една от най-красивите картини, сътворени от Бърн-Джоунс. Три фигури са разположени в изискан пейзаж - безкраен свят на зелени пасища, солидна традиционна архитектура и с любов поддържани градински цветя - една английска Аркадия. Ефирна вечерна светлина осветява сцената, която събужда спомени в нас, спомени за всички онези неловими преходни моменти в залеза на летния ден, когато светът изглежда най-умиротворен.\nНяма никакъв психологически контакт между тримата протагонисти - те са обвити в собствените им мисли - нефокусираният поглед на влюбения рицар се простира до безкрайността, както и на арфистката (дори когато ръцете й са заети с клавишите и следват нотния лист, срещу лекия бриз който играе в косата й и в наметалото на Купидон). Купидонът държи очите си затворени. Вглъбения вид на героите засилва настроението на сладка носталгия - копнеж за недостижимо пристанище на блажено спокойствие и доволство, или както Бърн-Джоунс казва:\n"... Никой, неща, които никой не може да определи или да си спомни, единствено Копнеж".\nКупидон (или може би персонификация на Любовта) изглежда така, сякаш може да бъде пренесен направо в картина на Ботичели. Но неговото богато наситено червено облекло отразяващо се в бронята на рицаря и цветята на преден план говорят за трайното влияние на Джорджоне и Тициан. Рицарската броня обаче е само на Бърн-Джоунс - приказно съчетание на късно средновековна изработка и високо романтично лично изобретение. Прекрасната рокля с цвят на слонова кост на музикантката и интензивната наситената с ултрамарин възглавница, на която е коленичила, осигуряват перфектен фон за предизвикателната концентрация на червения цвят.\n"Твърде красиво, за да бъде истина" - както сам определя изкуството си Бърн-Джоунс.\nПубликува Април 12, 2018\nМога да публикувам и анотации към картините и рисунките, ако има интерес, конкретно за някоя от тях:\nStudy of a Female Head,1894, Sanguine and charcoal on colored paper, 384 x 277 mm\nMale Portrait - possibly Dante or study for St George Series, 1865/1866, Red and black chalk touched with pencil, on paper, 234 x 356 mm\nThe Garden of the Hesperides (Maria Zambaco is one of the daughters of Night and Darkness), 1869-73, Oil on canvas, 119 × 98 cm\nThe Prioress's Tale, 1869-1898, Oil on canvas, 103.5 × 62.9 cm\nPhyllis and Demophoon, 1870, Oil on canvas, 475 x 938 mm\nDays of Creation (Third), 1870-1876, Watercolor, gouache, shell gold, and platinum paint\nThe Feast of Peleus, 1872/1881, Oil on canvas, 1099 x 369 mm\nPan and Psyche, 1872-1874, Oil on canvas, 65.1 × 53.3 cm\nLaus Veneris, 1873, Oil on canvas\nThe Beguiling of Merlin, 1874, Oil on canvas, 186 × 111 cm\nThe Mirror of Venus, 1875, Oil on canvas, 120 x 200 cm\nThe Annunciation, 1876-79, Oil on canvas\nPerseus and Andromeda, 1876, Oil on canvas, 152.2 x 229 mm\nThe Calling of Perseus (The Perseus Cycle 1), 1877-1898, Oil on canvas, 152.4 × 127 cm\nPerseus and the Sea Nymphs, 1877, Oil on canvas\nPygmalion and the Image - The Godhead Fires, 1878, Oil on canvas, 1168 x 1437 mm\nPygmalion and the Image - The Hand Refrains, 1878, Oil on canvas, 763 x 987 mm\nPygmalion and the Image - The Heart Desires, 1878, Oil on canvas, 763 x 990 mm\nPygmalion and the Image - The Soul Attains, 1878, Oil on canvas, 766 x 994 mm\nThe Wheel of Fortune, 1883, Oil on canvas, 2,000 x 1,000 mm\nKing Cophetua and the Beggar Maid, 1884, Oil on canvas, 293.4 x 135.9 cm\nThe Pilgrim at the Gate of Idleness, 1884, Oil on canvas, 96.5 x 101\nThe Garden of Pan, 1886-1887, Oil on canvas, 1,525 x 1,869 mm\nThe Star of Bethlehem, 1890, Watercolor, 101.125 × 152 cm\nThe Depths of the Sea, 1887, Watercolor and gouache on wove paper mounted on panel\nPerseus and the Graiae, 1892, Oil on canvas\nThe Wizard, 1896/1898, Oil on canvas, 555 x 930 mm\nHope, 1896, Oil on canvas, 1,790 x 635 mm\nLove among the Ruins, Watercolor and gouache\nThe Last Sleep of Arthur in Avalon, 1898, Oil on canvas\nОт boyko, Преди 14 часа in Биология


Какво се случва с мозъка ви, когато спрете...\nМного жени не са свикнали да виждат лицето си без грим. Тъмните кръгове под очите и неравномерният тен със сигурност карат всяка дама да посегне към козметичния си несесер. Но какво се случва с мозъка ни, когато носим грим всеки ден?\nСпоред холистичния психотерапевт Дженифър Пепър „Когато сложим грим, изпращаме съобщение до подсъзнанието си, че имаме недостатъци, които трябва да бъдат прикрити на всяка цена. По същество ние сме по-щастливи от променения си външен вид и се идентифицираме силно с него, защото той влияе върху това как се чувстваме вътрешно. Но идва момент, в който не можем да идентифицираме сутрешното си отражение в огледалото със себе си, и това вече е проблем.”\nЕ, да речем, че в периода на карантина и безкраен хоум офис, вие сте нарушили бюти рутината си, Мозъкът обаче разбира, когато прескачаме стъпки. Освен това, му отнема известно време да калибрира новия си себеподобен образ. Когато решите да отидете без грим до магазина или започнете да го нанасяте само за видео чат, например, тогава започвате да разбирате по-ясно връзката си с грима. Ниското самочувствие в първите дни е абсолютна нормална реакция на мозъка, което не значи, че вие сте погрознели или нещо подобно.\nПроучване от 2016 година, представено в Американската психологическа асоциация, се състояло в това жените да се гледат в огледалото всеки ден в продължение на две седмици без грим. С течение на времето те са станали по-уверени в себе си и състрадателни. Общите нива на дискомфорт и дистрес също са спаднали значително.


„ГОРАТА Е ЖИВОТ“ Е МОТОТО НА СЕДМИЦА НА ГОРАТА 2017\n„Гората е живот“ – това е мотото, под което ще премине традиционната Седмица на гората през 2017-а. Най-голямото събитие в горския сектор започва официално на 3 април. Цяла седмица активности ще запознават хората с грижата за българската гора, както и с екосистемните ползи от нея.\nВ различните събития, част от Седмицата на гората ще се включат структурите на шестте държавни горски предприятия, Изпълнителна агенция по горите, както и природните паркове.\nЕдин от основните акценти по места е успешната инициатива „Лесовъд за един ден“. В нея горските служители демонстрират дейностите по опазване и грижа за природата. На децата се предоставя възможност чрез интерактивни игри и занимателни беседи с лесовъди да научат повече за лесовъдската професия, горските екосистеми и процесите, които протичат в тях.\nИнициативата "Лесовъд за един ден", ще се проведе на територията на ЮИДП-Сливен на 1 април от 10.30 часа в местността "Моллова кория". Организирани са игри и забавления, заедно с лесовъди и горски инспектори.\nПо традиция, в рамките на Седмицата на гората ще бъдат връчени наградите „Лесовъд на годината“. Миналата година най-високото отличие в лесовъдската колегия получи инж. Жельо Марев.\nМестно съвещание по маркиране на лесосечен фонд - 2020 год. на територията на ТП „ДГС Ново Паничарево“\nКоледари в ТП ДЛС "Несебър"\nЮИДП-Сливен подкрепя конкурса „СНИМАЙ ГОРАТА“\nСправка за инвентаризираните иглолистни гори със съхнене (повреди) и проведени сечи към 01.12.2017 г. в района на ЮИДП ДП СЛИВЕН


От: Aneliya Stoyanova | 03 октомври 2013\nПрез септември вторник вечерите в Академията на Телерик бяха посветени на потребителското изживяване и взаимодействие. В пет семинара, водени от опитни специалисти от „Телерик“, участниците се запознаха с основите на Lean UX, графичния дизайн, проектирането на информационна архитектура и дизайна на взаимодействието.\nНай-интересната част от семинарите безспорно бяха уъркшопите, които събуждаха креативността на курсистите и я насочваха към създаване на интересни решения в сферата на User Experience. В уъркшопа от първия семинар например участниците се въплътиха в служители на голяма компания за производство на автомобили, които горят прекалено много гориво и затова не са предпочитани от клиентите. Курсистите трябваше да намерят решение на този проблем. Работилниците в останалите семинари включваха игри с концепции, цветове, шрифтове, образи.\nВъпреки че курсът по UX дизайн приключи, всички учебни материали от семинарите остават на уебсайта на Академията. Всеки, който желае да научи повече за потребителското изживяване и взаимодействие, може да гледа презентациите и видео лекциите.\nБлагодарим на лекторите - Калин Миланов, Светлин Николаев, Васил Йорданов, Георги Варзоновцев, Антоанета Цанева и Тянко Йорданов – за творческия подход към обучението, свежите идеи и отделеното време.\nЕтикети: homepage-news, studentsNews, academyNews, DNewsCurrentCourses


Гафове по време на интервю и как да ги поправим\nСъс сигурност сте гледали “гафовете”, направени по време на филм или шоу, които се показват в края на филма и със сигурност сте се смели на грешките, които актьорите правят по време на снимките. Ако обаче можехме да заснемем филм с гафовете по време на интервюта за работа, би било доста забавно. Стига те да не се случват с нас и то в реалния живот!\nКак да избегнем гафовете? Най-напред трябва да сме наясно с клопките по време на интервю и след това да се подготвим и да практикуваме, за да не се случват на нас. По-долу следват десет от клопките, от които трябва да се пазите.\n* Карол Мартин е известен автор, преподавател и инструктор за провеждане на интервюта. Книгите й "Interview Fitness Training Workbook" и "Boost Your Interview IQ" (McGraw Hill) се продават в многохиляден тираж по целия свят. Можете да получите девет седмичен безплатен Интернет-курс като посетите нейния уеб-сайт: http://www.interviewcoach.com


Пробуждането на сърцето чрез страха Божи и чувството за срам в тайнството Изповед | Преводни | Живо предание | Живо предание\nПонеделник, 12 Юни 2017\tНаписана от Архим. Захариас (Захару)\nПробуждането на сърцето чрез страха Божи\nПаметта за смъртта е преживяване на срещата с вечността на Бога. Тя съкрушава човека изцяло, като го потапя в мъчителен ад – сега той вижда и знае, че Бог Го няма в неговото сърце, че е напълно сляп и е беден. Болезненото осъзнаване на своята голота ражда страха Божи, вселяващ се в сърцето и започващ да променя начина на мислене. По своята същност както паметта за смъртта, така и произтичащият от нея страх Божи не са психологически емоции, а духовни състояния и благодатни дарове.\nЧовек се нуждае от вечността и поради това всяко съприкосновение с нея поражда в душата някакъв страх, особено в началото. Вече споменахме, че паметта за смъртта ни води към благословено отчаяние, което пресича действията на страстите и освобождава от привързаността към света. По подобен начин и страхът Господен, който идва след божественото озаряване, пробужда от греховния сън и помага на човека да се завърне към въздържанието. От този момент сърцето не гледа видимото, а невидимото (2 Кор. 4:18) и винаги избира вечното, а не временното, като все повече възмъжава. Начало на мъдростта е страхът Господен (Прит. Сол. 1:7), защото именно страхът Божи помага да направим мъдър избор.\nБлагоговейното внимателно отношение към идващите от Бога дарове карат човека да сключи духовен завет с Господа. Човек решава повече да не са поддава на всеобщото растляване и вечната смърт, а постоянно да пребивава в общението с живия Бог, като изпълнява Неговата блага, угодна и съвършена воля (Рим. 12:2). Заради тази решимост Христовата светлина просвещава и оживотворява сърцето. Страхът Божи се вселява в човека, дава му да познае какъв е той в действителност, какъв е в очите на Бога. Човекът вижда, че върху всички хора лежи омразният печат на смъртта, а те самите са владение на мрачни пороци и не познават истината. Все по-ясно вижда, че в сърцето му се крият лукавство и злоба. И макар неспособен да се приближи до Източника на светлината, за да види цялата истина, човек вече осъзнава крайната бедственост на своето състояние. Това поражда в него страдание и страх да не загине завинаги, но най-важното е, че тези дълбоки преживявания и осъзнаване на падението не водят до отчаяние, защото те са плод на благодатното просвещение, не резултат от някакъв самоанализ. Нещо повече, надеждата за Божията милост вдъхновява човека да излива своята болка пред Господа в молитва и да се труди заедно с Него над своето очистване и изцерение.\nОще в самото начало на този процес сърцето успява да постигне няколко важни истини. Оказва се, че призивът на Евангелието е най-ценното нещо, но заповедите на Господа и Неговите пътища са непостижими за осквернения и нечист човек. Страшно е да се нарушат божествените заповеди и ако човек иска да влезе в Царството Небесно, трябва да разпне сам себе си. Целта е голяма, но и страданията са големи, и съзнанието за това увеличава още повече страха. Човек преживява дълбоко своето недостойнство да бъде обичан от Бога и така стига до състоянието на съкрушение.\nГоспод е разкрил колко съвършена е любовта Му, пострадвайки за нас (Евр. 2:10). Затова който иска да е Негов ученик и да наследи Царството Небесно, също трябва да претърпи скърби и страдания, като очиства своето сърце. Като върви по този път, той познава колко изменчив е човекът, колко е слаб и непостоянен в изпълнението на заповедите, колко неспособен е да бъде верен на любовта си към Христос, Който пръв ни е възлюбил (1 Иоан. 4:19). Осъзнаването на всичко това е болезнено – божественият страх се увеличава, сърцето се смирява и съкрушава, но заедно с това се подготвя и да приеме Божията любов.\nДействието на страха Божи е различно според степента на духовния ръст. На по-ранните етапи той поражда мъдро желание за стремеж към вечното, а на по-висш етап разкрива слабостта на човешката природа и учи човека колко е важно да пази Божията благодат.\nПо-късно, ако тщеславието прави невъзможно намирането на дълбокото сърце – което е мястото на духовната молитва, то страхът Божи, като пази сърцето в смирение и в усещане за живото присъствие на Бога, научава човека да не смята себе си за повече от това, което е, и го възпитава в скромност (Рим. 12:3) – така се избягва тщеславието. Дори когато в сърцето се умножава драгоценният дар на голямата любов на Христос, страхът Божи предпазва от превъзнасяне. Той ни преизпълва с чувство за съвършеното недостойнство да имаме Бог като Христос, Който е абсолютната Любов. Смирената благодарност към Христос прави божествената любов в нас все повече да нараства, докато накрая не се случи най-великото събитие, което превъзхожда всичко останало в историята на падналия свят – съединението в едно на Бога и човека.\nИ така, любовта и божественият страх биват във взаимно съгласие. С това човек е подобен на херувимите, превъзхождащи се взаимно според степента на страха Божи и, съответно, според степента на любовта си към Господа.\nИ страхът, и любовта преизпълват сърцето на човека през целия път на земния му живот. Именно такова сърце обича Бог, в такова сърце се вселява Духът Господен.\nВ известна степен страхът Божи е естествен за човека и затова е познат и на онези, които не са преживявали благодатното посещение. Но преди опита на благодатта ние не можем да разберем колко смирен, кротък и любвеобилен е Господ, че Бог е свят и че да се греши против светия Бог е страшно. Ако човек бъде възнесен с ума и сърцето си в светоносната небесна сфера и постои на пира на божествената любов, то след своето завръщане в земната реалност ще живее малко по-различно, в страх Божи, казвайки си: „Ще се върне ли при мене някога Господ? Ще Го видя ли пак?”. Преди това човек се е страхувал от Бога, като не е знаел, че Той е милостив. Сега вече, познал великото Му състрадание, дори мисълта, че може да се лиши от такъв Бог, е достатъчна да го доведе до съкрушение и това е началото на съвършения страх на праведника. Защото светците не се страхуват от смъртта – те са избавени от този вид страх; те са земни небожители, съзерцаващи божествената светлина. Но, умъдрени от опита, те избягват прекаленото дръзновение пред Господа, като постоянно пребивават в свещен страх, знаейки, че само сърдечното съкрушение е способно да ни запази от падение. Съвършенният страх на светците е преизпълнен със смирение, което надеждно пази Божиите дарове и духовно ръководи сърцето.\nБожественият страх трябва да е присъщ на вярващата душа. Той подготвя сърцето за приемане на любовта, при това колкото по-дълбоко е смирението толкова по-високо е духовното изкачване и по-обилни са даровете на любовта.\nЧовек търси живия Бог и когато накрая се удостои с божественото съзерцание, изпитва и страх, и любов, което е напълно нормално, тъй като това са особено святи чувства. Той се страхува, защото Господ е Творец на света и защото Неговата святост е непостижима. Човекът обича, защото чувства, че Бог е прегръщащ детето си милостив Баща. Такава съвършена любов към Бога изгонва от сърцето несъвършения страх, т. е. страха, в който има страдание (1 Иоан. 4:18), както казва великият апостол на любовта св. Йоан Богослов. Така страхът Божи пробужда човешкото сърце, предразполага към необходимото предстоене пред Бога и усъвършенства човека в любовта. Имащият това сърдечно разположение е способен да приеме безценното съкровище на премъдростта и ръководството на Бога. А до момента, до който сърцето още не се е обновило, човек е суетен в своите собствени помисли (Рим. 1:21) и не може да стане мъдър, защото, „… за какво е съкровище в ръцете на глупец? За да придобие мъдрост – той няма разум” (Прит. Сол. 17:16).\nКогато човек е посетен от радост, дори от най-чистата и свята, то и тогава страхът Божи го пази и наставлява да бъде благоразумен и въздържан, според думите на Св. Писание: „Служете Господу със страх и радвайте се (пред Него) в трепет” (Пс. 2:11). Като върви по пътя на земния живот в страх Божи мъдрият се освещава всеки изминат ден и се приобщава към божествените щедрости, които Господ е обещал и е дарувал в наследство на онези, които Му се боят (Пс. 60:6).\nЧовек се учи да бъде внимателен дори по време на посещението и упоението от Божията благодат. В тези драгоценни мигновения той може да е сдържан, като пази в себе си страха Божи. Бог е благосклонен в Своите посещения и човек е безупречен пред Бога с това, че не проявява волност и излишна дързост: „Защото всичко това е сътворила Моята ръка, и всичко това е Мое, казва Господ. А ето на кого ще погледна: на смирения и съкрушения духом и на треперещия пред Моето слово” (Ис. 66:2). Като ни съветва в светите минути на посещението на благодатта да бъдем трезви, преп. Йоан Лествичник, казва, че не трябва да сме дръзки, независимо че сме пазили чистотата, но че трябва винаги да пристъпяме към Бога с най-дълбоко смирение и тогава Той Сам ще ни дарува велико и свято дръзновение пред Него. За съжаление, ако човекът е невежа и самонадеян, то даровете на Светия Дух стават опасни.\nСъбуждането на сърцето чрез чувството за срам в тайнството Изповед\nПървосъздадените мъж и жена в рая са били голи и… не се срамумали (Бит. 2:25), защото са били облечени в нетление и с духа си са били устремени към Бога – техния Първообраз. Когато обаче Адам се обърнал към тварния свят, като престъпил Божията заповед, той се лишил от тази светла божествена риза. Очите на хората се отворили, те видели голотата си и се опасали със смокинови листа (Бит. 3:7). Изгубили духовното си достойнство, те започнали да изпитват чувството на срам, а стоенето в присъствието на благия Бог за тях станало непоносимо и те решили да се скрият от Господа (Бит. 3:8). Човекът дотолкова се отдалечил от Бога и от божествения живот, че е станал подобен на неразумните животни (Пс. 48:13) и в своето умъртвено сърце той произнесъл: „Няма Бог” (Пс. 13:1).\nПри падението човешката природа е претърпяла неизцелима повреда и Адам е станал тленен и смъртен. И тъкмо затова е дошъл Христос: за да изцели нашата болест. Явил се е смирено, като обикновен човек, взел върху Си нашето безславно състояние и със Своето възкресение отново ни е облякъл в светите непорочни одежди (Еф. 5:27) на божествената слава. В нас не е останала и следа от предишното безчестие, защото Той е понесъл върху Себе си всичко и всички хули на хулителите, по думите на Св. Писание, са паднали върху Него (Рим. 15:3).\nВ желанието да ни изцели и спаси Христос не Се пощади и заради предстоящата Нему радост претърпя кръст, като презря срама (Еф. 12:2). Казано с други думи, като претърпя позорна смърт на кръста, Христос ни избави от нашия позор и ни спаси. На земята положи пътя на смирението, за да може всеки, който Го последва, съвършено да се изцери. Господ призовава грешните и страдащите към покаяние, което – като средство за изцеление и спасение – е неразделно свързано със следването на Господния път. Този път е път на доброволното понасяне на унижението.\nЗа да се покае и изцери, човек трябва преди всичко да види греха. Защото като се намира далеч от Бога, той пребивава в тъмнина и дори не съзнава колко дълбоко е падението му. Когато с вяра в Христос приема словото от Бога, тогава в неговото сърце слиза небесният пламък на божествената благодат. Чрез нея човек се просвещава и се сдобива с ново зрение. От една страна, благодатният огън формира в сърцето на вярващия небесния образ на Словото, Което го е сътворило, а от друга – пред човека се открива духовната му нищета и мрачната бездна, в която е пропаднал. Това зрение е дивен небесен дар, то непрекъснато вдъхновява към възстановяващото наново всичко покаяние. То провокира в него дълбока потребност да отхвърли всяка нечистота (Иак. 1:21) и разкаяние да се върне в дома на Отца.\nАла гордостта е пречка към просвещението и споменатото ново зрение. Тя прави сърцето каменно, като притъпява духовното зрение и душата вече не възприема греха в метафизичното му измерение. Гордият не е способен да обича. Вижда само себе си и се съблазнява в луциферско самообожване, което води до мъчително опустошение, адски плен и дори до загуба на разсъдък. Тиранично измъчван от страстите на гордостта, той вижда избавление в обръщането към света, но желаейки да запълни с него вътрешната си пустота, още повече се помрачава и е готов да извърши всеки грях и престъпление.\nВ това страшно състояние човек е изправен пред избор: или да се крие от Господа Бога, като не може да търпи повече срама от греховете си, или, отхвърлил порочното оправдание за падението си, да откликне на Христовия зов към покаяние. Приемането на словото Христово, както вече казахме, поражда познание както за Неговата святост и непорочна любов, така и за опита на ужасяващия мрак на греха и за измамността на страстите. Благодатното просвещение не само дарува съзерцание, но подкрепя душата и ѝ вдъхва смелостта, необходима за решителната изповед (1 Иоан. 1:9). Господ казва: „И тъй, всеки, който Мене признае пред човеците, ще призная и Аз Него пред Моя Отец Небесен” (Мат. 10:32), и след това предупреждава: „Защото, който се срамува от Мене и от думите Ми в тоя прелюбодеен и грешен род, и Син Човечески ще се срамува от него, когато дойде в славата на Отца Си със светите Ангели” (Марк 8:38). С други думи, срамуващият се да приеме Христос като свой разпнат Бог и Спасител и словото за Кръста, Евангелието Христово, като сила Божия за спасението на всеки вярващ (Рим. 1:16), от такъв ще се срамува и Христос в деня на Своето славно Второ пришествие.\nОт тези думи на Христос ясно се вижда, че изповядването и носенето на Кръста Христов в света, който лежи в злото, е съпроводено с понасянето на обиди. Всъщност Господ почита достойнството на човека, като го призовава към изповед, и го признава за равен Нему. Ако обаче човек се отрече от Него, тогава и Той ще се отрече от човека. Мака че това може да ни се стори прекалено строго, всъщност е доста снизходително. Ние не бива да забравяме, че човекът е служител на Христос, раб на Господа и Бога, на Твореца на целия свят. Строгостта на Неговия съд и думите Му имат за цел да събудят в нас спасителния страх, който може да ни избави от срама на вечното осъждане и от погибелта. Снизходителни са думите на Христос и затова, че пораждат както чувство за благодарност за даруваното спасение, така и чувство за недостойнство за оказаната ни чест, което ни предпазва от неблагодарност – която е позорна за нас. Казано по друг начин, обидите и позорът от носенето на Кръста Христов ни приближават до Господа, а в Царството на Отца и при явяването на светите ангели те преобразяват в благодатта на богосиновството и в силата на неразрушимия живот.\nВярващият, който вижда своята нечистота, не я крие, но се изповядва на Господа (Пс. 31:5) и Той прощава сърдечните падения, обновява човека с благодатта на вечното спасение. Благодатта ни се дарява за преживяния срам по време на покаяние и колкото по-дълбоко се чувства срамът при откриването на греховете в тайнството на изповедта, толкова повече благодат получава вярващият в своето възраждане. Преживяването на срама при изповед е напълно нормално и естествено, то свидетелства, че покаянието се принася доброволно от сърцето, смирено. Истински каещият се и изповядващ своите съгрешения възлага цялата вина върху себе си. За разлика от Адам, той не се оправдава и не обвинява Бога и своя ближен. Напротив, кротко и мъжествено търпи срама за съдействието на греха и с това се лекува от гордостта, която е подобна на злокачествен тумор. Чрез това смиряване той привлича все повече и по-голяма лечебна благодат, по думите на Св. Писание: „Бог се противи на горделиви, а на смирени дава благодат” (1 Петр. 5:5).\nПо такъв удивителен начин срамът, при съдействието на благодатта, се превръща в сила, която побеждава страстите и греха. Евангелският разказ за Закхей ни помага да разберем как човек участва в тайнството на завръщането си от умъртвяващия грях към пътя на живота.\nТози влиятелен и известен на всекиго митар, който е забогатял нечестно, е бил изпълнен с желание да види Христос. Тъй като обаче е бил нисък на ръст, не е могъл да осъществи желанието си поради голямата тълпа около Христос. И тогава решил да се качи на едно дърво и от там да погледне Христос. Никакви насмешки и подигравки от страна на тълпата не могли да попречат на желанието му. Като се приближил, Господ погледнал Закхей, помолил го да слезе от дървото и уважил неговия дом с посещение. Станало чудо – Закхей, който някога се гнусял от народа, бил оправдан, всички негови несправедливи постъпки поправени, а неговите дългове се обърнали четирикратно в праведност. И Христос – Нашият Бог и Спасител – казал на всеослушание: „Днес стана спасение на тоя дом” (Лука 19:9).\nЗащо обаче се е извършило това чудо? Откъде дошла силата, превърнала грешния митар в праведник, към когото Господ бил така милостив и в чийто дом се е възцарил мирът? Всичко е много просто: за Закхей мнението на тълпата не е било важно, той с радост е бил готов да претърпи унижението си заради Христос. И точно затова Господ го забелязал – в Закхей Той видял духовно родство със Себе си. Самият Господ Иисус Христос отивал в Йерусалим, за да претърпи присмех и страдания заради спасението на целия свят. Той вървял към позорния кръст, а Закхей пророчески застанал на този път и поради това бил осмян. Желанието за спасение не само направило Христос негов спътник, но и Го въвело в неговия дом, като скъп Гост. Неговото идване преизпълнило целия му дом с мир и благодат, сърцето на Закхей се уголемило четирикратно и затова целият му живот се променил. Четирикратното изменение означава, че Закхей приел тайнството на Кръста Христов в цялата му пълнота, с цялата му дълбочина, дължина и ширина (Еф. 3:18), и с това се родил за вечния живот. Подобни примери за кеносис ние виждаме и в притчите за митаря и фарисея и за блудния син.\nТайнството на кръста било пророчески открито и на старозаветните праведници. Когато младият и праведен цар Йосия за първи път прочел книгата на Закона, той в съкрушение разкъсал дрехите си (4 Цар. 22:11). Било му открито цялото отстъпление на синовете Израилеви и идващият гняв Божи. Тогава той заповядал да се пита светата пророчица Олдама каква е волята Божия за него самия и за неговия народ. И тя му известила за приближаващите невярващия народ беди, но Бог чул и простил на царя, защото повярвал на думите от книгата на Закона. Сърцето на царя се смекчило, той се смирил пред Господа, плакал пред Него, затова бил запазен от злото, умрял в мир и се присъединил към своите отци. Така сърдечното му умиление го запазило и направило праведен пред Господния съд (4 Цар. 22:19-20).\nХристос желае да спаси и нас и затова не е щадил Себе си и не угаждал на Себе си, а, както казва Св. Писание, „хулите на ония, които Те хулят, паднаха върху Мене” (Рим. 15:3). Всичко това се случило „извън стана” (Евр. 13:13), което означава, че Бог е понесъл най-голямата възможна хула и обида. И когато по време на изповед ние съучастваме в хулата, която Той понесе за нашите грехове, с това ние също оставаме „извън стана” на този свят с всички негови ценности и „чрез Него непрестанно принасяме Богу хвалебна жертва, сиреч, плода на устните, които прославят името Му” (Евр. 13:15). Вярващият благодари на Спасилия го и върви към Този, Който е негов Път и Който го съпътства в покаянието. Който със Своята благодат отново и отново ни дарува живот.\nЧовекът, доброволно приемащ върху себе си вина, става, по думите на св. отци, причастник на страданията Христови. Пример за това е благоразумният разбойник, чието самоосъждане преобразява собствения му кръст в Кръста Христов и който е бил спасен в същия ден. Който истински осъжда себе си, той въздава на Бога слава, като изповядва, че „Бог е верен, а всеки човек е лъжлив” (Рим. 3:4). И неговото сърце се изпълва с благодарност при осъзнаването на истината, „че Христос умря за нас, още когато бяхме грешни” (Рим. 5:8).\nДо своето обръщане към Бога сътвореният от пръст паднал човек се стреми само към земното. Сърцето му е неспособно за духовен живот, умът му е зает с преходните неща от този свят, в душата му се умножава пустотата и животът му губи смисъл. Но когато човек се кае и изповядва със смирение, тогава в сърцето му се ражда болезнено съкрушение и той започва дълбоко да преживява отвратителното си падение. Болката и срамът от виждане на собствените греховете разорават сърцето и изкореняват злите страсти. Душата постепенно се изцерява и придобива сила да изпълнява заповедта да обича Бога, да се покланя на Господа с дух и истина (Иоан 4:24). И когато човек постоянно предстои пред Него с любов и благоговение, сърцето му до такава степен се разширява от благодатта, че вече обгръща цялото човечество и той моли Бога за спасението на всички. Така с изпълнението на двете големи заповеди – за любовта към Бога и към ближния – се полагат основите на светия храм и в човека се вселява Духът Божи (преживяването на срама заради Христос Бог приема като жертва, благодарност към Този, Който ни спаси на смятания за нещо срамно кръст и заради тази наша благодарност Той идва при нас и ни дарува Своя живот; наистина, ние сме изкупени с Жертвата, принесена на позорния кръст, и когато виждам как хора изповядват своите грехове, без да скриват нищо, какъв дълбок срам изпитват за стореното, на мен самия ми се иска смирено да се скрия под земята, защото в минутите на такова разкаяние и срам Бог присъства явно, като покрива каещите се със Своето всеопрощение и небесата се радват; за такава искрена, смирена изповед се дава обилна благодат, която истински възражда човека за нов живот).\nКак бихте посъветвали нас, свещениците, да вдъхновяваме нашите енориаши по-добре да се готвят за изповед, за да получат от нея по-голяма полза и да намерят спасение?\nАко хората знаят, че изпитваният от тях срам по време на изповед ще стане сила, побеждаваща греховните страсти, ще се вдъхновят да открият пред свещеника съвестта си и опитно ще познаят тази истина. Веднъж в Кипър ми се наложи да беседвам по този въпрос с духовници – как срамът се превръща в сила против греха. И един от тях, след продължителната беседа, ми каза: „Сега, като знам всичко това, много бих искал да се изповядам”. Разбира се, на всички е известно, колко трудно е да откриеш съвестта си на изповед, как се бориш със самия себе си. Но след такова решително откровение душата винаги чувства освобождение и голяма благодат. Затова, колкото и да е трудно, трябва винаги да прибягваме към тайнството изповед.\nЧесто се случва да идват хора за изповед; каят се, плачат, смиряват се и т. н., но ето че след известно време идват отново със същите проблеми и грехове и така до безкрай. Какво бихте посъветвали свещеника, който среща подобно изпитание?\nИма различни методи. Познавам някои свещеници, които – като виждат, че няма никаква полза – оставят такива хора, като казват: „Потърсете някой друг, това не е по силите ми”. На всеки от нас са известни подобни случаи. Но можем да постъпим и по друг начин: отново и отново да ободряваме и утешаваме каещия се. И тогава настъпва момент, когато човек сърдечно се съкрушава от преживяваното чувство на срам и започва да се променя. Ние никога не бива да забравяме, че служението на свещеника е служение за утеха. В Стария Завет Бог, от устата на св. прор. Исаия казва: „Свещеници, утешавайте Моя народ” (Ис. 40:1). Мисля, че ако имаме търпение и утешавайки хората им обясняваме какво и как да правят, те сами ще започнат да разбират, че е нужно или да започнат да се борят с греховете си, или да ни оставят на мира. Но ние, пастирите, винаги трябва да се стараем да ги утешаваме, да ги учим, да ги предупреждаваме за опасностите. Отец Софроний рядко правеше забележки и само в случаите на проява на гордост, неговите тихи и кротки думи можеха да имат съкрушително въздействие. Винаги снизходителен към хората, той знаеше, че гордостта е началото на падението и ако човек не се поправи, то може да се лиши от всички Божии дарове. Така той на два пъти ме поправя, след което душата ми преживя неописуемо очистване, утешение и сладост от молитвата. В действителност това бе пълно освобождаване от нечистотата на гордостта.\nИ така, има различни методи и подходи. Ако тук, на Запад, аз ръководя хората с критериите на гръцките изповедници, то струва ми се, че почти сигурно ще стигна до задънена улица. Духовниците в Гърция по правило са по-строги, но тук условията на живот са съвсем различни и за християнина не е лесно да е в обкръжаващия го днешен свят, а затова и следва да сме особено внимателни, търпеливи и милостиви. Добре е да се знаят църковните канони, определящи за някои грехове отлъчване от св. Причастие за няколко години. Никой днес не може да прилага тези правила буквално и затова е много важно да се знае и разбира, че те отразяват степента на поражения на душата от извършения грях. Времето за отлъчване от причастие безусловно може да се съкрати и то зависи от покаянието на човека, а също и от разположението на свещеника горещо да се моли за каещия се и да го наставлява по пътя на истината. Днес ми е повече от ясно защо когато ние, свещениците, се молим за себе си, Бог сякаш не ни чува, остава глух за молбите ни, но когато се молим за другите, отговаря много бързо. Това е така, защото в този свят свещенството е ходатайство за народа. Да бъдем внимателни към хората и да се молим за тях е много важно и ценно и когато духовният отец се грижи за каещите се, процесът на тяхното изцерение чувствително се ускорява. Нещо подобно ни е известно от физиката. Една и съща формула води до различни резултати и зависи от различни условия. В духовния живот едно от важните условия е желанието на самия свещеник да помогне на човека, да се погрижи за него.\nМного хора идват при нас, изповядвайки отново и отново един и същи грях. И възниква въпросът: „Чий е проблемът?”. На свещеника или на човека? Възможно е първият просто да не разбира борбата на тези хора и да не знае причината за тяхното препъване. Защо те не се изцеряват? Не побеждават порока с помощта на изповедта и пак идват със същия проблем?\nНе трябва да се казва, че не се изцеряват. Както се казва, навикът е втора природа и някои рани заздравяват само с времето. Мисля, че ако човек дори и мъничко внимава върху себе си, той получава полза от изповедта, макар че е възможно да падне отново. Ние изскубваме плевелите, но те се появяват отново и отново, и е по-добре да плевим градината редовно, отколкото да ги оставим да растат и да погубят реколтата. Разбира се, ние искаме да видим хората по-сериозни и ревностни, но дори това, че те отново се връщат при нас, говори, че в тях има нещо и аз съм уверен, че Бог ще го приеме. От времето на Стария Завет до днес свещеникът е призован от Бога да утешава хората. В това се състои нашето служение. Спомням си как мой приятел, който искаше да стане свещеник, отиде при един старец и го попита какво да направи. Старецът му отговори много мъдро: „Необходими са две неща: да обичаш Бога и да обичаш хората”.\nБихте ли могли накратко да кажете, каква е разликата между срама и смирението?\nМисля, че срамът предшества смирението и го ражда, особено ако е свързан с послушание на словото Божие и заповедите. Срамът се различава от смирението, но той не е просто някакво психологическо явление, защото ние го преживяваме, стремим са да придобием мир с Бога, желаем да разрушим стената между нас и Бога. Така цар Йосия, както вече казахме, преживял в сърцето си срам задето е оставил Господа и бил спасен – тогава, когато целият народ бил наказан. Смирението се предшества от срама, защото срамът съкрушава сърцето, смирява го и по този начин привлича спасителната благодат.\nПовечето от каещите се, чиито изповеди трябва изслушвам, в началото винаги говорят за своя грях, а след това добавят: „Ще се постарая да се поправя”. Може ли да ни подскажете как следва човек да се предпазва от подобна самонадеяност, а вместо нея да има надежда в Божието милосърдие и любов?\nМисля, че не е лошо, когато хората казват, че ще се постараят да се поправят, тъй като целият наш християнски живот е съработничество с Бога. Божественият фактор има безкрайно по-голямо значение в сравнение с човешките си усилия да се поправим и все пак, без нашето участие и божественият фактор остава бездействен. Затова на хората трябва да се казва, че е добре ако се стараят, но само то не е достатъчно. Трябва да молим Бога за помощ и сами да се смиряваме, да съзнаваме своето безсилие и така да привличаме към себе си безкрайно голямото Божие милосърдие.\nВие казахте, че свещенството е служение на утешението. Същевременно как успявате да спазите тази тънка граница в тайнството Изповед, когато трябва и да утешите, и да не намалите съкрушението и срама, които са толкова полезни за каещия се?\nМного хубав и важен въпрос! Веднъж отец Софроний ми каза: „Духовническото служение е неблагодарно когато на духовния отец му се налага постоянно да подтиква към духовен живот. Ако обаче има вдъхновение, свещенството става радост и утешение. Такива християни е необходимо дори мъничко да се удържат, само че това е много по-леко, отколкото да се пробужда ревност по Бога”. Затова, когато видите, че идващите на изповед са съкрушени и преживяват срам, като се обвиняват във всичко пред Бога, трябва да утешите и ободрите. Така и Сам Бог постъпва с тях. Ако човек е ожесточен и безчувствен, и с изпъчени гърди заявява нищо сериозно, отче, всичко е както обикновено, все едно грехът е наша природа, то с надежда, че това ще стигне до сърцето му, може да използвате и по-строги думи, като внимателно давате да се разбере, че ако сърцето е вкаменено, той се намира в опасност и може да стане просто неспособен да приеме Божието спасение. Всичко зависи от ситуацията, няма готови рецепти. В такъв момент трябва да обърнете своя слух и към Бога, и към човека, като с молитва изпросвате думите, които трябва да кажете. А Бог често удивително бързо отговаря на молитвата, като влага в сърцето и в устата ни такива думи, които никога и на ум не биха дошли. Такова е нашето служение, като свещеници, при извършването на тайнствата.\nУместно ли е понякога да не опростите веднага каещия се, но малко да изчакате? Ако той изповядва нещо много сериозно, то трябва ли в такъв случай да го наблюдавате известно време, за да разберете по-добре духовното му състояние?\nМисля, че е уместно, защото някои грехове са много тежки и е неизвестно, какво е отношението към тях на каещия се. Ние можем да постъпваме посвоему произволно, дори ако много желаем да помогнем. Първо, трябва да помним за своята отговорност пред Бога и Неговия съд. Второ, ние сме отговорни и пред Църквата, която като Тяло Христово има своите канони и постановления. Трето, следва да се отчита и състоянието на каещия се. Така че не сме напълно свободни да прощаваме на каещия се, още повече ако грехът му е станал достояние на мнозина. В подобни случаи трябва разсъдителност и благоразумие. И вие сте прави, че понякога трябва да се почака, преди да се вземе окончателното решение. Например, бихме могли да кажем на този, който е съгрешил тежко и е наранен ела още веднъж след месец и да видим какво ще бъде поведението му в този месец. Когато някой идва при нас за първи път, рядко го разпитваме. Радвам се че е дошъл и се моля за него, без да питам за нищо, с изключение на печалните случаи, за които мнозина вече знаят. Ако след известно време такъв дойде при нас отново, без ни най-малко да се е променил към по-добро, тогава нещо трябва да се направи. Простете ми, но не съм компетентен по подобни въпроси, независимо че днес съм заел сред вас мястото на учителя. Сигурен съм, че много от вас знаят добре как да постъпват в такива случаи и могат да отговорят по-точно от мен. Понеже съм поканен от вас, старая се по вашите молитви да кажа нещо полезно, но моля да ми простите, не искам да създавам впечатлението, че зная всичко и мога да отговоря на всеки въпрос.\nВчера вие говорихте за самоукорението и беше много важно да разберем, че не всички енориаши са способни да осъждат себе си и че този, който е психологически нездрав, следва да бъде посъветван да слави и да благодари на Бога за всичко, и тогава в душата му ще се зароди смирение. Целта винаги е една – да се придобие смирение, но пътищата към тази цел са различни. Не бихте ли могли да ни кажете как да разберем здрав ли е духовно човекът или не. Как например да различим кога е полезно да помним смъртта и кога не, защото склонните към самоубийство и психологически нездравите през цялото време са потопени в мрачни мисли. Как да отличим тези, които могат да преживеят духовния срам от онези, за които срамът се явява чисто психологически и затова е вреден и разрушителен за живота им?\nДа вземем случая, когато някой заплашва, че ще се самоубие. Понякога хората не смятат да извършат това, което заявяват, а само се опитват да ни уплашат. Така, един човек, който идваше при мен на изповед, постоянно ми говореше за своите помисли да сложи край на живота си чрез самоубийство. Остана при нас в манастира, а аз много се разтревожих за него и отидох при стареца Софроний за съвет как да постъпя. Когато възникваха трудни ситуации, винаги се обръщах към него, защото знаех, че неговите думи идват от друг свят. И отец Софроний чрез молитва получи отговор, че този човек въобще не мисли да се самоубива, но говори така, за да ми влияе, да ме шантажира. Посъветва ме така: „Отиди и кажи на този човек, че може да извърши това, ако иска, но само не тук в манастира, защото нищо лошо не сме му направили”. Така и направих и този човек дойде на себе си, вразуми се и никога повече не повтори тези заплахи за самоубийство. Разбира се, нямам такъв дар – да видя истинските намерения на човека, така че моето пастирско служение е полусляпо. За да могат ясно да се видят тези неща и да се постъпи като о. Софроний, трябва да имаме и такава молитва, каквато имаше той. Ако у нас няма такъв дар, то можем да помагаме на хората по друг начин, като им обясняваме същността на един или друг въпрос. Например, можем да кажем: „Вие искате да се самоубиете? Знаете ли, Вие сте прав, в нас нещо трябва да умре, така че желанието Ви не е лишено от основание. Но е важно да разберем какво именно трябва да умъртвим в себе си. Не трябва да убиваме себе си, а вехтия човек, който живее в нас, с всички негови греховни похоти, мисли и дела”. Трябва да предпазим и предупредим, че самоубийството е пълно разрушение на личността, а умъртвяването на определена нейна част в нас е освобождение и спасение. По такъв начин ние винаги се стремим да помогнем на човека, въпреки че готови рецепти, както казахме, не съществуват.\n* „The Awakening of the Heart by the Fear of God and by Bearing Shame in the Sacrament of Confession” – In: Zacharias (Zacharou), archim. The Hidden Man of the Heart (1 Peter 3:4): The Cultivation of the Heart in Orthodox Christian Anthropology, Kansas 2013, p. 60-85 (бел. прев.).\nТекстът представлява превод на Глава 3 от книгата. Глави 1 и 2 виж – тук и тук (бел. ред.).\nКраткък адрес на настоящата публикация: https://dveri.bg/wcdap


Волен Сидеров: ГЕРБ са ми длъжници - За Перник - zaPernik.com\nХоумИзвън ПерникВолен Сидеров: ГЕРБ са ми длъжници\nВолен Сидеров: ГЕРБ са ми длъжници\nПо думите му е много подозрителна позицията на мълчаливо съгласие на ГЕРБ, която означава съгласие за политическата разправа с АТАКА от инструментите ВМРО и НФСБ. „Това стана, след като заявих ясно, че съм против сделката за самолетите и това да се дават 2 млрд. лв. предварително. Това никъде по света не се е случвало.\nЦялата операция беше движена от силовия вицепремиер Каракачанов, с което той се сложи пред американците, за да бъде посочен като легитимната патриотична организация”, коментира лидерът на АТАКА.\nНа въпрос – дали АТАКА остава в управлението, Сидеров върна въпроса, като попита – в кое управление. И уточни, че партията му беше изхвърлена от ПГ и парламентарното мнозинство, както и всички заемани от депутатите позиции в комисии и делегации.\n„Всичко това се наблюдаваше с мълчаливо съгласие. ГЕРБ можеха да спрат действията и да проверят как стоят нещата и дали ВМРО и НФСБ са прави в озлоблението си към АТАКА.\nТе не казаха нищо. Може би от някое чуждо посолство са им казали – стига с тази АТАКА, да я натикаме в ъгъла. На практика те ни извадиха от управлението”, акцентира партийният лидер и уточни, че вече никой от малката или голямата коалиция не го търси. Сидеров коментира излизането си от парламента и припомни, че го е направил, за да спази думата си към избирателите и да не мами хората.\nНа въпрос – дали така не губи националното си значение, той отговори: „Аз не мога да загубя националното си значение, защото съм оставил след себе си идеология – 15 години политическа дейност и преди това публицистика.\nВсичко това не може да се зачеркне както им се иска на някои мои колеги във вече „разединени патриоти”. Не става така, по този детски начин.”


Парламентарните мравки тръгват от начина, по който избираме депутати - 24chasa.bg\nhttps://www.24chasa.bg/mnenia/article/9066439 Парламентарните мравки тръгват от начина, по който избираме депутати Парламентарните мравки тръгват от начина, по който избираме депутати 24 часа www.24chasa.bg\n29.09.2020 21:40; 24 часа\nБСП изгуби 10% от депутатската си маса - от 80 народни представители в началото на този парламент вече са 72-ма, след като 6-има напускат червената група.\nИ в този парламент доста депутати се разроиха вън от групите си, но това се случва във всяко Народно събрание след 1990 г. Или партийното ръководство изключва “предатели”, или те сами се отцепват с обяснения, че се чувстват като дисиденти, или че са нарочени за “враг с партиен билет”. Емблематични станаха “сините мравки” през 1991 г. - депутати, които напуснаха групата на СДС.\nНо всичко това нямаше да е такава драма, ако изборите бяха мажоритарни, а не по пропорционалната система. По много проста причина - мажоритарният депутат има силна зависимост от избирателя, пропорционалният - от ръководството, което пише листите.\nЗатова, когато той усети, че изпада в немилост и ръководството ще го “уволни” от следващите листи, напуска с гръм и трясък.\nМажоритарният вот обръща пирамидата: депутатите се съобразяват с избирателите, а партийното ръководство, от своя страна, е принудено да се съобразява с това.\nС други думи, при пропорционалната система депутатите с различно мнение са мравки, а при мажоритарната - глас, който партията трябва да чуе.


Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ - Цена - Продажба\nКомплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ\nПродукта "Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ" е добавен в кошницата!\nКомплект плашки и върток\nПродуктов код: M031419\nКод на производителя: 77309\nКомплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ включва най-разпространените размери плашки, заедно с върток за тях. Всички елементи са изработени от качествена инструментална стомана 9ХС.\n7 броя плашки: М3 - М12\nМатериал: инструментална стомана 9ХС\nКомплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ е практичен, здрав и устойчив на износване.\nБихте ли препоръчали Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ на други? Оставете Вашият коментар и оценка за продукта. Към ревютата\nЖелаете да Ви доставим Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ утре? Вижте нашите Условия за доставка.\nПлашка М12 х 1,25 - 1,75 мм Р6М5 MTX Плашка от бързорежеща стомана Р6М5 От 12.70лв. до 13.40лв.\nКомплект плашки ,М3 - М12 , плашка, плашки, СИБРТЕХ\nАко Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ който разглеждате не е най-доброто решение за Вас, може да разгледате повече продукти от СИБРТЕХ или Консумативи за режещи инструменти. Megahome.bg се старае да удовлетвори всички Ваши нужди и ще се радваме да бъдете наши клиенти!\nУспешно се абонирахте за по-ниска цена на Комплект плашки М3 - М12 8 части СИБРТЕХ. Очаквайте писмо в електронната си поща при понижаване на цената.


КЛУБ МАЗДА - БЪЛГАРИЯ • Виж темата - Мазда 6 2002 -2007, интерактивни електрически схеми\nДата и час: 17 Юли 2018, 11:45\nМазда 6 2002 -2007, интерактивни електрически схеми\nЗаглавие: Мазда 6 2002 -2007, интерактивни електрически схеми\nПубликувано на: 13 Окт 2015, 12:13\nПопаднах на доста интересен линк на интерактивни електрически схеми за Мазда 6 2002 - 2007, май е американско изпълнение но доста полезно ми се струва.\nЗаглавие: Re: Мазда 6 2002 -2007, интерактивни електрически схеми\nПубликувано на: 13 Окт 2015, 19:48\nНаистина интересно и добре направено\nПубликувано на: 13 Ное 2015, 16:24\nПубликувано на: 13 Ное 2015, 16:31\nПреди месец имаше повече информация.\nЯвно някой не си е платил навреме домейна...\nПубликувано на: 13 Ное 2015, 17:35\nКолеги довечера ще кача нещата на мой домейн да може да си ги гледате. Свалих ги преди да ги махне от този домейн.\nПубликувано на: 13 Ное 2015, 22:53\nКакто обещах качих файловете на този адрес:\nРазкрасих малко страницата, но си има работа. Също имам и няколко PDF-а сървис мануалс, ще ги кача скоро.\nKamen1973 харесва това\nПубликувано на: 17 Ное 2015, 16:51\nМного добра работа. И аз се опитах да сваля страницата, но се "счупиха" доста вътрешните линкове.\nНаистина добре се е получило.\nПубликувано на: 26 Ное 2015, 16:51\nБлагодаря, вече и аз го свалих. Преди изгубих доста време докато намеря, кой от кабелите отговаря на + на висоговорителя във вратата\nПубликувано на: 21 Мар 2016, 19:10\nРегистриран на: 09 Юли 2015, 23:31\nЗдравей те колеги имам проблем с чистачките на моята Mazda 6 2007.Разкачих акумолаторът и след като го закачих на ново чистачките не работеха.\nСтъклата ми трябваше да ги обучавам и нямаше проблем,но чистачките ми не работят отново.\nПубликувано на: 13 Апр 2016, 05:57\nПубликувано на: 16 Май 2016, 13:38\nMazda 2003 GG сме.\nЗдравейте, не мога да намеря схемата на управлението на волана. Някъде я бях набарал коя жица какво прави, но така и не разбрах от къде кой кабел управлява волана. Мисля, че auto data е това, което ми трябва. Гледам всичко дадено, но голяма част от линковете вече не работят.\nПубликувано на: 17 Май 2016, 08:59\nТова ли търсиш колега:\nПубликувано на: 17 Май 2016, 09:22\nДа, а ти имаш ли повече схеми за мазда 6, 2003, щото гледам, че си дал за мазда 2007\nПубликувано на: 17 Май 2016, 09:31\nето по-добре обяснена схема:\nhttp://voodootech.net/mazda6/complist.htm и пусни сърч за Cruise Control Switch Illumination / Audio Control Switch Illumination / Horn Switch (Clock Spring)(0922-205)\nне мисля, че има разлика в схемите на волана за фейслифтовата и преди това.\nПубликувано на: 10 Фев 2017, 18:38\nЗдравейте имам мазда 6 2003 дизел 121 кс.\nПод постъпката за чаши има две будки някой знае ли за какво са\nПубликувано на: 10 Фев 2017, 19:21\nДистанционното за Навигация и бутони за подгрева на седалките е предната, а задната за жиро сензора за dsc.\nПубликувано на: 17 Апр 2017, 19:13\nМного полезна информация,браво!\nПубликувано на: 21 Ное 2017, 21:52\nПубликувано на: 19 Фев 2018, 22:24\nНякой може ли да помогне - мазда 6 2004 дизел 136к. интересуваме от инжекторите до компютъра къде има релета и бушони.Колата гасне като направи 90 градуса и после не пали,трябва първо да изстине. Дава ми грешка р0200.