Разни мисли, разни недомислици: 2013\nВместо годишна равносметка\nПалачинките на свободата\nЗа съботната закуска\nНие, в главата ми\nОт главата си патя\nСловесни концентрати: Хенри Милър, "Сексус"\nСтрахът от самотата\nС други думи\nОт време на време, обикновено след като съм гледала към хиляда археологични предавания, ми хрумват някакви такива нелепости, като например дали някой ден останките и от моя дом няма да се окажат на дъното на нечии археологични разкопки? Дали невоъбразими хора от бъдещето ще сглобяват оцелели дребни парченца покъщнина и ще правят изводи за моето ежедневие, навици, храна, облекло? Дали ще открият името ми и някой ще заяви, че съм постигнала своеобразен вид безсмъртие, защото хиляди години по-късно някой все още го произнася? А дали и тези кости, които болят, скърцат и се съпротивляват, но все пак ме държат изправена, няма да се озоват провесени на закачалка в някой музей? Може би чуждопланетен музей на бита и живота на Планетата Майка? Може би космически музей, демонстриращ останки от онази раса, населяваща една синя планета, самоунищожила се преди да си е осигурила пътя към звездите?\nВ такива моменти, когато въпросите ме засипят и стените сякаш всеки момент ще се срутят, откривам, че ми остава само едно нещо - да престана да гледам археологични програми, да си пусна музика (новия албум на Пласибо, например) и да си направя горещ шоколад. Защото въпросите са безсмислени и абсурдни. Защото ние, очевидно, ще живеем вечно. Това е планът. Дотук добре.\nПубликувано от Дени в 22:42 ч. Няма коментари:\nТия дни превеждах тая песен за приятел. Сега като чета, забелязвам, че се е получило не зле. Странно, но това не винаги е ясно в момента, когато се пише. Различно звучи след време.\nА песента е добра.\nВ покрайнините на Йерусалим\nпристъпвам сам под взора на луната.\nИ въпреки милионите звезди\nсърцето ми блуждае на планета,\nописваща печална орбита\nоколо Априлската луна.\nИзгубен съм без теб, изгубен съм.\nИ нека кралството ми да се срине\nи да потъне в морските вълни,\nаз съм луд по теб, по тебе, луд.\nОт сенчести дълбоки долини\nдочувам скръбни древни вопли.\nНо с всяка стъпка виждам теб,\nна всяка крачка, само теб.\nЗвездите, песъчинки същи\nпо дъното на океан пресъхнал.\nКажи ми още колко? Кажи ми, колко?\nВ пустинята, говорят, има град,\nвсуе издигнат от владетел древен.\nНо днес съсипан е градът и в руините\nвятър вие с писък хищен.\nТова са те човешките дела,\nсъбрали наш'та арогантност.\nЗавинаги ще бъда пленник аз,\nако те вземе друг в дома си за жена.\nЗатворите са разрушени\nи враговете ми на свобода,\nно аз съм луд по теб, по тебе, луд.\nВ живота си не съм изпитвал\nтакава пълна самота.\nКралството ми необятно\nне струва пукната пара.\nИ в цялата история човешката\nпобеда няма ценна ни една без любовта.\nМакар да имаш силата да сринеш\nвсичко тук пред моите очи,\nа затворите са в руини\nи кралството ми разрушено\nпотъва в морската вода,\nаз съм луд по теб. По тебе луд съм аз.\nПубликувано от Дени в 23:26 ч. Няма коментари:\nЛее се навън дъждът.\nВсяка капка ми превежда\nи прилежно ги подрежда.\nпишат своите тропари\nс водни струи и мъгла\nвърху покривите стари.\nПлаче тихо есента.\nС нас дъждовно се прощава.\nИмам нова самота\nи отколешна забрава.\nПубликувано от Дени в 22:34 ч. Няма коментари:\nКакво се носи на рожден ден без рожденик?\nКакво се подарява на безсмъртен дух?\nКак се преглъщат сълзи и почерпки\nв един солено-жаден куп?\nКак се празнува, ако ти се плаче?\nКакво се пее, щом ти се крещи?\nКакво си пожелаваш, като духнеш\nзапалените восъчни свещи?\nКакво се чества на един ограбен празник?\nИ как се гледат хората в очи?\nДенят, когато той не остарява -\nсега... и всички други дни.\nПубликувано от Дени в 0:08 ч. Няма коментари:\nПонякога споменавам за семейната традиция в събота да се правят палачинки. Това всъщност не е съвсем вярно. Палачинки правим по всяко време. Всеки път, когато ни се доядат. Всички в нашето семейство - майка ми, брат ми и аз - умеем да ги въртим леяните пити, както ги наричаше баба. Брат ми се е научил от майка, после научи и мен. Веднъж бяхме носили домашния тиган чак на морето, защото иначе как ще се правят палачинки в наетото бунгало?\nСигурна съм, че повечето хора повече или по-малко обичат палачинки. Почти съм убедена, че няма човек, на когото изобщо да не му харесват. Има нещо крайно притегателно в тия тестени кръгчета. Има си ритуал на завиването с конфитюр и хапването, докато отделни сладки капчици тупват на чинията. Задължително е после да си оближеш пръстите, а накрая и самата чиния.\nНо аз бях почнала да казвам, че събота не е единственият ден за палачинки в нашето семейство и за това си има причина. Въпреки че родителите ми никога официално не се разведоха, баща ми се изнесе, когато бях на пет. Съвсем ясно си го спомням тоя зимен ден - ако се чудите дали децата помнят от толкова ранна възрст - помнят, всичко помнят. Но сега не става дума за това. Искам да кажа, че, след като той замина, майка ми трябваше да продължи... с всичко. Да живее, да ни издържа, да се грижи за нас, да ни пази. Тя никога не ни е говорила против него, но и никога не го е защитавала. Майка ми е силна и справедлива жена.\nКакво е изживяла тя самата, като е останала да гледа сама две деца не знам. Знам обаче, че направи всичко по силите си за нас, децата, тази промяна да има някаква, макар и минимална положителна страна. Докато живееше при нас, баща ми очакваше да се спазва строг ред - на обяд се яде супа, вечер гозба. За ракията трябва да има салата и айрян. Палачинките са само за закуска, само в почивен ден и то не всеки почивен ден. Същото важи за бухти, баници и прочее. Домакинските задължения на майка ми бяха ясни и не й се полагаше да се отклонява от тях.\nЗатова, когато той замина, единственото, което тя можеше да направи, за да завърти тази история към по-светла посока, единственият тих женски бунт, който можа да измисли, беше този: "От сега нататък", каза ни тя просто, "можем да си правим палачинки, когато си искаме! Ако искате да закусвате със супа и да вечеряте с палачинки или бухти - така ще правим. Ако искате, можете и пред телевизора да се храните!"\nМоже да не изглежда кой знае какво, но в онзи момент, за нас тримата, палачинките внезапно станаха изключително важни. От най-обикновена храна, те се превърнаха в символ, който да ни напомня, че не сме изоставени, а просто сме свободни.\nИ досега свързвам палачинките само с положителни емоции. Заслугата е изцяло на мама.\nПубликувано от Дени в 12:39 ч. Няма коментари:\nСъбота сутрин. Стоиш в междублоковото пространство, заето от автомобилите на отрудени граждани и от котки, похапващи кренвирш (това е целта на посещението на междублоковото пространство, да се нахранят котките). Ослушваш се. Кварталът още не е тръгнал по делата си - събота е все пак, може да се поизлежават. Обаче от всеки кухненски прозорец и всеки приспособен като кухня балкон се носи един и същ мелодичен звук - цвърчене на горещо олио. Пържи народът - бухти, мекици, банички и прочее благини. Вдишваш дълбоко - ароматът е опияняващ, плътен и безкрайно познат. Ето, там на втория етаж, са забравили някоя бухта, та е взела да попрегаря. Е тия пък пържат със свинска мас. Събота сутрин. Закуската цвърчи и... почти успява да заглуши цвъртящите стомаси на гладните граждани. След малко, когато всичко е изядено с домашен мармалад или сиренце, животът може да продължи, денят може да започне. Засега да се съсредоточим върху цвърченето.\nПубликувано от Дени в 12:44 ч. Няма коментари:\nТова от няколко дни се чудя дали да го пиша или не и дори сега, докато реално пиша, още не съм решила дали ще го пусна. Та, ако някой го чете, значи половината от мен е спечелила битката над другата половина... Изобщо, някакви битки са спечелени.\nЗначи, ето какво – миналата седмица се заключих в служебната тоалетна. Знам, че това звучи като идеалното начало на адски забавен виц, но не стана точно така. Виждате ли, нашите служебни тоалетни не са кабинки. Обособени стайчета са, с бетонни, облицовани с плочки стени и, както се оказа, с много плътни врати, заключващи се със секретен патрон (вярно, едната насилствено се раздели с патрона си).\nТа става дума за това, че при поредното посещение по зова на природата, след като затворих вратата, аз небрежно врътнах патрона, което е напълно ненужно, защото на етажа сме си две жени с шефката и всяка ползва своето си стайче. Обаче, какво да се прави, навик, заключих. А когато малко след това опитах да отключа... открих, че патронът се върти свободно и е скъсал всякакви отношения и връзки с езика, в момента здраво натикан в рамката на вратата.\nВсе съм чувала хората да казват „Цял изстинах“, и винаги съм смятала, че е просто израз. Сега се убедих, че се случва. Аз, видите ли, имам диво въображение (поне да служеше за нещо). И тоя сценарий – заключвам се в тоалетната и никой не ме намира два дни – се е играл в главата ми толкова пъти, че вече е част от редовния афиш. Вярно, в моите кошмарни фантазии това се случва в края на деня в петък, а сега реално беше по обед в работен ден и шефката и един колега бяха в офиса й, но паниката има любопитното свойство да елиминира логиката.\nТ.е. не, това не е съвсем вярно. Ето какво се случи. Докато си стоях втрещена пред заключената врата аз се... раздвоих. Това струва ми се е най-яркото доказателство, на което съм попадала за факта, че човешкият разум е надграждан над животинско минало. От една страна стоеше Деница, която се опитваше да изброи фактите хладнокръвно, от друга й се зъбеше една Деница, която беше, буквално и преносно – животно затворено в клетка. Изумително е колко малко е нужно и колко бързо се случва. Първоначално някак запазих самообладание и започнах да удрям по вратата, дано ме чуят и дойдат да ме спасят. След като това не даде никакъв резултат на логиката й беше връчено предизвестие да освободи терена, паниката разтвори мощни криле и... литна. Виках, тропах, блъсках, пищях, вилнях... не знам колко време. Доста време.\nКогато животинската ми персона се умори и се оттегли да се прегрупира, човешката някак успя да улови юздите и тихичко ми посочи: „хвани това... дръпни тук... махни капачето... издърпай това лостче... спри да риташ, това не помага... сега пак дръпни лостчето... смачкай патрона с крак... извади вътрешността... използвай я да завъртиш лостчето...“\nКогато патронът прещрака и вратата се отвори, ми се доплака. Аз не знам, не разбирам, как хората преживяват кризи, загуби, тежки и истински проблеми. За това кратко време затворена в тясна тоалетна без шанс да бъда чута (по закона за всемирната гадост по същото време в сградата работели асансьорни техници и всички отдали моите удари на тяхната работа) аз се простих с всякакви постижения на еволюцията и бях готова да си прегриза прословутия крак.\nТа не исках да го пускам това (май все пак ще види бял свят), защото звучи смешно и отстрани няма как да се разбере. Но истината е, че аз повече в служебната тоалетна вратата даже не я затварям плътно. Тая теория, че „парен каша духа“ се оказа повече от вярна. Значи това било човешкият опит – сбор от гадни опарвания. А дали има душевно алое вера?\nПубликувано от Дени в 17:04 ч. Няма коментари:\nПонякога случайно прелитащи стихчета се оплитат в перчема ми и се приютяват в главата ми. Понякога ги споделям с всички останали. Но друг път връзката не е добра или стихчето преминава твърде бързо, та само малка негова част се откъсва и ми се забожда в мозъка, останалото профучава по пътя си. Като тази сутрин в просъница:\n... а после светът се разпада\nи всичко потъва в мъгла,\nдогаря фалшивата клада\nи пак се завръща студа...\nЛошото е, че ми се ще да видя началото и края, но няма как да стане. Ето тези странстващи строфички, отделени от спътниците си, аз си ги наричам неродени стихчета. Ще взема да ги пускам и тях тук. Кой знае, някой може да е уловил останалото.\nПубликувано от Дени в 14:42 ч. Няма коментари:\nЕтикети: неродени, произведения\nТова вероятно само аз ще си го разбера. Знам, че съвпаденията са нещо обичайно. Но понякога ми се случват толкова подробни и точни съвпадения, че си струва да се запишат. Пълня един тефтер с такива случки, повечето нямат смисъл, освен в моята глава. Но ето едно от тази вечер.\nГледам нов сериал, "Слийпи Холоу". Главната роля, Икабод Крейн, се изпълнява от британски актьор, Том Майсън. В същия сериал, в ролята на съпругата му е Катя Уинтър. Том е симпатяга, "tall, dark and British", както се изразиха веднъж и, като с всички интересни актьори, тръгвам да разгледам в какво друго е играл. Повечето неща не съм чувала, но попадам на серия от "Инспектор Луис", британски криминален сериал, който ми е добре познат и любим. "Слийпи Холоу" е историческа хорър-фантазия. В серията на "Инспектор Луис" Том играе писател на исорически фантазии. Пак в тази серия участва и същата Катя Уинтър. А името на героя на Том, писателят, е... Дориан Крейн.\nПонякога съвпаденията са просто съвпадения. А понякога кой ги знае. Или съм обградена от съвпадения, или забелязвам твърде много. Или правя от мухат слон.\nПубликувано от Дени в 20:42 ч. 1 коментар:\nЕтикети: дневник, things that make you go hm...\nВинаги съм имала известни съмнения, но с времето всичко се изясни и фактите вече са ясно подредени.\nТри признака за моето обсесивно-компулсивно отклонение (чак до разстройство още не съм стигнала, но прогресирам с възрастта, забелязвам).\n1. Ако ще се мажат филии, маслото, пастетът или каквото там ще се маже, трябва да са максимално равномерно разстлани по цялата повърхност на филията и да покрива ръбчетата до самият край! Няма значение колко време ще отнеме това. Няма значение, че от това вкусът не се влияе, няма значение, че като нахапеш филията не ти пука колко добре е намазана. Направо шпакловам!\n2. Ако гледам филм и в някой кадър се съдържат предмети, които могат да се преброят, то филмът тябва да се спре на пауза и предметите да се преброят. Един бог знае колко пъти съм броила звездите в началото на филмите на Парамаунт. Още след първото преброяване научих, че са 22, но това по никакъв начин не ми спести нуждата да броя всеки път. Всеки път. Докато гледах безкрайните сезони на Закон и ред, безкрайно много пъти съм броила колоните пред входа на съдебната палата в Ню Йорк. Висулки по лампион, камъчета по колие, брой летви в дадена решетка.... Сега поне е лесно. Докато гледах филмите на касети подозирам, че ей заради това превъртане, за да се преброи нещо важно, разказах играта на видеото. Обаче не дай боже да пропусна да разбера от колко стъклени парчета се състои виража на нечия врата. Щеше дае смешно, ако не беше досадно.\n3. Предметите по бюрото трябва да са подредени под прав ъгъл един спрямо друг. И ако се разместят, трябва да се подредят пак. И пак. И който ги размести, трябва да си носи последствията.\nТака. Диагнозата е ясна. Сега остава да видим колко време ще успея да се укривам от компетентните органи.\nПубликувано от Дени в 20:51 ч. Няма коментари:\nЕтикети: дневник, недомислици\nНякъде сред дните, през които преминаваме без особена мисъл и без никаква идея за нещо необичайно или забележително, се крие един по-особен ден. Всички знаем своя начален ден, първата си дата като човешки индивид, и всяка година отброяваме нарастваща годишнина от тази дата. Но някъде се спотайва другият ден, последният. Без да знаем кога, без да да можем да я отбележим по какъвто и да било начин, всяка година преминаваме през датата, която някой ден ще бъде издълбана в надгробния ни камък отвъд тирето. Дали някой някъде отброява намаляващи числа? Дали това е броене до края... или е предстартово?\nПубликувано от Дени в 14:19 ч. Няма коментари:\nЗапознати ли сте с тия сладкарски изделия, наречени паста Праскова? Не, не ги бъркайте с дребните сладки Прасковки (те си заслужават отделна прочувствена ода). Става въпрос за това сладкишче, състоящо се от две пандишпанови полукръгчета, слепени със сметана (а в стария, соц вариант с плътен маслен крем, който в зависимост от съдържанието на захар, понякога можеше да си мине за чист бутер), напоени с достатъчно сироп за гръцка баклава и поляти (къде по-обилно, къде не) с плътна жълта глазура, носеща далечен и много бегъл нюанс на прасковена есенция (не дай боже мисълта за истински плод да се намеси, докато се опитваш да си втърдиш вените с тая сладост).\nНе знам с другите как е, но лично за мен ей тая глазура винаги е била главната причина да ги ручам пастите Праскова. И тая вечер пак заради глазурата си купих. Няма такова усещане, както като ти се вдъвче между зъбите и просто усещаш как глюкозата се влива директно в потока на кръвта и обещава нощни приключения и бодър дух. Докато си похапвах виновното удоволствие се сетих една случка от преди вече доста години.\nРече комшийското момиче, моя близка приятелка, че й се яде паста праскова. Ама вече денят преваля. Обаче като каза, искам, та искам. И какво да правим, не като да имаме някаква работа или да ни чакат мъже или деца, казвам й: "Давай, мацо, отиваме да търсим праскови."\nОбиколихме всички отворени квартални магазини - това беше в зората на човечеството, когато още си нямахме Мол да ни осветява пейзажа целонощно. Обиколихме и магазините на съседната махала. Обиколихме няколко будки за цигари и вафли, ей така, защото човек като се надява, какви ли не глупави идеи му хрумват. Сетихме се за няколко магазета, дето иначе никога нямаше да забележим, че съществуват.... вече съвсем окъсняхме, обаче, пусто, яде му се на момичето Праскова. Най накрая минахме покрай една вече затворена сладкарница (защо не сме се сетили първо за нея, нямам обяснение), а вътре, зад затворена и вероломно зарешетена витрина... цяла тава пасти Праскова. Съдбата, както казват, е кучка, и обича да ни гледа сеира. Постояхме с комшийското момиче, поточихме лиги (то след толкова обикаляне и аз се бях настроила на прасковена тема, пък се прибрахме).\nТази история няма поука. Няма тънък под- над- или околосмисъл. Исоторията е ясна и недвусмислена - истинските, чисти, просто (е, понякога причиняващи диабет) удоволствия в живота са кът. Яжте си Прасковите и се радвайте на всяка лепкава хапка.\nАз така направих тая вечер.\nПубликувано от Дени в 19:25 ч. Няма коментари:\nЧета книга в електронен формат. За човек като мен, който изтръпва при мисълта за съсечените гори и техните хартиени мощи, електронните книги са гениално изобретение, великолепно. Мисълта за цяла библиотека в една малка непретенциозна кутия е вдъхновяваща, окуражителна, успокояваща.\nВ същото време обаче, около 1/5 (може да е и 1/4) от обема на стаята, в която чета, е изпълнен с книги. Стари книги, нови книги, художествени книги, документални книги, романи, повести, разкази, стихове... Книжни книги. Събирани години наред, обобщени в една малка сплотена книжна общност. Някои отваряни по-често от други, някои обичани повече от други, но всички, всички ценени.\nЕлектронната книга, която чета, е по-нова и разширена версия на същата книга, чийто оригинал имам на хартия. Докато чета електронната версия, сравнявам с хартиената. И докато разлиствам старото томче, ме лъхва уникалната, безподобна, упоителна миризма на книжна книга - комбинация на крехка хартия и старо мастило. Същата миризма, стократно усилена, изпълва всяка библиотека на света. В книжарниците не е същото - там цари миризмата на новите книги, на дърветата, които тепърва осъзнават в каква форма са се преродили.\nТази стара миризма носи смесени чувства. От една страна неизбежната вина заради унищожената, смляна и преработена дървесина. От друга неизбежната радост заради завинаги запечатаните, магически истории. Откривам, че електронните книги са чудесни. Но се възприемат най-добре, ако ги чета, забила нос между страниците на истинска хартиена книга. Сложно удоволствие е четенето. И това преди още да стигнем до самите думи.\nПубликувано от Дени в 15:23 ч. Няма коментари:\nДа се отдадеш абсолютно и безрезервно на жената, която обичаш, да строшиш всички окови, освен желанието да не я загубиш – това е най-ужасната окова на света.\nСградите, опразнени от своите служители-автомати са по-пусти от гробници. Когато машините бездействат, създават празнота по-дълбока и от самата смърт.\nТялото ми тежи като олово, когато го хвърлям в леглото. Веднага потъвам в дълбочините на съня. Това тяло, превърнало се в саркофаг с каменни дръжки, лежи абсолютно неподвижно. Сънуващият се възнася над него като пара, за да направи околосветско пътешествие. Заспалият напразно търси образа и формата, съответстващи на ефимерната му същност. Като небесен шивач той пробва тяло след тяло, но всички те не са му по мярка. Накрая е принуден да се завърне в собственото си тяло, да надене отново оловния калъп, да стане затворник на плътта, да продължи да живее с апатията, болката и скуката.\nПисането трябва да бъде акт, лишен от преднамереност. Думата трябва сама да изплува от дълбините като океанско течение. Детето няма нужда да пише, то е невинно. Човек пише, за да изхвърли отровата, която е натрупал поради фалша на своя живот. Опитва са да възроди невинността си, но единственото, но единственото, което успява да направи (чрез писането), е да зарази света с вируса на своето разочарование. Никой не би написал и една дума, ако имаше куража да изживее това, в което вярва. Вдъхновението му е изкривено изначало. Ако наистина желае да създаде свят от истина, красота и вълшебство, защо слага милиони думи между себе си и реалността на този свят? Защо отлага действието – освен ако всъщност не желае, както всички други, власт, слава, успех. „Книгите са погребани човешки действия“, казва Балзак. Но прозрял тази истина, той все пак съзнателно предава ангела на завладелия го демон.\nИстински великият писател не иска да пише – иска светът да е мястото, където той да изживее живота на въображението си.\nПисателят получава полагащото му се удовлетворение само, когато се появи някой, който гори с пламъка, разпален от него в миг на уединение. Честната критика не означава нищо. Писателят има нужда от невъздържана страст, огън за огън.\nПомните ли Кирилов? Онзи герой на Достоевски, който се бе застрелял или обесил от прекалено голямо щастие? Ето това бях аз. Идеше ми да застрелям всички – толкова бях щастлив...\nАко се намирах в тълпа, сигурно бих си избрал най-безотговорния индивид заради удоволствието по-късно да го зачеркна от списъка си.\nДълбоко в съзнанието си винаги таях намерението да изненадам един ден приятелите си, като си платя всички дългове.\nАко една жена е способна да събуди любов у един мъж, тя трябва да може да буди любов и у други мъже. Да обичаш или да бъдеш обичан не е престъпление. Истинското престъпление е да накараш един човек да вярва, че тя или той е единственият, когото някога ще обичаш.\nКак можеш да си приятел с такъв човек? Той иска да си приятел на скръбта му.\nТова бе тайната на неделимия човешки атом, основата на душата, блуждаеща из мазето на всеобщата мизерия. Доктор Кронски бе престанал да съществува. Останаха само болката и страданието, функциониращи като положителни и отрицателни електрони сред необятния атомен вакуум на загубената самоличност.\nТялото бе заложник на смъртта!\nСмъртта вече бе влязла във владение и бе пленително да гледаш как си върши работата. Смъртта винаги присъства. Смъртта се спотайва в тъмните ъгли и чака удобен момент да надигне глава и да удари. Това е единственото, което ни свързва – постоянното присъствие на смъртта във всеки един от нас.\nТой бе неподвижна гробница от факти и цифри. Умираше от статистическо разтройство.\nФорт Огълторп бе добро място за Стенли: там той стана пияница, комарджия и крадец. А от това писмата му станаха интересни.\nТой бе суетен, саркастичен, груб, неискрено щедър, романтичен като стара проститутка, верен като глупак и в същото време подъл до мозъка на костите си.\nТази нощ навън е топло и тревата е като кадифе. Няма защо да седим у дома и мълчаливо да се убиваме.\nОще малко щастие и той щеше да стане опасен човек. Опасен, защото да бъдеш непрекъснато щастлив, значи да подпалиш света. Да накараш света да се смее е едно. Да го направиш щастлив е съвсем друго. Никой не е успял да го стори. Всички личности, които за добро или зло са повлияли на света, винаги са били трагични фигури.\nИзкуството те прави неспокоен, неудовлетворен. Нашата индустриална система не може да си позволи това да се случи – и ти предлагат малки утешителни заместители, за да те накарат да забравиш, че си човешко същество. Скоро изкуството ще изчезне. Ще трябва да плащат на хората, за да отидат в музей или на концерт. Не казвам, че това ще продължи вечно. Не, точно когато всичко е уравнено, когато всичко тече като по вода, когато никой не протестира, никой не е неспокоен или неудовлетворен, тогава ще настъпи сривът. Човекът не е създаден да бъде машина. Странното е, че всички утопични системи на управление винаги обещават да направят човека свободен, но първо го заставят да работи като часовник. Поробват личността, за да освободят човечеството.\nВ края на краищата човек става нещо, за да бъде това нещо – що за забавление е това, непрекъснато да ставаш?\nТворецът е инструмент, който регистрира нещо, вече съществуващо, нещо, което принадлежи на целия свят и нещо, което, ако той е наистина творец, е задължен да върне на света.\nИзражението ми беше като на Джак Изкормвача, който търси сламена шапка в нощно гърне.\nКогато болката ни остави, животът изглежда прекрасен, дори без пари, приятели или големи амбиции. Да дишаш леко, да вървиш, без да се страхуваш от внезапен спазъм или схващане. Тогава лебедите са много красиви. И дърветата също. Дори автомобилите. Животът се пързаля на ролкови кънки. Земята е бременна и непрекъснато ражда нови магнитни полета пространство. Виж само как вятърът навежда малките стръкове трева. Всеки стрък усеща всичко, откликва. Ако самата земя нещо я боли, ние нищо не можем да направим. Планетите не ги болят ушите. Те са имунизирани, макар и в себе си да носят неизказана болка и страдание.\nБяхме заловени на местоудоволствието.\nБелък – един чувствителен човек, учен, за когото историята на Европа бе живо спомен, бе решил да стигне пеша от Париж до Рим само с раница и здрав бастун. И го бе направил. По пътя се случили всички онези неща, които се случват на път. За първи път разбрах разликата между процес и цел, за първи път осъзнах, че целта на живота е самото му изживяване.\nОбичам от сърце и душа, тя е всичко за мен. И все пак, тя по нищо не прилича на жените, за които съм мечтал, на онези идеални същества, които боготворях като момче. Тя с нищо не отговаря на заченатото в моите дълбини. Тя е абсолютно нов образ, нещо чуждо, нещо, което Съдбата бе захвърлила на пътя ми от някакво незнайно измерение. Гледам я, обичам всяко късче от нея, но усещам, че целостта някак ми убягва. Любовта ми расте, но тя, съществото, което търся с отчаяна, гладна любов, ми убягва като философския камък. Тя е напълно моя, почти робиня, но аз не я притежавам. Аз съм притежаваният. Аз съм притежание на любов, каквато досега не бях познал – любов завладяваща, абсолютна, любов стигаща до палците на краката ми и до чернилката под ноктите ми – но ръцете ми са обречени завинаги да блуждаят, да се протягат, опитвайки се да сграбчат нищото.\nНямал съм нечисти мисли спрямо нея. Никога не съм я желал, никога не съм копнял за ласка. Обичах я така дълбоко, така абсолютно, че всеки път, когато я срещнех, се раждах отново.\nГалех гърба й, както бих галил хълбоците на лъвица.\nУсещах у себе си огромност и изобилие, бях в настроение да се наслаждавам на собствените си мисли.\nКато се върна в къщата ще седна и ще опитам да мисля. Може би ще заспя.\nЗа всяка ситуация той имаше кратка история. Напомняха ми на прости, хомеопатични лекове, малки топчета истина, облечени в някакво безвредно покритие. След това никога не можеш да ги забравиш. Ние пишем дебели книги, за да изложим една проста идея. Източните народи разказват една проста история, която се забива в съзнанието ти като диамант.\nСпомних си деня, когато за първи път в живота се погледнах в огледалото и осъзнах, че се взирам в непознат.\nНикога не бе ме разбирал наистина. В момента, в който бе заподозрял, че съм различен, ме бе отрекъл.\nНе харесвах тяхната повърхностна сериозност. Истински сериозният човек е весел, почти безгрижен. Презирах хората, които нямайки своя собствена същностна тежест, се занимават с проблемите на света. Човекът, който непрестанно се тревожи за състоянието на човечеството, или няма свои собствени проблеми, или не желае да ги осъзнае. Говори за множеството, не за малцината освободени, които, промислили нещата са привилегировани да се идентифицират с цялото човечество и по този начин да се наслаждават на най-големия лукс – да служиш на другите.\nТрудът е дейност, обратна на съзиданието, което е игра и тъкмо защото не притежава друга причина за съществуване, освен себе си, е висшата мотивираща сила в живота. Казал ли е някой някога, че Бог е създал вселената, за да си намери работа?\nЗащо красивите лица така ни преследват? Дали необикновените цветя нямат зли корени?\nКазват, че най-щастливите народи са тези, които нямат история. Тези, които имат, които са я градили като че ли чрез достиженията си, само подчертават вечността на борбата. Те също изчезват един ден, също като онези, които не са положили никакви усилия, а просто са живели и са се радвали на живота.\nСветът не трябва да бъде привеждан в ред. Той е самото въплъщение на реда. Ние трябва да влезем в хармония с този ред, да разберем каква е същността на световния ред, за разлика от измисления от всеки от нас ред, който се опитваме да наложим един на друг. Силата, която копнеем да притежаваме, за да помогнем да възтържествува доброто, истината и красотата, се оказва, ако можем да я имаме, само средство да се унищожаваме един друг. За щастие сме безсилни.\nТой (Бродуей) бе там като ръждив пирон в дървена греда, захвърлена от зимна буря на запустял плаж. (...) Гредата, осезаема част от веществения свят, си лежи там, изпълнена с жизнен опит, изпълнена с тайнственост. Някакъв човек е забил този пирон някъде, някога, някак. Имало е причина. (...) Сега гредата лежи там. Пиронът е ръждив, но, за Бога, това е повече от един ръждив пирон – в противен случай всичко е безумно и безсмислено...\nКронски може би беше много по-добър приятел, отколкото някога съм го смятал. Само ако не се опитваше така ревностно да стигне до същината ми! Само да престанеше да ме разгадава.\nНямах нищо против да ревнувам, ако можех да видя с очите си силата, която тя притежава – да кара другите да я обичат. Моят идеал бе жената, сложила света в краката си. Ако знаех, че има мъже, неподатливи на очарованието й, щях съзнателно да й помогна да ги оплете. Колкото повече обожатели трупаше, толкова по-значим бе моят личен триумф. Защото тя обичаше мен, в това нямаше никакво съмнение.\nНякои хора, лишени от собствения си блясък, се стремят да се сдобият с душата и духа, на онези, които ги привличат. Те улавят всеки лъч светлина. Отразяват я с всеки фасет на гладното си същество. Щом светлината се насочи към тях, моментално лумват и също толкова бързо изгасват. Колкото по-силна е светлината, която ги огрява, толкова по-блестящи – и ослепителни – изглеждат. Те са особено опасни за лъчезарните хора. Точно тези ярки, неизтощими слънца най-страстно ги привличат...\nБезумно ли бе да мисля, че опитвайки се да се унищожи, тя бе открила, че е вече унищожена? Дали смъртта не се бе отдръпнала от нея, тъй като бе разкрила измамата?\nПубликувано от Дени в 16:40 ч. 2 коментара:\n"Артър Нюман" се оказа учудващо добър филм.\nВ началото един изгубен духом Уолъс Ейвъри решава да се изгуби и телом в търсене на Артър Нюман. Уолъс е скучен, самотен провалил се мечтател. На Артър играта му върви. Намира си и спътница, готова да се изгуби заедно с него в съдбите, животите и домовете на разни хора, които учудващо са успели да открият себе си без чужда помощ.\n"Цял живот съм бил Артър Нюман, Уолъс Ейвъри е бил просто натрапник", казва нашият герой в началото на Голямото си Приключение.\nВ края обаче разочарован от Артър и неговия неосъществен потенциал, той вижда простата истина:\n"Знаеш как е - губиш нещо, което си мислил, че не искаш и до края на живота си се опитваш да си го върнеш."\nНякъде по пътя в търсене на Артър, Уолъс намира себе си и силата да бъде себе си. Мисля, че знам точно къде и кога.\nВ един от временно заетите животи, в един чужд дом, Артър отваря малка книжка, в която Уолъс прочита тези думи:\n"For fear you will be alone\nyou do so many things\nthat aren't you at all."\nНе мога да не се сетя за Мелкиадес, който бил в смъртта, но се завърнал, защото не могъл да понесе самотата. Мисля, че същото се случи и с Уолъс Ейвъри.\nПубликувано от Дени в 23:55 ч. Няма коментари:\nчетвъртък, 10 октомври 2013 г.\nПреведох едно стихче. И докато си човърках новия телефон, се заиграх с диктофона (знам, че не се нарича така, но аз ще си го наричам както искам), та взех и го записах в оригинал - разбира се драматично и изразително.\nЕто превод, ето и глас.\nБършете щом трябва праха, но нали\nпо-ценни са ваш'те писма и бои?\nКейк изпечете, посадете фиданка\nпоразмислете върху „искам“ и „трябва“.\nБършете щом трябва праха, но реките\nкой ще преплува и изкачи планините?\nМузика, книги кой ще попие,\nприятели верни в живота открие?\nБършете щом трябва праха, но светът\nви мами със слънце и вятър чевръст.\nТанцуват снежинки, валят дъждове\nи всеки ден само веднъж ви зове.\nБършете щом трябва праха, но помнете\nстарост задава се не тъй далече.\nИ щом със света се сбогуваме зная\nсамите ний прах ще бъдем накрая.\nПубликувано от Дени в 14:02 ч. Няма коментари:\nМалък нов разказ. Много малък. Не съвсем нов. Върти ми се из главата вече няколко години, та реших да го запиша, преди окончателно да съм го забравила. В "11/22/63" Джейк Епинг беше казал, че "понякога пурата е просто дим, историите са просто истории". И тази така. Не търсете смисъл под смисъла, не дълбайте за подтекст. Няма. Просто... историйка.\nОт съседната стая се разнесе болезнен писък.\nНора, задълбочена в текста, който пишеше, се стресна и на компютърния екран се появи кратка безсмислена поредица символи.\n– Така значи се раждали новите думи? Значението на тази може да е: „инатливите сестри са абсолютна напаст“.\nТя стана от мястото си и тръгна по посока на виковете. Завари сестра си свита на дивана, покрила лицето си ръце.\n– Добре, този път кое е?\n– Лявото – изхлипа сестра й.\n– Сега трябва да си махнеш ръцете. Знам, че боли, но няма как иначе да ти помогна.\nПроблемът на Мартина с очите беше започнал, когато тя беше осъзнала, че не може да различава номерата на приближаващите автобуси. После беше забелязала, че сяда все по-напред в киносалона, защото не може да чете надписите. Накрая, когато безбожно беше подранила за една среща, защото не беше видяла правилно часа на стенния часовник вкъщи, тя се предаде и призна, че е късогледа като сова. За нещастие беше също суетна като млада жена и страхлива, като медицински неграмотна млада жена. Затова от трите възможности, които й предложи очният лекар: очила, лещи и лазерна корекция, тя си избра лещите.\nИма хора, на които лещите пасват толкова безпроблемно, та дори забравят, че ги носят. Марта не беше от тези хора. Почти веднага очите й кръвясаха и тя заприлича на статист във филм за зомбита. А малко след това се появи истинският проблем – лещите се разместваха. Без предупреждение и без особена причина в един момент някоя от тях се приплъзваше и се забиваше болезнено под клепача й. Първият път Нора ужасно се беше изплашила от крясъците на сестра си. Сега вече беше просто ядосана.\n– Добре, знам, само секунда. Вдигна глава, отпусни лице, иначе как ще я извадя от там?\nМарта вдигна глава, а Нора се възползва, че за момента сестра й не може да говори, за да си каже своето.\n– Не мога да разбера защо доброволно си ги причиняваш тия мъки. Наистина ли мислиш, че лазерната операция ще е по-лоша от това? Ти буквално се самоизмъчваш! Ако човек отказва де се храни, го обявяват за анорексик и го лекуват. А как се нарича човек, който умишлено си причинява болка? Досега не бях забелязала да имаш мазохистични наклонности...\n– Млъкни и ме остави на мира! Няма да дам да ми изпържат очите с някакви лазери!\n– То скоро няма и да се налага, защото ще останеш без очи. Ти нали разбираш, че те всъщност знаят какво правят? Обаче като си такъв инат, следващият път сама си вади лещите от кръвясалите очи.\nОколо седмица по-късно Марта започна да обмисля идеята за лазерната корекция. Нора подозираше, че, колкото и да беше ужасна болката, сестра й щеше да продължи да я понася, но ярко червените очи жестоко й разваляха външния вид. Поне един случай, в който от суетата има полза, реши Нора.\nНа нея се падна да запише час на сестра си и да разучи дали лекарят има бивши пациенти, чиито процедури са се объркали ужасно и сега вместо очи те имат овъглени дупки. Думите бяха на Марта, но тя вече се беше предала и мрънкаше само за форма. Освен да запише час, от Нора се очакваше също да придружи сестра си, нищо че имаше да пише и дипломна работа. Все пак тя беше Голямата Сестра и задълженията й не изчезваха, само защото трябваше да завърши някакъв тъп университет.\nСлед като Нора отново и отново обеща да не мърда от чакалнята и след като изтърпя сълзливото сбогуване на сестра си, като че ли извадено от латино сериал, отведоха Марта за процедурата й.\nЩеше да отнеме към половин час, а Нора нямаше какво да прави, освен да чака.\nПовечето помещения наоколо бяха със стъклени стени и хората, бързащи всеки по своите си задачи, изглеждаха като мравки в детски мравуняк. Точно като мравките и те не подозираха, че някой отвън ги наблюдава, пленен от динамиката на движенията им. За Нора процесът на общуване между хората беше възхитителен. Идеята, че съществуват толкова много езици, диалекти, професионални и улични жаргони и всякакви други системи, създадени и съществуващи само, за да свързват хората и да им позволяват да споделят електрическите импулси, препускащи из главите им, винаги я беше изумявала. Затова си беше избрала да учи езикознание, а за дипломната си работа беше решила да разгледа връзката между езика и другите, неезикови форми на общуване. Всичко това се въртеше в главата й, докато разглеждаше болничната обстановка около себе си.\nВ далечния край на коридора една медицинска сестра влезе в стаята на някакъв пациент. Докато я гледаше Нора внезапно осъзна, че разбира какво казва сестрата. При такова разстояние и след като между двете имаше няколко стъклени стени, това естествено беше невъзможно. Нора реши, че е почнала да халюцинира от умора, но почти веднага разбра какво се случва. Сестрата беше вдигнала ръце пред себе си и използваше жестомимичен език. По-точно опитваше да го използва. Доста непохватно, ако и съвсем усърдно, тя питаше някого дали изпитва болка и къде точно.\nНора, горещ привърженик на идеята, че няма случайни неща, беше удивена, че същите жестове, които самата тя упражнява вече години наред като част от образованието си, внезапно оживяват пред очите й. Любопитството й се изпъна като струна и я затегли към чуждата стая, медицинската сестра и невидимия за момента пациент.\nДокато приближаваше, Нора реши, че сестрата вероятно учи жестомимичния език и си е намерила празна стая, в която де се упражнява, защото от този ъгъл леглото изглеждаше празно. Беше вече на крачки от стаята, когато видя, че краката на пациента стигат доста навътре от долната табла на леглото, защото пациентът е дете.\nКогато забеляза, че сестрата наистина се затруднява с жестовете, Нора се реши да подаде нос в стаята и да попита дали може да помогне. Личеше си, че жената е искрено облекчена. Вероятно беше изкарала някакъв служебен курс, но сигурно е било отдавна или курсът е бил съвсем повърхностен. Докато помагаше на сестрата и пациентката да разговарят, Нора научи повече подробности за детето. Малката беше глухоняма по рождение. В болница беше заради някаква най-банална левкемия, усложнена от особености в кръвната група на детето, която правеше почти невъзможно откриването на донори на костен мозък. Всъщност тези подробности Нора научи след като със сестрата излязоха от стаята. Освен това, пациентката се казваше Роза.\nРоза. В момента, в който Нора чу това име, тя разбра, че момиченцето няма семейство. Не че е невъзможно някой умишлено да кръсти дъщеря си Роза, но Нора просто знаеше, че това е име, което персоналът в някой детски дом би дал на дете, изоставане без дори още да е кръстено. Разговорът потвърди това, което тя вече подозираше. Детето е било оставено в дом тъкмо, защото е родено глухонямо, а семейството вероятно не й е дало име, за да не създава излишни емоционални връзки.\nСлед като със сестра си бяха загубили родителите си и по-големия си брат в една ужасна катастрофа, Нора отдавна вече имаше своите съмнения в божествената любов. Сега, когато се запозна с препатилата малката пациентка, реши, че какъвто и бог да има, той трябва да е много зъл или ужасно разсеян, та да изпрати толкова беди на едно малко момиче.\nИма някакво спокойствие в това да си средно дете. Знаеш си, че няма да си галеникът на семейството, но знаеш и че не зависи от теб да бъдеш пример и защитник за по-малките. Всички просто те оставят на мира. Има свобода в това да си средното дете. Катастрофата не просто беше лишила Нора от по-голямата част от семейството й, но беше променила и тази нейна роля. Внезапно свободата й беше отнета и тя се беше превърнала в Голямата Сестра – с отговорности, задачи и проблеми, които изобщо не беше очаквала. Тя естествено ги изпълняваше, но понякога едва прикриваше раздразнението си. Както сега, когато си губеше времето в тази болница, вместо да се занимава с дипломната си работа.\nКогато изведоха сестра й от процедурата – на количка, съвсем безпомощна с покритите си очи – емоционалната реакция на Нора беше колкото силна, толкова неочаквана. Завладяха я едновременно тревога гняв. Разумът й знаеше какво се случва и защо. С ума си тя разбираше, че зрението на сестра й е било временно отнето, но това е за добро. Всичко останало в личността й, някакъв древен свиреп инстинкт, крещеше, че тези хора са наранили нейното любимо същество и тя сега трябва да им издере лицата за наказание!\nИмпулсът беше толкова силен, че тя болезнено впи нокти в дланите на свитите си юмруци. Изглежда без да усети с времето от Голяма Сестра се беше изкачила няколко стъпала до Заместник Майка. Най-неприятно беше усещането, че голяма част от гнева й е насочен към нея самата. Тя беше убедила Марта да се подложи на процедурата. Тя и само тя я беше поставила в това положение. Чувството за вина беше потресаващо. Желанието да спаси сестра си от всичко болезнено и тъжно – непреодолимо.\nНора пое дъх и си избистри главата. Достатъчно прозрения за един ден. Време беше да се прибират у дома.\nНякъде звънеше телефон. Неистово, упорито, пронизително. Звънеше нейният телефон. Нора опипа нощното си шкафче с непохватни от съня пръсти. Навън още не беше почнало да се съмва. Време, което само изключителен оптимист би нарекъл ранна утрин. Кой можеше да я търси толкова рано.\nГласът отсреща беше професионален и любезен. Представи се като някакъв доктор и каза, че се обажда от болницата. Същата болница, където беше минала процедурата на Марта. Нора се събуди рязко и окончателно. В гърлото й заседна буца, сърцето й заби оглушително. Нещо се е объркало, нещо с уж простата процедура не е наред... В следващия момент спомените й си дойдоха на мястото – процедурата беше минала успешно и Марта вече беше вкъщи, заспала в собствената си стая. След началното объркване, Нора реши, че е най-добре да обърне внимание какво й говорят, вместо да се стряска излишно.\n– ... кръвната проба на сестра ви е взета като част от предварителните изследвания на пациента и никой не е имал намерение да проверява нещо друго. Но виждате ли, в системата ни тези неща се засичат автоматично.\n– Какви неща? Какво се е случило? Нещо със сестра ми ли не е наред?\n– О, не сестра ви е съвсем здрава млада дама. Говоря за съвпадението. Вижте, тук имаме едно дете с левкемия, за което не можем да намерим донор. Поне досега не можехме. Оказа се, че сестра ви почти идеално пасва на всички показатели. Знам, че това е необичайно, но нали разбирате, става дума за малко дете. Дали сестра ви не би се съгласила да стане донор на костен мозък?\nНяма случайни неща. Това за Нора беше почти мантра. Беше я възприела след катастрофата, когато имаше нужда да вярва в нещо подобно. Да вярва, че всяко нещо има своята причина и, ако родителите й брат й са били отнети, то за това има по-висша цел. Няма нищо случайно, но има всякакви съвпадения.\nМарта беше очарована от идеята, че само тя може да спаси малкото момиченце – все пак, това я правеше много специална. Но не достатъчно, та да се подложи на болезнената, а и рискована процедура по извличане на костен мозък. Но Марта си имаше сестра. Голяма Сестра. Още докато обсъждаха този въпрос, Нора вече имаше смътна идея какво ще се случи. Самата тя предложи да я тестват като възможен донор. Пробата съвпадна идеално. Трансплантацията мина успешно. Останаха да се приключат само подробностите.\nПоетът беше казал: „Какво е едно име? Туй, което зовем ний „роза“, ще ухае сладко под всяко друго име.“\nЕ, Роза щеше да си има ново име. Ново фамилно име. Нора лично щеше да й го даде, заедно с нов живот и нов дом. Марта пък щеше да получи и да изпита свободата да бъде средна в семейството, което за първи път от години насам растеше, вместо да се смалява.\nЛекарите в болницата бяха казали, че вероятността да попаднат на донор за малката Роза е била толкова нищожна, та това може да се счита за чудо. Нора беше доста по-предпазлива и внимаваше да не се увлича от такива драми. Кой знае, може би чудото е просто съвпадение с други думи.\nПубликувано от Дени в 11:41 ч. Няма коментари:\nсряда, 18 септември 2013 г.\nДнес след работа се поразходих на пук на вятъра, който проявява вулгарно любопитство и държи да прерови и преобърне целия ни малък град, че даже и да ни бръкне под полите и из пазвите. Търсех изостанали орехи по кварталните дървета. Мама я мъчи някакъв грип и вече няколко пъти споменава, че й се хапват пресни орехи. А аз съм забелязала за себе си, че когато не ти е добре, хранителните желания не са случайни и, ако успееш да хапнеш това, което ти се яде, сякаш някой с ръка ти взема болката или ти обира температурата. Обиколих дузина дървета (не знам пчели, оси и прочее дребен жилат добитък как издържа да го прави това по цял ден), събрах две шепи орехи, а тук там намерих и някой червив. И се замислих, ако е вярно, че орехите са чиста храна за ума, червеите, които са излюпени в орех и цял живот са се хранили само с орех, дали се превръщат в чиста проба мозък? Или как беше то при тях – ганглий?\nДокато обикалях кварталната флора и търсех да й отвлека отроците, се загледах по-внимателно в дърветата. Сещам се как за дървета, които почти са си увили стволовете едно в друго, се казва, че са се прегърнали. Дръжки. И аз страдам от романтични напъни, но си има места, където романтиката е приложима и случаи, когато просто не пасва. Когато видя две дървета, толкова близки, та почти са се сраснали, аз не мисля за тяхната горяща любов, а за неугасващата човешка глупост, поради която фиданките се засаждат твърде близо една до друга, без да се мисли, че дърветата стават доста едри, и само след няколко години те вече буквално се избутват едно друго за място под слънцето.\nПръстта под дърветата на места е покрита с чакъл, пръснал се от близък строеж. Сетих се как от прозореца на влака тия дни видях каменоломна (видях и един цял хълм съставен само от човешки боклуци, но това е тема за друго мрънкотене) и сега си помислих, че тоя чакъл е дошъл от каменоломна досущ като онази (пък може и от същата). Знам, че хората приемат камъните и скалите като мерило за статичност и непоклатимост, обаче това изобщо не е вярно. Камъните също се променят, като всяко друго нещо в света. Растат, смаляват се, търкулват се от планината и попадат под нежните пръсти на вълните, които им осигуряват олинклузив спа масаж, докато им огладят всички кривици. Може би ще ви се стори, че като се откъснат от скута на майка си, планината, натрошат се на дребни камъчета и се пръснат по човешките зидове и стобори, камъните се принизяват, лишават се от величието си. Нищо подобно. И камъните, като всяко живо и неживо нещо имат своя път. Животът на камъните обаче е мноооооого дълъг и случките в него отнемат дълго време. Да видиш с очите си как камъкът от скала се превръща в каменен дувар или основа на път, или в нещо по-изящно, ако и по-малко практично, означава просто да станеш свидетел на едно истинско приключение за камъните. И едно признание, че ако ние човеците имаме крепости, то е защото те се крепят на плещите на камъците.\nДокато вече се прибирам към блока, виждам мъж да разхожда куче. Или куче да разхожда мъж, не стана много ясно, личеше само, че кучето избира пътя. Не че беше едър пес, по-скоро джобен формат беше, но явно човекът му е от тия, дето наистина разхождат кучето, а не го използват за придатък, като излязат на въздух. Сетих се за теорията, че кучетата и хората им си приличали. Дребният бъхльо беше нещо от рода на пинчерите и ушите му бяха подострени като с острилка. Човекът му от своя страна се радваше на уши разперени като крила на прилеп и ... заострени нагоре, като не елф. Има хляб в тая теория.\nПоследното което ми хрумна преди да хлътна във входа, беше, че небето пред мен е чисто безупречно синьо, но по петите ме гонят облаци, като брашно, разпиляно по масата на майстор пекар. Нещо такова:\nЕсенно виси небето\nнад обагрения свят,\nнабрашнено по лицето\nс облаци на прах.\nНе можах да измисля края. Вятърът трябва да го е отвял.\nВече вкъщи откъм телевизора на мама чух някой да обяснява как човек трябвало винаги да расте и да се развива, все нагоре, нагоре, нагоре... Ще ме прощавате, но всяко растение, израснало твърде високо, веднага ще ви каже, че колкото е по-дълго стъблото, толкова по-голям шанс има да се пречупи. Решенията за това са две – или живееш в низините (в което няма нищо лошо, все пак главното предимство на морското равнище е именно морето), или израстваш, но в компанията на още много стъбла, извисени като твоето, та да се опирате един на друг, като ви погне заядливият вятър.\nТова е. Една разходка, една шапка хрумки. И понеже всичко е на есенна тема, ето и есенна песен за финал.\nПубликувано от Дени в 20:15 ч. Няма коментари:\nКосата ми расте средно с около сантиметър на месец. Аз имам 90 сантиметра коса на главата си. Сегашните връхчета на косата ми тъкмо са се подавали, около времето, когато племенникът ми се е родил, а в петък племенникът ми стана на седем години. Това означава, че нося последните седем години със себе си. Странно усещане. Косата ми като най-личния календар. Косата ми като струни на времето.\nКъде ли (дали) ще съм, когато израстнат поредните 90 см?\nПубликувано от Дени в 13:52 ч. Няма коментари:\nВземате лъжица вяра,\nщипка търсеща душа,\nчаша фино любопитство\nи разбърквате сместа.\nСлагате на вкус отвара\nот напъпили мечти\nи за цвят екстракт от зрели,\nярко греещи звезди.\nХвърляте за миг тестото\nв огъня на любовта -\nако парне ви ръцете,\nзначи много е страстта.\nНяма с таз рецепта проста\nда нахраните плътта.\nТя е пир за други гости -\nпиршество на вечността.\nПубликувано от Дени в 13:26 ч. Няма коментари:\nДните се скъсяват,\nнов небесен път.\nДните се разхлаждат,\nДните се смълчават,\nв локви се топят.\nмислите ми с бяс.\nсвой ефирен валс.\nПубликувано от Дени в 23:21 ч. Няма коментари:\nОт доста време не нося часовник, но не се и налага. Разчитам времето по други признаци:\n- предметите се движта около мен, но аз не успявам да асимилирам всичко - 6.30 ч - (тъкмо съм се събудила, още не съм пила кафе, светът на е на фокус);\n- в картината почват да се прокрадват цветове и звуци, спомням си коя съм и къде съм - 8.10 ч - (на работа съм, пия първото кафе);\n- чашата ми е празна - 10 ч - (време за второто кафе);\n- денят внезапно помръква и въздухът натежава - между 10 и 12 (отчетено е шефско присъствие);\n- от средата на тялото ми се носи звук като от ненастроено радио - 12 ч - (гладна съм);\n- всичко се забавя, цветовете омекват - 14 ч (време ми е за дрямка, с която активно се боря; в много тежките случаи, прибягвам до пакетче 3 в 1);\n- настроението ми рязко се повишава и нарства все повече с всяка изминала минута - 16.01 (осъзавам, че до края на работното време остава по-малко от час);\n- животът си връща смисъла, сърцето ми пее (в унисон със стомаха) - около 17.00 ч;\n- усещам си очите посипани с пясък и вратът ми се е схванал - по някое време след полунощ (време за сън).\nТова за делничните дни. В почивните... На кого изобщо му трябва часовник в почивен ден?\nПубликувано от Дени в 13:34 ч. Няма коментари:\nсъбота, 17 август 2013 г.\nЗнаете ли защо не трябва да се заспива на басейн? Защото... опа, извинете ме, разтопи ми се леденият компрес...\nОбаче не, аз хич не разбирам - защо като тръгнат на плаж (или басейн) хората се мацотят с лосиони фактор 50, покриват се с кърпи и се крият под чадъри, а после ходят на солариуми, които имитират (незадоволително) същото слънце, от което са се крили?\nКакто и да е, за басейна.\nВ басейна на малките:\n"Ти на колко години си?"\n"И аз. Искаш ли да сме приятели?"\n"Може ли да те пръскам с вода?"\nНякой има ли спомен кога се губи това умение да се общува директно - точно и ясно, без извъртания и заобикалки, без губене на време?\nМеждувременно в басейна на големите:\n"Хайде на конче."\n"Искаш ли на раменете ми?"\n"Ти се разкрачи, аз ще мина отдолу."\nНякой сеща ли се кога всяко нещо започва да звучи цинично и двусмислено?\nА съвсем между другото, покрай басейна минава сватба - коли с надути клаксони и прочее. Мисля си: "И тук и там разни хора сега се пекат на един огън..."\nНа връщане от басейна две неща за отбелязване:\nПовечето промоции на хранителни магазини са за сирене, яйца или пилета. Минах покрай магазин, където изнесените отвън промоции са за няколко вида бира. Познават си мющериите, явно.\nИ последно, малко момиченце разхожда куче с татко си. На блузката й пише: "Keep calm and live by the sea".\nE, като си нямаме море, работим със заместители. Получава се. Като затвориш очи, слънцето е топло, а водата е мокра. Рапорт даден.\nПубликувано от Дени в 17:11 ч. Няма коментари:


Иракският парламент поиска всички чужди войски да напуснат страната - Свят - Дневник\n18:59, 05 яну 20 , 16103\nПарламентът в Багдад.\nИракският парламент прие резолюция, с която поиска от правителството да сложи край на присъствието на чуждестранни войски в Ирак и да гарантира, че те няма да ползват сушата, въздушното и водното пространство на страната по каквато и да било причина, предадоха "Ройтерс" и БТА. Решението следва въздушния удар край летището на Багдад, при който бяха убити иранският командир Касем Солеймани и иракски бойци, чиято организация е част от иракските институции.\n"Правителството се ангажира да оттегли молбата си за помощ от международната коалиция за борба с "Ислямска държава" поради края на военните операции в Ирак и постигането на победа", се казва в резолюцията. "Иракското правителство трябва да работи за прекратяване на присъствието на всякакви чуждестранни войски на иракска земя и да им забрани да ползват сушата, водното и въздушното пространство на страната по каквато и да било причина", се казва още в документа.\nПовечето от присъстващите в парламента депутати, общо около 180 на брой, подкрепиха резолюцията. Тя се ползва с подкрепата на повечето депутати шиити. Много сунитски и кюрдски депутати не се явиха на заседанието, изглежда защото не подкрепят тази стъпка, подчертава АП. В същото време водената от САЩ коалиция в Ирак обяви, че спира временно борбата срещу екстремистите от Ислямска държава, за да се концентрира върху защитата на войските и базите. Прекратява се и обучението на иракските сили, както и други операции в подкрепа на борбата срещу "Ислямска държава".\nКрай на операциите\nЕвентуално изтегляне на американските военни в Ирак, чийто брой се оценява на около 5200, може да навреди сериозно на борбата срещу "Ислямска държава" и да позволи на организацията да се възстанови, отбелязва "Асошиейтед прес".\nСигнал за такъв сценарий бе и съобщението на предвожданата от САЩ антиджихадистка коалиция. Тя обяви днес, че преустановява операциите си в Ирак. Обучението на иракските сили за сигурност и борбата срещу терористичната организация "Ислямска държава" ще бъдат преустановени, защото коалицията вече е фокусирана изцяло върху това да защитава иракските бази, в които се намират нейните войници.\nЗа около два месеца срещу американски обекти в Ирак, най-вече военни бази, са извършени 13 ракетни нападения, отбелязва "Франс прес".\nПарламентарната резолюция показва трудното положение, в което се намира Ирак, разтърсван и преди убийството и ескалацията на напрежението между Иран и САЩ от протести - както заради корупцията и качеството на живота, така и заради чуждото влияние. Техеран от години има много силни позиции в Багдад, а Вашингтон отново има значително присъствие на терен, тъй като това бе необходимо заради борбата срещу "Ислямска държава". Според Би Би Си в Ирак има и притеснения, че част от проирански настроените жители може да търсят отмъщение заради убийството на Солеймани и подкрепяните от Иран шиитски бойци, известни под обобщаващото наименование "Хашд аш Шааби" ("Народни мобилизационни сили").\nНедоволството на протестиращите в Багдад междувременно не е насочено само към САЩ - продължават демонстрациите и срещу елита и ролята на чужди сили. На снимката се вижда днешен протест пред централа на милициите "Хашд аш Шааби".\nВсе по-остри коментари\nВчера хиляди в Ирак се включиха в погребалната процесия за Солеймани - архитект на регионалната политика на Иран. Преди самото погребение, което ще е в родината му, стотици хиляди излязоха в Техеран и други градове, за да изразят скръбта си. Други иракчани, по улиците и в социалните мрежи, обаче обявиха, че Солеймани не е бил герой, а е отговорен за смъртта на мнозина и за разпалването на напрежение в държави в региона.\nИран междувременно продължи със заплахите - бивш ръководител на Революционната гвардия (на чието крило за външна дейност "Ал Кудс" бе командир Солеймани) заяви, че освен САЩ на прицел на отговора на исляската република ще са военни центрове в Израел, както и град Хайфа. Гневът на Техеран бе насочен към американския президент Доналд Тръмп и след неговия коментар днес, че 52 ирански обекта ще бъдат поразени, ако ислямската република нападне тащива на САЩ в отговор на убийството на Солеймани.\n"Като "Ислямска държава", като (Адолф) Хитлер, като Чингис (Хан). Те всички мразят културите. Тръмп е терурист в костюм. Той скоро ще научи, от историята, че НИКОЙ не може да победи Великата Иранска Нация и Култура," написа министърът на телекомуникациите Мохамад Джавад Азари-Джахроми. Срещу продължаващата ескалация по-рано се обявиха Европейският съюз, Великобритания и Оман, а върховният представител на ЕС Жозеп Борел разговаря с иранския първи дипломат Джавад Зариф в търсене на "деескалация".\nИран освен това призова управляващия посолството на Германия заради (според властите в Техеран) "унищожителни" коментари, подкрепящи въздушния удар на САЩ. Берлин смята, че ударът е отговор на ирански военни провокации. Дни по-рано американски наемник бе убит във военна база, в отговор последва въздушно нападение на САЩ срещу проирански бойци, част от "Хашд аш Шааби". Реакцията на милициите и поддръжниците им бе обсада на посолството на САЩ в Багдад.\nСитуацията междувременно коментира и лидерът на ливанската шиитска - и поддържана от Иран и близка със Солеймани - организация "Хизбула". Хасан Насрала заяви заяви, че убийството бележи нова ера в Близкия изток, а цената за него ще платят американките военни - с атаки срещу войници, бази и военни кораби. "Когато ковчезите на американски войници и офицери започнат да пристигат в САЩ, (американският президент Доналд) Тръмп и правителството му ще осъзнаят, че са загубили региона и че ще изгубят изборите," каза Насрала.\n19:27, 05 дек 21 / Избори 2021 87\nkvasimodo 19:11, 05 яну 20 / Любопитно\nДали отново на преден план няма да излезе идеята за Кюрдска държава? Това е един от малкото полезни ходове на...\ndeaf 19:13, 05 яну 20 / Неутрално\nИрак е в нещо като полу-гражданска война и се предлага чуждите държави да не се месят в нея. Съгласен съм,ама ...\nРейтинг: 867 19:04, 05 яну 20 Неутрално\nЕбаси и наглярите, откога пък почнаха да си позволяват да имат мнение какви войски да има в родината им . Плюс това зная ,че имат химическо оръжие, виждал съм рисунка с пастели на това.\n129 90 Коментарът е обиден или неуместен\n19:05, 05 яну 20\nРейтинг: 1441 19:07, 05 яну 20 Неутрално\nСАЩ много сгрешиха с онова убийство...\n133 77 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 2498 19:09, 05 яну 20 Любопитно\nОчакваше се ….вероятно скоро ще започне преброяването и на пилците , макар и есента да е далече ! Ние сме добре , нали ядем свинско....\nРейтинг: 320 19:09, 05 яну 20 Неутрално\nМосад са преценили за последните 12 год, че е прекалено рисковано да премахнат Солеймани, но оражевия не се спира. Спиране на последствията и за двете страни няма!\nРейтинг: 1968 19:11, 05 яну 20 Любопитно\nДали отново на преден план няма да излезе идеята за Кюрдска държава?\nТова е един от малкото полезни ходове на САЩ на фона на антиамериканските настроения в Иран, Ирак, Турция и Сирия.\nРейтинг: 360 19:11, 05 яну 20 Весело\nИ американците сега като се разтърчат.Мани , мани.\nСимпатягите в Ирак си мислят че са независима държава.\nРейтинг: 14 19:12, 05 яну 20 Неутрално\nНормална реакция, все пак Ирак е суверенна държава и тя решава кой ще се разполага на нейна територия.\nРейтинг: 2720 19:13, 05 яну 20 Неутрално\nИрак е в нещо като полу-гражданска война и се предлага чуждите държави да не се месят в нея. Съгласен съм,ама това е утопия...\nРейтинг: 294 19:13, 05 яну 20 Неутрално\nТука няма начин да не е намесен Путин. Ако американците се изнесат от Ирак, това ще е най-голямото им унижение след Виетнам, а Путин харесва това. Може и да им е дал координатите на Сюлейман.\n19:13, 05 яну 20\nРейтинг: 4244 19:16, 05 яну 20 Неутрално\nИ кой ще ги послуша?! Ако сега клекнат пред Китай, и им обещаят половината добив на премиум, на половина от пазарната цена, ще стане интересно.\nРейтинг: 820 19:16, 05 яну 20 Неутрално\nутре-другиден бомба ше уцели парламентот им, баш на заседание.\nсичките избити, ше требва нови избори и пичеливши ше са тез, които призовават за помощ от САЩ. най-вече с бази и войдси.\n19:17, 05 яну 20\nРейтинг: 8 19:18, 05 яну 20 Неутрално\nТова което не успя да постигне ген Сулеймани приживе , го постигне след смърта си .Американската армия вън от Ирак . А това значи и вън от Сирия\nРейтинг: 294 19:19, 05 яну 20 Неутрално\nДо тук с тезата "Ама ние сме там по покана на властите".\nРейтинг: 1158 19:21, 05 яну 20 Неутрално\nРейтинг: 1712 19:21, 05 яну 20 Весело\nДо коментар [#15] от "ozc15593642":\nДа,да, ген.Сулеймани - един фин човек, хуманист. Даже и в последния му път остана неразбран и го изпратиха, положен в Шевролет.\nРейтинг: 294 19:22, 05 яну 20 Неутрално\nНяма значение.Основната теза за присъствието беше, че са там по покана на властите.Сега, ако останат, ще бъдат окупатори.Да ти кажа, на това няма да се погледне с добро око дори в САЩ.Еле пък в разгара на войната между демократи и републиканци.\nРейтинг: 1451 19:23, 05 яну 20 Неутрално\nСулеймани постигна от гроба това къде сумати години се опитваше да направи като жив. А Тръмп получи тотално поражение и шут по задните части в близкия изток.\nНай-вероятно и изборите ще загуби поради тая глупост.\nРейтинг: 294 19:23, 05 яну 20 Неутрално\nВече ги запукаха!\nБойци на "Аш Шабаб" нападнаха днес военна база в Кения - унищожени два самолета, два хеликоптера и голям брой автомобили на американската армия.\nРейтинг: 2515 19:24, 05 яну 20 Неутрално\nРейтинг: 1441 19:25, 05 яну 20 Неутрално\nСулеймани постигна от гроба това къде сумати години се опитваше да направи като жив. А Тръмп получи тотално поражение и шут по задните части в близкия изток. Най-вероятно и изборите ще загуби поради тая глупост.\nне, не.... изборите не бива да губи, има още работа за вършене в геостратегически аспект\nРейтинг: 294 19:26, 05 яну 20 Неутрално\nМи не е кеф.Вече писах, че този абсолютно безмислен удар, ще има сериозни последици.Цялата външна политика на САЩ в последните 20 години поне, е спирала от грешки.Нито увеличи влиянието им, нито направи региона по-сигурен.Безмислена загуба на огромни средства и човешки животи.Единствените печаливши, са една шепа хора от военнопромишления комплекс.Струва ли си?!\n19:27, 05 яну 20\nРейтинг: 8 19:27, 05 яну 20 Неутрално\nОранжевия го изритаха жестоко, той тъкмо изпрати още 3000 войника. Заслужи си го с недалновидната си дипламация.\nРейтинг: 4220 19:28, 05 яну 20 Весело\nИранските войски и те ли ще трябва да напуснат района или те се считат за " свои", а не за " чужди" ?\nРейтинг: 570 19:28, 05 яну 20 Неутрално\n"Иракският парламент прие резолюция, с която поиска от правителството да сложи край на присъствието на чуждестранни войски в Ирак и да гарантира, че те няма да ползват сушата, въздушното и водното пространство на страната по каквато и да било причина, предадоха "Ройтерс" и БТА. Решението следва въздушния удар край летището на Багдад, при който бяха убити иранският командир Касем Солеймани и иракски бойци, чиято организация е част от иракските институции."\nГласуване без кворум, какъвто е случаят, е невалидно. Още повече, че никой не е броил гласовете. На всичко отгоре решение за изгонване на америкаканските войници може да се вземе само от редовно иракско правителство, но в момента страната няма такова. Има временно правителство. В сесията не са взели участие кюрдите и арабите сиунити, както и част от шиитските факции.\nРейтинг: 4220 19:30, 05 яну 20 Неутрално\nИрак прави голяма грешка, като си мисли, че с подобен ход ще умилостиви аятоласите в тяхния поход към овладяване на целия регион в Близкия Изток ! Поздравления на американците, че изобщо не се церемониха с никого и удариха ислямския тероризъм баш в десятката !\nРейтинг: 294 19:30, 05 яну 20 Неутрално\nИрак е под контрола на Иран след като беше допуснато шиитите да вземат\nвластта. Американците наистина трябва да се изтеглят, но да бъдат\nготови бързо да ударят където е нужно , без да се съобразяват\nРейтинг: 287 19:30, 05 яну 20 Неутрално\nКакво точно го интересува Тръмп иракския парламент?\nВ ебати филмите се вкарвате. Асад колко пъти реве за американските войски в Сирия, но нещо не са се разтичали да го слушат : )))\nРейтинг: 1158 19:30, 05 яну 20 Неутрално\nРейтинг: 570 19:31, 05 яну 20 Неутрално\nТе са още там по покана на властитите. В гласуването са участвали 120 депутати при нужен кворум от 165. Гласуването е фарс.\nРейтинг: 1276 19:31, 05 яну 20 Неутрално\nСега САЩ ще замразят всички програми за финансова и военна помощ за Ирак и страната ще затъне в нова гражданска война и невиждана бедност.\nРейтинг: 294 19:32, 05 яну 20 Весело\nОрата го гонят от миндера, то се качва на масата, че и оправдания си търси..\nРейтинг: 1451 19:32, 05 яну 20 Неутрално\nНе само Сирия, осра*а се отвсякъде. Тръмп е неадекватен и некомпетентен за Близкия Изток, Сулеймани го надхитряше навсякъде. Затова и го уби.\nДа вземем политиката на Тръмп с кюрдите - пълен хаос, в Сирия - щял да пази нефта....\nС Турция.... заплахи, изнудване и тн.\nОсновна грешка на Тръмп е че той унижава тия страни, не признава техния суверенитет, разпорежда се като с роби, а те, за разлика от България и ББ, са горди и като ги плюят не се опитват да лъжат че дъжд ги вали,\nРейтинг: 1158 19:32, 05 яну 20 Неутрално\nДо коментар [#17] от "До руските мекерета":Ми не е кеф.Вече писах, че този абсолютно безмислен удар, ще има сериозни последици.Цялата външна политика на САЩ в последните 20 години поне, е спирала от грешки.Нито увеличи влиянието им, нито направи региона по-сигурен.Безмислена загуба на огромни средства и човешки животи.Единствените печаливши, са една шепа хора от военнопромишления комплекс.Струва ли си?!\nТръмп е решил, че си струва.\nРейтинг: 294 19:33, 05 яну 20 Весело\nПонеже сега са цъфнали и вързали, след годините американска "помощ".\nРейтинг: 2857 19:33, 05 яну 20 Неутрално\nПЕРСИЯ умее да чака. Тези демонстрации сега са идеологически, но никой няма идея какво може ПЕРСИЯ ? Без Иран и Сюлеймани , ислямска задължава щеше да цъфти и процъфтява. Дори и нищо да не прави ИРАН, САЩ загуби страшно много...., и тепърва ще се сблъскват с омразата на много страни от Близкият изток , Азия ,Африка и Европа.\nРейтинг: 597 19:34, 05 яну 20 Неутрално\nКюрдите не са прости .Още помнят как Сащ ги оставиха на Турция. Поради което се наложи бързо бързо да отидат при Асад и да искат съюз с него . А чрез него и с Русия .\nПък и като цяло за в момента Кюрдите не са обединени че да получат каквото и да е .\nИмаме 1 Иракски Кюрдистан . В сирия -Сирийските Кюрди също дърпат чергата към себе си .\nВ Иран-Турция-Азербайджан също има доста кюрди. И може да се каже че всеки си дърпа чергата към него си .И хич не го интересуват останалите .\nТа малко вероятно е да стане това .\nРейтинг: 3210 19:35, 05 яну 20 Неутрално\nКой/защо подведе Тръмп? Ролята на ЕС става прекалено отговорна.\nРейтинг: 4220 19:36, 05 яну 20 Неутрално\n" Сулеймани постигна от гроба това къде сумати години се опитваше да направи като жив. А Тръмп получи тотално поражение и шут по задните части в близкия изток.\nНай-вероятно и изборите ще загуби поради тая глупост."\nСулеймани да е доволен от подобни декларации ? Човекът, посветил живота си на безкрайно много специални операции, краят на които почти винаги е съизмерим с битки, смърт и разруха, изобщо не би се радвал на подобно нещо ! Той би бил щастлив само да види колкото се може повече убити " неверници" от " правоверните мюсюлмани" ! Другото за него са празни увещания във формат А4, които никога не е следвал през живота си.......\nРейтинг: 570 19:36, 05 яну 20 Неутрално\nМосад са преценили за последните 12 год, че е прекалено рисковано да премахнат Солеймани, но оражевия не се спира.\n—цитат от коментар 5 на baba tsotsolana\nСАЩ не са Израел. Едните имат военен бюджет от $700 милиарда а другите от $16 милиарда. Двете страни имат съвсем различни възможности и потенциал.\nРейтинг: 1276 19:36, 05 яну 20 Неутрално\nЧестито!САЩ много сгрешиха с онова убийство...\nНапротив! САЩ направиха най-сериозният си удар, по главата на змията! Този човек беше абсолютният главатар на всички опасни шиитски групировки и милиции, които дестабилизират арабският свят от десетилетия! Гласуването, в което не участват 2 от 3-те етническо-религиозни части на Ирак доказва правотата на САЩ!\nРейтинг: 1451 19:37, 05 яну 20 Неутрално\nВиж, то е подводна история, мъртво течение.\nНо изринат от Близкия Изток ще е голям коз на демократите. Не че е утрепал там еди кой си, или че е срутил поровин Иран, не.\nФакта че е изритан от Ирак е много болезнен за имиджа на Тръпм, а това е само началото. Щото лавината ще набира скорост.\nРейтинг: 4220 19:38, 05 яну 20 Любопитно\n" Понеже сега са цъфнали и вързали, след годините американска "помощ"."\nКак да " цъфнеш и вържеш" с проирански терористи, пребоядисани като милиции в Ирак, , чиято единствена мисия е да създават конфликти и терористични акции срещу " неверниците" ?\nРейтинг: 4248 19:39, 05 яну 20 Весело\nОставете ги да се трепят помежду си,една висока ограда около всички тея,никаква помощ,никакъв бизнес, оставете ги на милоста на Рассия,Техеран и Ердоган и след година ще лазят на колене отново!\nРейтинг: 2701 19:40, 05 яну 20 Неутрално\nНяма да се изненадам, ако нЕкои здрави сили в гр. Вашингтон са скроили бейзболката на Тръмп.\nКазали са му - някакво мижаво иранско генералче се ерчи и ни мъти нефта, дай да го думнем.\nТръмп е дал "добро" - санким става дума за някакво мижаво иранско генералче, с него и без него - все тая, а не за важно лице (както се надпреварват сега да ни осведомяват!)\nПоднесли му документите за подпис - и готово!\nКои са ми мотивите!\nМи тоз генерал сега го чух за първи път, вероятно и с Тръмп е било същото. Тръмп, както и да го въртим, си е типичен представител на американците - какво става извън САЩ много-много не го интересува, хеле пък там някакви перси из пясъците.\nСамо погледнете колко много от нашенските СМИ се финансират щедро и неприкрито от (примерно!) АзБ и други подобни организации, а същите тези СМИ денонощно плюят Тръмп - и то още от момента, когато се кандидатира, да не говорим за Позива на Сорос за борба срещу Тръмп, обнародван в деня на заклеването му като президент.\nА денонощното храчене след избирането му - това наистина никога не е било спрямо американски президент.\nПодобно беше и с "оня" руски самолет, който турците свалиха над Сирия. Не може да се отрече, че аз първи от най-първите посочих, че Ердоган е бил поставен пред свършен факт, отначало нещо шикалкавеше, но после май се оказа, че наистина от всичките 7 и повече млрд души на този свят Ердоган е разбрал последен за извършената провокация, без да има никакъв хабер за нейната подготовка.\nТа не е лошо да имаме 1, 2, 3 4 повечко наум - това ми е думата!\nРейтинг: 570 19:41, 05 яну 20 Неутрално\nДо коментар [#28] от "Ехото на Гласът":Ората го гонят от миндера, то се качва на масата, че и оправдания си търси..\nКои "ора"? Арабите шиити верни на Иран са безспорно гневни, но в Ирак освен тях живеят и кюрди и араби сунити (които заедно са мнозинство в страната), плюс араби шиити, които не са преданни на Иран. Сесията на парламента днес е бойкотирана от последните три групи, което ни дава някаква представа за тяхното мнение по върпоса.\nРейтинг: 466 19:42, 05 яну 20 Неутрално\nИракчаните как ще гарантират, че няма отново да станат извора и главната база на поредната ислямска държава?\nРейтинг: 294 19:43, 05 яну 20 Весело\nДа, бе.. Иначе всичко е цветя и рози...Проиранските милиции са виновни.Я помисли, как така се оказа , че след трилиони долари, похарчени там, про иранските милиции имат такова огромно влияние?!Ммм?!\nРейтинг: 638 19:44, 05 яну 20 Неутрално\nТоку виж наистина се изнесли.\nПосле ще им пратят някой нов Ал-Багдади, обучаван от ЦРУ.\nЩе се пръкне нова Ислямска Държава.\nИракчаните вече знаят кой се справя бързо и ефикасно с брадатите изроди - отново ще поискат помощ, но този път от правилния човек.\nРейтинг: 352 19:44, 05 яну 20 Неутрално\nСюлеймани произхожда от бедно селско семейство. Той напуска дома си на 13 години, заедно с роднина, за да печели пари и да изплаща семейни дългове (баща му дължи на правителството на Шаха около 1000 долара земеделски заем).\nПрез 1979-а, на 22 години, той се записва в корпуса на стражите. Напредва бързо и след непродължителна подготовка вече участва в потушаването на кюрдското въстание в северната част на страната. Участва в иранско-иракската война, където иранските аятоласи затъкват пастта на силния враг с колосални камари пушечно месо - по метода на другаря Сталин от 41-а.\nСюлеймани цял живот е почитал своите колеги "мъченици", загинали по времето на ирански Zerg Rush-и, включително свой роднина.\nИслямският революционен гвардейски корпус, въпреки че формално е част от въоръжените сили на Иран, изобщо не представлява армейско формирование. Това са религиозни и политически войски, чиято цел е „защита на ислямската революция“. Повече от 20 години Сулеймани командва специален отряд, наречен "Кудс" (което означава Йерусалим, който пък според иранските власти трябва да бъде освободен от "ционисткия режим").\nКакво извършваха и извършват "Кудс" ? Убийства, саботажи, терор и обучение на други терористи (например "Хизбула"). Всичко в името на иранско-шиитските интереси и разделението на враговете. Дейностите на "Кудс" не се ограничават само до Близкия изток - през 2011 -а година Сюлеймани се опитва да използва мексикански наркокартел, за да убие саудитския посланик в САЩ.\nВ случаи с такива хора вероятно е много трудно да се отдели реалността от мита, но от текста на NEW YORKER следва, че този тип едва ли не самостоятелно би могъл да дестабилизира ситуацията в целия регион.\nРейтинг: 294 19:44, 05 яну 20 Весело\nОградите не помагат, забрави ли?!\nРейтинг: 638 19:45, 05 яну 20 Неутрално\nС молба до Путин.\nРейтинг: 2032 19:45, 05 яну 20 Неутрално\nХаосът, бедността, терорът в този регион стават все по-големи. А гладни, тероризирани и отчаяни хора са готови на всичко.\nРейтинг: 1158 19:46, 05 яну 20 Неутрално\nЗапочва да ме тресе параноята...Няма да се изненадам, ако нЕкои здрави сили в гр. Вашингтон са скроили бейзболката на Тръмп.Казали са му - някакво мижаво иранско генералче се ерчи и ни мъти нефта, дай да го думнем.Тръмп е дал "добро" - санким става дума за някакво мижаво иранско генералче, с него и без него - все тая, а не за важно лице (както се надпреварват сега да ни осведомяват!)Поднесли му документите за подпис - и готово!Кои са ми мотивите!Ми тоз генерал сега го чух за първи път, вероятно и с Тръмп е било същото. Тръмп, както и да го въртим, си е типичен представител на американците - какво става извън САЩ много-много не го интересува, хеле пък там някакви перси из пясъците.Ако толкова много настоявате за доказателства дали наистина американски официални служби, организации и пр. действат напреки на президента си и не му мислят доброто - ще ги дам.Само погледнете колко много от нашенските СМИ се финансират щедро и неприкрито от (примерно!) АзБ и други подобни организации, а същите тези СМИ денонощно плюят Тръмп - и то още от момента, когато се кандидатира, да не говорим за Позива на Сорос за борба срещу Тръмп, обнародван в деня на заклеването му като президент.А денонощното храчене след избирането му - това наистина никога не е било спрямо американски президент.Подобно беше и с "оня" руски самолет, който турците свалиха над Сирия. Не може да се отрече, че аз първи от най-първите посочих, че Ердоган е бил поставен пред свършен факт, отначало нещо шикалкавеше, но после май се оказа, че наистина от всичките 7 и повече млрд души на този свят Ердоган е разбрал последен за извършената провокация, без да има никакъв хабер за нейната подготовка.Та не е лошо да имаме 1, 2, 3 4 повечко наум - това ми е думата!\nТук една агитка другари е в тежък когнитивен дисонанс.\nТрябва САЩ да бъдат попиляни за предприетите действия и в същото време да бъде опазен лика на оранжевия индивид.\nРейтинг: 294 19:48, 05 яну 20 Неутрално\nИракчаните да гарантират?!Друже, САЩ и Саудитска Арабия трябва да гарантират, че няма отново да създадат и финансират някое чудовище като ИД.\nРейтинг: 3317 19:48, 05 яну 20 Весело\nДа бяха приели резолюция за ефективна защита на чуждите посолства? Иначе, реват, че са им заковали баш организатора с дрон.\nРейтинг: 1158 19:50, 05 яну 20 Неутрално\nИракчаните как ще гарантират, че няма отново да станат извора и главната база на поредната ислямска държава?До коментар [#50] от "Суджук Герберите":С молба до Путин.\nРейтинг: 597 19:50, 05 яну 20 Неутрално\nАми като изритат американците. Преди те да се изтърсят в Ирак, Ислямска държава нямаше...\nРейтинг: 463 19:51, 05 яну 20 Весело\nВие не прочетохте ли, че резолюцията не е закон и не е обвързваща с конкретни действия? С други думи, САЩ ще останат в Ирак точно дотогава докато искат, без значение колко се пенявят чалмите в Иран или болшевиките във форума.\nРейтинг: 2037 19:51, 05 яну 20 Неутрално\nНе ми харесва работата. Даже коментарите:)\nНай-добре е да се въоръжим до зъби.\nРейтинг: 1158 19:53, 05 яну 20 Неутрално\nДо коментар [#50] от "Суджук Герберите":Иракчаните да гарантират?!Друже, САЩ и Саудитска Арабия трябва да гарантират, че няма отново да създадат и финансират някое чудовище като ИД.\nКазваш, че САЩ са създали ИД?\nРейтинг: 287 19:55, 05 яну 20 Неутрално\nМоже ли 13г. да търсиш химически оръжия и накрая да те изритат като парцал ?\nРейтинг: 1451 19:55, 05 яну 20 Неутрално\nНаивни разсъждения, Сулеймани направи Тръмп да го сънува и стряска насън, а ти викаш не знаел.\nИран, макар и неафиширан, беше главен участник в битките с ИД. А генерал Сулеймани имаше поне 200 000 армия от проксита. Без да се броят групировките които се контролираха непряко от него. Като "тигрите" на генерал Хасан ал Сухейл, а Хизбула си бе под лично ръководство.\nНо не само операцийте планираше Сулеймани, по важното бе преговорите с Русия, Турция, Сулеймани представляваше Иран, и се достигна до много странна "коалиция" от тия орел, рак и щука. Поне не се сбиха, а това не е малко, САЩ и тук загуби.\nРейтинг: 613 19:56, 05 яну 20 Любопитно\n"Полеви източници отбелязват, че командването на Корпуса на ислямските гвардейци /КИГ/, паздарани е започнал да вади от хангарите установките на ракетите със среден обсег и да ги разполага по протежение на ирано-иракската граница. Те покриват всички американски бази в Ирак. В същото време КИГ е издал заповед на лидерите и на висшия команден състав на проиранските милиции в Ирак да напуснат страната и да преминат на иранска територия." - http://www.pan.bg/view_article-49-509258-v-poslednata-minuta-iran-razvya-chervenoto-zname-na-totalniya-dzhihad-prebazi.html\nи "В същото време САЩ са започнали прехвърляне в Кувейт на повече от 4000 войници от състава на 82-а въздушно-десантна дивизия, разквартирувана във форт Браг, щата Северна Каролина. По информация на говорителя на 82-а въздушно-десантна дивизия подполковник Майк Бърнс, около 700 военнослужещи вече са заминали тази седмица за Кувейт. На ред са 3500 американски десантчици, които трябва да бъдат окончателно прехвърлени след няколко дни." - http://www.pan.bg/view_article-49-509256-sekundi-do-vojnata-v-nedelya-sutrin-sasht-zadvizhiha-desetki-voenni-samoleti-o.html\nЗа разлика от Брюксел и ООН ,които и по средата на световна война ще реагират "със загриженост" и клиширани декларации тук се работи сериозно.\nРейтинг: 2498 19:56, 05 яну 20 Неутрално\nВярно е , че за сериозни неща като ставащото там ( ИРАН,ИРАК и....скоро другаде вероятно ?) не трябва с шеги да се коментира , за което се извинявам на форума , но пристрастията са още по-лошо нещо....Ние също ще имаме и то мисля сериозни проблеми , защото това там не е регионален конфликт , а доста по- сериозен поради крайните политико-икономически интереси зад този кадър . Още не са се замесили нито Русия , нито Китай , нито Турция , нито някои от съседите там.....Наивно е да се смята , че САЩ имат намерение да продължават по същия начин , по-вероятно разбраха грешката си. И нека не забравяме , че има и Европейски съюз , който е доста зависим от там също. Има и неуредени въпроси от далечното минало....така , че има " пилци за броене на есен ". Някои може биха искали да се започне с преброяването.....\nРейтинг: 8 19:56, 05 яну 20 Неутрално\n—цитат от коментар 62 на Black Hawk\n19:57, 05 яну 20\nРейтинг: 1662 19:57, 05 яну 20 Неутрално\nСАЩ 1960. Държавен дълг от 298 милиарда долара. САЩ 2019 - държавен дълг от 21 трилиона. Цена на златото 1960 - $36.50. Цена на златото януари 2020 - $1550. Консервативна оценка на парите заровени в пясъците на Ирак - $3 трилиона. Реалистична оценка - $6 трилиона. Тръмп беше избран с обещанието да прекрати безсмислените безкрайните войни, които накрая разоряват всяка империя. Убийството на Сюлеймани е очевидна провокация към Иран да извърши нещо което да даде повод на САЩ за война с Иран. С изключително слабите кандидати на ДП Тръмп имаше добри шансове да бъде преизбран. Ако конфликта с Иран се задълбочи, шансовете му за това стават нула.\nРейтинг: 4220 19:59, 05 яну 20 Неутрално\n" Сюлеймани произхожда от бедно селско семейство. Той напуска дома си на 13 години, заедно с роднина, за да печели пари и да изплаща семейни дългове (баща му дължи на правителството на Шаха около 1000 долара земеделски заем).\nМожеше ! Но всъщност истината е, че ресурсите на цяла една държава от над 80 милиона - пари, оръжие, технологии, връзки, фанатици, пропаганда.....стоеше неотклонно зад него ! За това успяваше приживе ! Но на война като на война - когато решиш, че можеш да правиш всичко срещу останалите, още повече които до един момент не са имали за цел да те ликвидират, а напротив - самия ти си ги заплашвал, е време да разбереш, че и тези ресурси не са ти достатъчни срещу сили, които далеч те превъзхождат ! " Разбирането" естествено става само по подобен начин....\nРейтинг: 681 20:01, 05 яну 20 Неутрално\nАко Тръмп има топки и може да неутрализира предателите демократи, то това трябва да е целта му! Кюрдска държава не териториите на Иран, Ирак, Сирия, Турция!\nРейтинг: 3317 20:01, 05 яну 20 Весело\nКакво е правил Сюлеймани на летището в Багдат? В компанията на известен и търсен иракски терорист? Последният, освен терорист и известна иранска подлога, подобна на руските подлоги в Бедна майка България?\nРейтинг: 1441 20:02, 05 яну 20 Неутрално\n"Евентуално изтегляне на американските военни в Ирак, чийто брой се оценява на около 5200, може да навреди сериозно на борбата срещу "Ислямска държава" и да позволи на организацията да се възстанови, отбелязва "Асошиейтед прес"._____Типична западна гротеска! Убиват тия, дето най- много помогнаха за разгрома на ИДИЛ, а после обвиняват другите, дето се опитват да се защитят от най- терористичната държава в историята на света. Безгранична наглост!\n—цитат от коментар 70 на jqe02634440\n20:02, 05 яну 20\nРейтинг: 4510 20:03, 05 яну 20 Неутрално\nНека да припомним някои събития от не толкова далечното минало.\nОбама спечели изборите за президент с обещанието , че ще изтегли американските войски от Ирак и той изпълни обещанието си. В отсъствието на американски войски в Ирак се появи Ислямска държава. Това принуди иракското правителство да потърси помощ от САЩ, които изпратиха в Ирак ограничен контингент военни. Така , че военното присъствие на Америка в Ирак е по покана на иракските власти.\nДоколко това решение на иракския парламент е валидно е съмнително при положение , че то е взето без кворум. Опасенията са , че Ислямска държава отново ще се възроди на територията на Ирак. В момента тази държава се тресе от масови демонстрации против иракското правителство, което е в оставка и в този смисъл то не е редовно. Демонстрантите са светски и про-западно настроени, срещу влиянието на Иран в Ирак. В протестите участват и прогресивно настроени шиити , които не одобряват ислямската власт в Иран и са решително настроени против Иран. Предстои да видим как ще се развиват събитията в бъдеще , но радостта на мурзилките , че американците ще бъдат изгонени от Ирак е преждевременна.\nРейтинг: 294 20:03, 05 яну 20 Любопитно\nТи имаш някакви съмнения?!\nРейтинг: 4248 20:03, 05 яну 20 Весело\nОставете Техаран да сглоби атомна бомба,оставете и Русия да им продаде ракети и ще заживеем в един по мирен свят!\nРейтинг: 8 20:04, 05 яну 20 Любопитно\n—цитат от коментар 26 на bzd45626642\nВойниците са за Кувейт. Пак е в района, но са в друга държава.\nРейтинг: 3317 20:04, 05 яну 20 Весело\nИран се наигра, и ще му бъдат сложени препятствия. Свали нападна няколко танкера в ормузкият пролив, свали американски дрон, нападна най- голямата рафинерия в света от територията на Ирак, нападна посолството на САЩ в Багдат.\nИма един момент в който на лудите се слага усмирителна риза. Това не означава, че ще има война (както нямаше война със СССР). Но, със сигурност ще има карантина, и режимът на ходжите ще бъде изпържен в собствен сос.\nРейтинг: 294 20:05, 05 яну 20 Весело\nАх, появи се!!!Отде се появи , бре?!Как се появява организация , с десетки хиляди добре въоръжени и финансирани бойци?!Що не се появиха докато Садам или Кадафи управляваха?!\nРейтинг: 961 20:06, 05 яну 20 Весело\n"Гласуване без кворум, какъвто е случаят, е невалидно. Още повече, че никой не е броил гласовете. На всичко отгоре решение за изгонване на америкаканските войници може да се вземе само от редовно иракско правителство, но в момента страната няма такова. Има временно правителство. В сесията не са взели участие кюрдите и арабите сиунити, както и част от шиитските факции.\n—цитат от коментар 28 на Ехото на Гласът\nТи, Чете ли статията въобще ? И ако ''да'' ,тогава ,осмисли ли текста:\n''Повечето от присъстващите в парламента депутати, общо около 180 на брой''\nДемек, кворум , ИМА .\nРейтинг: 294 20:06, 05 яну 20 Весело\nКритика към Обама ли виждат очите ми?!\nРейтинг: 2926 20:06, 05 яну 20 Весело\nУж недалечно минало, пък не помниш подробности. Изтеглянето на войските от Ирак беше договорено по времето на Буш ПРЕДИ Обама да стане президент. Развил си цял трактат на основата на една лъжа, евалла!\nРейтинг: 8 20:06, 05 яну 20 Любопитно\nЗа кой район говориш? Милициите са си иракски, а генералът беше поканен там. Недей повтаря фейк медиите.\nРейтинг: 2515 20:07, 05 яну 20 Неутрално\nУспокойте се, изпийте по една студена вода и чуйте какво каза по въпроса Майкъл Помео.\nРейтинг: 287 20:08, 05 яну 20 Неутрално\nВеселяк, при тази ситуация кой ще застане зад Тръмп, ако реши да се изложи още повече?\nРейтинг: 647 20:08, 05 яну 20 Неутрално\nНасралата вместо да се кани, по-добре да се оглежда, че току-виж се видял със Солеймани.\nРейтинг: 868 20:08, 05 яну 20 Неутрално\n"В протестите участват и прогресивно настроени шиити"\nЩом са прогресивно настроени, значи можем да ги приемем в ДеБъ.\nРейтинг: 2926 20:09, 05 яну 20 Неутрално\nСпоред слухове, Иран вече има "бомбата". Схемата е подобна на саудитската атомна бомба, която е на "отговорно пазене" от Исламабад. Мисля, че и сам ще се сетиш кой е партньорът на Иран, който им е продал технологията.\nРейтинг: 4248 20:09, 05 яну 20 Весело\nАз не разбирам как нормален бизнес може да има икономически интереси в тези държави управлявани от фанатични олигофрени и раздирани на парчета от войни? Хайде Рассия е там заради мнимо величие,Ердоган и той,Китай за сега има бол пари и се чуди къде да ги зарови по напред в БИ или Африка. Какви икономически интереси може да има там?\nРейтинг: 8 20:09, 05 яну 20 Любопитно\n"Ирак е под контрола на Иран след като беше допуснато шиитите да вземат властта"\nКакво значи "беше допуснато"? Не вярвате ли вече в демокрацията?!\nРейтинг: 647 20:11, 05 яну 20 Неутрално\nВатенка, защо не четеш? Естествено, че шиитските депутати ще си защитават Иран. Само че сунитите и кюрдите едва ли са съгласни Техеран да им управлява държавата.\nРейтинг: 294 20:12, 05 яну 20 Весело\nСтига, ве!Обама и демократите твърдяха, че всичко е ок.И споразумение подписаха!\n20:13, 05 яну 20\nРейтинг: 1158 20:13, 05 яну 20 Неутрално\nДо коментар [#64] от "До руските мекерета":Ти имаш някакви съмнения?!\nНямам съмнения, че го твърдиш, но реших да валидирам за последно.\nРейтинг: 4248 20:15, 05 яну 20 Весело\nБез никакво съмнение споразумението с Иран беше огромна глупост!\nРейтинг: 1158 20:15, 05 яну 20 Неутрално\nДо коментар [#77] от "tacheaux":"В протестите участват и прогресивно настроени шиити"Щом са прогресивно настроени, значи можем да ги приемем в ДеБъ.\nАко не, в джамията в Москва.


Бижута със смарагд - Мода 2017 - Модерни Дамски Magazine 2017\nМодерни Дамски Magazine ⇒ Мода 2017 ⇒ Бижута със смарагд\nEmerald - камък с богата история. Обратно в годината 4000 пр. д. Тези камъни се използват широко и високо ценени от страна на търговците на Вавилон. И на открито през 1818 г., мините на Клеопатра древна бижута с изумруди са били открити. В древен Египет, този камък се смята за символ на непрекъснат младежта. В древността е бил смятан за най-мощен талисман, лек за ухапване от змия, лечебни за мнението.\nСъвременните скептиците могат да не са съгласни с лечебните свойства на камъните, но дори и те не може да се отрече, че декорациите са зашеметяващи смарагд. Те дават облика на мистерия, женственост и чар.\nСребърна и златна бижутерия с изумруд\nБижута със смарагд - това е наистина елегантен спектакъл. Те са подходящи не само за дами в напреднала възраст, както някои смятат. Съвременните дизайнери разработват бижута в сребро и злато със смарагд всякаква форма. Всяко момиче - екстравагантен и светъл, или скромен и сдържан, може да се намери украса по ваш вкус.\nБижута със смарагд злато завладее сърцата на жените за дълго време. Такъв подарък не може да помогне, но като нежния пол, тя може да се счита за непогрешим във всяка ситуация.\nБез съмнение, това е важно да изберете правилната форма на изпълнение бижута, особено обеци - така че те да се вписват перфектно с вида на външния вид на контура на лицето.\nЩо се отнася до стилове, можете да намерите готови или поръчани от майсторите на украса в почти всяка от тях - ретро, етно, бохем. С изумруди правят бижута в огромна гама.\nБижута със смарагд и пъти представен като талисман, който в допълнение към защита от зли намерения на врагове, се използва за лечение на сърдечно-съдови заболявания и остър памет.\nНаправи ми бижу (Regold от Elite Precious) Видео.\nПредишна Статия Най-модерната комбинация от цветове във вашия гардероб\nСледваща Статия Бански Floranzh 2016\nПлета рокля топло


Роси и Люпко с огледална статистика – Труд\nРоси и Люпко с огледална статистика\n21.11.2017 • 07:07\nДелио Роси, наставникът на „Левски“, няма много поводи за радост през последния месец. Резултатите наистина са противоречиви, но не така смята статистиката. Ако съпоставим представянето на „сините“ при втория престой на Люпко Петрович, когато тимът за последно бе лидер, с това при италианеца, то балансът им е аналогичен.\nСлед първите 13 двубоя за първенство активът на Роси е 7 успеха, 4 ремита и 2 поражения при голова разлика 17:6. При сръбския майстор „Левски“ бе първи със 7 победи и 3 равенства, но в последните два кръга от предходния сезон тимът бе загубил последователно от „Славия“ (0:1) и „Берое“ (1:2). Така статистиката на Петрович изглежда 7 победи, 3 равенства и 2 загуби при 19 отбелязани и 4 допуснати попадения. Интересното е, че и при носителят на КЕШ с „Цървена звезда“ подобна издънка като тази с „Витоша“ не липсваше. Миналият сезон за „Левски“ започна с фалстарт – 0:0 с „Монтана“, впоследствие изпаднал от елита.\nНо докато Люпко си тръгна след 10-ия кръг в Първа лига заради противоречия с ръководството, сега на „Герена“ е спокойно. Роси изрази увереност, че иска да изпълни договора си с българския тим и афишира амбиция да подобри формата на тима. А най-големият проблем в момента е атаката – само един гол (от свободен удар) през за последните 270 минути.


Фотогалерия: Световните снимки на деня - 18 януари 2021 г. - Галерии - Дневник\n20:55, 18 яну 21 , 5791\nРейтинг: 890 21:00, 18 яну 21 Неутрално\nСн. 1. Не виждам пързалящи се по леда на сн. :, а по-скоро седящи хора.\nРейтинг: 3260 21:05, 18 яну 21 Неутрално\nСнимка 1 за трети път.\nПоне друга снимка на обекта да бяхте дали.\nДнес е за втори път.\nНякои помним. Само чекмеджето го гледахме повече.\nРейтинг: 5057 21:09, 18 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 994 21:13, 18 яну 21 Весело\nИ както винаги преди да се мръкне,\nОнуй хюмне- ни мъж, ни жена,\nНапълно очаквано и тук ще се пръкне,\nС широка кат жаба минетчийска уста:\nГаа Гаа Гаа😁😁😁\nРейтинг: 6555 21:14, 18 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 2178 21:19, 18 яну 21 Неутрално\nСн.5 най-добре казва каква е ситуацията!\nРейтинг: 3260 21:26, 18 яну 21 Неутрално\nВероятно имаш презвид 7, не 1.\nРейтинг: 890 21:43, 18 яну 21 Неутрално\nТочно така, не забелязах, че съм вдигнала за рисане на горен ред. Благодаря.\nРейтинг: 1701 22:04, 18 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 1562 22:50, 18 яну 21 Неутрално\nПохвално, венци, трол от Сусурлево,\nна попрището поетично се пробвА,\nно да мине май ще трябва той у лево,\nзащото нещо пак се объркА.\nГалерията с фотосите за деня,\nне излиза преди да се мръкне,\nримата не значи тя лъжа,\nа чрез обиди никой не ще млъкне.\nНо такъв е целият ви лай,\nприпознавания, внушения, псувни,\nно от това ефектът е комай,\nобратен, туй некъде си го запиши.\nНищо вий не ще постигнете,\nколкото и със зор да се напъвате,\nс победата ще се разминете,\nа в позора всеки ден потъвате.\nЖалка работа, цирк и водевил,\nтъпо шоу, съшито от дебили,\nмутризма дискурса е осакатил,\nа ценностите са се подменили.\nКазвате, народа ви е материал,\nще го мачкате и дори развъждате,\nа който нещо е недоразбрал,\nнего от страната щете да пропъждате.\nВикате тъй прави се държава,\nлъжи, мачкай и граби,\nгосподари да сте вий тъдява,\nно... туй не ще се прости!\nНо за фотосите време не останА\nзатова на първия само ще се спра,\nнякой иска май да подчертае,\nнякой друг той да разколебае,\nда натърти че вулкана изригнА,\nно отговора е - и какво от това?\nА завършека отново е\nРейтинг: 3833 22:54, 18 яну 21 Любопитно\nСнимка 9 е показателна какво ще се случи на САЩ под ръководството на Байдън и Харис.....\nРейтинг: 7624 23:05, 18 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 267 01:39, 19 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 1137 05:10, 19 яну 21 Весело\nСамо снимка 3 ме заинтригува, и то защото бях сигурен, че е от т.н. Бесапарски ридове (Башикаровския баир) край Пазарджик. Текстът казва, че е другаде, някакво бедуинско селище на западния бряг на река Йордан, което ми показва, че и в България има места, идентични на бедуински селища по западния бряг на река Йордан.\nРейтинг: 4054 12:17, 19 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 960 16:07, 19 яну 21 Неутрално\nРейтинг: 704 09:41, 20 яну 21 Неутрално\nИзригването на вулкана Мерапи в Йогуакарта, Индонезия.