Градинска звезда - Саксийни цветя и растения - 2021\nда си представим, красива озеленена градина без цъфтящи растения, не всеки може. Красотата на цветята може да създаде специално настроение в ъгъла на природата, създаден от човека. Цветята, които ви позволяват да украсите всяка градина, разбира се, може да се припише ipomeyu.\nТова е цъфтящо растение, принадлежащо на семейството. Convolvulaceae, Този род има голям брой видове, представени от едногодишни и многогодишни растения, дървета, храсти и лози.\nФлористи използват около 25 вида от това растение.\nТой се внася от тропическите райони на Северна и Южна Америка.\nИмето на това растение е получило за сходство на кореновата система с червеи. Преведено от гръцки ips означава "червей", а homoios - "подобен".\nМалко хора знаят, че хранителните култури като сладък картоф и водния спанак са негови съпътстващи вещества.\nКато многогодишна култура, растението не расте в Централна Русия, тъй като не толерира замръзване. Затова се отглежда като годишна реколта.\nТова е лоза, която може да достигне височина до 5 метра. Стъблата на това пълзящо растение са плътно покрити със сърцевидни листа. Цветята на ипомеята са големи, ароматни, интересни форми под формата на грамофонна тромпет. Може да достигне размери до 20 cm. Цветовете на ипомеята са разположени плътно върху стъблото. Разнообразие от цветове ще задоволи всеки взискателен производител. Още в ранна сутрин ипомеята започва да разтваря цветята си, които затварят по обяд. И при облачно време цветята на ипомеята могат да стоят отворени до вечерта. Цъфтежът продължава до замръзване. Бъдовете бързо избледняват, но поради големия брой бързо възникващи пъпки, това растение винаги изглежда елегантно.\nТъй като стъблата на ипомеята предпочитат да се навиват над всякаква опора, тя се използва главно за украса на беседки, стени и огради.\nИпомея годишно: засаждане и грижи\nМного проблеми в грижите за ипомеята няма да донесат. Така че тя дълго ви радва с големи красиви цветя, в грижа за нея най-важното е да следвате следните правила:\nНе използвайте торове с голямо количество азот. Това ще доведе до активен растеж на листата на растението и на практика няма да има цветя. Но пълното отсъствие на азот в торовете може да повлияе на състоянието на растението. Заключение: използвайте умерено азот при хранене с ипомея.\nОсигурете силна поддръжка на растенията.\nВода ipomeyu периодично, но не водата на почвата, за да се избегне гниене на корените.\nРазхлабете земята след поливане и дъжд. Това ще гарантира, че към корените се подава достатъчно кислород.\nОтстранете избледнелите пъпки, за да стимулирате растението да образува нови пъпки.\nКогато се появят вредители, борете се с тях.\nИпомея многогодишно засаждане и грижи са сходни.\nЗасаждането се извършва от семена или разсад. Как да засадите ipomeyu зависи от неговата степен. Семената по-добре засаждат малки, растящи бързорастящи сутрешни слави. Те бързо покълват, растат и цъфтят в средата на лятото. Големи цветя сортове са най-добре засадени чрез разсад. Така че тя бързо взема зелена маса и цъфти.\nКацане ипомея расаден начин\nЗасадени ipomoea върху разсад започва около края на април, месец преди засаждане в открит терен. Необходимо е да направите това веднага в отделни чаши, тъй като корените на това растение не понасят кърлежи.\nПочва от градината за разсад на ипомеята не е подходяща. Трябва или да закупите универсална почва за цъфтящи растения, или да смесите земята, пясъка и торфа в равни пропорции.\nПреди сеитба семената се накисват в гореща вода с температура около +50 градуса за един ден. Те трябва да се надуят. Ако не настъпи подуване, препоръчва се да се пробие семената с игла. След това отново ги накиснете и оставете да набъбне.\nЗасяването на семената се извършва на дълбочина 3 см в размер на 2-3 семена на един капацитет. След засяването е необходимо да се напои земята.\nЗа покълване, трябва да поставите саксиите на слънчево топло място, покрито със стъкло или филм отгоре. Приблизително за една седмица ще се появят първите издънки.\nИпомеята се разраства много бързо и е необходимо да се осигури възможността да се навие над опората още на етапа на разсад. В противен случай, стъблата на разсад ще станат тънки и преплетени, така че ще бъде много трудно да се разгънат, без да се повреди цветето.\nДопълнителното осветление с помощта на фитолампа позволява да се избегне ненужно разтягане на разсад.\nКато цяло, ипомеята е достатъчно устойчива на болести, но в случай на нарушаване на селскостопанския инженеринг, по-специално, свръх омекотяване на почвата, гъбичните заболявания могат да го атакуват: брашнеста мана, ръжда, бяло подуване и различни гниене , Веднага щом се появят първите симптоми на лошо здраве, незабавно преустановете поливането и започнете да лекувате ипомеята с фунгициди: рано сутрин, в сухо и спокойно време, лианата се разпръсква обилно с топаз, строб или скор.\nАко листата на сутрешната слава се покрият с жълти петна, погледнете внимателно: възможно е те да са паразитни. листна въшка - смучещо насекомо, продавач на вирусни инфекции, което е написано по-горе. Листните въшки ухапват листната плоча, за да се хранят с клетъчния сок на ипомеята. Той оставя върху подложката на листата и кълновете, или медена роса - изпражненията, които са плодородна среда за развитието на сажди, покриващи земните части на ипомеята с черен цвят. Веднага щом установите, че растителната въшка се е установила на растението, лекувайте я няколко пъти със системен инсектицид.\nПаякови акари - също опасни смучещи вредители, но те не са насекоми, а паякообразни, следователно, те са унищожени от акарициди. И можете да предположите тяхното присъствие чрез най-тънката мрежа и следи от пробиви - малки жълти или безцветни точки на листата на растението. За щастие, паяковите акари са редки гости на ипомеята, защото обичат много суха среда, а ипомеята, напротив, се нуждае от редовно овлажняване.\nИпомея червено-синя или трицветна- многогодишно катерене растение, произхождащо от Америка, отглеждано като годишно. Неговите разклонени стъбла достигат дължина 4-5 м. Големи срещуположни сърцевидни листа, голи и набръчкани, подредени на дълги дръжки. Небесно сини цветя с диаметър до 10 см с бяла тръба, променящи цвета на пурпурно-розово, се събират в гроздове от 3-4 парчета. Всяко цвете живее само един ден. При облачно време цветята са отворени от сутрин до вечер. В културата, гледката от 1830. класове:\nЕърли се обади на Микст - Ипомея с лавандулово-сини или розови цветя с широка бяла ивица по ръба. Те не са напълно симетрични и достигат до 10 см в диаметър\nHavenley синьо - небесно сини или пурпурни цветя с диаметър до 10 см с бял и жълт център,\nПерли порти - кремаво жълти цветя с ярко жълта среда,\nФлин саузис - ярки сини цветя, набраздени с бели щрихи, насочени от центъра към ръбовете.\nИпомея Нил или Асагаокакто японците го наричат - краткотрайна лиана с силно разклонени и бързорастящи стъбла с дължина 2,5-3 м. Листата му са противоположни, дълги дръжки, сърцевидни или широко овални. Цветовидни цветя, до 10 см в диаметър, червени, лавандулови, лилави, розови, небесно сини или тъмносини с бяло гърло. Ипомея Нил е вид, много обичан в Страната на изгряващото слънце и един от символите на традиционната хайку поезия.\nИпомея бръшлян идват от тропически райони на Америка. Това е годишен с изкачване стъбло 2-3 м дълъг, големи три-lobed с форма на сърце листа, наподобяващи листа бръшлян, и фуниевидни цветя с диаметър от 5 см в розово, лилаво, червено или небе-синьо на цвят, 2-3 парчета всяка. В културата този вид от 1600 г. насам. Популярно разнообразие е:\nРоман Кенди - Растение с бяло-зелени пъстри листа и черешови цветя с бяло гърло.\nIpomoea purpurea или Ipomoea violet също идва от тропическите райони на Америка. Тази лоза расте с дължина 8 м, има ниски разклонени стъбла, тричелюстни сърцевидни листа на дълги дръжки и звънче-оформени цветя с диаметър от 4 до 7 см, събрани в 2-5 парчета в оста на дълъг ствол. Цветът на цветята може да бъде тъмно лилав, розов, лилав, син или червен, но вътрешността на венчето е винаги бяла. Цветя се отварят при хубаво време рано сутринта, а в 11 часа се затварят. В един облачен ден те са отворени до около 14 часа В културата, гледката от 1621. Има разнообразни форми и разновидности с двойни цветя. Най-популярните сортове на вида:\nСкарлет О'Хара - растение с червени цветя с бяло гърло,\nЛилава звезда - Ипомея с големи лилави цветя с пурпурна звезда,\nСкарлет звезда - Изобилно цъфтящо разнообразие с черешови цветя с бял ръб и бяла звезда.\nIpomoea-kvamoklit острие, или "испански флаг", или звезда форма вълна - грандиозно годишно с родом от Мексико. Има усукани стъбла с дължина до 3 м, трилистни сърцевидни листа с три тънки прилички близо до всеки лист и капчици с дължина до 2 см, събрани в едностранно съцветие на шип от 15 до 25 см. Когато цъфтят, цветята са червени, а след това цветят оранжев след това лимоненожълто и кремаво бяло в края на цъфтежа. Удивително е, че в една четка може да има 12 цветя с различни цветове. В културата, гледката от 1841 година.\nKvamoklit огън - червено, или "звезда - красота" - Годишни лиани от Южна и Централна Америка, дълги до 3 м, с тънки издънки, с форма на сърце до 10 см дължина и тъмночервени цветя до 1 см в диаметър с жълтеникаво гърло. В бръшлян от тази квамоклита има по-атрактивни листа от тъмнозелен цвят, разчленени на 3-5 лопатки.\nQuamoclitus pinnate или кипарисова лиана идва от тропиците на Южна и Централна Америка. Это быстрорастущая ипомея, способная за один вегетационный период дать прирост в 2,5 м. У его звездчатых цветков диаметром 2-3 см венчики обычно карминово-красные, хотя есть сорта с белыми и розовыми цветками.\nИпомея бяла, или лунна цъфтяща, или лунна цветка бодлива - Растение от американските тропици. Тя е силно разклонена тревиста лоза с издънки, достигащи 6 m и големи сърцевидни в долната част и трилобар в горната част. Цветя - ефектен, ароматен, с диаметър до 10 см, подобен на фенерите - отворен през нощта и изсъхващ от зората, но в облачно време те са отворени през целия ден. В културата, гледката от 1773 година.\nИпомеите в почвата се произвеждат от края на март до средата на май, Дълбочината на засяване е 1-2 см. Засети в ред по-рядко, оставяйки 5-6 см между семената. Мястото за засаждане обикновено се избира в близост до оградата, беседка или друга вертикална опора, която ще оплеска растението. Трябва да се полива в умерени количества, така че земната кора да не се образува отгоре. Семената покълват за няколко седмици и бързо растат, като заглушават плевелите. Но не се надявайте на "жизнеността" на ипомеята, всички плевели трябва да бъдат разчистени, а също и тънките разсад, оставяйки разстояние 7-8 cm.\nИпомею може да се засява и зимата през есента, по всяко удобно време, само за да позволят метеорологични условия. Растението не се издига до пролетта, семената изискват стратификация. Лиана агресивно се размножава чрез самостоятелно засяване, имайте това предвид, ако я посеете в градината: все още не можете да премахнете семенните кутии навреме, ще има твърде много от тях. Затова вземете красивото място, където няма да отбележи културно засаждане.\nИпомея: засаждане и грижи на открито\nКогато температурата на въздуха през нощта спре да пада под 5 градуса, можете да засадите ипомееви разсад в открита земя. В средната част на Русия този път пада около май - юни.\nИзбор на място за засаждане на ипомея разсад, дават предимство на слънчево място, затворен от силен вятър. Засадете разсад с разстояние между растенията най-малко 20 cm.\nСъберете семената, от които се нуждаете през есента, Кутията със семена, образувани на мястото на увялената пъпка, трябва да бъде отрязана, когато стане кафява. И извлечете от нея семената, които могат да се използват като семена през следващата година.\nПочти всички видове ипомея в нашите условия се размножават изключително чрез семена. Резници, наслояване и грудки на нашата територия могат да се размножават само ям.\nВ края на зимата е необходимо да се отрежат горните резници от ям. На всеки от тях трябва да има 2-3 интерстици. Резците трябва да се поставят във водата. Корените се образуват много бързо. Около петия ден.\nКогато се появят корените, издънките се трансплантират в индивидуални контейнери и когато настъпва топло време, те се засаждат в земята.\nЯмът може да се размножава само в грудките на юг. Грудките, изкопани преди началото на студа, трябва да се отстранят в суха стая в сутерена, чиято температура не трябва да бъде под + 5 градуса. През февруари, клубените трябва да се получи и да се постави в саксия за кълняемост. Кълновете трябва да образуват корени. След като това се случи, кълновете се отделят от родителското растение и се трансплантират в отделен съд.\nИпомея "Лунафлоуър" (Калоникс).\nТова е така невероятно красиво растениекоето се отнася до растенията на нощния цъфтеж. Веднага щом се събере здрача, тя отваря пъпките си и й придава омайващ аромат. Това е лоза с дълги издънки до 6 м, височина до 3 м. Расте много гъсто, затова е толкова обичана в градинските беседки.\nЦветята са грандиозни, голям, бял. Пъпките цъфтят само един ден. Но благодарение на изобилието на цъфтежа и скоростта на растеж на нови пъпки, тя ще продължи да се наслаждава с цветята си.\nСтъблата на това пълзящо растение могат да достигнат дължина 8 метра. Цветята са големи, с различни цветове. Те са розови, червени, лилави, тъмнолилави, сини. Има сортове с пъстри цветя, а дори и с хавлиени. Вътрешната част на пъпката е бяла. Това растение цъфти сутрин. В слънчево време до 11 часа сутринта, а в облачно време - до 14 часа. Цъфтежът започва през юли и преди замръзване. Най-популярните разновидности на този вид са: Звезда на Ялта, Скарлет О'Хара, Каприз, Звезди на Парадайз.\nБръшлян ипомея (Ipomea hederacea).\nТя не е много дълга стъбла, около 2-3 метра. Листата са като бръшлян, откъдето идва и името. Пъпките са бледосини, розови, лилави и червени. За разлика от предишните два вида, в които цветята растат поотделно, в бръшлянската форма те растат с 2-3 броя на един дълъг дръжка. Цветя се отварят сутрин и се отварят до вечеря. След като избледнеят. Цъфти от юли до октомври. Този вид е от особен интерес за разнообразните римски бонбони, чиито пъстри бели и зелени листа.\nТриколорна ипомея (ипомея трицветна).\nСтъблата могат да достигнат дължина от 5 метра. Цветовете растат в сноп, 3-4 цветя в един сноп. Разкрити преди обяд, някои сортове могат да бъдат отворени до вечерта. Най-честите сортове: небесно синьо, сутрешен разговор, перлена врата, летящи чинии.\nИпомея лобата (Ipomoea lobata).\nМного необичайно и грандиозно цвете. Стъблата червеникави, усукване. 1,5–3 метра височина. Цветовете са с форма на капка, с размер до 2 см. Събрани в едностранно колосови съцветия до 25 см дължина растат. Едно съцветие може да съдържа до 12 различни нюанса на пъпките. Цветът им тече плавно от червено до жълто или бяло. Периодът на цъфтеж - началото на август - края на октомври.\nЯрко червено ипомея (Ipomoea coccinea).\nТой достига височина от 3 м. Цветовете са тръбни, малки (до 1 см), червено, жълто ядро. Този вид не е много популярен сред градинарите поради краткия период на цъфтеж. Цъфти само от началото на юни до края на юли. През август той вече произвежда семена и всички зеленчуци започват да изсъхват.\nЛистата на квамоклит са подобни на листата от папрат или кипарис. Тя достига височина от 3 м. Много бързо увеличава зелената маса. Малки цветя, до 3 см в диаметър, обикновено червени, но има сортове с розови и бели пъпки. Цъфтежът започва през август и спира дълбоко през есента.\nВ рода Ipomoea повече от петстотин представители, които са лианободобни треви, храсти и храсти. Сред тях са две ядливи сортове: сладки картофи и воден спанак. Интересното е, че врагът на земеделските стопани на полската вълна е също близък роднина на декоративната ипомея. В културата отглеждат само 25 вида ипомея, но като се имат предвид развъдните постижения, трудно е да си представим разнообразието на сортовете. Накратко за най-интересните и известни видове и разновидности на цветята.\nИпомея лунен цъфтеж (Ipomoea Noctiflora) идва от американските тропици и е нощна лоза. Височината му е от 3 до 6 метра. С форма на сърце, а на краищата на леторастите са три пръста, листата са толкова стегнати един до друг, че светлината и водата не преминават през тях.\nПетнадесет сантиметра, белите цветя имат силен мирис на бадеми. Обикновено те се появяват преди залез, отваряйки се с пляскащ звук, живеят само една нощ. Ипомеята цъфти от средата на лятото до измръзване, отглежда се повече от два века. Подходящ за декориране на нощни клубове и дискотеки. Тази ипомея обича питателна почва, но се чувства най-добре на мокри глинести плодове.\nРодината на Ипомея с форма на бръшлян (Ipomea hederacea) е американският тропик. На триметров издънки растат триглави, удължени със зъби в краищата на листата. Цветя от пет сантиметра са сини с ярка граница, червено, розово или бордо. Те се появяват в средата на лятото и се наслаждават на цветярите да замръзват.\nВъпреки че ипомеята с форма на бръшлян е разведена повече от триста години, но не е популярна в развъждането. Сортовете на рядката красота с големи цветя са получени: тъмно лилаво с ярка граница и бяло. Най-интересното разнообразие от римски бонбони е известно със своите декоративни зелени листа с бели петънца и черешово-бели цветя.\nИпомея трицветна (Ipomoea tricolor) идва от американската джунгла. Разклонените стъбла се издигат на височина от пет метра. Набръчкани големи листа седят на дълги крака. Десет сантиметрова цветя растат в няколко части в общ изход. Разцъфнали рано сутрин, те са небесносини с бяло ядро и до края на деня стават пурпурно-розови преди да изсъхнат.\nДекоративният вид се отглежда почти двеста години, развиват се много разновидности:\nСиня звезда - с бели и сини цветя,\nЛятно небе - сини цветя с бели петна,\nСватбени камбани - млечно бяло с жълто,\nНебесно синьо - сини или пурпурни цветя с бяло и жълто сърце.\nIpomoea Kvamoklit (Quamoclit) е представена от няколко разновидности:\nКвамоклит Слотър. Тя има една и половина метра стъбло, седем сантиметрови светлозелени листа, яркочервени цветя, появяващи се от юли до септември. Размножава се изключително чрез семена.\nЛозо от циррус или кипарис с подобни на кипариси пера ажурна, светлозелени листа. Цветовете са малки, звездни, се появяват през юли-септември. По-често те са червени, но са розови или бели.\nПламък червен с тънък триметров ствол и листа с форма на сърце. Ярки и малки алени цветя с жълт съд се появяват само за един месец през юли.\nОгън Червен Айви с декоративни листа и по-големи цветя, които продължават два месеца.\nЛъскави или испанскифлаг първоначално от мексиканския юг. Неговите усукани триметрови издънки с червеникав оттенък, напускат формата на сърце. Цветовете са под формата на капчици, достигат размер 3 см, групирани са в 40-см четки. По време на цъфтежа цветята променят цвета си от червено до бледожълто или почти бяло. Цъфтежът продължава от края на лятото до октомври.\nВнимание! Семената на някои видове сутрешна слава съдържат психотропни алкалоиди ергин и неговите производни. Тези семена са използвани в манипулациите на индийските шамани.\nСемената след прибиране на реколтата се съхраняват в продължение на няколко години. Първо се накисват за няколко дни в топла вода. Ако са прекалено плътни, те се пробиват с игла (скарифицирана) и след това отново се накисват, докато се набъбне.\nВажно е да се избере подходяща почва.\nАфриканските мигранти се нуждаят от почва за суккуленти, което включва малка глина.\nЗа американските тропикани към почвената смес се добавят равни пропорции от торф, вермикулит, кокосово влакно, фина експандирана глина и като основа се използва листата.\nРасте ипомея расаден начин\nГотовите семена за чифт парчета се поставят в чаши с пръстен, покрит със стъкло или филм. Такава импровизирана оранжерия периодично се излъчва и напоява. Те се съхраняват при температура от двадесет градуса, докато през няколко седмици се появят разсад. След това филмът се отстранява.\nКогато растенията достигнат височина 15 см, към стреля се прикрепя въже, което придържа втория му край отгоре. На него се изкачва катерене. Докато растат, те се навиват на голям контейнер няколко пъти, докато прищипват върховете.\nКогато растението има най-малко 4 пълни листа, то може да бъде трансплантирано в земята. Разсадът трябва да се носи заедно с голяма буца пръст. Това е важно, защото ипомеята не обича трансплантациите.\nЗасадени млади ипомеи след появата на 4 от тази листовка\nБлизък роднина на предишния вид. Размерът на цветята е по-голям от този на Ipomoea purpurea, като расте по-бавно. Видът е много популярен в Япония, където се отглеждат много сортове сутрешна слава. Те се различават от разновидностите на други видове в по-голяма "сложност": наличието на бяла граница по ръбовете на цветята, тяхната звездообразна форма, набръчкани венчелистчета, оцветяване с петънца, инсулти и петна. Примери за сортове: Скарлет О'Хара (тя се различава от ипомеята лилаво със същото име, поради липсата на бяло око), шоколад, Пикота (различни цветове), Утринна звезда, Синьо блаженство.\nPenumbra е най-подходящ за засаждане на ипомея. Силното засенчване води до по-бавен растеж на лозата и раздробяване на цветя. Но ярката светлина също не е подходяща за ипомея. Неговият вече кратък цъфтеж е намален. Цвете в пряко слънце се компресират. Това влошава декоративността на растенията.\nПри засаждане на пълзящи лозя близо до стените на сградите е необходимо да се предвиди, че дъждовната вода от покрива не пада върху тях.\nВнимание! Тънките стъбла на лозите лесно се объркват и се счупят, когато силни пориви на вятъра. Ето защо, при засаждането на Ипомея, е необходимо да се избягват места с течения.\nИпомеята не обича ярка слънчева светлина и предпочита частична сянка\nТоплолюбивото растение е засадено със стабилна средна дневна температура над 12 градуса. Мястото преди да бъде оплодено с органична материя и изкопано. Разстоянието между ямите трябва да бъде поне един метър.\nЗасадените лозя се покриват с рохкава почва и се поръсват с пет сантиметровия слой торфен тор. Над издънките се изгражда опора от решетката, клони или издърпване на въдицата, закрепване на долния му край на колчето в основата на лозата.\nНеобходима грижа за растенията\nВ Москва, засаждане и грижи за ipomoea се извършва като за всеки цъфтеж letnik. Като многогодишно растение расте само в топъл климат.\nЧесто ипомее се засажда не само в градината, но и на балкона. Грижата за лиана на балкона е да я предпази от вятъра: тя трябва да бъде остъклена. Всяко растение трябва да отчита около 3 кг почва. Важно своевременно поливане и пълно облекло.\nГрижа за ипомеята не се различава от грижата за цъфтежа на летниците\nГрижа за ipomoea проста: вода редовно, предотвратяване на застояла вода в корените. Освен това през лятото е невъзможно да се остави земята да изсъхне и през есента, когато нейният горен слой изсъхне.\nХраненията се извършват по време на вегетацията 2 пъти месечно с тор за декоративни цветни растения или за кактуси. Но е важно да не се прекалява: излишъкът от превръзки води до увеличаване на растежа на листата в ущърб на цветята. Спазвайте същите концентрации като за стайни цветя.\nАзотните торове се прилагат под формата на коренови превръзки. Екстра кореновите превръзки се пръскат през спрей бутилка. За тази цел са подходящи фосфатни торове. Те се въвеждат в почвата по време на засаждане на храсти, а след това се пръскат по време на техния вегетационен период.\nПо време на цъфтежа полезни са подхранващи микроелементи. В същото време лозя растат буйни, устойчиви на екстремни условия и болести.\nИпомеята се нуждае от редовно хранене\nРастението на тънките стебла не може да расте самостоятелно и се нуждае от укрепване и насочени опори. Те могат да бъдат различни: прости и къдрави. Всичко зависи от функциите на завода и от творческите идеи на градинарите:\nПирамида от десетки метални пръти, отклоняващи се под ъгъл, закрепени на различни нива чрез паралелно разположени пръстени. Създава вертикален акцент в градината.\nДебела риболовна линия се простира успоредно на земята, от която е лесно да се застрелват растенията през есента.\nКухи дървен конус, който през зимата може да се използва за защита на младите коледни елхи.\nИпомеята може да се изкачи на близкото дърво. Често растението се засажда покрай огради и огради.\nТя виси на специална градинска мрежа или решетка беседка или други градински съоръжения.\nТриизмерни фигури от метална мрежа, дървени арки или перголи, подредени във витрини.\nВъзможни болести и вредители, борба срещу тях\nИпомеята страда от гъбични заболявания (ръжда, гниене), вируси и физиологични заболявания - бял оток.\nIpomes често са засегнати от гъбични заболявания.\nЗа гъбичките, причината е замърсената почва или водата. Фунгицидите ги спасяват, но в тежки случаи растенията трябва да бъдат унищожени. Ипомеята, заразена с изгорени вируси. Само оранжерийни и домашни растения са предразположени към бял оток.\nОпасен за тропическа вълна листна въшка и паяк. Ако бъдат открити своевременно, растенията могат да бъдат спасени чрез третиране със сапунена вода. В напреднали случаи, само системни инсектициди помощ: малатион, fitoverm, или actellis.\nИпомея в комбинация с други растения и в ландшафтен дизайн\nЗа озеленяване често се използва ипомея Batat с голяма декоративна зеленина от различни цветове: различни нюанси на зелено, жълто и червено. Разнообразни сортове с розови или бели петънца на фона на зелено. За цветни композиции комбинират различни разновидности на такава ипомея.\nИпомеята се смесва добре с други растения, използвани за вертикално озеленяване: Campsis, диво грозде, бръшлян, хмел. Изглежда елегантно в близост до широколистни дървета.\nИпомеята често се използва за вертикално озеленяване.\nВ ландшафтен дизайн, той служи за украса на открити тераси, беседки. Често се намира до стилизирани антични сгради или фенери, а също и украсява стени, огради, порти, колони.\nВ хоризонтална декорация, растения с контрастиращи нюанси, които украсяват една повърхност, цветна леха и жив килим, изглеждат грандиозно. Живописна жива ограда от растения с листа и цветя от различни цветове. Укрепва ефекта от съседство с иглолистни дървета.\nАко арката на лунната цъфтяща сутрешна слава се освети, тогава с правилно подбрана подсветка, снежно белите цветя ще изглеждат като страхотни фенери. И удивителният им аромат ще придаде на лятната градина още повече мистерия и чар.\nКомпозицията изглежда страхотно с цветя, засадени в градински вази, които, ако има над тях букет от цветен букет, първо ще бъдат увити около него и след това окачени почти до зелена морава.\nДобър вид цъфтят ипомея на висока пергола\nКак и кога да се събират семена от ипомея\nСемената се събират от долните пъпки на кафяви кутии, които трябва да изсъхнат и леко да се отворят. Направи го един месец след цъфтежа. Семената се сушат малко и се поставят в хартиени торби, които са обозначени с имената на сортовете. Те могат да бъдат засети през следващите три години.\nВнимание! Семена от някои видове градинска ипомея (например небесно синьо) са отровни.\nИпомея след цъфтеж (зима)\nСлед като листата изсъхнат, стъблата на ипомеята се отстраняват от опорите и се отрязват. Коренищата се унищожават, клубените се съхраняват за съхранение и земята се изкопава. На следващата пролет на това място се засаждат нови растения от семената, събрани през есента. Но често те идват сами. Многие семена высыпаются из коробочек и прорастают в следующем сезоне. Часто это получается при озеленении оград и заборов.\nДля размножения ипомеи используют генеративный (семенной) способ. Семена данной лианы остаются всхожими на протяжении 3–4 лет. Сеят семена за разсад в средата на май, но преди това те трябва да бъдат подложени на скарификация (нарушават целостта на черупката), вместо това те могат да бъдат поставени в хладка (25 до 30 градуса) вода за набъбване в продължение на 24 часа. е необходимо внимателно да се пробие черупката им с игла, след което семето отново се накисва.\nПонякога шипове се нуждаят от резитба. Така че, трябва да изрежете всички наранени или болни издънки. Подрязване се препоръчва през септември, което ще позволи да се донесе ипомею в ред преди зимуване. През пролетта храстите трябва да се разредят, като на всеки от тях остават не повече от 3 издънки. Има случаи, когато такава лоза се нуждае от разреждане по време на вегетацията.\nИпомеята може да получи гъбични заболявания, например: антракноза, бяла ръжда и различни видове корен, стъбло, черни, меки, вирусни заболявания (има около 20 различни вируса), както и физиологично заболяване - бял оток.\nПоражението на лиана чрез гъбични заболявания най-често се случва през почвата, особено ако тя постоянно застоява течност. Растения, засегнати от такива заболявания, могат да бъдат излекувани, защото загнили места трябва да се изрежат, а самият храст да се напръска с фунгициден препарат. Въпреки това, корен, мека и стволови гниене се считат за нелечими, във връзка с това, болните храсти трябва да бъдат изкопани и унищожени. Ефективно лекарство все още не е открито за вирусни заболявания, така че болните лози също трябва да бъдат изкопани и изгорени. Белият оток е неинфекциозно заболяване, но засегнати са само тези лозя, които са отглеждани у дома или в оранжерия. Развитието на това заболяване се наблюдава при много често поливане, прекомерно ниска температура и висока влажност. При болните растения на листните плочи се образуват шишарки и мехури, боядисани в зелено или светложълт цвят, което в крайна сметка се превръща в кафяво. След това, листата става жълта и мухи. За да се предотврати такова заболяване, трябва да се спазват правилата на агротехнологията на дадена култура.\nPikoti - полу-двойни цветя имат червен или син цвят и бял кант,\nЖелателно преди кацане скарифициране на семена (повреда на черупката). За да направите това, те са предварително накиснати в продължение на 12-24 часа в гореща вода с температура + 50 С. Семена, които са готови за засаждане, трябва да набъбнат.\nБързо растяща ипомея с малки цветчетаНапример, сортове Ipomoea purpurea, могат да бъдат засети веднага в земята. Те успяват да образуват зелена маса и цъфтят до средата на лятото.\nГолеми видовенапример, ипомея нил, те се отличават с бавен растеж и цъфтеж, когато се сеят в открит терен може да се получи по-късно, оскъден или изобщо да не го чака.\nВ допълнение, Ipomoea, засети в открит терен в районите на средния колан и по-северните, цъфти, като правило, късно, особено в хладно и дъждовно лято. В тези климатични зони се предпочита метод за отглеждане на разсад.\nИпомеята е влаголюбива растителна, през периода на увеличаване на зелената маса, преди появата на пъпките, поливането е необходимо достатъчно често и в изобилие, земята трябва винаги да остава мокра, но не прекомерно влажна, без преовлажняване. Ако влагата по това време не е достатъчно, издънките ще спрат да растат, но цветята ще се появят по-рано.\nГледайте видеоклипа: Ипомея - живая изгородь на моем участке (Октомври 2021).\nCopyright 2021 \_ Онлайн списание за растенията \_ Ипомея: отглеждане от семена, засаждане и грижи


Gun Builder - Играйте онлайн игри в igrifree.com\nВ Gun Builder можете да направите свои собствени огнестрелни оръжия. Замисляли ли сте се някога как се произвеждат най-опасните огнестрелни оръжия и какви части те включват? Чудо не повече! От известни оръжия като Uzis до малки пистолети, можете да направите каквото и да е огнестрелно оръжие, което ви харесва в тази завладяваща игра. Можете да превключвате между два режима на игра в Gun Builder. Можете да направите напълно изменено огнестрелно оръжие, или да следвате очертанията, за да съберете ефективно оръжие. Какъв тип огнестрелни оръжия ще създадете?\nАко смятате, че най-добрата защита е достойна престъпление, оръжията са идеалното оръжие за вас. Подгответе се да разследвате цикъла на производство на оръжия в тази пристрастяваща игра. Firearm Builder предлага 2 отличителни режима на игра, които можете да оцените. Първият е Режим на сглобяване, където трябва да изработите огнестрелно оръжие, както е посочено от плановете, които можете да съберете на всяко ниво. В лявата половина на екрана можете да видите сегмента на частите с различни класификации. Това са захващането, ръбът, цевта и всички допълнителни елементи за това допълнително изключително докосване. За да конструирате огнестрелно оръжие, плъзнете сегмент от една от класификациите в територията на структурата и забележете всяка част в правилния регион на контура. Когато завършите оръжието си, това е идеална възможност да го изпробвате. Като производител на огнестрелно оръжие вие ще бъдете главният човек, който ще ръководи тестовете. Направете обективна практика, за да видите дали вашето творение работи. В момента, в който сте доволни от резултатите, можете да продължите напред към следващото ниво. В режим на сглобяване можете да отваряте нови части за всяко преминато ниво. Всяко ниво ще се окаже още по-изпитателно, откривайки нови планове за огнестрелно оръжие, които изискват повече части. Вторият режим на игра е Creative Mode. Можете да използвате частите, които сте отворили, когато сте играли Режим на сглобяване, за да направите персонализираното оръжие, което винаги сте искали! Можете да направите асортимент от едно по рода си оръжие. Направете големи оръжия, например, пушки, пушки и дори твърди неща от военен клас, или направете прободен удар, за да направите малки пистолети, които шпионите не биха могли да си представят нищо по-добро от това да използват!


store.bg - Рамка за пъзели - 14\n... ... Търсене на: Рамка за пъзели Страница 15 от общо 42\nДетският образователен пъзел "Делене" на "Larsen" съдържа 58 картонени елемента. На всеки елемент има задачка. Когато детето я реши трябва да постави елемента върху подложката, където е обозначен правилния отговор. Но ако отговорът е грешен, то тогава парченцето няма да пасне на това място. За пъзелите на "Larsen"Първите стъпки на децата в сглобяването на пъзел картини изглеждат трудни, но норвежкият производител "Larsen" създава няколко улеснения за малчуганите. Компанията произвежда пъзели в картонени подложки, които пристигат с готова рамка на картината. Естествено, пъзелите ...\nДетският образователен пъзел "Събиране" на "Larsen" съдържа 58 картонени елемента. На всеки елемент има задачка. Когато детето я реши трябва да постави елемента върху подложката, където е обозначен правилния отговор. Но ако отговорът е грешен, то тогава парченцето няма да пасне на това място. За пъзелите на "Larsen"Първите стъпки на децата в сглобяването на пъзел картини изглеждат трудни, но норвежкият производител "Larsen" създава няколко улеснения за малчуганите. Компанията произвежда пъзели в картонени подложки, които пристигат с готова рамка на картината. Естествено, пъзелите ...\nТърсене на: Рамка за пъзели Продукти 169-180 от над 500


ЛОВ НА ХИЩНИЦИ - БГ ЛОВЕЦ\nНачало • Разкази • ЛОВ НА ХИЩНИЦИ\nЗа мнозина ловът на хищници е загуба на време, защото в крайна сметка месо няма. За други - стопаните на домашни животни и отглеждащите дивеч, борбата с тях е въпрос на оцеляване. Аз не съм нито от едната, нито от другата категория. За мен преследването на хищници е забавление, с което подобрявам уменията си на ловец.\nПрави ми впечатление, че във времето хищниците стават все по-предпазливи. Това се забелязва най-вече в районите, в които те са ловувани по-интензивно.\nИма няколко метода за техния лов.\nИздебване на ход\nТова е емоционален, физически активен и същевременно най-слабо продуктивният метод. Ловецът трябва да е добре запознат с особеностите на терена и да е готов да измине цялото предварително набелязано разстояние в рамките на по-малко от час. Известно е че хищниците излизат след залез слънце и преди изгрев. Реално истинското време за действие е около 30-40 минути. По-вероятно да се срещне хищник е от залез слънце към пълен мрак, отколкото рано сутрин преди изгрев, но и двата периода дават урожай, стига ловецът да има съответните знания и умения.\nПридвижването се извършва пеша, с готово за стрелба оръжие. Добър аксесоар е двуногата, която да осигури стабилност на оръжието. Облеклото трябва да е камуфлажно или поне в близки до околната среда тонове. Може би най-важната част от цялостното оборудване при този лов са удобните, непромокаеми и топли обувки. Никоя част от облеклото и екипировката не бива да издава дори и най-слаб шум при движение.\nСъобразяването с посоката на вятъра е много важно, ето защо е добре постоянно да го проверяваме. При пушачите това става лесно с дима от цигарата, но това е временно решение. Един от най-верните и деликатни методи е да носим малко, меко (пластмасово) шишенце, пълно с талк. През малък отвор периодично трябва да се изпомпва талкът, който поема по посоката и на най-лекия полъх на вятъра.\nДруг начин да проверяваме е с помощта на огъня от запалка, но той не е толкова чувствителен.\nНякои ловци завързват лек копринен конец за цевта на оръжието си и така постоянно улавят поривите на вятъра.\nНаскоро пък научих, че един колега използва голата си глава, която постоянно мокри с вода и така усеща с кожата си посоката на вятъра.\nНезависимо от начина, по който го правите, постоянно трябва да сте наясно какво се случва и накъде се носи собствената ви миризма. Този метод е ефективен в полските райони, където можем да наблюдаваме голяма открита част от терена.\nВече трябва да сте се досетили, че при подобни условия, не можем да разчитаме на гладкоцевни пушки, защото дистанциите на стрелбата са от средни до дълги. Понякога трябва да сме готови да направим изстрел и на дистанции, надвишаващи 300 метра.\nВ тази връзка задължителен аксесоар е малък бинокъл с добра светлопроводимост и увеличение от 6 до 8 пъти, с помощта на който да оглеждаме терена. Не се заблуждавайте, че с оптическия прицел, качен върху карабината ви, ще свършите същата работа. Първо, още в началото ръцете ви ще омалеят, и второ, използвате само едното си око, което не позволява на динамичния окомер да регистрира добре движение. Част от този метод е изчакването край пътеки, по които редовно минават хищниците.\nАко преди години имаше малцина, които практикуваха звуково примамване, то сега все повече „хищничари“ прилагат този метод. Вече масово се предлагат електронни примамки, произведени от различни фирми. Електронният метод на звуково примамване се счита неетичен, а в България е обявен за незаконен. Като оставим това настрана, електронните примамки успяват да привлекат предимно млади и неопитни животни. Опитът ми показва, че по-старите екземпляри не само че не се отзовават, но и в много от случаите, когато имам директно наблюдение върху тях, побягват в ужас от електронните звуци. Безспорно предимство е, че докато звуците се леят, ръцете ви са свободни. Също така високоговорителят може да бъде разположен на разстояние от самия ловец, който по този начин не привлича вниманието върху себе си, издавайки звуци.\nЕлектронните устройства изискват допълнително захранване, което е тежко и обемисто. Това допълнително накланя везните в полза на мануалните звукови примамки. Също известни в средите като „свирки за хищници“, тези устройства изискват овладяване, подобно на музикален инструмент, макар и на по-ниско ниво. Няма как да изнесем „серенада“, която да завладее сърцето на хищника, ако не вложим емоция в изпълнението и не заговорим с гласа на „ранения заек“ или „птица със счупено крило“. Всъщност хищниците реагират най-много на универсалния звук на болката и паниката. Такива звуци могат да дойдат от ранено или заловено от друг хищник животно. Когато имитираме сърцераздирателните писъци на заек в стрес, трябва да си представяме как грабливата птица или бялката са впили в него нокти или зъби и борбата за оцеляване изтръгва звуци на болка от бедното създание. Пауза. Избършете сълзите си!\nХайде сега отново. Надуйте свирката и го давайте още по-жално. За редуването на серенадата с паузи има много дебати. Някои предпочитат да изсвирват по-дълги и съдържателни балади за болката, след което да изчакват 5 и дори 10 минути, преди да започнат следващата серия. Други са фенове на бързите, динамични „парчета“ и също така кратки паузи за оглеждане на терена. „Композитори“ - много, „парчета“ - различни, публика - всякаква. С тези думи искам да кажа, че по принципа на опита и грешката може да откриете кое работи по-добре и кое е недотам ефективно.\nСподеленият опит е нещо полезно и доста често дава добър резултат. Някои хора крият тайните си, аз не. Ако сега започвате да се учите, питайте всеки, който има успех в лова на хищници за неговата „рецепта“, и най-вече чуйте неговото „изпълнение“. При всяко положение ако на дадено място не успеете да привикате хищник до половин час, то е време да се придвижите поне на километър от там и да опитате пак.\nДруги звуци, на които хищникът би реагирал, са „изгубено сърне“ или „еленче търси майка си“. При тези звуци, в зависимост от терена и дивеча, е възможно да останете изненадани от появата и на вълк. Внимание! В райони (предимно планински), където има мечки, е много вероятно, да привлечете някоя от тях. Внимавайте какво си пожелавате!\nМануалните звукови примамки, или както махленски ще ги наречем „свирките“, са много ефективни в опитни ръце, но определено насочват вниманието към изпълнителя. Ето защо е добре да се използва един аксесоар, който отвлича вниманието и го насочва към себе си. Това е мятащата се примамка. В повечето случаи това са синтетични снопове от конци или платове, наподобяващи цвета и формата на опашка или козина. Те са закачени на пръчка или пружина, която с помощта на електромотор им придава „мятащо“ се движение. Така хищникът, заблуден от движението, смята, че това е обекта, който издава звуците, и го доближава, а понякога и атакува.\nЕстествено, прикритието с добър камуфлаж и дори с параван е задължително. Параванът може да е преносим или изграден на място с подръчни материали от храсти, треви и клони. Най-забележимите части от човешкото тяло са лицето и ръцете. Ето защо дори и в топлите летни месеци те трябва да са покрити съответно с маска и ръкавици.\nДори и най-добрият камуфлаж не може да прикрие движението. По време на звуково примамване се старайте да бъдете максимално неподвижни. Ако се наложи да промените позицията си или да се огледате, движете се бавно, с плавни движения.\nПримамване с храна\nТова е доказан в практиката метод. Той позволява да привикате хищника където ви е удобно, например до някоя сграда, фургон, автомобил или заслон. Класика си остава изграждането на блайнд или опъването на палатка-блайнд. Палатковото укритие може, да бъде доукрасено с природни материали от заобикалящата среда.\nПри варда на стървилище е възможно използването на гладкоцевно оръжие, когато дистанцията го позволява.\nДобра база за изграждане на стървилище е умряло домашно животно. Такова място може да се превърне в постоянно стървилище, като захранката се опреснява периодично. Има голям смисъл да се постави фотокапан, въпреки че в началото инфрачервената светлина, която е невидима за човека, действа като боен фар на хищника и го плаши. С времето животните свикват с нея и престават да й обръщат внимание.\nЗахранката може да бъде почти всичко - от домакински отпадъци от хранителни продукти до скитащи кучета, но това, което има най-бърз и неустоим ефект, е вмирисаната риба. Най-лесната рецепта за такава примамка е да сложите в стъклена бутилка сурова копърка и да я запушите здраво херметически. Оставете бутилката на стайна температура за няколко дни, за да „узрее“ рибата. Сега имате готова бомба, която привлича като магнит хищниците. Оставете бутилката някъде, където знаете, че има хищници. Като внимавате да не се изцапате, извадете тапата. След лова оставете бутилката. Тя ще продължава да привлича още любители на „суши“. Те ще могат с усилие да извадят по някоя рибка, но това ще отнема време и няма да могат да изядат всичко наведнъж. Така ще си осигурите стървилище за по-дълго време.\nДруг начин за запазване на стървилището за по-дълго време е мършата да бъде покрита с оградна телена мрежа. Нещо, което научих, докато ловувах хищници в Африка, е използването на влачка. За целта се взимат вътрешностите (черва, стомах) на убито или умряло животно, връзват се с тел и започват да се влачат по пътеките и черните пътища в района. Може да се използва и джип. Накрая влачката завършва на сървилището. Този тур ще осигури необходимата информация на желаещите хищници и те бързо ще открият основното угощение. Оттам поемате вие и вашата пушка.\nВ закона е записано, че хищници и вредители може да се ловуват целогодишно и 24 часа в денонощието, но не може да се използват за целта МПС и източници на изкуствена светлина. Упоменати са като забранени дори нощните мерници, но не са споменати термовизионните мерници. Разбира се, за наблюдение се разрешава използването на всякакви технически средства, в това число прибори за нощно виждане, дори фенери и бойни фарове. Най-чистият и класически метод е да се разположи стървилището на светъл фон, за да може тъмният силует на животното да изпъкне. През зимата, когато има сняг, това е лесно, но в останалите сезони, ако нямаме подходящ фон, можем да създадем такъв. Добра за целта е сламата. Тя не събужда подозрение, миризмата й е естествена и доминираща и я има в изобилие. Просто пренесете някоя бала до мястото, където ще изградите стървилище, и я разпръснете наоколо.\nОборудване и изискване към оръжието и мерниците\nВ някои случаи е напълно адекватно ловът на хищници да се извършва с гладкоцевна пушка, но това оръжие има своите ограничения. Едното от тях е прецизността, а второто далекобойността.\nЕдна карабина, оборудвана с адекватен оптически мерник, е всичко, от което се нуждае ловецът на хищници. Няма значение дали изборът ви ще е полуавтомат, болтов затвор, комбинация или едноцевен киплауф. Всичко, което е достатъчно точно и се чувствате уверени с него, ще свърши работа.\nУсловията, на които трябва да отговаря калибърът, са лек, със слаб до незначителен откат, настилна траектория за прав изстрел, бързофрагментиращ, отдаващ енергията си куршум и не на последно място - ниска себестойност. Ето някои по-масови калибри, които отговарят на тези характеристики и биха били правилен избор: .204 „Рюгер“, 5.6х50R, 5.6x52R, .222 „Ремингтън“, .223 „Ремингтън“, 22-250, .243 „Уинчестър“. Безсмислено е да се отива към по-тежки калибри, защото откатът, който носят със себе си, ще ви разсейва, а и стойността на патроните е по-висока. Все пак, ако имате едно-единствено оръжие за всичко и нямате възможност да си закупите специализирано за лов на хищници, то трябва да е простреляна с максимално бързи, леки и точни боеприпаси. Оптическият прицел е това, което ни свързва с изстрела. Колкото по-качествен е той, толкова по-добри са шансовете за успех. Ако за карабината съм склонен да направя компромис, то за оптическия прицел съм категоричен - само най-доброто, което мога да си позволя.\nОптиката трябва да е с голяма предна леща, минимум 40 мм отвор и с минимално увеличение 6 пъти. Напълно адекватни са и „твърдите“ оптически прицели, сиреч тези с фиксирано увеличение. По-добре да се екипирате с варио оптика (с променливо увеличение), но ако трябва да се избира между качествена „твърда“ или компромисна варио, заложете на качеството. Практическите ситуации са ми показали, че при лова на хищници трябва да избягвам оптическите прицели с ръчна корекция на парлалакса. Когато нещата започнат да се случват, последното нещо, което ви е в излишък, е времето. Ръчната корекция на паралакса е страхотна екстра, когато стреляте по мишени, но в реална ловна обстановка само ще ви забави. Докато се опитвате в сумрака да изчистите скалата и обекта с копчето, обектът вече може и да си е отишъл.\nЛовът на хищници изгражда качества като съобразителност, импровизация и отлични стрелкови възможности, базирани на реалистична оценка на ситуацията, но най-важното качество, което придобива ловеца на хищници, е и най-голямото му оръжие въобще в лова – търпението.\nлов на хищници хищници вреден дивеч\nЛов на трофеен елен - ВИДЕО!!!\nЛов на зубър в Беларус


Инициативата „Приказки в Софарма„ ще превърне Sopharma Towers в магическо място за децата и любимите им герои. На събитието са поканени всички малчугани и техните родители, за да се потопят заедно в магията на словото, предадена от автори и актьори. Четенето ще се състои на 1 април от 11.00 до 14.00 часа на партера на търговския център в Кулите. Авторът […]\nКакто Меца яла, в тясното й гърло крива кост се спряла. Ревнала Мецана: — Тичайте! Умирам, братя и сестрици! Дошъл Кумчо Вълчо. — Какво ти е, Мецо? — Лошо, Вълчо, лошо! В гърлото ми тука една кост се спряла… — Не плаши се, сестро! Туй често се случва. Бързичко си яла. — Ти брат, ти […]\nприказка от Атанас Павлов Когато шареното човече дошло на този свят, даже черните котки били сиви, а да не говорим за сивите котки — те си били такива, но си представяли, че кой знае какви са били. А човечето се спряло и се чудело накъде да тръгне — всичко било толкова сиво, че нищо не […]\nПриятели завинаги! Да, точно тези – героите от най-любимата детска история за Мечо Пух, най-прекрасните приятели! Мечо пух приятели завинаги – Бг.аудио by eliaskerpedena


Дунавския компетентен център ще си партнира с Видин в сферата на туризма - Видин онлайн\nДунавския компетентен център ще си партнира с Видин в сферата на туризма\nПонеделник, 02 Юли 2012 11:24\nДаниела Шили – член на Борда на директорите на Дунавския компетентен център и Борис Камерник – гл. секретар на центъра бяха във Видин на Дунавския фестивал „Седмица на Синия Дунав”. Фестивалът, който започна в четвъртък, се осъществява с финансовата подкрепа на Дунавския компетентен център.\nГостите участваха и в работна среща, свързана с перспективите за сътрудничество в Дунавските региони. Тя се проведе в конферетната зала на крепостта „Баба Вида”. Даниела Шили заяви, че откриват в лицето на Видин едни отдадени партньори и сътрудничеството с тях може да се превърне в дълготрайно. Тя каза, че е създаден специален фонд за България, който ще подпомага развитието на регионите не само в областта на туризма, но и в други сфери. В процес на реализация е туристически уеб-портал, където всички градове по поречието на Дунав ще имат възможност да презентират идеи, които да бъдат финансирани с европейски средства.\nГостите с удоволствие опитаха от традиционните местни ястия на изложението „Автентично на брега на Дунав”, разгледаха фотоизложбата „Поглед към Дунав” и историческите забележителности в града.\nБорда на директорите\nДунавския компетентен център\nТежка е обстановката във видин\nТежка е обстановката в селата Долни Лом и Средогрив, каза за Радио “Фокус”- Видин Ваньо Костин, кмет на община Чупрене.... виж още\n13.7 литра на кв.м е количеств\n13.7 литра на кв.м. е количеството на падналите валежи през последното денонощие във Видин, каза за Радио “Фокус”- Види... виж още\nЗА ВАС РАБОТОДАТЕЛИ Агенция по заетостта Дирекция ”Бюро по труда”- Видин Обявява процедура за подбор на работодатели ... виж още\nРемонт на камбанарията на църк\nРемонт на камбанарията на църквата се извършва в с. Върбово, община Чупрене. Това каза за Радио “Фокус” - Видин архиманд... виж още


Как да победите Синдрома на Гилбърт: начини за лечение - Предотвратяване 2022\nСред всички вродени заболявания, лекарите обръщат специално внимание на болестта, наречена синдром на Гилбърт. Болестта на Гилбърт се проявява под формата на неправилно използване на билирубин (жлъчен пигмент) в организма, в резултат на което черният дроб не може да се справи с неговата обработка и неутрализация, предизвиквайки развитие на жълтеница. Болестта е доброкачествена или хронична.\nНезависимо дали синдромът е опасен, такъв въпрос се изисква от много хора, които се сблъскват с болестта. Всъщност, без своевременно лечение всички заболявания заплашват човека с последствия, но в този случай синдромът на Гилбърт не застрашава живота и рядко предизвиква усложнения. В същото време болестта се нуждае от системно и квалифицирано лечение, за да помогне на черния дроб и на цялото тяло. Лечението трябва задължително да е сложно и да се състои от няколко техники едновременно.\nЛечебно лечение на синдрома на Гилбърт\nПървото нещо, което лекарите правят, за да лекуват синдрома на Гилбърт, е медицинската терапия. За да се постигне максимална ефективност на лекарството, се предписва паралелно с този пациент определена диета, спазване на режима на деня, както и предотвратяването на влиянието на негативните фактори.\nМедицинското лечение на чернодробно заболяване на синдрома на Гилбърт се основава на следните етапи:\nИзползването на лекарства, които обещават да намалят количеството на билирубина, е Фенобарбитал. Вземете тези лекарства ще са необходими около 2-4 седмици, докато нивото на билирубина се стабилизира, а също и симптомите на заболяването няма да бъдат елиминирани. Алтернатива на такова силно лекарство може да бъде неговият аналог, но с по-меко действие - лечение с Corvalol или Valocordin.\nИзползването на лекарства за отстраняване на излишния билирубин чрез ускоряване на абсорбцията. За такива цели специалистите предписват диуретици и активен въглен.\nВъвеждане чрез инжектиране на албумин, тъй като това вещество свързва билирубин в кръвта.\nВитаминна терапия - за лечение на това заболяване се предписват витамини от група В.\nХепарозащитна терапия за защита на чернодробните клетки и помощ при работата му.\nИзползването на холагог, ако болестта на Гилбърт е придружена от тежки симптоми.\nДиетично хранене, в което трябва да минимизирате алкохола, мазнините и консерваторите.\nОсобено внимание трябва да се обърне на тези фактори, които могат да влошат заболяването - чести стресове, инфекциозни заболявания, интензивна физическа активност, гладуване, приемане на лекарства, които оказват неблагоприятно влияние върху черния дроб.\nМожете да получите максимален резултат от лекарствената терапия само ако всички горепосочени елементи се изпълняват едновременно. Отделно, всяка техника ще бъде неефективна, особено на етапа на обостряне на синдрома на Гилбърт.\nНаучете повече за лечението на Синдрома на Гилбърт:\nФизиотерапията на синдрома на Гилбърт обикновено се предписва от лекар, за да се предотвратят различни нарушения в организма срещу такава патология. Те могат да бъдат различни видове дейности, например фототерапия, за да се предотврати навлизането на билирубин през кръвно-мозъчната бариера в мозъка.\nЗа да провеждате фототерапия, използвайте синя лампа с доставка на светлинни вълни, дължината на една вълна достига 450 nm. Пациентът трябва да затвори очи, а светлинният източник е инсталиран на разстояние 45 см от тялото на пациента. Детското облъчване е противопоказано поради трудността при оценяване на състоянието на кожата.\nПрегледите на повечето медицински специалисти казват, че фототерапията помага на индиректния билирубин, който не се разтваря във вода, да се превърне в разтворим тип лубубин. По този начин прекомерното количество на билирубин може да се екскретира с кръв, като по този начин се елиминират причините за обостряне на синдрома на Гилбърт.\nПрепоръките на пациентите потвърждават, че физиотерапията, комбинирана с медикаменти, помага за подобряване на състоянието на кожата. За постигането на ремисия, която ще продължи години, е важно да се спазват всички предписания на лекаря, както и да преминават курс на физиотерапия без пропуск.\nПредупреждаване на рецидив на болестта, както и подтискане на патологичния процес в корените може да се използва нетрадиционни техники. За тази цел лечението се извършва с народни средства, но само при условие, че избраните методи са одобрени от лекуващия лекар. Народните средства могат да предотвратят последствията от болестта, като се прилагат на практика заедно с традиционните методи за лечение.\nЗа да се улесни състоянието на пациента, експертите препоръчват използването на специално подготвени бульони за чайове на базата на лечебни билки. Тъй като синдромът на Гилбърт е чернодробно заболяване, ние ще използваме билки с диуретичен и холеретичен ефект, както и хепатопротектори, които лекуват този орган. А именно:\nроза бедрата плодове;\nМожете да смесвате билките един с друг, след което една супена лъжица от сместа се вари в 500 мл варена вода. Добавете бульона в продължение на около 30-40 минути, след което филтрираната напитка се разтваря малко пъти на ден. Вземете тези средства за 3-6 месеца, за да постигнете траен ефект. Препоръчително е да пиете чай между храненията.\nЕдин агент, базиран на тъни, лайка, флорентин и бедрата, се счита за ефективен. Сместа трябва да се вари във вода в продължение на 5 минути, след това за около един час, за да настоява на хладно място. Преди всяко хранене изпийте една четвърт чаша бульон. По същия принцип можете да приготвите отвара от целендин, лайка и часовник с три листа, полученото лекарство за пиене два пъти дневно за 1 чаша след хранене.\nАлкохолни тинктури за лечение на такова заболяване се приготвят върху вино или чист медицински алкохол. Най-ефективните рецепти разпознават следните методи:\nВземете лешниковите листа, предварително изсушете и смилайте на прах. Получените в резултат сурови материали трябва да бъдат разтворени в 200 гр. вино, а след това настояват през нощта в прохладна стая. Разтягане на тинктурата, използвайте малки дози през деня.\nВземете суха или свежа билка от пелин в количество 25 грама. Смесете с чаша 70% алкохол. Сместа се изпраща в тъмна и хладна стая за 7-8 дни, за да настоява, но подлежи на редовно разклащане на контейнера. Натоварена тинктура от 20 капки три пъти на ден.\nТези лекарства трябва да се вземат стриктно от одобрението на лекаря, тъй като алкохолната база може да не е подходяща за всеки пациент. В случай на тежки чернодробни заболявания, тинктури на алкохол могат да бъдат противопоказани, в този случай се използват водни тинктури.\nАко противопоказанията на пациента не противоречат на популярното лечение на синдрома на Гилбърт, може да се прибегне до редица други рецепти, тествани с времето и опита. Ефективно растение за защита на черния дроб - магарето, е полезно да го вземете като масло, инфузия или варене вместо чай. Също така широко се използват следните рецепти:\nСокове и мед. Вземете 500 мл сок от цвекло, 500 гр. мед, 50 гр. пресен естествен мед, 200 гр. сок от черна ряпа. Смесването на съставките, пресни трябва да се съхранява в хладилника, като една сутрин и една вечер.\nChaga. Вземете 15 части чага гъба и 1 част прополис, добавете чаша вряла вода към сместа. Сместа трябва да се настоява в продължение на 2 седмици, а едва след това 50 г се отделят от продукта. бяла глина. Преди всяко хранене вземете навътре 50 гр. смес за 10 дни.\nрепей. Заводът е събран през май, за да получи сок, стъбла, зеленина, добре измита трева, ситно нарязан и изцеден течността. Три пъти дневно полученият сок се приема перорално на супена лъжица в продължение на 10 дни.\nВсе още има много народни средства, но най-лесният начин да помогнете на жлъчния мехур и черния дроб е да използвате инфузия на бедрата. Те се приготвят в термос през нощта, след което полученият бульон се поема вътре преди всяко хранене. Лечението с народни средства трябва да бъде дълго и редовно, за да се получи кумулативен ефект.\nПринципи и характеристики на храненето\nОсновата на диетата с такова заболяване е липсата на тежки мазнини, консерванти и алкохол. Необходимо е отпушване от пушени, пикантни, пържени и солени ястия, маринати и туршии. Ограничете продукти като:\nбульони, мастни продукти от месо;\nпечене, хлебни изделия;\nмайонеза, кетчуп и различни сосове;\nЗа да ядете храна, трябва само в топло състояние и в умерени количества, за да не претоварите черния дроб с излишните продукти. Полезни при синдрома на Гилбърт ще бъдат следните продукти:\nчиста супа с макаронени изделия и зърнени храни;\nвчерашния хляб от ръжено брашно;\nчиста птица и риба;\nплодове и плодове, но след топлинна обработка;\nнискомаслено извара, кефир, заквасена сметана и твърдо сирене.\nНе забравяйте да пиете един ден 2 литра чиста вода или минерални аптеки без газ, за да почистите тялото на отрови и токсини. На напитки ще бъдат полезни компоти от сушени плодове, отвари, слаб чай, желе, доматен сок. Яжте по-добре 5-6 пъти на ден по частичен начин и дневния брой калории не трябва да надвишава 2500.\nМедицинските специалисти, освен основите на болестната терапия, задължително дават съвети и препоръки относно поддържането на здравето и предотвратяването на рецидив на заболяването. Затова е важно да спазвате следните правила:\nИзключване на всички фактори на домакинството с отрицателни ефекти върху черния дроб;\nподдържане на балансирана и здравословна диета;\nизключване на ултравиолетовите лъчи.\nОсвен това е важно да наблюдавате психоемоционалното си състояние, тъй като депресията, апатията или раздразнителността са вредни за функционирането на черния дроб. По този начин може да се провокира ново влошаване на синдрома.\nПрегледи за лекарствата, използвани при лечението на синдрома на Гилбърт\nСиндромът на Гилбърт ме придружава в продължение на около 15 години, променяйки се с рецидиви и етапи на ремисия. Отначало беше трудно да се намерят най-добрите начини за лечение, но днес със сигурност знам, че това ще ми помогне да потисна утежняването на болестта. Медицинско лечение Съчетавам се с посещение на физиотерапия, където получавам курс по фототерапия. Вкъщи седя на строга диета, а също така пия билки, полезни за черния дроб - задуха, мъртвият трън, царевичните стигми. Само с такъв комплекс от мерки успях да преодолея патологията.\nНе толкова отдавна, лекарите ме диагностицираха с такова сериозно заболяване като синдрома на Гилбърт. Поради силното безпокойство в тази връзка, болестта значително напредна. Така че аз взех лечението на болестта по всички начини наведнъж - пих хапчета, за да се отстрани излишъкът от билирубин, паралелно dieted маса №5, пих бял трън масло, билкови чайове, минерална вода прочиства черния дроб. Един месец по-късно заболяването намаля, месец по-късно всичко свърши.\nЖивея с такова заболяване през целия си живот, трябва да се лекувам веднъж на всеки 2-3 години. Имам достатъчно строга диета, сорбенти, холеретични и диуретични лекарства, както и народна медицина. Но за превенция, на всеки шест месеца почиствам черния дроб с различни методи под наблюдението на лекар.\nАко не се вземат предвид противопоказанията за лечение на болестта Гилбърт, може да влоши само на болестта, тъй като в този случай, страда тялото - е черния дроб, които не могат да понасят медикаменти мощни лекарства и токсини. Неправилното лечение на болестта или отказът от терапия може да доведе до това, че съдовата, нервната система и храносмилателните органи ще започнат да страдат.\nОсновната заплаха за такова заболяване е блокирането на каналите на жлъчния мехур. Най-опасното усложнение е ядрена жълтеница, в която дори мозъкът може да страда, причинявайки непоправими промени в цялото тяло. Но при адекватно лечение и поддържане на здравето при 80% от пациентите с висок процент на билирубин, заболяването не предизвиква усложнения и се развива умерено.\nСиндромът на Гилбърт (SJ) е наследствено заболяване, което се придружава от повишаване нивото на билирубин в организма и така наречената жълтеница. Черният дроб не се справя с неутрализацията на билирубина и се натрупва в организма, предизвиквайки характерен жълтеникав цвят. Смята се, че болестта не е опасна, но лесно преминава в хронична форма.\nСиндромът на Гилбърт (SJ) е наследствено заболяване, което се придружава от повишаване нивото на билирубин в тялото и така наречената жълтеница\nЗа самата причина, тоест генетичното предразположение, казахме. Симптомите могат да бъдат както следва:\nжълтеникавост на кожата, особено на лицето;\nОбърнете внимание! Не се паникьосвайте, ако кожата ви изглежда жълта. Може би всичко е за лошо осветление.\nХарактерно е, че синдромът на Гилбърт не винаги се проявява, често се появяват симптоми при определени условия, като:\nпериод на възстановяване след прехвърлените операции.\nТова вероятно е най-често срещаното наследствено заболяване на черния дроб, което се случва повече от 5% от населението, предимно при мъжете. Често първите симптоми се появяват рано - след 20 години.\nЗа да се определи концентрацията на билирубин в организма, е необходимо да се проведе широк биохимичен анализ на кръвта, взета от вената, освен това, на празен стомах. Нормата на билирубин е 25,5 микромолара на литър, и ако концентрацията е по-висока, са необходими допълнителни проучвания. Факт е, че този тест не се отнася стриктно до синдрома на Гилбърт, но само предполага, че има някои проблеми с черния дроб.\nНе се изисква специализирано лечение на болестта. Няма заплахи за живота, а усложненията, които споменахме, се случват много рядко. Традиционната медицина се използва основно за неутрализиране на симптомите на заболяването. Средствата за традиционната медицина, за които ще говорим по-късно, се използват, за да се предотврати появата на тези симптоми. Различни диети и схеми се практикуват, като се избягват условия, които могат да причинят обостряне.\nЛечебното лечение на заболяването включва използването на специфични методи и лекарства.\nЛекарства за намаляване на концентрацията на билирубин в тялото. Те се приемат в рамките на 3-4 седмици, но имат значителен недостатък: пациентът може просто да свикне с тях, поради това, че целият ефект на приема няма да се случи.\nДиуретици, които ускоряват екскрецията на билирубин.\nАлбумин свързващ билирубин.\nОще веднъж отбелязваме това Специална опасност SJ не представлява, той в повечето случаи непознат на живота.\nВидео - Изцеление от синдрома на Гилбърт\nСиндром на Гилбърт - лечение с народни средства\nТъй като няма нужда от лечение, трябва само да се предпазите от всички фактори, които са повече или по-малко способни да изострят заболяването (с други думи, проявата на всичките си симптоми). Ако спазвате определени правила, концентрацията на билирубин в кръвта Ви винаги ще бъде в рамките на нормата и няма да се притеснява за пожълтяване на кожата.\nДиета номер пет\nОсновните препоръки за хора, страдащи от синдрома на Гилбърт.\nАко е възможно, по-добре е да се избягват някои медикаменти, по-специално антиконвулсанти и антибиотици.\nСъщо така се опитайте да избегнете повишено физическо усилие върху тялото.\nСпазвайте необходимата диета, но не гладувайте.\nНе се притеснявай, не се притеснявай, не се стремий да се стресираш.\nЯжте редовно и подхранвайте, препоръчително е да не се правят дълги интервали между храненията.\nЯжте редовно и подхранващо.\nКакво е "Диета номер пет"?\nТакава диета се състои от следните ограничения, които трябва да се спазват при подготовката на диета.\nХраната, която консумирате непременно трябва да бъде топла, цялото студено трябва да бъде напълно премахнато.\nСилният чай и кафе са противопоказателни, както и охладени напитки.\nЖелателно е храната да се вари, максимално изпечена. За мазни храни, опитайте се да забравите.\nОтхвърляйте от кисели плодове, особено от боровинки, както и от всички плодове.\nЯжте колкото е възможно по-често, поне шест пъти на ден.\nОтхвърлете такива подправки като пипер, хрян и горчица - те са известни като остри.\nИзключете изцяло тези продукти, които съдържат етерични масла, много холестерол, високо топени мазнини.\nЗабравете яйцата, както пържени, така и варени "твърдо сварени".\nСъщо така сте противопоказателни за продуктите за печене и хлебни изделия.\nНе консумирайте мазни риби, като белуга, есетра или сом.\nИ накрая, не консумирайте мастно месо. Към това могат да се припишат месни патици и пилета, свинско месо и говеждо месо, гъска и агнешко месо.\nКакто виждаме, диетата е доста трудна и изисква от вас да се откажете от почти всички "любими" храни. Изключително трудно е да се придържате към него, но ако имате избор - синдром на Гилбърт или "Диета номер пет" - тогава със сигурност ще изберете втората опция и ще бъдете прав.\nНародни рецепти срещу жълтеница\nОсновният проблем на заболяването е жълтеница. Хората знаят много рецепти, които могат да се отърват от този неприятен симптом. На първо място, това са различни бульони и чайове, произведени от лечебни растения, като например:\nОбърнете внимание! Сменяйте билките по време на курса, в крайни случаи използвайте т.нар. Такси, състоящи се от няколко компонента едновременно. Ако говорим специално за магареца, тогава е желателно да го вземем като масло.\nСега помислете за най-ефективните народни средства за борба с жълтеницата.\nВземете тенджера, изсипете лъжица раздробена цикория, изсипете 0,5 литра вода и сложете бавен огън. Сварете в продължение на половин час, а след това оставете за около час за охлаждане и утаяване, пийте един ден на малки порции, преди да ядете.\nВземете 20 грама билки и го варете в един литър вода, докато не се появи ½ от първоначалния обем в резервоара. Когато бульонът се охлади, филтрирайте я и яжте три пъти дневно поне един час преди хранене. Продължете курса, докато жълтеницата напълно изчезне.\nВземете лъжица сушени и нарязани билки и изсипете чаша студена вода. Оставете инфузията за през нощта и я пийте за следващия ден.\nВземете ½ килограм хрян, обелете, нарязайте и изсипете вряла вода. Изсипете масата в контейнера и настоявайте за 24 часа. След това го филтрирайте и вземете три пъти дневно за ¼ чаша преди хранене. Описаният агент трябва да се консумира в рамките на една седмица, не по-дълго.\nВземете 25 грама обикновен пелин, нарежете и налейте чаша 70 процента алкохол. Настоявайте за една седмица, от време на време треперене. Вземете получената тинктура три пъти дневно, двадесет капки в даден момент.\nСъберете свежи листа лешник, ги изсушете в електрическа фурна. След това натрийте листата на прах, изсипете 200 грама бяло вино и оставете за 12 часа. Получете тази инфузия три пъти на ден преди хранене.\nКаменна баня за новороденото\nАко синдромът Гилбърт, Боже, забременее, бебето се разболява, а след това жълтеницата се третира малко по-различно. Вземете чаша сухи цветя от невен, запълнете ги с четири литра вода и заврийте в продължение на 25-30 минути. След това настържете бульона през марля и се изсипва в банята, за да се къпе бебето.\nВ резултат бих искал да отбележа, че подобна болест като синдрома на Гилбърт е желателно да се идентифицира на ранен етап. Много често синдромът се открива по време на преминаването на проекта на комисията. Независимо от факта, че SL не е причина за освобождаване от длъжност, законът на Руската федерация предвижда за такива вождове специална диета, както и минимална физическа активност. По тази причина самата армия често изпраща болничния дом като "неподходящ" за служба.\nСиндром на Гилбърт Това е наследствено генетично заболяване, което се проявява в нарушаването на употребата на билирубин в организма. Черният дроб на пациента не може напълно да неутрализира този жлъчен пигмент и той се натрупва в тялото, причинявайки жълтеница. Болестта принадлежи на наследствения тип с доброкачествен, но хроничен ход.\nКак да се отнасяме към синдрома на Гилбърт?\nЗаплахите за живота, това заболяване не представлява и води до усложнения е изключително рядко, така че специфичното и систематично лечение на синдрома на Гилбърт обикновено не изисква.\nлечението лекарствата обикновено се предписва за неутрализиране на симптомите, причинени от тях, и за да се предотврати настъпването им се използват нелекарствени методи: Спазването, специална диета, избягване на фактори, които могат да предизвикат обостряне.\nМетодите за лечение на синдром на Gilbert, които се прилагат, ако е необходимо, включват следното:\nПрием на лекарства, които понижават нивото на билирубина в кръвта. Те включват, на първо място, фенобарбитал и препарати, които го съдържат. Лечението обикновено трае 2-4 седмици и спира след изчезването на външните симптоми (жълтеница) и нормализирането на нивото на билирубина в кръвта. Недостатъкът на този метод на лечение е, че наркотиците могат да бъдат пристрастени, а ефектът от тях изчезва, е необходимо да спрете да приемате. Много пациенти предпочитат при лечението на синдрома на Гилбърт да заменят фенобарбитал с лекарства, които го съдържат, но с по-лек ефект, като Corvalol или Valocordin.\nУскоряване на абсорбцията и екскрецията на билирубин (прием на диуретици и активен въглен).\nИнжекции на албумин, които свързват билирубина, които вече циркулират в кръвта.\nПриемане на В витамини.\nПриемане на хепатопротектори за поддържане на чернодробната функция.\nПриемане на холеретични препарати при обостряне на симптомите.\nСъответствие с диета с възможно най-малък прием на сложни мазнини, консерванти, алкохол.\nИзбягвайте ситуации, които влошават симптомите (инфекции, стрес, гладуване, прекомерно физическо натоварване, лекарства, които оказват негативно влияние върху черния дроб).\nПри лечението на синдрома на Гилбърт една от ключовите позиции е правилното хранене.\nПродукти, които са уникално противопоказани за всички пациенти с такава диагноза, не съществуват. Във всеки случай такъв набор може да бъде индивидуален. Така че, на практика при всички пациенти със синдрома на Гилбърт, консумацията на алкохол води до рязко влошаване на симптомите, но има случаи, когато това не се случи.\nСъщо така, гладуването и диетата без протеини са противопоказани при пациентите. Млечни продукти, яйца, млечни продукти трябва задължително да бъдат включени в диетата. И от прекомерно мазнините и пържените храни е по-добре да откажете, тъй като това неблагоприятно засяга черния дроб.\nВ допълнение, дългите почивки са неприемливи, последвани от тежко хранене. Храната трябва да бъде редовна, за предпочитане в малки фракции, но до 5 пъти на ден.\nЛечение на синдрома на Гилбърт с народни средства\nКакто вече беше споменато, въпреки че заболяването не води до физически дискомфорт, външните му проявления често са причинени от психически неудобства. За да се бори срещу жълтеницата при синдрома на Гилбърт, можете да използвате не само лекарства, но и билково лечение, употреба на холеретични чайове, отвари, които помагат за пречистване и подобряване на активността на черния дроб.\nПрепоръчително е да се редуват или приемат специални билки. Също така в случая на магарешки бодил, маслото от това растение има добър ефект.\nСимптомите на синдрома на Гилбърт и неговото лечение чрез различни методи\nТова заболяване се съпровожда от болка, дискомфорт и симптоми.\nСиндромът на Гилбърт е внимателно проучен от специалисти, има много начини за диагностициране и лечение на болестта. Ако се наблюдават признаци на заболяване, препоръчително е веднага да се консултирате с лекар.\nСиндромът на Гилбърт е заболяване наследствен тип, характеризиращ се с постоянно или временно повишаване на кръвното ниво на билирубина.\nИма заболяване, дължащо се на недостатъчно количество от определен ензим в черния дроб, който участва в процеса на билирубиновия метаболизъм. Има патология в 5% от световното население, главно сред жителите на Африка.\nБолестта се появява по-често при мъжете, отколкото при жените. Може да се прояви в детството и в зряла възраст.\nКодът на МКБ-10: Е 80.4.\nДиагнозата на заболяването се извършва в болницата.\nПърво, пациентът се преглежда от лекар, след което се прилагат тези диагностични методи:\nКръвен тест. Експерти внимателно проучват своя състав, могат да идентифицират хепатита.\nКръвен тест за билирубина. Съдържанието на билирубин в кръвта на болните е в диапазона от 2-5 mg / dL (34.2-85.5 μmol / L). Понякога е 6 mg / dl (102.6 μmol / l).\nИзследване на ген, който е отговорен за проявите на патология. Помага да се установи наличието или липсата на болест.\nИзследване на урината. Помага при диагностицирането. При пациентите урината става тъмно жълта.\nУлтразвук на органите на коремната кухина. Това е един от най-ефективните методи, позволяващ подробно да се изследват органите.\nЧернодробна биопсия. Изследват се тъканите на органа. Това помага на специалистите да идентифицират патологията, да оценят здравето на пациента.\nКомпютърна томография. Извършва се подробно проучване на храносмилателните органи и тяхното функциониране.\nЕластография. Помага да се определи степента на чернодробната фиброза.\nПредставените методи позволяват да се отхвърли или потвърди диагнозата в най-кратки срокове. Само след извършване на диагнозата лекарят предписва пациента за лечение оптималните лекарства за него.\nЗабранено е да купувате и приемате лекарства сами, тъй като е възможно да се навреди на тялото.\nПромяна в гена, който е отговорен за чернодробния ензим, участващ в метаболизма на билирубина. Това означава, че патологията се предава от поколение на поколение. Ако един от родителите има тази патология, вероятността от заболяването при детето е 50%.\nНаличието на вирусен хепатит. Може да допринесе за развитието на патологията.\nНеправилна храна. Болестта може да се развие, ако човек е гладен дълго време или преяжда, яде вредна храна.\nПиенето на алкохол често и в големи количества. Може да доведе до развитието на болестта.\nДългосрочна употреба на лекарства. Болестта може да се появи като усложнение. Става дума за антибиотици.\nСтрес. Дългосрочното пребиваване в стресови ситуации води до заболяване.\nОтложена вирусна инфекция в тежка форма. Възможно е да има усложнения под формата на това заболяване.\nболест предавани само на генетично ниво: от родители до деца. По друг начин болестта не се предава, тъй като тя не е заразна.\nНевъзможно е да се заразите от болен човек с това заболяване.\nГадене. Пациентът е замаян, той е болен. Липсата на апетит. Лицето е силно отслабено, има нездравословен вид.\nЖълтеница. Кожата на човек, бялото на очите придобива жълтеникав оттенък.\nНарушения на табулацията. Възможна запек или диария.\nКиселини в стомаха. Пациентите се оплакват от горчивина в устата.\nСърбеж на кожата. Има сърбеж на кожата с леко зачервяване.\nБолка, дискомфорт в черния дроб. Органът може леко да се увеличи, да предизвика дискомфорт.\nСлабост. Пациентите се оплакват от намалена производителност и бърза умора.\nКъм атрибутите на патологията лекарите също носят нарушения на съня, летаргия. Пациентите се чувстват уморени, имат проблеми при заспиване.\nСпециалистите предписват лекарства за лечение:\nТе се борят с болестта, премахват неприятните симптоми, подобряват благосъстоянието на пациента. Вземете ги в продължение на две седмици, една таблетка 2-3 пъти на ден. Точната доза се предписва от лекаря.\nПациентите по време на употребата на тези лекарства не могат да застанат зад волана на колата, да отидат на работа, защото лекарствата причиняват сънливост.\nПри тази патология се наблюдава увреждане на черния дроб, натрупване на токсични вещества. В този случай се препоръчва:\nТези лекарства блокират действието на токсични вещества, подобряват чернодробната функция. Вземете лекарства, от които се нуждаете една таблетка 1-2 пъти на ден.\nПрепоръчва се да се използват лекарства, които не само нормализират черния дроб, премахват симптомите на заболяването, но също така защитавайте черния дроб от самоунищожение:\nЛекарствата са много ефективни, но тяхната точна доза се предписва от лекуващия лекар след диагностициране на болестта, като се изследват тестовете.\nпомага трева на безсмъртието, от който се приготвя бульонът. За да направите това, разбъркайте 20 грама земно растение и един литър вода. Разтворът се подлага на бавен огън, приготвен, докато обемът на сместа се намали наполовина. След това разтворът се отстранява от огъня, охлажда се и се филтрира. Вземете лекарството за 0,5 чаши два пъти дневно.\nПомага за възстановяване на лекарството въз основа на хрян. За приготвянето му смесете 500 грама хрян и 1 литър вряла вода. Разтворът се влива в продължение на 24 часа, след което се филтрира. Приема се 1/3 чаша три пъти на ден.\nЛекарството не трябва да се приема повече от седмица, в противен случай ще възникнат усложнения.\nЕкспертите съветват да се вливат ароматно лазаркиня. За да направите това, разбъркайте малка лъжичка смляна трева и чаша студена вода. Разтворът се влива в продължение на една нощ, филтрира се сутрин. Трябва да консумирате лекарството с 1/3 чаша три пъти на ден.\nЗа борба с болестта използвайте инфузия на Общата цикория. Трябва да смесите малка лъжица трева и чаша вода. Решението се кипва за петнайсет минути, след това се отстранява от огъня и настоява за един час. След това лекарството се филтрира. Консумира се две супени лъжици три пъти дневно преди хранене.\nПрепоръчва се пациентите да се съобразяват с терапевтичната диета. То насърчава бързото възстановяване. Забранява се използването на:\nОстра, мазна храна.\nАлкохол, сладки напитки.\nВ менюто на пациента трябва да бъде:\nМорс, прясно изцедени сокове.\nТези продукти нормализират чернодробната функция, елиминиране на симптомите на заболяването, води до възстановяване. След медицинска диета човек ще се възстанови много по-бързо. Пациентът е забранен да гладува и преяжда. Частите трябва да са малки.\nНе можете да изпържите храната. Трябва да готви, да се подготви за една двойка. Само ако такива правила се спазват, пациентът ще може да се възстанови, защото вредната храна ще причини още повече вреда на човек.\nТази патология носи много вреди на човек, придружена от неприятни усещания. Експертите препоръчват при първите признаци на патология да посетите болницата, където ще се извърши диагнозата. Само след това на пациента ще се предписват лекарства, които той редовно трябва да използва.\nКакви фактори причиняват болестта и как да научите как да се учим от видеоклипа:\nСиндромът на Гилбърт е наследствено заболяване, придружено от повишено ниво на билирубин.\nКогато това вещество се натрупва в тялото, кожата става жълта, в черния дроб се усеща дискомфорт. Други възможни симптоми са възможни, които се наблюдават в системата на стомашно-чревния тракт.\nПопулярните и ефективни методи за лечение на синдрома на Гилбърт са рецепти на традиционната медицина.\nЧайове и отвари за лечение на синдрома на Гилбърт\nЗа да се улесни състоянието на пациента със синдром на Гилбърт, се препоръчва да се използват отвари и чай от растения, които имат следните действия:\nНасърчаване възстановяването на чернодробната функция\nЗа лечение на заболяването използвайте лечебните свойства на такива растения:\nБульони от тези растения могат да се използват отделно, но най-добрият вариант е да ги редуцирате или да използвате лекарствени такси.\nЗа да направите чай, за да премахнете жълтеникавата кожа, трябва да излеете супена лъжица смляна смес в половин литър вряща вода. Отнема около тридесет - четиридесет минути, за да се даде. Използвайте няколко пъти на ден.\nПроцесът на лечение с такива лекарства може да продължи до шест месеца, докато изчезна жлъчният цвят на кожата. Вземете бульон трябва да бъде не по-малко от един час преди хранене.\nБезсмъртието за ефективността на лечението е по-добре да се налива един литър вода, а след това се вари в слаб огън, докато течността се намали наполовина.\nСъществува и рецепта за събирането, което облекчава неприятните усещания за болестта.\nЕфективно лечение на заболяването - инфузии и билки от лечебни билки\nЗа подготовката на отвара ще са необходими съставки:\nСварете тези растения на слаб огън за до пет минути. След охлаждане агентът трябва да се остави за около час на тъмно и хладно място. Пийте три пъти дневно, преди да изядете една четвърт чаша.\nЗа лечение на жълтеница е подходящо и такава колекция:\nРавни пропорции на билки трябва да се смилат, излива вряла вода. След петнадесет-минутна инфузия, щам. Пийте чаша бульон след хранене сутрин и вечер.\nСъставките на бульони имат благоприятен ефект върху черния дроб и нормализират нивото на билирубина, предотвратявайки появата на жълтеница.\nЕфективни инфузии за лечение на заболяване\nВ допълнение към горните фондове, за приемане вътре в болестта помага и други народни рецепти.\nЕдно отлично лекарство за симптомите на заболяването е цикория. За да направите чай от него, е необходимо да изсушите растението и да го смилате. Една супена лъжица цикория трябва да се вари в продължение на половин час в 400 мл вода. След кипене оставете течността да престои около час. Щам, пийте четвърт чаша преди хранене три до четири пъти на ден.\nМожете също да използвате отвара от конски ряпа. Обелените корени трябва да бъдат смлени, поставени в купа. Изсипете вряла вода, така че течността да покрие корена. Настоявайте за един - два дни, изтичайте. Можете да пиете това лекарство за не повече от седем дни.\nПиенето на алкохолни тинктури\nЗа облекчаване на състоянието на човек с обостряне на синдрома на Гилбърт,\nБреза гъби - надежден помощник в борбата срещу болестта\nпият тинктури, приготвени на алкохол или вино.\nЛедните листа трябва да бъдат изсушени. След това те трябва да бъдат подложени на повторно нанасяне в прахообразно състояние и поставени в контейнер. Изсипете двеста грама вино (за предпочитане бяло), настоявайте от нощта до сутринта. Вземете малки дози през целия ден.\nДвадесет и пет грама палмови билки трябва да се изсипят чаша 70% алкохол. Настоявайте за седем или осем дни. Важно е редовно да се разклаща тинктурата, за да се избегне образуването на утайка. Пийте три пъти дневно за двадесет капки.\nСредства за отнемане на симптомите на заболяване\nЕфективно използване на магарешки трън. От това растение можете да пиете чай или да вземете под формата на масло.\nМедът и зеленчуковите сокове имат лечебен ефект. За приготвянето на лекарствения продукт е необходимо да се смесват:\nСок от цвекло - 500 мл\nРепички сок - 200 гр\nСвеж морков - 50 гр\nПоставете масата на хладно място. Пийте чаша сутрин и вечер.\nЕкспертите препоръчват да се използват в синдрома на Gilbert и стомашно-чревни патологии орехи.\nБреза гъби (chaga) - ефективен инструмент в борбата срещу болестта. Съставката се смесва с прополис в съотношение 15: 1, излива се чаша вряща вода.\nНастоявайте до две седмици. След това добавете бяла глина (50 g). Пийте 50 г преди хранене няколко пъти на ден. Курс на лечение - десет дни.\nДобро народно лекарство за предотвратяване на симптомите на болестта на Гилбърт е сокът от репей. Има обаче някои ограничения при лечението на този агент. Използването на този сок е полезно само през последния пролетен месец. През май в стъблата и листата на репей се натрупват голям брой полезни микроелементи. Пийте сока на супена лъжица три пъти на ден. Процесът на лечение е десет дни.\nСредствата на алтернативната медицина при синдрома на Гилбърт са много. Трябва обаче да се помни, че те трябва да се използват при сложно лечение. Важни аспекти в този случай е спазването на диетата.\nЕксперти по видео ще разкажат повече за синдрома на Гилбърт:\nПричини, диагноза и лечение на синдрома на Гилбърт\nневолеви движения на горните и долните крайници;\nпромяна в кръвната захар;\nЗа да се диагностицира патологията, се извършват чернодробни функционални тестове. Необходимо е да се установят показателите за холестерол, албумин, протромбинов индекс и други. Може би по-специални диагностични тестове: гладно, тест с пентобарбитал, тест с никотинова киселина, rifampitsinovaya проба.\nЕфективни народни средства за киселини.\nВсичко за атрофичния гастрит е прочетено в тази статия.\nЛекарства, които лекарите препоръчват за синдрома на Гилбърт:\nНивото на жлъчния пигмент в кръвта до 60 μmol / l. Присвояване на сорбенти, фототерапия и диета;\nКоличеството жълт пигмент в кръвта е по-високо от 80 μmol / l. Определяне на барбитурати, хепатопротектори, лекарства за предотвратяване на холецистит, лекарства за холаггоу.\nЗа да се подготви употребата на чай такива лечебни растения като царевица коприна, бял оман, невен, берберис, роза, магарешки трън, жълт кантарион. Отвара, базирани на тези билки, могат да се използват отделно, редуващи се и в събирането.\nСиндром на Жилбер (SJ) - наследствено заболяване на черния дроб, където поради липса на глюкуронил трансферазата ензими в кръвта се поддържа повишен индиректен билирубин ниво.\nЖлъчният пигмент на билирубин се образува по време на разграждането на хемоглобина, което от своя страна се освобождава от "отработените" кръвни клетки - еритроцити.\nВ тялото тя присъства в две форми:\nНепряко - това е токсично, но когато в черния дроб се "неутрализира" с ензими, то става директно и неутрално за организма. В тази форма той влиза в червата и се екскретира с изпражнения. Между другото, това се дължи на съдържанието на директен билирубин, изпражненията се превръщат в тъмен цвят.\nСамият пигмент е зелено-жълт, така че прекомерното му съдържание в кръвта често дава на кожата и белите очи жълтеникав оттенък, проявяващ се като жълтеница. Въпреки това, при синдрома на Гилбърт това може да не се случи. (При деца до един месец често се появява физиологична жълтеница поради повишен билирубин).\nТрудно е да се разграничат и други характерни симптоми на заболяването, тъй като много често тече почти неусетно. Пациентът може да почувства:\nSJ не води до цироза на черния дроб и не съкращава продължителността на живота. Въпреки това, това не означава, че болестта е напълно безвредна. Учените са открили, че високото съдържание на токсичен билирубин причинява не само лошо здраве, но и възпаление на жлъчните пътища до развитието на холелитиаза (SCI).\nСиндром на Гилбърт - едно от най-честите наследствени заболявания на черния дроб: азиатци и европейци - до 5%, африканци - около 35% от населението.\nМъжете страдат от SJ 10 пъти по-често от жените. Първите прояви на болестта обикновено настъпват в млада възраст - от 20 години или по-рано.\nПовишеният билирубин със симптом на Гилбърт варира до 51 μmol / l, а понякога може да се повиши до 140 μmol / l. Съдържанието му може да се види в разширения биохимичен анализ на кръвта (тази проба се взема от вените сутрин на празен стомах).\nОбикновено общият (директен и индиректен) билирубин трябва да бъде:\nпри новородени - до 20,5 μmol / l.\nпри деца след един месец от живота - до 20,5 μmol / l.\nпри възрастни е до 20.5 μmol / l.\nХипербилирубинемията обаче не е диагноза, а само говори за някои проблеми с черния дроб.\nПравилната диагноза помага да се идентифицира точно синдрома на Гилбърт. Кръвните тестове за хепатит, ултразвук на черния дроб, както и паразитен преглед са предписани, за да се изключат други причини за повишаване на билирубина.\nАко всичко е нормално, лекарят може да проведе проучване с лекарството фенобарбитал: кръвното съдържание на билирубин намалява - SZ потвърди. В сложни случаи могат да бъдат назначени генетични изследвания.\nЧесто при медицински прегледи заболяването се открива при настойници. И въпреки че присъствието на SL не се освобождава от спешна помощ, законът изисква създаването на специални условия за такива войници с диета и ограничения във физическата активност.\nОбаче понякога армията "изважда" с хипербилирубинемия.\nСмята се, че синдромът на Гилбърт не изисква медицинско лечение. Единственото нещо, от което пациентът се нуждае, е режим и специално хранене.\nПациентът показва често, разделено хранене.\nДиетата трябва да бъде възможно най-лека, с високо съдържание на протеини, сложни въглехидрати, фибри и витамини.\nНе можете да мазни, пържени, прекалено солени, сладки или пиперни.\nКатегорично не се допуска алкохол, особено нискокачествена бира, водка и евтино вино.\nНе се препоръчва консумирана храна.\nНе можете да гладувате и да правите големи почивки в храната.\nПо време на екзацербация на жълтеница диета D5, холеогообразни препарати и витамини се назначава.\nАко билирубин е твърде висок, Вашият лекар може да Ви предпише курс Sorbovita-K или лекарства, които подобряват функцията на черния дроб: Hofitol, есенциале Forte, Gepabene, Geptral и др.\nПоради факта, че холелитиазата често придружава синдрома на Гилбърт, лечението може да бъде превантивно. За тази цел лекарят предписва периодичните курсове на Ursosan.\nВ зависимост от тежестта на заболяването лекуващият лекар може да предпише постоянен прием на лекарства, съдържащи фенобарбитал, например Luminal.\nНародни средства и лечение за синдрома на Гилбърт\nКато отделна болест синдромът на Гилбърт е описан за първи път в самото начало на 20-ти век. При хората, той е продължил да се помисли за форма на заболяване на черния дроб, така обработените билки, които са от полза за тялото: цветя, невен и лайка, бял трън плодове, жълт билка кантарион, безсмъртниче и вратига.\nАко НС е придружено от жълтеница, тогава народните лекарства се лекуват с помощта на две билки:\njellynnika миризма (лъжица трева да заспи в чаша и се изсипва студена вода, оставя за нощта и пие през целия ден);\nцикория обикновен (в тиган излее една супена лъжица билки, добавете чаша вода и се вари в продължение на една четвърт от един час, за да настояват час и се пие през деня на малки порции преди хранене).\nС SZH и LCF залейте вряла вода и настоявайте за куче роза или хвощ.\nТъй предразположение към синдрома на Gilbert прехвърлени гени, групата риск са тези, които имат един от предшествениците или кръвни роднини имат това заболяване или друго чернодробно заболяване. Такива хора трябва да бъдат внимателни към начина си на живот:\nИзключете от диетата мастни, пикантни, а също и консервирани храни и особено алкохол.\nЯжте часовника, не гладувайте.\nСънят най-малко 7 часа на ден, сънят трябва да бъде по едно и също време.\nНе упражнявайте прекомерна физическа активност.\nНе стойте на пряка слънчева светлина дълго време.\nНе приемайте (или не използвайте с повишено внимание) лекарства, които усложняват черния дроб.\nСъвременна класификация на хроничния панкреатит\nПродължителното прогресиране (повече от шест месеца) възпаление в панкреаса се нарича хроничен панкреатит. Обикновено се развива в резултат на нелекуван остър панкреатит.\nЕндокринната функция на панкреасаВодещи специалисти в областта на ендокринологията.Кудинов Владимир Иванович, кандидат за медицински науки, доцент на Държавния медицински университет в Р.


Копието на Панагюрското злато блокирано на митницата в Дубай, докато не му платят митото - Площад Славейков\nТози текст е публикуван преди повече от 9 месеца\nКопието на Панагюрското злато блокирано на митницата в Дубай, докато не му платят митото\nМажоритарният собственик на „Сиела” участва с две фирми в консорциума, който изнася копието на съкровището за „Експо 2020”\nПанагюрското златно съкровище е античен комплект съдове от девет съда, изработени от злато, с общо тегло 6,164 кг.\nИма българско злато на митницата в Дубай. Това потвърдиха както от Министерство на икономиката, които излязоха със специално изявление, така и дипломатически източници, цитирани от „Клуб Z“. Малко по-рано от Националния исторически музей обаче излязоха с опровержение, че има задържани предмети в Дубай.\nКопие на Панагюрското златно съкровище е било задържано на митницата в Дубай, при опит да бъде внесено в ОАЕ за участие на българския павилион на „Експо 2020“, научи „Площад Славейков“. Предметите са били пренасяни не в ръчен багаж, както първоначално съобщиха от сайта Бърд.бг, а в куфари, брандирани с името на НИМ. В документите им било вписано, че се внася златно съкровище. От митническите власти веднага поискали да бъде платено мито за златото, но делегатите отказали. Сега копието, собственост на Националния исторически музей, стои блокирано на митницата в Дубай и това ще продължи, докато не му бъде платено митото.\nПроблемът около копието на съкровището се оказва свързан с липса на координация между институциите и некоректно изпълнение на договора на ДЗЗД „България ЕКСПО 2020“, външен изпълнител на Министерство на икономиката, спечелил обществена поръчка за осигуряване на цялостната организация по подготовка, изготвяне на концепция и осъществяване на участието на Р България в Световното универсално изложение „ЕКСПО 2020 – Дубай” в ОАЕ. Стойността на обществената поръчка е била 6,7 млн. лв.\nВ изявлението на Министерство на икономиката се казва:\n„Документите за износ на съкровищата е трябвало да бъдат изготвени от фирмата изпълнител, както от юридическа, така и от финансова гледна точка. Отговорността за пренасянето на предметите, както и за цялата изложба е на изпълнителя – ДЗЗД „България ЕКСПО 2020“.\nТази важна част от българската експозиция за „ЕКСПО 2020“ документално не е проучена и подготвена от страна на изпълнителя в продължение на година. Подготовката на документите е оставена за последните дни преди заминаването.\nМинистерството на икономиката ще търси отговорност от изпълнителя, с всички законови възможности“.\nВ консорциума, който е организирал българското представяне на „Експо 2020“ в Дубай (отложено заради пандемията с една година), влизат фирмите „Проджект Мениджмънт Адвайзори“ ЕООД, „Арка Л.Т.Д.“ ООД, „Д.о.Ф“ ЕООД, „Сиела Норма“ и „Инфинити Травел“ АД. Последните две от тях са свързани директно с адв. Иван Тодоров, мажоритарен собственик на „Сиела“. „Сиела Норма“ е фирмата, от която българската държава наема машините за гласуване.\nСпоред „Клуб Z“ задържаното злато е било пренасяно в контейнер. На място на летището е установено, че има 12, а не девет килограма злато, както е обявено. (Ако е копие на Панагюрското злато обаче, теглото му би трябвало да е 6 килограма.) Преди това консорциумът ДЗЗД „България ЕКСПО 2020“ е поискал от Министерството на външните работи по дипломатически път да отмени плащането на мито за вноса на предметите. МВнР е изпратило нота, но отговор от ОАЕ не е бил получен. Организаторите все пак решили да не чакат пристигането на отговора и отпътували. Така се стига до задържането на златото на митницата. За да бъде освободено, трябва да бъде платено задължителното мито, но от консорциума отказват да го направят.\nПак според „Клуб Z“, в Националния исторически музей нямат информация къде се намира златното копие на Панагюрското съкровище в момента, нито кога ще бъде върнато в България. Малко по-рано НИМ изпрати съобщение до медиите, препубликувано и от Министерство на културата, в което отрече цялата история с Панагюрското съкровище. Минути по-късно опровержението беше свалено от сайта и страницата на Министерство на културата във Фейсбук.\nЕмил Кошлуков остава временно генерален директор на БНТ\nУди Алън смята, че следващият му филм ще е последен\nСнимат филм по версия за убийството на Кенеди от мафията за отмъщение\nГавра с Пловдив\nОбяснението на Кристо защо не иска да се върне в България\nНикита Михалков нападна Филип Киркоров\nВъзмущение от корица на списание с „трупа“ на Брад Пит\nГрета Тунберг: Наближаваме пропастта, а световните лидери само лъжат\nШьонбрунският оркестър открива в София международна Щраусова програма\nФрансис Фукуяма със забрана да влиза в Русия


Научният екип на ВУЗФ предложи на Министерски съвет план от мерки за справяне с икономическата криза - Money.bg\n"Целта е осигуряване на реални и широки възможности за максимално ефективното кандидатстване и съответно - достъп до безвъзмездна финансова помощ на потенциалните бенефициенти от различните отрасли на икономиката, като освен за частния сектор, това се отнася и за публичния", посочва още научно-преподавателският експертен колектив на Лабораторията на ВУЗФ.\nЦелия план с мерки е качен на уебсайта на VUZF Lab - www.vuzflab.eu. Той е изпратен до Министерски съвет и всички ключови държаввни институции, работодателски организации, асоциации и синдикати. Изготвянето му е част от мисията на Лабораторията за научно-приложни изследвания на ВУЗФ да бъде в полза на българската икономика чрез научен потенциал и разработването на иновативни и ефективни решения. В тежък момент като настоящия, когато целият свят е изправен пред безпрецедентна здравна пандемия и глобална икономическа рецесия, екипът на VUZF Lab се стреми да даде безвъзмездно своя принос, за да помогне утрешният ден да бъде по-благоприятен за гражданите на България.\nИкономически новини / Макро / Политика / Научният екип на ВУЗФ предложи на Министерски съвет план от мерки за справяне с икономическата криза