Хронична уртикария: причини, симптоми и лечение - Хипертония November\nХроничната уртикария е форма на отрицателен телесен отговор, който продължава повече от 6 седмици. Симптомите може да не изчезнат в продължение на месеци и години, понякога отслабвайки, след това отново да проблясват. Най-често се появява като кожен обрив под формата на червеникави мехури или пъпки.\nАко уртикарията отшуми за дълго време и след това се появи отново след месеци или година, тогава тя вече не е хронична, а повтаряща се уртикария.\nХронична уртикария. Причините\nВ случай на хронична уртикария, причините за заболяването варират. Следователно има няколко негови разновидности на подформа:\nИнфекциозен тип. Поглъщане на инфекция. Инфекциозните и бактериалните огнища намаляват имунитета на организма и значително увеличават риска от развитие на хронична форма на уртикария. Може би виновникът е бактерията H. pylori. Той обаче не е напълно разбран..\nАвтоимунен тип. Неподходящ имунен отговор. Често срещано при хора с проблеми с щитовидната жлеза. Изпотяването на симптомите е силно, продължителността е по-голяма. Антихистамините имат слаб ефект.\nАлергичен тип. Непоносимост към определени вещества. Тялото не приема зле някои компоненти от храната или лекарствата. Последните обаче са провокатори, а не причината като такава. Основните компоненти, които действат като провокатори, са IgE и IgG. Тези вещества стимулират производството на хистамин, което допринася за появата на алергии. Уртикарията обаче може да се появи и без тях. Все още не е изяснена истинската причина за заболяването.\nИдиопатична. Кошери в отсъствието на провокатор. Не е напълно разбрано. Учените предполагат, че това е наследствено предразположение.\nхормонални смущения (особено по време на юношеството, по време на менструални цикли и по време на бременност);\nонкология (поради отслабването на цялото тяло и мощната химиотерапия);\nсиндром на имунна недостатъчност.\nЧесто провокатори на патология са неизправности в работата на черния дроб и бъбреците, токсикоза и вещества, секретирани от злокачествени тумори. Те провокират неуспеха и нежеланата активност на мастните кожни клетки. Така че уртикарията не е сама по себе си болест, а проява на други патологии на телесните системи.\nВ допълнение, хроничната форма се появява поради нелекувана остра уртикария. Ако човек отиде на лекар твърде късно, острият тип може да премине в хроничен стадий..\nПо каквато и причина да се появи хронична уртикария, симптомите почти винаги са едни и същи..\nНа повърхността на кожата се появяват червеникави мехури с различни размери и зони на покритие. Понякога сянката е по-ярка, понякога по-бледа. Когато периодът на обостряне приключи, лезиите изчезват безследно. Но при хроничен тип, след известно време те се появяват отново и отново в различни области. Ходът на хроничната уртикария е добре демонстриран от снимки, чрез които понякога е възможно да се определи естеството на симптомите и лечението.\nЗасегнатите райони са както следва:\nходила и длани.\nпроблеми с повръщането и изпражненията;\nПри тежки случаи мехурите могат да засегнат чревната и стомашната лигавица..\nХроничната уртикария при деца често се появява на фона на дисбиоза и други храносмилателни проблеми. По-рядко, като реакция на алерген. Случва се на всяка възраст.\nПо-рядко хроничната форма може да бъде причинена от слънчева радиация, наркотици и продължително пребиваване в екологично неблагоприятна зона..\nВажно: Патологията може да бъде предизвикана от обикновена бебешка храна. Първо трябва да се провери..\nПри първите признаци на уртикария родителите трябва да заведат детето на лекар. Той ще анализира състоянието на организма и ще предпише терапевтичен курс.\nУпотребата на лекарства в случай на деца не се препоръчва. Особено на възраст под 3 години. Те могат да бъдат предписани само от лекар..\nКакво да направя за родителите, когато неочаквано открият признаци на заболяване:\nпроверете благосъстоянието на детето като цяло;\nуверете се, че дишането е свободно и не пречи;\nза измерване на температурата;\nопитайте се да запомните каква храна е давана на детето наскоро;\nпомнете какви лекарства е дадено на детето наскоро;\nизключва контакт на кожата с дразнители и синтетични материали;\nне използвайте бебешка козметика.\nКак да се излекува хроничната уртикария, знае само лекар. Не трябва сами да диагностицирате и лекувате това заболяване. Патологичните прояви също не трябва да се пренебрегват. Това е голям риск за здравето на детето..\nЛечението на хронична уртикария при възрастни е предимно свързано с наркотици.\nПатологията по-често изпреварва жените, отколкото мъжете.\nПри хроничната уртикария причините и лечението варират в зависимост от вида на състоянието. В зрял възрастен организъм най-често се различават следните форми на тази патология:\nидиопатичен тип (по-трудно е да се идентифицират провокатори на болести при възрастен);\nхронична спонтанна уртикария (обривите се появяват сами);\nнаследствен тип (предаване на патология на генетично ниво).\nСъщо така при възрастни по-често се среща персистираща форма на заболяването, при която обривът не изчезва, а се подновява всеки път. Втората форма на курса е повтаряща се. Но това е присъщо на тялото на детето. Въпреки че се среща и при хора над 18 години.\nспазване на елиминационна диета;\nизползването на гелове и мехлеми с глюкокортикостероиди;\nявна употреба на успокоителни.\nВсички лекарства, както вътрешни, така и външни, се предписват от лекар..\nКлючовата терапия обаче е добре формулираната диета. Със съставянето му се препоръчва да започнете курса. Това ще помогне да се премахнат провокиращите фактори..\nПотенциално опасните продукти включват:\nиндустриални сладкиши, особено шоколад;\nпържено / пушено / мазно.\nСъщо така си струва да проверите дали има отрицателен отговор към някакви лекарства..\nЛечение на хронична уртикария с народни средства\nОт народните методи можете да опитате да търкате засегнатите кожни участъци с билкови инфузии. Подходящи са следните растения:\nТе имат антибактериално, противовъзпалително и успокояващо действие.\nТерапията се предписва само от лекар - след преглед. За да се образува по-подробна патологична картина, те се изпращат за лабораторни изследвания. Човек взема тестове за кръв и урина от общо естество, изпражнения за идентифициране на паразити и се изследва за различни алергени. Решението за курса на лечение взимам само въз основа на получените данни.\nЗа да се избегнат рецидиви, на пациента се предписва дълъг курс на хистаминови блокери - в намалени дози. И също задължителна диета. Патологичните прояви започват да изчезват след около 2-3 седмици след началото на курса. Диетата играе основна роля в това. Лекарствата помагат за ускоряване на възстановяването и консолидиране на ефекта.\nСредно общата продължителност на терапията е 5-7 месеца. Понякога този период достига една година. С напредването на терапията е от решаващо значение да спазвате предписанията на Вашия лекар и да се придържате към всичко с абсолютна точност. Особено важно е да се изключат провокиращите заболявания вещества от живота..\nХронична уртикария. Предпазни мерки\nограничете контакта с алерген (храна, битови вещества, дрехи, животни и т.н.);\nлекуват настинки навреме (те влошават имунната активност и насърчават разпространението на инфекции);\nспазвайте стриктна диета (трябва да бъде съставена с Вашия лекар):\nограничете количеството взети лекарства (те могат да бъдат провокатори на патология);\nпреминават планови прегледи (те идентифицират инфекциозни огнища от хроничен характер, особено важни за децата);\nне посещавайте сауната, банята и басейна, не плувайте в гореща вода (тя сериозно наранява кожата);\nне наранявайте кожата (не използвайте кърпа и твърда кърпа);\nдайте предимство на естествени тъкани (по-добре - памук);\nперете нещата само с хипоалергенни продукти.\nПри надлежно спазване на горните препоръки вероятността от поява на хронична патология намалява значително. Тези мерки ще ви помогнат да предпазите себе си и детето си от болестта или нейното прогресиране..\nУртикарията е алергична реакция към външни и вътрешни дразнители. Прилича на зачервяване на определени участъци от кожата, придружено от обриви и мехури, наподобява изгаряне. Често се придружава от сърбеж, треска и други симптоми. При децата заболяването е по-рядко, но в същото време има по-изразена, повтаряща се форма.\nПричините за хроничната уртикария\nПоследните епидемиологични данни показват, че уртикарията засяга 15-25% от населението на света. От този брой 25-30% от пациентите страдат от хронична форма.\nВ същото време вероятността от уртикария се увеличава значително при хора с наследствено предразположение към алергии, както и при пациенти, които се характеризират с повишена чувствителност към различни дразнители.\nХроничната уртикария се диагностицира, когато симптомите продължават месец и половина. В особено тежки случаи заболяването може да провокира силно подуване (оток на Квинке), което изисква спешно лечение.\nВъпреки факта, че причините за уртикария могат да бъдат различни, симптомите на проява при всички пациенти са едни и същи: подуване, сърбеж, зачервяване на кожни участъци, които най-често се локализират на корема, шията, крайниците, слабините и подмишниците. С напредването на заболяването се появяват мехури. Сред придружаващите симптоми могат да се наблюдават следните прояви:\nобщо неразположение, слабост, замаяност и главоболие;\nНай-честата причина за хронична уртикария е алергична реакция към храна (хранителна алергия), хипотермия, UV лъчение. Може да се получи и при надраскване на влажна кожа и контакт с животински косми..\nОсобена опасност представлява така наречената хранителна уртикария, тъй като в този случай оток може да се появи не само по кожата, но и вътре в тялото (хранопровод, ларинкс и други вътрешни органи).\nОсновните предпоставки за появата на хронична форма на уртикария по правило са следните фактори:\nинтоксикация на тялото с отпадъчни продукти от паразити (хелминти, вируси, вредни бактерии).\nНарушенията в щитовидната жлеза също могат да причинят хронична уртикария, тъй като причиняват хормонален дисбаланс 1.6.\nСпециално внимание трябва да се обърне на появата на симптоми при деца. Именно в тях локалните огнища могат бързо да прогресират и да приемат генерализирана форма (разпространяват се в тялото). Освен това в 90-95% от случаите е почти невъзможно да се установи причината за образуването на болестта..\nПри децата хроничната уртикария може да продължи години. В този случай периодите на ремисия с възрастта, като правило, се увеличават:\nпри 50% ремисия настъпва след 6 месеца;\nв 40% в рамките на 8 години;\nмалко по-малко от 2% от всички пациенти ще страдат от повтарящи се прояви на заболяването в продължение на 25 години или повече.\nАко детето е диагностицирано с хронична уртикария, периодично трябва да се изследват скрити области на тялото, защото най-често се появяват обриви в подмишниците и слабините.\nПри първични прояви на уртикария при деца не разчитайте на случайността. Трябва да преминете пълен преглед с него и да идентифицирате алергена 2,3,5.\nЗа разлика от други алергии, уртикарията не се появява веднага. Може да отнеме от 24 до 72 часа от момента на контакт с алергена до началото на реакцията. Тази характеристика прави диагностиката и лечението изключително трудни..\nВ много отношения ефективността на лечението зависи от това колко правилно е поставена диагнозата. За да опростите задачата, трябва да се опитате да запомните:\nкакви лекарства са взети през последните 72 часа;\nкакво беше включено в диетата (може би се появи нов продукт);\nс какви материали е контактувало детето (възрастен).\nАко не беше възможно да се установи истинската причина за заболяването, решението е симптоматично лечение с антихистамини под лекарско наблюдение..\nВ зависимост от тежестта на хроничната форма на заболяването и неговите прояви се предписват:\nантихистамини за външна употреба (мехлеми, гелове, спрейове);\nпрепарати за перорално приложение (таблетки, капки, суспензии).\nОсобеността на средствата за местна, външна употреба е, че курсът на лечение не трябва да надвишава една седмица. Терапевтичният ефект при лечението на хормонални мехлеми настъпва бързо, но такива лекарства изискват точна доза. Използва се с повишено внимание при деца.\nВ случай на хронична уртикария, антихистамини от второ поколение могат да се използват през устата. Тези лекарства включват Cetrin ®.\nЛекарството блокира Н1-хистаминовите рецептори. Предотвратява развитието и улеснява протичането на алергичните реакции, има противосърбежно и антиексудативно действие. Влияе на ранния стадий на алергичните реакции, ограничава освобождаването на възпалителни медиатори в "късния" етап на алергичната реакция 4.\nВ терапевтични дози лекарството практически не предизвиква седация. Началото на ефекта след еднократна доза от 10 mg (една таблетка) - 20 минути, продължава повече от 24 часа. На фона на хода на лечението не се развива толерантност към антихистаминовия ефект. След спиране на лечението ефектът продължава до 3 дни..\nВсички тези свойства правят Cetrin ® възможен избор при лечението на хронична уртикария..\nСпоред различните автори алергодерматозите или алергичните кожни заболявания в структурата на алергичните заболявания варират от 7 до 73% [2,4,5,7-9]. Преобладаването на тази патология зависи от възрастта, екологичните и климатичните условия в региона, съпътстващите заболявания и др., Но все още няма надеждна информация за този показател, което се дължи на липсата на единни подходи към терминологията, класификацията, единните методи за диагностика и терапията с данни. форми на алергична патология [1,3–6,9,10]. Честотата на откриване на алергични кожни заболявания е на второ място след бронхиалната астма, но ако вземем предвид, че клиничните прояви на храни, лекарствени алергии, алергични реакции към ужилвания и ухапвания от насекоми и др., Се изразяват под формата на алергични дерматози, става ясно колко важно е практическото значение на алергичните кожни лезии при клинична практика на лекари от различни специалности. Разнообразието от механизми, участващи в развитието на алергични кожни заболявания, обяснява сложността на създаването на единна класификация и единни подходи към терапията и профилактиката на алергичните дерматози. Дерматозите могат да бъдат както клинична проява на определени заболявания (алергии, системни заболявания и др.), Изискващи ясни, специфични подходи към лечението, така и да служат като реакции на външни влияния (лекарства, химикали, храна, инфекция и др.) Или на промени във вътрешните околната среда на тялото и се нуждаят от назначаване на симптоматични агенти. Няма класификация на алегродерматоза. Това затруднява получаването на надеждна информация за разпространението, причините и факторите на развитие, особеностите на клиничното протичане и формите на алергични кожни заболявания, което несъмнено намалява ефективността на терапията, прогнозата и профилактиката на тази патология, най-често наблюдавани в клиниката [11,12].\nЕдно от най-често срещаните заболявания от групата на алергичните дерматози е хроничната рецидивираща уртикария. Хроничната уртикария (urticaria chronica) е състояние, когато мехури се появяват ежедневно или почти ежедневно в продължение на повече от 6 седмици, всяко от които трае не повече от 24 часа.\nРазпространението на хроничната уртикария е от 0,1 до 0,5% сред населението . Средно продължителността на заболяването е 3-5 години. При 50% от тези, които са имали заболяването, обострянето може да се повтори дори след продължителна ремисия. Жените страдат от уртикария по-често от мъжете, децата по-често от възрастните. При възрастните преобладава хроничната форма на заболяването..\nНяма единна общоприета класификация на уртикарията. Предлага се да се разграничат основните групи състояния, придружени от появата на мехури, обединени от подобни патогенетични механизми: обща уртикария, физическа уртикария, контактна уртикария, наследствена уртикария или наследствен ангиоедем, психогенна уртикария.\nХронична персистираща уртикария, която се характеризира с постоянно „обновяване“ на уртикариален обрив и хронична рецидивираща, протичаща под формата на обостряния, редуващи се с леки интервали, продължаващи няколко дни.\nВ зависимост от стимула, който причинява активирането на мастоцитите, има:\nI. Имунни форми на уртикария:\n• IgE-зависима уртикария (лекарствена, хранителна, хелминт);\n• Компоненти на комплемента - анафилотоксини С3а и С5а\n• Уртикария, предизвикана от комплемент. Причини - по-често наследствен или придобит дефицит на C-1q-инактиватор, автоимунни заболявания (наследствен или придобит оток на Квинке, анафилактоидна уртикарна реакция, уртикарен тип васкулит).\nII. Неимунни форми на уртикария. Тя се основава на псевдоалергична реакция, при която не възниква взаимодействието между антигена и антитялото, присъщо на истинска алергична реакция, с образуването на имунен комплекс. Нивото на Ig - E не се повишава - изследване на серума с помощта на радиоалергосорбентен тест не е информативно. Мастните клетки се активират директно от вещества - хистаминолибератори:\n• поради различни хистаминолибератори (лекарства, декстрани, бензоати, хранителни продукти - ягоди, скариди, кафе, шоколад);\n• свързани с употребата на продукти, съдържащи хистамин и други вазоактивни амини (някои видове сирена, риба от семейство тон, пушени меса, кисело зеле и др.), Причинени от влиянието на определени физически фактори (студ, топлина, физическа активност);\n• причинени от бактериални токсини (огнища на остри и хронични бактериални инфекции).\nИма няколко механизма за осъществяване на псевдоалергични реакции, например механизмът на директно активиране на комплемента, директно освобождаване на медиатори, ензимно увреждане, реакцията на Яриш-Херксхаймер и невропсихогенен механизъм. Тест за стимулиране на клетъчен антиген (CAST) се използва като лабораторен тест, ако се подозира псевдоалергична реакция. За потвърждаване на диагнозата се предписва и провокативна диета, богата на биогенни амини .\nIII. Уртикария пигментоза (увеличаване на броя на тъканните мастоцити в кожата, със или без увреждане на вътрешните органи; системна мастоцитоза).\nСмята се, че крайните етапи на общия патофизиологичен процес на уртикария включват активиране на мастоцитите и базофилните левкоцити, в резултат на което се освобождават медиатори, които увеличават съдовата пропускливост..\nЕтиологията на уртикарията, подобно на други алергични заболявания, е много разнообразна, това е полиетиологично заболяване. Преобладаващото значение на някои алергени се оценява неравномерно от различни изследователи. Може би такава двусмислена оценка се обяснява с разликата в анкетираните контингенти от пациенти, която от своя страна може да се определи от различни климатични, екологични, индустриални и други условия..\nРазличават се екзогенни (физически - температурен, механичен, химически - лекарства, храна) и ендогенни (патологични процеси във вътрешните органи - холецистит, гастрит, панкреатит и др.) Етиологични фактори. Много автори признават водещата роля на инфекциозните (главно бактериални) агенти, докато източникът на бактериална сенсибилизация е най-често възпалителни огнища в храносмилателния тракт и в хепатобилиарната система, по-рядко в синусите, сливиците, зъбите, гениталиите. Честото откриване на положителни кожни тестове за бактериални алергени при пациенти с хронична уртикария също се счита за доказателство за ролята на бактериалната алергия. Инфекциозните агенти, най-често свързани с уртикария при деца, са хелминти.\nДисбиозата на червата като една от важните причини за уртикария се оспорва, но изчезването на симптомите на уртикария след успешно коригиране на дисбиозата говори само за себе си.\nХроничните възпалителни и инфекциозни процеси в храносмилателната система и хепатобилиарната система се разглеждат като състояния, които допринасят за натрупването на биологично активни вещества в кръвта и тъканите без участието на имунопатологични механизми, а ролята на основните фактори се възлага на такива неинфекциозни алергени като храни, лекарства, поленови алергени и др..\nСпоред много автори лекарствата са причина за уртикария в една четвърт от всички случаи (пеницилин, сулфонамиди). Водещото място принадлежи на ацетилсалициловата киселина, в този случай кръстосани реакции към вещества с подобни фармакологични ефекти, например към други НСПВС, както и към вещества като хранителни пигменти (тартразин) и консерванти.\nУртикария може да възникне в резултат на сенсибилизация към алергени на насекоми Hymenoptera - пчели, оси, пчели, стършели, пеперуди, хлебарки.\nВдишаните вещества могат да предизвикат уртикарна реакция. Най-често срещаните инхаланти, които причиняват уртикария, са прашец с различни цветове, домашен и книжен прах, тютюнев дим, вълна и люспи от кожата на различни животни, парфюмерийни продукти, гъбични спори, формалдехид и др..\nХимикалите, които могат да предизвикат заболяване чрез контакт, също могат да бъдат причина. Най-често това са различни хигиенни продукти: шампоани, пасти за зъби, прахове за пране ("алергии на домакините"), козметика, индустриални химически алергени.\nДиректното излагане на кожата на физически фактори може да причини образуване на мехури, поради което физическата уртикария се разграничава като специална група уртикария.\nМехури могат да бъдат причинени от триене, механично дразнене на кожата, например дрехи, по време на възпроизвеждането на рефлекса на дермаграфизма (действителна уртикария).\nНиските температури могат да причинят студена уртикария, а високите температури могат да причинят топлина.\nАквагенната форма на уртикария възниква, когато кожата влезе в контакт с вода с всякаква температура, както студена, така и гореща [А. Шели, 1970].\nПо-рядко уртикарията може да бъде предизвикана от натиск: при продължително изстискване на кожата с тесни дрехи, с продължителен престой в принудителна позиция (особено при пациенти със затлъстяване). Изключително рядко уртикария може да се появи от вибрации.\nУлтравиолетовото лъчение е причина за слънчевата уртикария, но появата му обикновено е свързана с хронични чернодробни заболявания (цироза, хепатит), както и с порфирии от различен произход.\nЕндогенните фактори, провокиращи уртикария, включват различни соматични заболявания. В тези случаи има всички основания да се разглежда болестта като автоимунен процес, тъй като говорим за уртикария със системен лупус еритематозус, подагра, кожни лимфоми, полицитемия, макроглобулинемия, тумори с различна локализация. Уртикарията може да се появи циклично при жените, съвпадайки с менструалния цикъл, в продължение на 3-4 дни, преди и по време на менструация, което се обяснява със сенсибилизация към собствените им полови хормони. Появата на уртикария е възможна по време на патологично протичаща бременност (поради сенсибилизация към плацентарните протеини), със захарен диабет, патология на щитовидната жлеза.\nПсихологичните фактори често се надценяват при вземане на анамнеза при пациент с уртикария. Според много изследователи психогенната уртикария представлява по-малко от 1/3 от всички случаи на уртикария. Най-често се установява, че такива пациенти имат хронично заболяване на стомашно-чревния тракт, хелминти и други фонови състояния, които причиняват уртикария. Емоционалните претоварвания могат да предизвикат атаки на холинергична уртикария.\nОпределени наследствени дефекти в системата на комплемента водят до развитие на наследствена уртикария, придружена от появата на гигантски мехури. Способността за синтезиране на студени хемолизини и криоглобулини в тялото на пациента също може да бъде наследствена, което води до развитие на студена уртикария..\nХроничната рецидивираща уртикария обикновено се развива на фона на продължителна сенсибилизация на тялото. Рецидивите на заболяването, характеризиращи се с появата на мехури по различни части на кожата, се заменят с ремисии с различна продължителност. По време на обрива на уртикариални елементи са възможни главоболие, слабост, повишена температура, артралгия, с оток на лигавицата на стомашно-чревния тракт - гадене, повръщане, диария. Мъчителният сърбеж може да доведе до развитие на безсъние и невротични разстройства. В кръвта - еозинофилия и тромбоцитопения. Хистологично при хронична уртикария, за разлика от острата уртикария, периваскуларният инфилтрат е по-изразен, който се състои главно от Т- и В-лимфоцити.\nДиагностицирането на хронична уртикария при липса на клинични прояви изисква търпение; пациентите често трябва да бъдат хоспитализирани за период от 10 до 21 дни. Ring и Przibilla са разработили тристепенен алгоритъм за диагностика на хронична уртикария (Таблица 1).\nДиагнозата не е трудна при наличие на първичен морфологичен елемент - мехур, докато търсенето на етиологичния фактор на хроничната уртикария често обърква лекаря. В този случай уртикарията се нарича "идиопатична" и изисква продължително, понякога непрекъснато лечение в продължение на няколко месеца и години. Следователно основната задача на лекаря при лечението на пациенти с хронична уртикария е да идентифицира фактора или факторите, които провокират заболяването, и да ги елиминира..\nСъществуват редица препоръки за пациенти с всякакъв вид уртикария: на първо място, спазването на хипоалергенна диета изключва храни, които причиняват освобождаване на хистамин (кафе, цитрусови плодове, шоколад, ядки, мед, сирена, банани и др.), Образуването на подобни на хистамин вещества (кисело зеле), дразнещо за стомашно-чревния тракт (пушени меса, пържени и мазни храни). Също така се препоръчва да се въздържате от пиене на алкохол и да не приемате лекарства без основателна причина. Сауната, плувният басейн, измиването в много гореща вода, интензивното триене на кожата с кърпа или кърпа са противопоказани. Носете памучни дрехи и избягвайте използването на антистатични средства и използвайте хипоалергенни препарати при пране..\nОсновните лекарства за лечение на хронична уртикария са антихистамините (антагонисти или блокери на Н1-рецепторите), което е патогенетично обосновано и доказано с дългогодишен клиничен опит . Антихистамините обратимо блокират рецепторите, като се конкурират с хистамин. Трябва да се има предвид, че афинитетът на специфични хистаминови рецептори към хистамин е значително по-висок, отколкото към синтетичните лекарства. Ето защо антихистамините са особено ефективни за предотвратяване на незабавни алергични реакции. Ако алергичната реакция вече се е развила или са възникнали първите й прояви, тогава блокерите на Н1-рецепторите предотвратяват развитието на ефектите на новите порции освободен хистамин. Те не изместват хистамина, който вече е свързан с рецептора, а само блокират рецепторите, които не са заети от медиатора или тези, освободени от хистамина.\nТрябва да се отбележи, че основният симптом на уртикария, който определя тежестта на нейния ход, е сърбежът на кожата. Следователно, ефективността на Н1-антихистамините се оценява именно от степента на намаляване на сърбежа на кожата. Трябва да се подчертае, че запазването или лекото намаляване на броя на мехурите при отсъствие или намаляване на интензивността на сърбеж не е причина за прекратяване на антихистамина. Освен това е важен фактора време. Неефективният прием на H1-рецепторен блокер в продължение на 2 дни не дава основание за промяна на лекарството. Оценката на ефективността на предписаното лекарство се извършва в рамките на 5-7 дни. Лечението на хронична уртикария изисква поне 4-6 седмици прием на H1-рецепторен блокер.\nАнтихистамините от 1-во поколение са добре известни, като дифенилхидрамин, клемастин, хлоропирамин, прометазин, ципрохептадин, мебхидролин, демитенден. Всички антихистамини от първо поколение имат инхибиторен ефект върху централната нервна система (сънливост, бавни реакции, загуба на паметта и др.), Което ограничава използването им в амбулаторната практика. Някои лекарства (дифенилхидрамин, прометазин, в по-малка степен - клемастин, хлоропирамин) имат атропиноподобен ефект (тахикардия, разширени зеници, намалена подвижност и секреция на храносмилателния тракт). Някои от лекарствата от тази група могат да причинят токсикодермия, да имат фотосенсибилизиращ ефект, други да имат адренергични блокиращи свойства (особено прометазин). Поради антихолинергичното си действие те могат да причинят възбуда, треперене, сухота в устата, задържане на урина и запек. Подобно на атропин действие може да влоши бронхиалната обструкция (чрез увеличаване на вискозитета на секрета) при бронхиална астма. При продължителна употреба може да се развие явлението тахифилаксия. Изисквайте внимание при предписване на пациенти с чернодробни и бъбречни заболявания.\nС появата на селективни антихистамини от второ поколение се появиха нови перспективи в лечението на алергични заболявания, включително хронична уртикария. Тази група включва: акривастин, астемизол, лоратадин, акривастин, цетиризин, левоцетиризин (Ksizal), ебастин. Тези лекарства имат редица предимства в сравнение с антихистамините от първо поколение: няма седативен ефект, феноменът тахифилаксия не е описан при продължителни курсове на лечение. Установено е, че доскоро цетиризин има най-силната способност да потиска отговора на хистамин в терапевтични дози. След това, с намаляваща антихистаминова активност, последвано от ебастин, астемизол, лоратадин. Цетиризин се използва с успех за лечение на хронична уртикария в продължение на няколко години. Левоцетиризин е нов високоселективен H1-рецепторен блокер. Известно е, че цетиризин е рацемична смес от левоцетиризин и декстроцетиризин. Само R-енантиомерът или активният стереоспецифичен изомер се свързва предимно с Н1-хистаминовия рецептор - това е левоцетиризин. Обемът на разпределение на левоцетиризин е идеален за антихистамин, който се свързва с Н1 рецепторите. Неговият малък обем на разпределение, по-малък от този на цетиризин, води до повишена безопасност поради по-малка пропускливост през кръвно-мозъчната бариера и ниско свързване с мозъчните рецептори . Левоцетиризин се характеризира с бърза дозозависима абсорбция. Бионаличността на левоцетиризин е> 77%, лекарството претърпява минимален чернодробен метаболизъм, т.е. не претърпява трансформация с участието на изоензими от системата цитохром Р450. Левоцетиризин се екскретира главно непроменен с урината (85%) и изпражненията (13%). Изследването на свързването in vitro с човешки H1-рецептори показа, че афинитетът към H1-рецепторите в левоцетиризин е два пъти по-висок от този на цетиризин и почти 30 пъти по-висок от този на декстроцетиризин. Времето на свързване с Н1-рецептора за левоцетиризин значително надвишава времето за декстроцетиризин . В кожата са необходими 2,5 mg левоцетиризин и 5 mg цетиризин за максимално и еквивалентно потискане на индуцираната от хистамин хиперемия и реакция на мехури. Освен това, в сравнение с цетиризин, левоцетиризин е значително по-ефективен за потискане на реакцията към хистамин за период от 32 часа. Антихистаминовият му ефект продължава 24 часа, като се постига постоянна концентрация след 2 дни прием на лекарството. Показано отсъствието на депресиращ ефект върху когнитивните и психометрични функции в сравнение с плацебо . Левоцетиризин практически не свързва мускариновите рецептори; това лекарство е силно селективно за Н1-рецептори. Според рандомизирани, плацебо контролирани многоцентрови проучвания в паралелни групи за ефикасността и безопасността на левоцетиризин при лечението на пациенти с хронична уртикария, лекарството предизвиква бърз, изразен, дългосрочен ефект върху основните симптоми на уртикария: сърбеж и мехури. След 4 седмици от приема, 85,3% от пациентите, лекувани с левоцетиризин, отбелязват изчезването или значително намаляване на сърбежа. Терапевтичният ефект на левоцетиризин, когато се приема непрекъснато в продължение на 3 месеца, остава непроменен . Въпросът за безопасността на употребата на левоцетиризин е много важен. Клиничните проучвания показват, че няма ефект на левоцетиризин (в препоръчителни дози: 5 mg веднъж дневно) върху когнитивната функция, отзивчивостта и способността за шофиране. Някои пациенти обаче могат да получат сънливост, слабост, обяснено с индивидуалния отговор на лекарството. В допълнение, в резултат на плацебо-контролирани проучвания не е установена кардиотоксичност при 30 здрави доброволци, приемали 30 mg левоцетиризин на ден . Не са провеждани проучвания за взаимодействието на левоцетиризин с други лекарства, но има данни за липсата на взаимодействие на цетиризин с псевдоефедрин, циметидин, кетоконазол, еритромицин, азитромицин, диазепам.\nМембранните стабилизатори на мастоцитите (кетотифен, натриев кромогликат) имат инхибиторен ефект върху освобождаването на хистамин, брадикинин, лимфокини и други медиатори, участващи в развитието на алергична реакция от мастоцити, неутрофилни и базофилни левкоцити. Те са в състояние да инхибират фосфодиестеразата на мастоцитите, като по този начин намаляват натрупването на сАМР в тях, което води до промяна в пропускливостта на клетъчните мембрани. Активността на фосфодиестеразата също намалява в гладкомускулните клетки, което предотвратява констрикторното действие на медиаторите върху тях. Някои лекарства от тази група имат H1-блокиращ ефект (кетотифен). Терапевтичният ефект на тези лекарства се развива бавно, в рамките на 2-4 седмици, така че курсът трябва да бъде достатъчно дълъг - поне 4-8 седмици. При хронична рецидивираща уртикария е възможно да се използва лекарство от групата на Н1-блокерите, с мембраностабилизиращ ефект - оксатомид.\nКалциевите препарати и натриевият тиосулфат имат хипосенсибилизиращо действие. От калциевите препарати се използват калциев хлорид, калциев глюконат, калциев пангамат. Механизмът на антиалергичното действие на тези лекарства не е напълно изяснен, може би те намаляват пропускливостта на съдовата стена, намалявайки отока на папиларната дерма по време на образуването на мехури. Интравенозното приложение на калциеви соли причинява възбуда на симпатиковата нервна система и освобождаване на адреналин от надбъбречните жлези. Ето защо калциевите препарати не се препоръчват при пациенти с повишен тонус на симпатиковата нервна система (бял персистиращ дермографизъм, изразен пиломоторен рефлекс и др.). Натриевият тиосулфат (натриев хипосулфит) се класифицира като специфичен антидот, съдържащ тиолови групи. Има антитоксичен, противовъзпалителен и десенсибилизиращ ефект, прилага се интравенозно.\nПри мъчителен сърбеж и резистентност към терапия се предписват умерени дози глюкокортикостероиди (преднизолон). Въведена интравенозно, началната доза от 40-60 mg постепенно се намалява до поддържаща доза, която трябва да бъде възможно най-ниска. Описани са случаи на успешно лечение на хронична уртикария, резистентна на други лекарства, с комбинация от глюкокортикостероиди с анаболен стероид станозол, прилаган перорално в доза 5–6 mg на ден ..\nПри някои пациенти PUVA терапията дава добри резултати. Подобен и понякога по-изразен клиничен ефект предизвиква UV-A облъчването. UV-B облъчването е по-малко ефективно при хронична уртикария, отколкото при холинергична или фактическа.\nПлазмаферезата и имуноадсорбцията не е последното място в лечението на хронична уртикария, което е устойчиво на традиционната терапия, особено ако се открият автоантитела към високоафинитетен IgE фрагмент (алфа-верига) при пациенти, които чрез свързване с Ig-E-рецептори на повърхността на базофилите и мастоцитите причиняват тяхната дегранулация и освобождаването на хистамин. В допълнение, този метод позволява да се намалят разходите, свързани със скъпи диагностични изследвания при някои пациенти..\nВъншната терапия за хронична уртикария е много ограничена и е предназначена да има симптоматичен ефект - за намаляване на сърбежа. Възможно е да се използват водно разклатени суспензии с ментол (0,5-1%), карболова киселина (0,5-1%), лимонена киселина (0,5-1%). Външните антихистамини не са широко използвани, тъй като нямат достатъчно изразен противосърбежен ефект, те могат да имат фотосенсибилизиращ ефект, когато се прилагат върху голяма повърхност, те могат да имат системен ефект (сухота в устата, затруднено дишане, възбуда, объркване). Употребата на локални кортикостероиди е оправдана само при контактна уртикария.\nПо този начин от групата на антихистамините, използвани в комплексната терапия на хроничната уртикария, най-ефективен е левоцетиризин (Ksizal) в доза от 5 mg веднъж дневно, което е психологически и практически по-удобно за пациента. В сравнение с антихистамини от 1-во поколение, Ksizal има несъмнени предимства: има стабилен интензивен ефект на една доза от лекарството (5 mg левоцетиризин) в продължение на 24 часа, т.е. с еднократна доза на ден; започва да действа след 12 минути; не инхибира когнитивните функции и не причинява сънливост; не взаимодейства с други лекарства, което прави това лекарство идеално за лечение на хронична уртикария при всички пациенти, включително тези с чернодробно заболяване. Поради своята ефективност, висока придържане към лечението, добра поносимост, Ksizal (левоцетиризин) е идеален за пациенти, водещи активен начин на живот.


"Звездомания" в PLOVDIV PLAZA мол\nОт 9 до 12 май в PLOVDIV PLAZA мол организирахме серия от събития, целящи осигуряването на висок трафик и пазаруване в обектите на мола.\n"Звездомания" започна с "подгряване" на аудиторията още на 8 май с гостуващо студио на радио Energy на живо от PLOVDIV PLAZA, което продължи до 10 май, петък. Всички гости на мола можеха да си пожелаят песен за поздрав, срещу което получаваха награди от наемателите.\nНа 9 май старт на събитията даде "Пазарувай със звездите" - ден на пазаруване на известни личности и инфлуенсъри в мола, който завърши със среща с фенове в Източния атриум. Иво Аръков, Наум Шопов, Чоко и Петя Стоянова-Пенелопе бяха специално поканените инфлуенсъри, които с удоволствие се разходиха из PLOVDIV PLAZA, напазаруваха и накрая разказаха за преживяването си пред нетърпеливата да им зададе въпроси публика.\nВ петък, 10 май, "Звездното караоке" в PLOVDIV PLAZA показа на сцената ярки звезди и неподозирани таланти. Всички смели изпълнители получиха избрани награди от наемателите.\nУикендът на "Звездомания" беше още по-блестящ, защото започна с концерт и фен среща със звездите на Virginia Records на 11 май. Най-големите почитатели на ДАРА, Pavel & Venci Venc', 4Magic, Ева Пармакова, Йоана и Михаела Маринова напълниха не само ниво 0, но и горните етажи на атриума, за да чуят любимите си изпълнители. Първите виц дуели в PLOVDIV PLAZA отбелязаха края на уикенда и забавния финал на "Звездомания", наред с детско караоке и изключителната Милица Гладнишка с етюд от спектакъла "Титанично". Тя беше придружена от прекрасните музиканти Ангел Заберски (пиано) и Борис Таслев (контрабас).


Читать книгу Мексикански разбойници, автор Емар Гюстав онлайн страница 1. Читать книгу без регистрации\nЧИТАТЬ КНИГУ ОНЛАЙН: Мексикански разбойници\nМексикански разбойници - Емар Гюстав\nКогато за пръв път стъпиха на американска земя, испанците завариха две могъщи империи, които бяха си поделили почти целия Нов свят. Тяхното държавно устройство говореше за цивилизация, равна на европейската, макар да се бе развивала при съвсем други условия.\nТези две империи бяха Мексико и Перу.\nПървата от тях лежеше в Северна, а втората — в Южна Америка.\nБлагодарение на системата за управление, която испанците въведоха в завзетото Мексико — система, която правителството упорито поддържаше в метрополията допреди войната, испанските колонии в Новия свят и до днес живеят в дълбоко невежество и варварство, от което може би никога няма да се освободят.\nРелигията, която изповядват в Мексико — ако смесицата от католицизъм и езичество може да се нарече религия, — има твърде малък допир с християнството. Индианците, които са две трети от населението, са запазили вярата на своите прадеди: те само по име са християни. Лишени от нравствено възпитание, те нямат никаква представа за законите на солидарност между хората. Свободата у тях се превръща в произвол, в сляпа омраза към всичко чуждоземно.\nСъщевременно на мексиканеца не му липсва нито ум, нито енергия; той по инстинкт разбира доброто и прекрасното и при благоприятни условия би могъл да стане един велик народ. Това пролича в тяхната героична борба срещу испанците, в която се проявиха като бунтовници и много даровити хора.\nВсички недостатъци у мексиканците са насадени от техните победители; всички достойнства са техни собствени и толкова са вкоренени в тяхната природа, че цели три века деспотизъм на испанците не е могъл да ги унищожи.\nЩе оставим сегашното положение на този нещастен, достоен за съжаление народ и ще се върнем към миналото му. Ще разкажем един героичен епизод, наречен война за независимостта на Мексико. Историята може би с умишлено презрение го премълчава, но той има огромно значение, защото е нанесъл последния удар върху испанците и е спечелил победата на тези великодушни борци за свобода.\nВ сряда, началото на месец декември 18… година, в три часа следобед, един млад двайсет и пет, двайсет и шест годишен човек с дълго черно расо, бяла яка и широкопола шапка — облекло на студентите богослови — пътуваше с муле по десния бряг на Рио Гранде дел Норте, една от най-големите и красиви реки на Мексико, която го отделя от Тексас.\nПрихлупил шапка до очи и отпуснал глава на гърди, пътникът не обръщаше никакво внимание на чудесната живописна местност. Може би дълго бе живял и се бе наситил на природните красоти, или пък, още по-вярно, толкова дълбоко се бе замислил, че не ги забелязваше. В това време Мексико воюваше и цялата тази нещастна страна бе опустошена. Твърде възможно бе този млад човек, мислейки за това, да оставаше равнодушен към всичко околно и да не можеше да се любува на чудесния пейзаж, който като в калейдоскоп неспирно се разгръщаше и изменяше пред очите му.\nТой често побутваше мулето си, бързаше да стигне в малкото градче Пасо дел Норте, кокетните къщички на което издалеч се виждаха край същия бряг на реката и ту се скриваха зад гъсти дървета, ту отново се показваха.\nПасо дел Норте бе основан от испанците на границата на провинция Чигуагуа, за да спира нахлуването в страната на независимите индианци.\nБлагодарение на своята отдалеченост този край не изпита ужасите на войната, която разори Мексико и населението му. Имаше около хиляда и петстотин жители, живееше щастливо и спокойно и не се бъркаше в политиката.\nКато наближи градчето, пътникът започна да задържа мулето, вдигна глава и тревожно се огледа встрани.\nНавред бе тихо, никакъв човек не се виждаше. Тази тишина и пустота се видяха доста странни на младия човек.\n— Какво значи това? — прошепна той. — Предчувствам някаква беда. Дори ме обзема страх.\nСлед тези думи бодна с шпори мулето и тъй силно го шибна с камшика, че то въпреки умората си полетя в галоп.\nСлед няколко минути младият човек се намери пред една застава. Бариерата, както никога, бе спусната и край нея се движеше часовой.\nПътникът по неволя се спря.\n— Охо! — промърмори си той. — Работата става сериозна.\nКогато видя ездача, часовоят също спря и се подпря на пушката си.\n— Кой е? — викна той, като изгледа младия човек от глава до пети.\n— Свой ли? — насмешливо повтори войникът. — Тъй. Но какъв именно, там е въпросът.\n— Приятел на мира — тихо отговори пътникът.\n— Приятел на мира? Хм! — още по-насмешливо се обади часовоят.\n— Вижте дрехите ми, сеньор войник.\n— Дрехите нямат значение, приятелю, и вие прекрасно го знаете — отвърна часовоят.\nМладият човек болезнено прехапа устни, но се помъчи да скрие недоволството си.\n— Кой сте вие и защо дойдохте? — попита след кратко мълчание войникът. — Говорете само истината, ако не искате да ви пръсна черепа.\n— Аз съм студент по богословие и току-що издържах последните си изпити в Гуадалахара. В Пасо дел Норте имам роднини. Искам да гостувам у тях няколко дни, преди да се посветя в духовен сан.\n— Хм — избъбра войникът, който сви рамене. — Не е чиста работата ти. Здрав, прав момък, вместо да изпълни дълга си към родината и краля…\n— Като служа на бога, ще служа и на краля — прекъсна го пътникът.\n— Това не е моя работа. Как се казват роднините ви?\n— Дон Рамон Очоа, алкад1 на Пасо дел Норте.\nВойникът сви вежди.\n— Не ми харесва тая препоръка, приятелю — каза той. — Сеньор Очоа е заподозрян във връзки с бунтовниците.\n— Мръсна клевета! — горещо извика пътникът. — Сеньор Очоа е честен човек и не се бърка в политиката.\n— Може би. Началството всичко ще разбере.\nПри тези думи войникът вдигна бариерата.\nПътникът бутна мулето, но часовоят улови юздата.\n— Почакайте една минутка, драги приятелю — рече той. — Не зная защо, но вие ми харесвате. Да не се казвам Рулс Ортего, ако не е вярно. Искам да ви дам добър съвет.\n— С удоволствие ще ви изслушам — отвърна младият човек, като иронично се усмихна и наведе глава към мулето.\n— Виждате ми се славен момък — добави часовоят — и твърде ще съжалявам, ако ви се случи някаква неприятност. Вие сте млад, силен, отлично развит. Изгорете тази ужасна дреха, която е удобна само да се ловят птици, и облечете мундир. От него ще имате само полза.\n— Благодаря ви, сеньор войник — отвърна със скрита усмивка младият човек. — Кой знае какво ще се случи! Може да изпълня вашия съвет и дори много по-скоро, отколкото мислите.\n— Отлично! Няма нищо по-изгодно от военната служба, особено в днешно време.\n— Довиждане, сеньор войник.\n— Довиждане, сеньор студент.\nМладият човек влезе в една от страничните улици, а часовоят спусна бариерата и отново се заразхожда напред-назад доста доволен, че има случай да си побъбре.\nСкоро нашият пътник чу някакъв шум, който неспирно се усилваше. Това бе шум от викове, смях, ридания, плачове, весели песни, звуци от китари и конски цвиления.\n— Аха! Разбирам каква е работата — прошепна младежът.\nВы читаете Мексикански разбойници


Американският успех на Краси Зуркова - Площад Славейков\nАмериканският успех на Краси Зуркова\nДебютният роман Wildalone ("Самодива") на Краси Зуркова излезе с твърди корици под знака на Harper Collins, превърна се в едно от най-препоръчваните заглавия в социалната мрежа Good Reads и попадна в топ 100 на "Амазон".\nОставям преднамерено оригиналното заглавие и име на книгата, на която посветих 6 вечери от живота си. Четох я необичайно дълго, защото моят електронен файл беше 480 страници на английски, а междувременно ми се случваше и живият живот.\nОтне ми 100-тина страници, за да схвана какво означава заглавието. Wildalone – от wild и alone – или съвсем разбираемото за нас самодива. Така й ще я наричам „работно“, макар че доколкото разбирам я превеждат с бясна сила и издаването й на български предстои. Издателите и авторката ще решат как ще я познаваме в българския й живот.\nПолучих „Самодива“-та от приятел в Америка, който знае моите интереси и „хобита“ и ми я прати само месец след излизането й в САЩ, където разбирам, че е заковала номер две в класацията на „Амазон“ и въобще е нещо като текущ комерсиален хит на книжния пазар. Което не се е случвало с нито една книга от българин досега.\nДа, Краси Зуркова е българка, но е американски писател и това е най-кратката рецензия, която мога да направя за тази книга.\nМога да похваля книгата за няколко впечатляващи неща. Тя, обаче, има и големи смъртни грехове.\nКазват, че Краси Зуркова се е занимавала с поезия и музика (извън цивилната професия на юрист, която поне досега е плащала сметките) и това си личи в стила, езика, ритъма на езика. Пише изключително богато, с мощ и нюанси, които поне на мен не ми разкриваха езикова „инвалидност“ (а да пишеш на неродния си език е вроден хендикап). Тя разполага с идиоматичен и красив език, от който не дразнеха прекалено много клишета (а те би трябвало да са спасението на автор, на който не биха стигали думите и боите им). Понякога пише толкова лаконично и поетично, че се чете като стих. Аз не разпознах „чужденеца“ в езика, но пък и надали аз съм най-финият филтър да го улови.\nЗуркова познава до детайли, пък и създава един свят на „Принстън“, в който има някаква мистериозна и привлекателна готичност.\nНасища книгата си с такива пластове от музика, поезия, руска литература и изобразително изкуство, плюс гръцка митология и български самодивски легенди, че съм сигурна, че американския читател свят му се извива и пропада като в кладенец сред тях. (Друг е въпросът дали „културният“ Изток ще се впечатли например от играта с „Демона“ на Врубел? За нас това си е текущ цитат. Аз лично съм ползвала „Демона“ за профилна снимка на Фейса в мигове на депресии и самоирония, а не се смятам за изключителна спрямо цялото си поколение „културняци“).\nЗа мен големият проблем с несъмнено увлекателната и четивна книга на Краси Зуркова е, че е побегнала от езиковите клишета, но пък съзнателно е изградила желязна конструкция от такива в цялата история, сюжет, основни герои и тяхното развитие. Формално погледнато книгата се занимава с темите за любовта, злото, борбата за нея, както и да бъдеш приет, чувството за вина, цената на свободата, цената на оцеляването.\nКак? Девойка от България, невинна, прекрасна и суперталантлива (ако щете вярвайте, вземат я да свири в „Карнеги хол“ на втория месец от първи курс), се среща с двама мистериозни братя, единият от които 300 страници по-късно ще се окаже не точно човешко същество. Евентуалното сравнение с „На изток от рая“ на Стайнбек може да се брои само за хвалба над хвалбите. Истината е, че разположението на този класически триъгълник е далеч по-сходна до „Вампирските хроники“, които не познавам добре. Следват 200 страници терзания около правенето на любов с някой от тях, защото нашето момиче Теа е девствено (50-те нюанса са дамгосали и този текст). Искате доказателства? His heat invaded my skin. Да не си играя със свободни преводи за напалеността му, ама тук например жестокостта ми се сломи.\nЧиста, неподправена Анастасия от български произход, която се е натресла на милионер със също толкова импозантни имоти нашир и надлъж като г-н Грей, който се чуди как да я впечатли. Само дето вместо да се увличат в S&M, въпросната Теа и гаджето Рис употребяват класическа музика, Албенис, стиховете на Рембо за предигра.\nДа не пропуснем и трегера в стил „Дан Браун“ – разчитане на следи по една бивша църква, прикрита като академична зала, невидими за небрежните очи сигнали като алфа и омега по прозорците й и прочие ключове към мистерията в миналото на родното й семейство и кръв.\nНе ми се занимава в детайли с крещящите дефекти на книгата: плоския, неизграден, елементарен образ на сестрата – истинската самодива, където би трябвало да се сблъскат истинските дълбочини и драми. И да има такива, не ни ги показват. Вкарват я в кутийката „зла вещица, манипулатор“ и я държат захлупена там…\nЗуркова е осмислила и преработила няколко основни „матрици“ и взела най-работещото от тях. Вплела ги е в една-единствена история, като за лепило (или хоросан, както си изберете) е избрала да употреби малко от „автентичната“ българска магичност (самодиви, ритуали и пр.). Придала им е „философска дълбочина“ с орфизма, Дионисий, ритуалите, сатирите и познатите ни митологии, които несъмнено на американците изглеждат като изумителна екзотичност. Още по-разумно ги е подплатила с изключително конкретната си и почти автобиографична академична история в „Принстън“. Написано при това с изящен език.\nПредполагам, че схващате. Краси Зуркова несъмнено е ужасно интелигентна жена. Нямам съмнения, моите почитания. И нивото на грамотността и културността й са на междузвездни разстояния от българския й еквивалент – една авторка на бестселъри, която си мисли, че може да направи същите схеми. Не, не. Зуркова е като Чехов в сравнение с Людмила Филипова, която се опитва да прави подобни литературни конструкции.\nКрайният резултат е, че „Самодивата“ е доста четивен роман. За американската средна класа (като интелектуален, не материален статус) е несъмнено много увлекателен. Да не говорим, че свършва по правилата на жанра: отворен, нерешен финал. Т.е. плаче за продължение, може би за литературна серия. Предполагам, че Холивуд (в частта за младежката публика) вече преговаря за правата.\nТова е изключително умно измислена и добре осъществена литературна компилация. Оригинална, напълно автентична и отнемаща съня (дъха и прочие) книга – не е.


Бананови палачинки без глутен - Foodie Boulevard\nКогато брат ми идва на гости, аз винаги правя палачинки за закуска. За мое искрено съжаление, той винаги държи да унищожава промишлени количества течен шоколад като гарнитура към тях. Последният път обаче му стана толкова лошо, че сам прояви желание да опита някое от моите здравословни неща.\nТова беше моментът, в който моят най-скептичен дегустатор си даде сметка, че понякога най-мъдрото нещо, което можеш да направиш за здравето си, е да проявиш малко кулинарна експериментаторска смелост. След като опита днешните бананови палачинки, самият той не можеше да повярва, че нещо здравословно може да бъде толкова вкусно.\nАко се събудите в събота сутрин с мисълта за палачинки, но навън има 1 метър сняг, а яйцата ви са свършили, спокойно. Един удобен вариант за замяна на яйцата в днешната рецепта са семената чиа. Накиснете няколко супени лъжици семена чиа в малко ядково или друго мляко по избор (около 50 мл.) , оставете ги за десетина минути и воала! Имате смес с консистенцията на яйца и с почти същото протеиново съдържание, която спокойно може да използвате, за да спасите положението.\nКак да направим безглутеновите палачинки пухкави?\nАко здравословното ви състояние налага да се храните без глутен, това може да е доста предизвикателно. Но сте от хората, на които не им допада текстурата на безглутеновите печива, няма страшно. В днешните бананови палачинки включих 1 ч.л. ксантанова гума, която може да преобрази тотално вкуса на всякакви безглутенови рецепти.\nКсантановата гума спомага за спояването на продуктите в безглутеновите рецепти и прави печивата пухкави и сочни както при употреба на традиционно брашно. Повече за ксантановата гума може да научите тук.\nМоят личен трик палачинките ми да не се залепват необратимо за тигана не е да ги удавя в мазнина. Ако сте от хората, които се опитват да контролират мазнините в менюто си, със сигурност идеята за пържене ви ужасява. Понеже и аз съм от тази порода, използвам един съвсем лесен трик, чрез който хем вълкът е сит, хем агнето остава цяло.\nСлагам около 1 чаена лъжичка кокосово масло или зехтин за готвене в тигана и внимателно го разнасям по цялата му повърхност с малко кухненска хартия. По този начин хем има тънък слой, който предпазва от залепване, хем храната не плува в мазнина и няма притеснение за излишни калории.\nПродукти за 30 мини палачинки:\n150 мл. мляко (ядково, кокосово, соево, оризово и тн.)\n5 с.л. оризово брашно (или друго безглутеново по избор)\n1 ч.л. ксантанова гума по желание\nПасирайте всички продукти с чопър, блендер или пасатор.\nНамазнете съвсем леко тигана с малко кокосово масло.\nИзсипете малко количество от сместа, така че да се получат палачинки с диаметър около 4-5 см.\nПечете на среден огън от всяка страна.\nTags: бананови палачинки, безглутенови палачинки, диетични палачинки, здравословни палачинки, лесни палачинки, мини палачинки, палачинки, пухкави палачинки, сочни палачинки\nЗдравей, с каква консистенция е течността, която става след разбиване. При мен се получи доста рядка. Сложих 3 суп.лъжици оризово брашно на 2 яйца и пак ми се вижда не достатъчно гъсто.\nСместта прилича на малко по-гъста боза. Гъстотата зависи от размера на яйцата и банана (по-големите правят течността по-рядка). Във всеки случай, можеш да я сгъстиш на око според предпочитанията. Палачинките ще се получат независимо от гъстотата – ако е по-рядка ще са по-фини и тънички, ако е по-гъста – ще са по-сочни и пухкави.\nНаправих ги. Невероятни са\nАз добавих и една лъжица рожков.\nСупер! Много се радвам, че са се получили успешно. Аз обожавам рожков и даже съм правила версия само с него – придава абсолютно шоколадов вкус и става жестоко:)\nЗдравей 🙂 Ще пробвам рецептата. Може ли да се използва само с брашно от рожков? Искам наститен по шоколадов вкус 🙂 Много ми харесва и идеята за замяна на яйцата с чия накисната в ядково мляко. С какво количество чия горе долу може да се заместят 3 яйца? Може ли да се направят от сместа палачинки с по-голям диаметър, наприме 10 см?\nПривет, радвам се, че ще дадеш шанс на рецептата , ще се радвам да чуя впечатления след това 🙂\nОтносно брашното: то е доста “по-леко” и прахообразно от традиционните брашна, затова аз бих използвала 80% от него и 20% някакво друго по желание, за да се получи подходяща гъстота и текстура.\nОтносно яйцата: 1 с.л. семена чия накиснати в около 25 мл. вода традиционно се използва като ориентир за еквивалент на 1 средно голямо яйце.\nОтносно диаметъра: тук е малко по-трудно заради самата консистенция на палачинките, но може да се пробва да се пекат по-продължително на по-ниска степен, за да може да се “дехидратира” чията и да се обръщат по-лесно палачинките 🙂\n« Зеленчукови кюфтета от картофи, тиква и червено цвекло\nКоледна работилница на Foodie Boulevard за малки и големи »


Прочетен: 2672339\tПостинги: 608\tКоментари: 2218\nТова е най-загадъчно-привлекателната песен писана някога. Не е ясно защо те грабва така за сърцето, става ти някак тъжно и същевременно много нежно в душата. Leonard Cohen е написал стотици песни, няколко романа и стихосбирки, на сцената...\nПрочетен: 7598\tКоментари: 5\tГласове: 0\nОт първи януари всичко щяло да поскъпне. Защото влизаме в Европейския съюз, а там цените са по-високи. Това слуша българският гражданин от сутрин до вечер всеки ден напоследък и започва наистина да вярва, че такова нещо ще стане и Евр...\nПрочетен: 5605\tКоментари: 15\tГласове: 0\nПрочетен: 5772\tКоментари: 17\tГласове: 0\n30.11.2006 09:43 - Велика мисъл от велик човек!\n"Икономистите са хора, които виждат как нещо работи практически и се чудят дали би работило теоретично".\nЕто и какво казва Рейгън във видеоклипа:\nПоследна промяна: 30.11.2006 09:46\n28.11.2006 19:16 - John Pizzarelli - в МУЗИКА ЗА ДУШАТА\nЗа тези, които по една или друга причина не са слушали предаването "Музика за душата" на 28 ноември, посветено на John Pizzarelli - известна компенсация.\nПрочетен: 3223\tКоментари: 6\tГласове: 0\n26.11.2006 13:21 - Повод за разговор на спортно-народопсихологична тема\nДнес, 26 ноември, пак гледах с удоволствие и радост поредната седма победа на българските волейболисти на световното първенство в Япония.\nЗамислих се след това за националния ни отбор по футбол. Стигнах до едно просто, макар и утопично п...\nПрочетен: 4021\tКоментари: 9\tГласове: 0\nПоследна промяна: 26.11.2006 13:23\n20.11.2006 12:43 - Блъсканица в московското метро\nНе е за вярване! Коментарите са напълно излишни!\nПрочетен: 3998\tКоментари: 7\tГласове: 0\nНе мгоа да пвоарвям, че нисатниа рибарзам квако чтеа. Твоа е феманоенланта мощ на чеошвикя...\nПрочетен: 5639\tКоментари: 12\tГласове: 0\n18.11.2006 16:06 - Dean Martin в МУЗИКА ЗА ДУШАТА\nСлушате във вторник, 21 ноември от 22.00 часа по Дарик радио историята и музиката на Dino.\nС огромния си успех в музиката, киното, телевизията и сцената, Dean Martin е истинска икона. Член на легендарния Rat Pack, заедно с Frank Sinatra ...\nПрочетен: 4045\tКоментари: 7\tГласове: 0\n18.11.2006 15:35 - Кога ще забогатеем? Размисли отвъд бюджета ...\nНародното събрание прие на първо четене законопроекта за държавния бюджет на Република България за 2007 година. Сега, между първо и второ четене, проектобюджетът ще претърпи минимални промени, после ще го гласуват член по член и огромнот...\nПрочетен: 2619\tКоментари: 1\tГласове: 0


продоволствен проблем, продоволствени стоки, задоволяване с храни, население на Земята, използване на ресурсите, ефективност\nЕдин от най-важните проблеми, които стоят пред човечеството, е продоволственият. Съществуват два начина за производствто на храни: а) природосъобразен, който не влиза в противоречие с околната среда и б) неразумен, който застрашава съществуването на човека. В статията акцентът се поставя върху втория и се извеждат очакваните отрицателни последици от него – безвъзвратни негативни промени на планетата, които пък от своя страна застрашават съществуването на човека. За да не се допуснат те, се посочват възможности за удовлетворяване потребностите от храни, които са съобразени с природните условия.\nJEL Класификатор: Q10, Q18\nМатериалът разглежда възможностите за създаване на концептуален модел за управление на организационната култура в сферата на социалните дейности. Изяснени са същността на организационната култура като феномен, нейните елементи и някои нови подходи за научно и практическо изучаване. За апробиране на модела е избрана конкретна подсистема – ... Материалът разглежда възможностите за създаване на концептуален модел за управление на организационната култура в сферата на социалните дейности. Изяснени са същността на организационната култура като феномен, нейните елементи и някои нови подходи за научно и практическо изучаване. За апробиране на модела е избрана конкретна подсистема – социалните услуги. Доказана е идеята, че организационната култура е надеждно средство за развитието на всяка една организация при съвременната сложна и динамично променяща се заобикаляща среда.


Alma Beauty Reboost представлява апарат, който успешно комбинира микроиглена и неинвазивна мезотерапия.\nВ първата част от терапията се работи със специализираната ръкохватка на Alma Beauty Reboost съчетава мощни звукови трептения и акустични вълни, които извършват механичен натиск върху кожата. Това предизвиква ексфолирането й чрез отстраняване на роговите клетки и излишния себум. Акустичните вибрации от своя страна водят до образуването на въздушни мехурчета в stratum corneum (роговия слой на епидермиса). Те нарастват и се разпадат изключително бързо. Това дезорганизира двойно-липидната бариера в кожата, създавайки микрокухини и пори, което повишава движението на липиди и активни вещества в нея.\nВъв втората част на терапията се използва фракционното вибриращо микроиглено устройство PixelPen, което перфорира кожната повърхност. По своята същност микронидълингът е уникална нехирургична процедура за интензивно подмладяване на кожата. Прилага се при терапия на различни дерматологични състояния, като белези от акне, цикатрикси, стрии, а също така и застаряваща и фотоувредена кожа. Локалният анестетик се прилага в случаите, когато се обработват белези и нараняването трябва да бъде по-голямо. Методът е апаратен и се използва индивидуален накрайник снабден с 12 микроигли. Самите микроигли проникват на различна дълбочина в кожата според предварително зададените параметри. Целта на терапията е да се нанесат микротравми в стария и увреден колаген. Следва естествена реакция на кожата с образуването на нов колаген и еластин, поради отделянето на множество растежни фактори. Предимство на методиката е използването на допълнителни растежни фактори и други активни вещества като 100% хиалуронова киселина, синтезатор на колаген, витамин С и други, вложени във вискозни мезококтейли. Те действат на различни нива в кожата като стимулират процесите на възстановяване в нея и същевременно я подхранват и стимулират. Ето защо процедурата е подходяща и за млада кожа с цел нейната хидратация.\nВ терапията се използват специално подбрани 4 различни серума, които хидратират, подхранват и стимулират процесите на възстановяване в кожата.


LED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44 - MAXTRADE - Осветителни тела и електроматериали\nLED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44\nLED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44Общо описание:Осветителните тела за баня се предлагат в богат асортимент от аплици, плафони, луни и спотове. Многообразието от различни производители и серии, дава възможността на всеки клиент да се потопи в света на осветлението и да намери точния продукт. Австрийската фирма EGLO предлага на пазара тела, които са с много виско качество. Те имат изисканост и стил, красиви и изчистени форми. Страхотен дизайн и прецизна изработка. Внимание е обърнато на всеки цвят и детайл.Серия TORRETTALED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44 е от серията TORRETTA. Тя се предлага във варианти в различни размери и мощности с един LED светлоизточник. Цветът на основата е сатен никел. Материалът, от който са изработени осветителните тела е стомана. Стъклото е от висококачествена пластмаса в бял цвят.LED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44LED осветително тяло с изчистен дизайн, който допълва и подчертава интериора на банята. Серията предлага гама от продукти, които могат да се съчетаят или използват самостоятелно. Артикулът е за открит монтаж. Закрепя се чрез дюбели - бързо и лесно. LED Аплик за баня бял TORRETTA 600мм 4000K IP44 свети в ярка светлина. LED осветителните тела са изключително икономични. Притежават висок енергоефективен клас А+. Имат много ниска консумация и пестят електроенергия. Имат дълъг живот - около 25 000 часа. Не нагряват и не трептят. Изработени са за мокри помещения, където може да има влага и вода. Безопасни са, защото притежават висока степен на защита - IP44. За места като баня и тоалетна тя е препоръчителна. Захранване - 220-240V AC. Не се димират. Влагозащитени, с елеганти форми и стилни цветове, те са прекрасен завършек на вашата баня.Приложение:Навсякъде, където може да има влага - баня, тоалетна, мокри помещения и други.LED лампите са включени в цената на продукта.\nХаштагове: 1500lm , 16W , 4000K , 600мм , EGLO , IP44 , LED , LED Аплик , LED осветление , TORRETTA , бял , влагозащитен , за баня , мокро помещение , Неутрално Бяла Светлина , Осветление за баня , Осветление за дома , Осветление за мокро помещение , сатен никел


Пътища и думи за човешките души | Вестник "ДУМА"\n03 Юли 2022неделя23:27 ч.\nЗавещано от поетесата Лиляна Стефанова\nТъжна вест опари душите ни! В жежката първоавгустовска нощ, в месеца на звездопадите, в съня си е отлетяла от нас огнената поетеса Лиляна Стефанова. В плеядата на Небесното поетическо сборище блесна още една звезда. Нареди се сред ярките ни поетеси Елисавета Багряна, Дора Габе, Леда Милева, Блага Димитрова, Станка Пенчева...\nЛиляна Стефанова - поет, есеист, романист, преводач, общественик, дипломат. В завидната си златна възраст бе жизнена и творчески неизчерпаема. До последните си земни дни работеше.\nПишеше стихове, с които топлеше душите ни човешки. Нейни читатели обожатели бяха няколко поредни поколения. В дългия си деен, бурен и емоционално богат живот тя създаде огромно творчество. Почти всяка година се изявяваше с нова книга. Броят им надхвърли завидната цифра 60! Пишеше във всички литературни жанрове и всичко, което излизаше из талантливото ѝ перо, се превръщаше в търсено и незабравимо четиво. Плодовитостта ѝ извираше от неуморната ѝ работоспособност, от младежкото ѝ дръзновение и от неизтощимата ѝ енергия.\nСлед излизането на обемистия ѝ автобиографичен роман "Моят луд век" направих интервю с нея. Поздравих я за успехите, които пожъна с романа. Той е доказателство за ненаситната ѝ жажда за живот, за творчество и обич. Усмивката на Лиляна Стефанова грееше, очите ѝ искряха от радост, възпламенени от лудо и ненаситно любопитство към всичко в живота. А когато ѝ казах, че сега "ще интервюирам една милионерка", тя ококори очи и двете се заляхме в бурен и искрен смях.\n- А! Каква милионерка съм аз?! Жена, за която единствената ценност е словото?\n- Истинска милионерка си! Тиражът на книгите ти на български и на чужди езици отдавна надвишава цифрата милион! Издателство "Захарий Стоянов" издаде в седем тома избрано от голямото ти по обем и по значимост творчество. Читателите обичат и търсят книгите ти - "Когато сме на 20 години", "Света, който обичам", "Ида при вас", "Болка на глас", "Обич и мъка", "Една есен в Америка", "Вулканите на Мексико димят", "Душите ни са заедно", "Япония без кимоно и ветрило", "След полунощ", "Бях, за да бъда", "Шепот и вик", "Непозволена скорост", "Не си отивай, ден", "Слънцето ме целуна", "Пребродих дни на мъка", "Свят в 33 лица", "Още и още"... Река, голяма река тече от перото, от сърцето ти!\nЛиляна ме отведе към една от стените на жилището си, където са окачени снимки на близките ѝ хора, разказа ми за родовите си корени от Егейска и Вардарска Македония, за бежанската участ на родителите си.\n- И днес, като чуя думата "бежанец", изтръпвам! На Балканите думите "бягам, бягство, бежанец, беж, бежком, бежанци" продължават да носят страдание, мъка и болка!\nГовори за най-интересните хора в рода си - за високия, снажен свой прадядо, деен родолюбец. Бил умен, честен, способен! Затова го избирали за коджабашия - кмет на селото. Бил и търсеща натура. С трима души направили самоков на р. Белица за желязо и медна руда. Самоковът фалирал, но Лиляна знае, че "търсаческите" прадядови корени са у нея. Тя цял живот търси пътища и думи за човешките души. Дядо й пък бил съвсем различен. Прочул се с разказите си за небивалици, измислици и невероятни истории за далечни земи, в които не е ходел, но говорел за тях сладкодумно и смешно. И от него е взела нещо...\nПосле разказва с вълнение за баща си Димитър. Той бил блестящ оратор, добър автор. Публикувал е свои стихове, сатири и епиграми в списания и вестници с псевдоним "Д. Бодрин". От него е наследила страстното си социално и гражданско чувство, което става водещо в творбите й.\n- Не успях да израсна толкова смела и дръзка като баща си! Като възпитаник на Българската духовна семинария в Цариград е бил изключен заради разработката на темата "Образът на Тартюф в комедията на Молиер", защото е разкрил черти от образа на Тартюф в неколцина от най-изтъкнатите си преподаватели. Но Екзарх Йосиф го защитил. Отказал изключването му с думите, че мисията им е издирването на даровити деца от Егейска Македония и Одринско, които да сеят българско съзнание, български дух! Да бъдат високообразовани и да подготвят утрешната победа над Отоманската империя. "Само смело и умно момче може да напише такова съчинение! На поробена Македония са нужни смели и безстрашни учители!"\nНа "стената на спомените" са и снимки от "Московския период" на Лиляна, на нейните учители и приятели. Била е единственото момиче от курс с 40 мъже в института "Максим Горки". Те дошли направо от фронта.\n- Някои бяха с патерици, имах колега без ръка, друг - без крак, трети - без око, но мнозина от тях станаха световноизвестни автори. Скоро след пристигането си се разболях тежко и бях в студентската болница с три момичета. Една от тях за утеха ми четеше "Евгений Онегин", но без книга. После така продължи и с Лермонтовия "Демон". Често си мисля колко от нас, българите, знаят наизуст нашите класици?\n- Лиляна, имаш знакови стихотворения, по които са написани песни, други се знаят наизуст. Такова е "Две по две" и също е за следвоенните години - "Момичетата танцуваха две по две в стари басмени рокли..."\n- Написах го след години в Лондон, където бях на специализация. Гледах как в ярко осветения "Дворец на танците" в луд ритъм се вихреха десетина красиви двойки. Беше тържество на щастието, а момичетата бяха като разцъфнали цветя. Бях омаяна и си спомних с тъга за московските момичета. Това е безумието на моя луд век, който роди контрастите в света и моите разплакани рими...\n- Но си разбрала, че светът може да бъде и друг - отворен за приятелство и красота, стоплен от словото на поетите и писателите?\n- Да, това беше благодарение на специализациите ми в Лондон и Айова, където се сприятелих с големи и известни поети и писатели. И чрез многобройните ми пътувания по света. Десет години бях председател на Българския ПЕН-клуб, после бях секретар на Културната комисия за европейска сигурност и сътрудничество в Брюксел. Участвах във форуми, срещи и конгреси на големите днешни автори от цял свят. Пропътувах десетки хиляди километри по нашата планета и имам приятели отвсякъде! Светът можеше да бъде мирен и единен, но политиците не го направиха!\nМисля си за Лиляна, за нейния "луд късмет", за живота ѝ в интересна епоха, във времето на големи наши и световни творци! Чувам гласа ѝ.\n- Дано съм успяла да предам "моя луд късмет" и на младите ни творци, на младежите у нас, за да живеят и работят така, че и България да има "луд късмет" за просперитет днес и в бъдещето си!\nДано родината ни да стане отново най-скъпия дом за чадата си, които да имат голямо самочувствие като граждани и като творци!\nСветъл да е пътят ти небесен, Лиляна!\nС Леда Милева и дядо Пънч\nПо време на честването на нейната 80-годишнина в НДК