Свободата иска жертви | Rois\nPosted by Rois ⋅ петък, 27 февруари, 2015г.\t⋅ Вашият коментар\nFiled Under Опити в проза, Свободата иска жертви, бунтовници, бъдеще, война, жертви, любов, любовница, проза, разкази, разсизъм, свобода, съпротива, тирани\tНай-накрая го заловиха. След толкова години борба, тайни комитети и събори, опасни операции и измъквания на косъм, най-трудния за улавяне враг на народа, за какъвто го считаха Чистокръвните, беше пленен. Той се подрусваше, натоварен във военния камион, с лепенка на устата и ръце, вързани на гърба, заедно с още около трийсетина души от неговия отряд. Бяха ги заловили при опит да претърсят един изоставен търговски център в Маями, който искаха да преровят за храна и други необходими запаси, с които да снабдят близката колония от бунтовници. Трябваше да е, разбира се, нещо толкова иронично, след безбройните щурмувания на военни бази на Чистокръвните, в които Маноел беше участвал, и които бяха много в пъти по-опасни, трябваше да ги заловят при един най-обикновен обход, в търсене на провизии. Неуловимия кубинец най-накрая беше техен, за да се разплатят с него за безчинствата му, както си знаят.\nОтдавна кубинския му произход нямаше значение за никой по света. Сега хората се деляха на Чистокръвните и останалите хора, считани за по-нисши раси. Преди осем години, когато войната започна, всички преди това се вълнуваха само от разрива между християни и мюсюлмани, и всички очакваха, че ако започне някакъв световен конфликт, той ще е между представители на тези две религии. А това беше най-удобното за тайната организация на Чистокръвните, на които не беше обърнато нужното внимание и последователите на идеите на Хитлер бяха разпростряли пипалата на своята група из най-влиятелните и заможни институции, някак незабелязано се бяха сдобили със сила и власт, много по-страшни от тези на терористичните мюсюлмански организации. Представителите й бяха предимно скандинавци, холандци, немци и англичани, на които през годините им беше писнало от наплива на емигранти от бедните страни в държавите им и твърде толерантната политика спрямо тях. Незабелязаната до момента организация нанесе мигновени удари на ключови места и бързо зароби цялото население на земята. Всичките Чистокръвни бяха руси, синеоки, със светла кожа. В началото застрашени от поробване бяха само чернокожите, хората с азиатски произход, циганите, индианците. Впоследствие дори хора от бялата раса, по-мургави, с тъмна коса и очи, се бяха превърнали в по-нисши слуги на сегашните светлооки властелини на земята. Но за чернокожи, като Маноел, робията бе започнала от самото начало на тиранията.Разбира се, из целия свят хора от дискриминираните раси се опитваха да правят тайни организации на съпротива, водеха битки в опит да изземат властта на Чистокръвните. Но ресурсите им бяха ограничени и постигаха само краткотрайни, частични успехи. Залавянето на Маноел, който се беше доказал като ненадминат стратег при нападения и с изключително добри бойни умения, беше поредния голям удар за бунтовниците. Маноел от своя страна знаеше, че и този момент ще дойде все някога. Не че не го беше страх от смъртта, на която го обричаше залавянето му, но бе приел, че рано или късно ще му се случи. И въпреки, че знаеше, че преди да го убият, ще се опитат да го изтезават, за да издаде базите на Съпротивата, той беше готов да издържи на всичко, за да помогне на другарите си да продължат битката за свободата.\nПристигнаха в базата и започнаха да ги разтоварват от камиона. Още със слизането оковаваха краката им и ги повеждаха към килиите, които се намираха в избите на някогашния луксозен спа център, сега използван за база. В него, освен военните, живееха съпругите и децата им, които, сякаш за да покажат допълнително на заловените бунтовници колко нищожни са, се печаха и къпеха в близкия басейн, само на метри от мястото, където разтоварваха заловените.\nТогава Маноел я видя. Не я бе виждал от седем години. Да, изглеждаше по-слаба и лицето й бе някак по-състарено, но никога не можеше да я обърка, това без съмнения беше Раиса, красивата рускиня, който толкова много го беше обичала навремето. И по забързания ритъм на сърцето си в момента, Маноел разбираше, че и той я бе обичал, въпреки годините, в които бе опитвал да убеди себе си в противното. Никога не беше очаквал да я види на подобно място, можеше да се закълне в живота си, че Раиса е един от най-широкоскроените хора, която дори не забелязва цвета на кожата на хората, с които общува, беше сигурен, че никога не би се поддала на това, да използва русата си коса и сините си очи, за да се спаси в този така объркан свят, както много други правеха. И усети как нещо се пукна в забързаното му сърце. Раиса се смееше и разговаряше с една от другите жени, но когато погледът й се обърна към камиона, смеха й замръзна. Маноел разбра, че го е познала.\nЗатвориха го в една килия с Нора, една циганка, която скоро се беше присъединила към групата на бунтовниците и Хуан, който Маноел наричаше на шега свой братовчед, защото идваше от Доминиканската република, която също беше карибска държава, както и родната Куба на Маноел. Нора и Хуан очакваха от него някакви окуражителни думи, но срещата с Раиса го бе оставила безмълвен. Местния генерал беше минал и се бе опитал да ги сплаши, в опит да получи информация, без да се налага да ги изтезава. За щастие, никой от заловените не бе поддал. Сега всички бяха в очакване на тези, които щяха да се опитат да изтръгнат от тях отговори чрез болка. Вратата на мазетата започна да се отключва и всички запреглъщаха сухо, когато през нея, придружена от двама войници, влезе Раиса. Тя се отправи директно към килията на Маноел и се спря пред нея. Двамата се гледаха дълго, без да си кажат и дума, тя се приближи към решетките и тогава той попита със студен глас:\n– Познах те… – започна Раиса съвсем плахо. – Исках да те видя.\n– И аз те познах. Но определено не съм искал да те видя тук, поне не и от другата страна на решетките. Не те питах какво правиш в килиите, а какво правиш в базата въобще.\nРаиса наведе глава. Хуан и Нора гледаха в недоумение.\n– Съпруга съм на един от офицерите.\n– Досетих се. А само като си спомня, че последния път, когато говорихме, се опитвах да те разубедя, да не се включваш в съпротивата, защото е твърде опасно и може да пострадаш… Явно съм бил много убедителен.\n– Война е… Всички правим неща, които не сме вярвали, че ще направим.\n– Да, но най-малко от теб съм очаквал да предадеш убежденията си. Не знам как изобщо съм могъл да ти вярвам.\n– Някой ден ще ме разбереш…\n– Никога! – извика Маноел и удари по решетките.\nНастъпи мълчание, което след няколко минути Раиса наруши.\n– Как са децата и съпругата ти?\n– Ами така. Колкото съм знаел нещо за теб през тези години, толкова знам и за тях, когато напуснах Испания и тръгнах за Щатите, за да се включа в тукашната съпротива, е последния път, когато съм ги виждал. Няколко пъти ги чувах след това по телефона и после нямаше как. Може би не знаеш, но бунтовниците вече нямаме такава добра комуникационна система, както в началото, няма как да знам какво се случва с тях.\nРаиса помълча известно време и после се опита да се пошегува.\n– Винаги съм знаела, че обичаш свободата повече от всички. – каза с лека усмивка тя. – Толкова години, докато бяхме заедно, не се раздели с жена си заради мен, а уж казваше, че толкова много ме обичаш, но заради борбата за свобода си оставил и нея, и децата си.\n– Не съм я изоставил! – викна Маноел. – Правя най-доброто, което бих могъл да направя за нея и децата, боря се за свободата им! И до днес съм си мислел, че се боря и за твоята свобода. Защото ничие лично щастие не може да застане над нуждата от свобода. Но ти едва ли би ме разбрала, след като си избрала да се спасиш егоистично, като се ожениш за един от тези противни главорези, погазвайки нещата, в които си ми казвала преди, че вярваш.\nРаиса и Маноел се гледаха. От очите и на двамата бликаха сълзи, но плачеха безмълвно. Раиса се обърна и излезе от избите.\nБеше нощ. Вратата на избите отново изтропа. Вътре отново влезе Раиса. Този път беше сама и по оглеждащия се поглед й личеше, че е влязла скришом от войниците. Носеше малко фенерче, а в ръката й дрънкаше връзка ключове. Тя стигна отново до килията на Маноел и мушна един от ключовете в ключалката, отключи и отвори вратата.\n– Какво правиш, ще ни пуснеш да избягаме? – попита Маноел.\n– Не, не мога да ви пусна. Мога да дойда да отворя килиите, но отвън е пълно с войници, ще ви избият, ако се опитате да избягате, не е момента, не бих допуснала да ти се случи нещо…\n– Защо си дошла тогава? – прекъсна я Маноел.\n– За да те видя извън тези решетки, за да те докосна…\nМаноел пристъпи извън килията и се приближи към Раиса. Колкото и да ненавиждаше това, което беше направила, нищо не можеше така бързо да заличи чувството, които бе имал към нея повече от десет години, макар по-голямата част от това време да бе прекарал в чудене дали все още е жива. Беше го срам да признае пред себе си, но в дългите нощи, когато не можеше да заспи преди някоя от плануваните атаки, той не беше копнял да прегърне отново жена си, а да види именно нея, красивата рускиня, която беше срещнал няколко години след като беше емигрирал в Испания със семейството си. Спомняше си безбройните им нощи заедно, как говореха, как се смееха, как правеха любов, как тя никога не го притисна да се разведе, въпреки, че четеше в очите й огромната й любов към него. Не можеше да си спомни колко нощи беше мечтал да я види така пред себе си, от плът и кръв, и колко нощи се беше молил да е останала жива, въпреки всичко, което може би й се беше случило. Не се сдържа, пристъпи към нея и я придърпа към себе си. Целунаха се дълго, страстно и продължително.\n– Толкова пъти се опитвах да те намеря, след като замина. – каза Раиса. – Малко след теб заминах и аз за Щатите. Жена ти и децата бяха добре, докато все още бях там, понякога наминавах край къщата ви, за да видя. Но след като не те открих никъде тук, реших, че си се върнал обратно. Но аз нямаше как да се върна вече… – каза Раиса и погледа към халката си. Маноел имаше чувството, че светлина озаряваше лицето й, но тя рязко помръкна, в момента, когато очите й се спряха върху пръстена.\n– Да го обичам? – Раиса се усмихна. – Никой друг мъж не съм обичала, освен теб.\nСветлината се върна върху лицето й. Това беше неговата Раиса. Всеотдайна, обичаща, свободолюбива и принципна. Но халката на пръста й с лекота зачерняше всяко едно от тези й качества. Неговата Раиса вече я нямаше. Сегашната егоистка, която се беше оженила без любов, само за да си подсигури добър живот, беше унищожила жената, която и той бе обичал повече от всяка друга. От очите му бликнаха сълзи. Той се наведе, целуна я отново и с едно движение на ръцете прекърши врата й.\n– Какво правиш, полудя ли?! – развика се Нора и изскочи от килията. Затворените по другите килии бяха изпозаспали и единствените свидетели на случката бяха станали циганката и Хуан.\n– Шшшш, тихо, не разбираш ли, че това е единствения ни шанс! Тя държи връзка с ключове, ще пуснем останалите, ще намерим оръжейницата и ще завземем базата отвътре.\n– Но тя каза, че отвън има войници, които….\n– Тя не знае на какво съм способен аз и хората ми. И ти не знаеш, защото си отскоро с нас. Имай вярата, неочаквана атака отвътре е огромно предимство.\nНора сви рамене, взе ключовете и започна да отключва другите килии и да буди останалите, докато Маноел все още се взираше в бездиханното тяло на Раиса. Хуан все още гледаше втрещен към убитата рускиня.\n– Мислих, че си обичал тази жена.\n– Тази не. – каза Маноел. – Обичах онази, която искаше да се включи в Съпротивата и да се бори за свобода. Тази егоситка, продала себе си, заради комфорта си, няма как да я обичам.\nСлед малко всички бяха освободени и в бойна готовност. Предстоеше да щурмуват отвътре базата. Щурмът, който след години щеше да остане известен в историята, като най-умната атака на бунтовниците, която беше изиграла ключова роля за обръщането на хода на войната и крайната победа на Съпротивата.\nНяколко часа по-късно базата беше във владение на бунтовниците. Шума от бойните действия беше докарал до мястото и още групи от Съпротивата, дошли, за да подкрепят другарите си, но Маноел и хората му вече бяха овладяли положението, когато другите пристигнаха.\n– Значи слуховете за Неуловимия кубинец не са били пресилени. – усмихваше се командира на една от бунтовническите групи. – Казаха ми, че ти ще успееш да се измъкнеш и без моята помощ, в което аз не повярвах, но ето, че преди да се активизирам и да включа скритите козове в действие, ти наистина си успял. Моите адмирации!\n– Какви скрити козове? – попита Нора, която също беше наблизо.\n– Имахме човек под прикритие тук. Но умишлено не давахме да се разкрие на никой от заловените бунтовници, за да не я издадат, при някакви евентуални мъчения. Тя действаше по заобиколни начини.\n– Тя? – съвсем плахо попита Маноел.\n– Да, жена е, една от съпругите на офицерите, дойде още преди години в нашата група, някъде от Европа, и тъй като е руса и синеока, преценихме, че да се ожени за някой от военните и да живее в базата би било идеалното прикритие, и възможност за действие отвътре, кой би заподозрял, всеки ще си помисли, че се е оженила, за да се подсигури. Но това не е важно вече, намерихме я мъртва, долу в килиите. Знаете ли дали някой от нашите я е убил, незнаейки, че е наш агент или пък са й видяли сметката от Чистокръвните, защото са я разкрили?\nНа Маноел му прималя. Той погледна към близката ограда, до която лежеше безжизненото тяло на Хуан, който не бе оцелял по време на щурма. После погледна и към Нора, единствения друг свидетел на това, което беше извършил.\n– Не сме видяли кой я убил. – каза Нора на командира. – Тя слиза през деня при нас, огледа, нищо не каза, може би е търсила най-добрия начин да ни освободи. Като нищо се е издала с това и са я убили.\n– Важното е, че поне повечето се измъкнахте. – каза командира. – Свободата изисква жертви, няма начин, тя знаеше, че това може да стане и беше готова да рискува живота си.\nИ за пет секунди, докато изричаше лъжата, съвестта на Нора не трепна, тя не се почувства гузна или виновна. Щеше да е безумие да стовари вината за това убийство върху Маноел сега. Безспорно той беше един от най-добрите бойци и стратези на Съпротивата, те имаха нужда от него, ако искаха отново да бъдат свободни и тя нямаше да рискува бъдещето им, като разкрие тази незначителна част от истината. А и Нора много добре знаеше колко трудно е в тези времена да поддържаш с някой близки отношения, колко трудно беше въобще да се стигне до там. Пазенето на една такава тайна беше добър повод двама души да се сближат.\nIthil' quessir or Moon elf, mum of the Moon prince and artist.\tView all posts by Rois »\t« Забравям да дишам\nНяма да стана »


Сляп художник създава уникални цветни картини | Impressio.dir.bg\nСляп художник създава уникални цветни картини\nДжон Брамблит загубил зрението си след поредния епилептичен припадък\nРедактор: Валерия Калчева / 23 септември 2017 / 09:51 3637 Прочита 0 Коментара\n2001 година станала преломна за американския художник Джон Брамблит (John Bramblitt). След поредния епилептичен припадък Джон загубил зрението си. От този момент можел да различава само тъмнина и светлина.\nЕдинственото спасение от отчаянието за него станало рисуването. Джон разработил собствен стил: той използвал текстурирани бои, по които се ориентира на платното.\nПлатната му са достойни за особено възхищение.\nМедицинска сестра рисува със спринцовка фантастични картини\nПрез 2001 година Джон отворил нова страница в кариерата си на художник.\n"Мисълта за това, че е възможно да рисувам сляп, по-рано никога не ми е минавала през ума.\nГодина след като ослепях, аз започнах да мисля какво мога да направя, че да започна отново да рисувам", казва Джон Брамблит.\nФантастични фотографии се оказват рисунки на самоук художник\n"Допирът ми дава всичко, което дават очите на зрящия художник".\n"Всъщност очите изпълняват две функции: помагат на художника да определи разположението на обекта на платното и да избере цветовете.\nАз разработих няколко метода, за да могат линиите на платното да бъдат по-точни", разкрива художникът.\n"Всички туби с бои в моето студио са надписани с Брайловата азбука. При смесването на цветовете използвам специална рецепта - измервам колко от всеки цвят ми е нужен, за да получа този, който ми е нужен. Точно както се използва рецептата за торта, при нейното приготвяне", обяснява Брамблит.\nХудожник рисува уникални портрети на знаменитости с цветни моливи\n"На своите първи изложби, аз не казвах на хората, че съм сляп.\nНе защото се срамувах, а защто не исках този факт да им повлияе при възприемането на моето изкуство", изповяда художникът.\nОслепяването може да стане финална точка в кариерата на един художник. Но не и за Джон Брамблит. Загубата на зрението му помогнала за разкрие безграничните възможности на неговия талант.


Пенчо Кубадински за задкулисните ходове на Живков по 10 ноември - 2 - e-vestnik.bg\nПенчо Кубадински за задкулисните ходове на Живков по 10 ноември – 2\nПродължава от вчера. Виж тук първата част – Пенчо Кубадински – ръката, която свали Тодор Живков\n“Приятел съм с Папандреу и Бюлент Еджевит”, твърдеше Кубадински. Помислих, че е преувеличено – чак приятел. Но, когато военните в Турция взели властта, Еджевит попаднал в затвора. И… три пъти Кубадински пращал по хора колети с луканки и суджуци на жена му. Когато Еджевит бил освободен, му писал, че е трогнат, когато някои в Турция са го забравили, Кубадински от България да се сети за него…\nЗатова, когато го разпитвали по възродителния процес, Еджевит поискал да свидетелства в негова защита. Същото направили и турци от родния му край. Тук се намеси и жената на Кубадински и разказа как през 1991 г. дошъл един турчин, старец от Делиормана, който почти не можел да говори български, и тропал с една гега на вратата им в София, и питал: “Тука ли живее Кубадински?” Дошъл на свои разноски от родния си край, да иска да свидетелства в негова защита.\nТогава си припомних как навремето се приказваше, че турците в неговия край много тачели Кубадински, който иначе имаше славата на националист. Наричали го “Пенчо ефенди”. Сядал по турски с тях на земята, на приказка и ядене.\nЗа мен беше изненадващо това, което разказа за възродителния процес. Смятах, че той е един от подбудителите или поне от хората, които са го подкрепили активно.\n“В политбюро единствен остро се възпротивих, като започнахме да обсъждаме възродителния процес. Дори им казах: „От българин турчин става, но от турчин българин – не.” Затова, по-късно, като трябваше да гласуват за възродителния процес, проведоха заседание, когато ме нямаше, да не объркам нещо” – разказа Кубадински.\nИ досега не е ясно кой точно се оказва идеологът за този възродителен процес, който разстрои отношенията между българи и турци, и в крайна сметка доведе до създаването на т. нар. турска партия. Кубадински беше основен заподозрян, споменаваха се имената на Георги Джагаров, Димитър Стоянов. Но, за да се осъществи тая идея, очевидно в основата й е застанал самият Живков. Той дори направи безпрецедентно изявление като държавен глава по телевизията (обикновено изявления правеше само на Нова година), в което призова Турция да отвори своите граници. И тогава започна Голямата екскурзия.\nЗатова беше странно, когато в края на 90-те Ахмед Доган отиде на посещение при Живков в Бояна и после обяви пред журналисти, че “той управлява нелошо”.\nКонкретен виновник за възродителния процес така и не се намери. Май никой и не търсеше вече. Затова пък, когато през 2004 г. общинският съвет в родния град на Кубадински – Лозница, Разградско – гласува да го направят почетен гражданин, ДПС се намеси и със събрана подписка от околните села званието му беше отнето – само месец по-късно. Странна работа. Живков добър, Кубадински – лош.\n„Аз съм единственият, който през последните 10 години опонираше на Живков в политбюро. И аз съм единственият от бившите, който го посети след 10 ноември. Иди го питай“, каза Кубадиински (б. а. – тогава Живков беше още жив). “Когато трябва съм защитавал Живков, но и така съм му се противопоставял, че ме е викал на лично обяснение след заседанията”, твърдеше Кубадински.\nСтигнахме до 10 ноември. “Още е рано да се разказва какво се е случило, но ще засрамя някои хора, като проговоря”, каза. Все пак разказа нещо за Живков, което до момента никой, никъде не беше и споменавал.\nЗапочна с гласуването за оставката в политбюро, ден преди пленума на 10 ноември, като вдигна театрално дясната си ръка, да покаже с коя ръка е свалил Тодор Живков. Но по-интересното станало след това, на пленума.\nКубадински чува в почивката как хора на Живков се канят да уговарят членовете на ЦК да не избързват с въпроса за оставката, че Живков имал още подкрепа и т. н. Кубадински отива при Младенов и му вика: „Знаеш ли какво става в момента? Неговите хора уговарят да не се приема оставката му.“ Тогава пък техните хора, на т. нар. реформатори, тръгват да уговарят членовете на ЦК за оставката на Живков. Станало известно напрежение. В крайна сметка историческата оставка е приета. Но Живков остава държавен глава. Решението на пленума било да си подаде оставката и от този пост, но формално той продължава да бъде председател на Държавния съвет и трябва да бъде освободен на заседание на Народното събрание.\nСлучва се обаче нещо неочаквано, което показва, че Живков не се е предал. Няколко дни по-късно Кубадински разговаря в кабинета си с Петър Танчев, който, освен лидер на БЗНС, е и зам.-председател на Държавния съвет (вицепрезидент). В това време влиза секретарката на Кубадински и казва – от кабинета на другаря Танчев го търси неговата секретарката да му предаде, че Тодор Живков го вика в Държавния съвет. Събрал бил членовете на съвета. Това става дни, след като Живков е свален и България ликува. Танчев се надига да ходи, Кубадински му вика: „Недей, бе Петре, ходи там. Нямаш работа там.“ Той: „Що бе, Пенчо, ще отида.“ Кубадински пак: „Нямаш работа там, бе Петре.“ Танчев обаче отива. Кубадински вдига петолъчката и звъни на Петър Младенов, новоизбраният генерален секретар на БКП (б. а. – по живково време висшата номенклатура в държавата имаше телефонни линии за пряк достъп, наричани петолъчки – само ограничен кръг абонати, от най-висшето ръководство). „Знаеш ли къде е Живков сега?“, пита Кубадински. „Не, къде?“, на свой ред пита Младенов. „В Държавния съвет, събрал си е заместниците и членовете на съвета.“ Младенов се стряска. Решават набързо Кубадински и Начо Папазов (б. а. – член на политбюро на БКП) да отидат там и внимателно да ги предупредят да не правят глупости. Те отиват, но в Държавния съвет вече няма никой. Тогава отиват в Бояна във вилата на Живков. Той ги посреща и Кубадински го започва: „Тодоре, що ги правиш тия работи?“ „Ама какво съм направил, бе Пенчо?“, пита онзи. „Тодоре що ги правиш тия работи, знаеш ли какво може да стане?“, пита пак Кубадински. „Е, бе Пенчо, какво толкова, събрах хората да се сбогувам, ти какво си мислиш, че сме правили“, обяснява Живков. „Слушай Тодоре, гледай си спокойствието, стой си тука във вилата“, съветва го Кубадински. „Добре, бе Пенчо, не мога и с хората ли да се сбогувам?“, сърди се Живков. „Мирувай, Тодоре, че може голяма беля да направиш“, отвръща Кубадински. Живков обещава да мирува.\nДни след това обаче началникът на кабинета на Живков Никола Стефанов отива в политбюро да каже, че го викал сваленият Първи и го карал да говори с хора по окръзите и в София, които не са съгласни Живков да се оттегли от поста държавен глава, да го подкрепят.\nПак пращат Кубадински в Бояна. И пак Кубадински го почва: „Защо бе, Тодоре, ги правиш тия работи?“ Онзи пак: „Ама какво, бе Пенчо, съм направил?“ „Тодоре, не си играй с огъня“, вика Кубадински. Понеже Живков се прави на ударен, Кубадински му изважда писмените обяснения на Никола Стефанов за доказателство. „Е, той пък, как ме е разбрал, не съм искал такива работи от него“, казва Живков в отговор. После пред сесията на Народното събрание тихо и кротко си подава оставката като държавен глава.\nКубадински разказва всичко това без да се хвали и да му придава някакво голямо значение. Все пак чувства се известна обида, че не е оценена ролята му за събитията тогава. “Ако това го напишеш, ще те гръмна”, казва с престорена строгост. “Ще те видя сега какво ще напишеш, после може да ти разкажа по-интересни работи”, обещава той.\nСтар хитрец, усети, че може да разчита на любопитството ми към тайни от най-новата история. По едно време леко беше притеснен, че се е разприказвал и може кой-знае какво да излезе във вестника. Нямаше основания, спазих си обещанието – чак след смъртта му публикувах разказаното от него за 10 ноември в несъществуващото вече сп. “Сега”, в скромен тираж.\nМалцина го забелязаха. Но Петър Младенов беше един от тях. По този повод тогава се обаждах да го кандърдисвам и него за интервю. Беше сложно. За да стигна до Младенов, ми ходатайства бившата му секретарка, до която пък как стигнах, вече не помня. Тя ми даде телефона, предварително го предупреди и аз му се обадих, от стаята си в редакцията на “24 часа”. Още съжалявам, че не го записах. Най-напред разговорът се завъртя около разказаното от Пенчо Кубадински. “Много точно го е казал човекът. Точно така беше”, каза Петър Младенов. А той имаше основания да се засегне от публикацията. Накрая на текста редакторът на сп. “Сега”, тогава Валери Найденов, безцеремонно беше добавил в собствения си стил няколко изречения в смисъл, че Пенчо Кубадински не се хвалел като разни други и няма какво там реформаторите да се перчат. Визираше пряко Петър Младенов. Аз се чувствах неудобно поради това и първо надълго се извинявах на Петър Младенов – не бях написал тия изречения, а над статията стоеше моето име.\nМладенов прие извиненията и отдаде заслуженото на Кубадински, потвърди напълно всичко разказано. Повтори няколко пъти “Точно така беше”. Говорихме може би половин час, загря ми ухото. Започнах да преча на колегите – бяхме четирима в една стая. Накрая свърших, те ме гледат – бяха разбрали, че говоря с Петър Младенов, бившият президент на България. Чувствах известна гордост и съжалявах – трябваше да се прехвърля на друг телефон, със записващо устройство. Младенов обеща уклончиво за интервю, но не беше много запален по идеята. Така и не се осъществи до смъртта му, около две години след това.\nА тогава, в селото Тополница, на въпроса защо не са свалили Тодор Живков десетина години по-рано, Кубадински отговори: „Вие, младите, нищо не разбирате. По-рано нищо не можеше да се направи.“\nПуснах в дебелия съботен брой на “24 часа” преразказаното интервю с него, разбира се, в доста съкратен и телеграфен вид – толкова може на една вестникарска страница. Тогава в събота вестникът беше 350 000 тираж. Отзвукът беше силен. Онези, които наричахме “червени”, бяха доволни. “Бай Пенчо – страшен, страшен!”, казваше възторжено един по-възрастен продавач на пазара, като го питах чел ли е във вестника за Кубадински. Сините обаче бяха сърдити. Приятели ми се разсърдиха – възмутително било да напишеш очерк за добрия чичко Пенчо Кубадински. Това беше един от случаите, в които се замислих за ролята на журналиста. Ти си медиатор – предаваш това, което чуваш и виждаш. Дали трябваше да го правя точно така?\nСтрува ми се недоволството идваше оттам, че Кубадински звучеше убедително. Имаше аргументи, мотиви, позиция. Това се разминаваше с общоприетия образ за него – “Авджията пак яде някъде кебапчета”, както самият той се изрази. От една вестникарска страница хората научиха неизвестни факти, които не им се връзваха с представата за Кубадински. Това нямаше как да се приеме добре от сините. Е, понесох си негативите, без да ми пука особено.\nСлед всичко разказано в продължение на около 10 часа, си тръгнах претрупан с впечатления и доста развеселен. По целия път с шофьора Боби, който присъства на разговора от вечерята насетне, си припомняхме лафовете на Кубадински.\nПосле се канех пак да му ходя на гости – нали ми беше обещал да разкаже още. Докато се наканя, той почина, в пловдивската болница, година по-късно. Получил някаква криза и си отишъл набързо на 77 години.\nИначе изглеждаше здрав. И беше преживял трудните години в началото на 90-те, когато бившите величия от живковата клика бяха на топа на устата. Когато започват съдебните обвинения към Живков и “обкръжението” му, Кубадински се пренася да живее в Смолян в къщата на свои роднини. Изкарва там почти година. После, обиден нещо на хората в родния си край, се настанява в селото на жена си до Асеновград. Мислех си – абе, как ли зле се чувства тук, заврян зет, сред непознати съселяни. Но от дума на дума разбрах, че по хълмовете над селото започват границите на ловното стопанство “Кормисош”. Е, ясно – той не се беше настанил случайно тук. Дори да не е ходил често на лов, за да не се разчуе, самата близост на ловното стопанство сигурно го е успокоявала.


Рекорд по отстреляни диви свине поставиха кърджалийски ловци\nНачало Новини Рекорд по отстреляни диви свине поставиха кърджалийски ловци\nРекорд от 78 отстреляни диви свине поставиха ловците от сдружението в Кърджали в първите два ловни дни при откриването на новия сезон за групов лов на дива свиня и местен дребен дивеч. Добрата новина съобщи председателят на сдружението Васил Дончев. Той вярва, че след седмица, когато бъдат оценени трофеите, ще може да съобщи и за няколко нови медала от дива свиня, съобщават от Съюза на ловците и риболовците в България (СЛРБ).\nТрофеен 186 кг глиган е паднал неделя в дружина Комунига. Слуката споходила един от младите ловци – Емин Индриз. Той е ловец от 6 години, но вече има един златен медал на трофей от глиган.\nПървия ден в първата гонка на диви свине ловците от Комунига отстреляли 3 приплода. Голямата слука дошла през втория ловен ден. Тогава кучетата вдигнали трофейния екземпляр. Заедно с големия глиган ловците отстреляли и 2 приплода и спрели да ловуват.\nВ района на Черноочене ловците отчитат сериозно движение на диви свине. Доволни са, че не откриват мъртви животни, но не са сигурни, че опасността от африканската чума по свинете ги е подминала. Взели са решение при слука да спират лова и да не стрелят по женски животни – знаят, че така ще подпомогнат популацията на основния тук дивеч за лов. За да има разнообразен лов в района, ловците разселват диви зайци, но ги пазят, докато не се развъдят достатъчно.\nПо данни от пролетната таксация популацията на дивата свиня на територията на Ловно-рибарско сдружение – Кърджали се запазва. Числеността й е 433 бр., като през миналия ловния сезон не са установени случаи на африканска чума. Запасите при заека и сърната са съответно 2200 и 873 бр., почти колкото са били досега.\nПредишна статияКод ковид: Колко от починалитe и приетите в болници са ваксинирани?\nСледваща статия22 700 загиват по европейските пътища всяка година


id.capital.bg | Публичен профил на martinganev\nРазглеждатe публичния профил на Мартин Ганев в id.capital.bg.\nМартин Ганев 19 фев 2022, 07:38\nпрепоръча статията "Място: "Тъкачница Багреница" в Капитал\nМартин Ганев 02 яну 2022, 09:57\nпубликува коментар [#3]: "Много сериозни хора! Браво!" към "Веселина Ралчева: Козметичните ни продукти имат над 500 хил. клиенти в 20 държави" в Капитал\nМартин Ганев 24 дек 2021, 08:07\nпубликува коментар [#2]: "Браво!!!" към "Иво Ценов и Тенко Николов: Как се прави най-голямата българска IT компания" в Капитал\nМартин Ганев 16 дек 2020, 19:46\nМартин Ганев 14 ное 2020, 07:46\nпубликува коментар [#6]: "Дълга статия, някой намери ли вътре думите имунна система?" към "Може ли да се върне контролът върху епидемията" в Капитал\nМартин Ганев 10 авг 2020, 19:26\nМартин Ганев 08 апр 2020, 19:44\nМартин Ганев 22 мар 2020, 09:58\nпубликува коментар [#32]: "Този да не бърка бул. Витоша с планината Витоша???? Поредната безумна идея... ако има нещо добро за имунната система това е чистият въздух н..." към "Щабът поиска ограничаване на достъпа до Витоша, Фандъкова не пое такъв ангажимент" в Дневник\nМартин Ганев 06 авг 2019, 19:44\nМартин Ганев 04 авг 2019, 13:49\nпубликува коментар [#11]: "Браво! ХАйде да забраним ръста на индустрията, на населението, на останалата част от селското стопанство и пр. Пореден безумен лобизъм!" към "Законопроект пази авторитета на виното с ограничения за лозята" в Дневник\nМартин Ганев 15 юни 2019, 08:21\nпубликува коментар [#13]: "До коментар [#2] от "scuby": Малко доблестни Българи са останали, а ти от тях ли си, скуби...? " към "Как се режат рогата на "Биволъ" в Капитал\nМартин Ганев 21 юли 2017, 08:00\nМартин Ганев 24 яну 2011, 09:46\nпрепоръча статията "Детето ви изоставено ли е или ходи на ясла?" в Дневник\nМартин Ганев 17 апр 2010, 11:07


Забележителност - лечебни свойства и приложение в медицината - Женско списание PDXTR.com\nНесигурността е общо описание\nЗабележителността е отровна - или многогодишна от семейството на пеперудите. Височината на растението зависи от мястото на растеж и може да варира от 10 до 300 или повече сантиметра. Правите стъбла с пресовани косми завършват следващите листа, нарязани на денички и пирамидални съцветия, състоящи се от много цветя. Сини, бели, лилави, сини или розови цветя имат неправилна форма, състоящи се от 5 оцветени сепарали.\nМного видове бързина са добри медени растения, опрашвани от насекоми. Растението започва да цъфти и да дава плодове от самото начало на лятото. Плодът е листовка, чиято дължина варира в рамките на една или две см. Тъмнокафяви семена от яйцевидна форма могат да покълнат и през есента, и през пролетта. Затлъстяването е много красиво растение и често е обект на възхищение от много цветари на света.\nЖивотност - видове и места на растеж\nРодът включва повече от триста растителни вида, които растат предимно в Северното полукълбо, планинските райони на Африка. Приблизително половината от сортовете се намират в цяла Югоизточна Азия, главно в Китай.\nВ рамките на руската държава и съседните страни има около сто видове, но най-често срещаните са:\n- дивата природа - ежегодно с прости, рядко съцветие, отглеждано на свободни площадки, между местата на плевели, градини, градинки, край пътя;\n- висок - многогодишен, с рядко съцветие, разположен на самия връх на висок (2-4 метра) стебло. Тя расте отсъстващо, предпочита леки гори, поляни, дерета, склонове, ливади и речни брегове; в планината заема субалпийския регион.\nЖиви - лечебни свойства\nВирулентността се дължи на наличието на алкалоиди, подобни на кураре (курарът е отровна растителност, която дивите племена използват, за да парализират дивите животни по време на лов). Високата токсичност обаче не пречи на използването на растението за медицински цели.\nВ допълнение към алкалоидите жизнеността на полето съдържа танини, флавоноиди, комплекс от витамини, органични киселини и минерални соли. Точно е доказано, че упражнява мощни антипаразитни, аналгетични, диуретични ефекти. Той облекчава страданията с тежка болка, ревматизъм, конвулсии и с външно приложение - насърчава най-бързо изцеление на тъкани и облекчава паразитите. Последните проучвания потвърждават наличието на противоракови и кръвни прочистващи вещества в корема.\nЗатлъстяване - дозировъчни форми\nЛечебната суровина е горната част на леторастите с съцветия. Реколтата се прави по време на отглеждане, както и в началото на цъфтежа. По принцип, жизнеността може да бъде прекъсната през лятото, улавяне на върха и цветя без дръжки. Сухите суровини се изсушават в открито пространство, на сенчести места при температура, която не надвишава 40 градуса. Понякога за медицински цели, се използват корени и семена, събрани, когато зреят.\nЗатлъстяването - рецепти на народната медицина\nПреливаща кръв инфузия за кървене, червеи, цистит: в един литър вряща вода добавете 30 гр. натрошени цветя, лекувайте на водна баня за 5 минути. Оставете я да варя, да се охлади, след това да се изцеди. Обем, за да доведе до началните цифри с помощта на варена вода и се инфузия на една секунда (100 мл) стъкло три пъти на ден преди хранене.\nАнестезиращо ароматизиращо и антиконвулсивно средство: 1 гр. нарязаните корени се изсипват във вряща вода (200 ml) и се оставят за 20 минути при ниска температура. След това се извършва типична процедура - просмукване. Те пият чай на отвара. от 2 до 5 пъти на ден. Препоръчително е също така да се използва лечебната течност за компреси като заздравяване на рани и аналгетици.\nС хепатит, капки, наличие на херния, изгаряния и всякакъв вид тумори: използвайте разнообразие от гъвкавост на полето. 20 гр. натрошени цветни глави добавете двеста мл вряща вода и кипете в продължение на 10 минути, не повече. Допълнителен филтър. Донесете оригиналния обем с вряща вода и използвайте отвара от чая. три пъти на ден.\nЖивокость — противопоказания\n- синдром на намален мускулен тонус - бременност и лактация - възраст до осемнадесет години - ниско кръвно налягане - миастения гравис.\nИзлишната доза провокира развитието на интоксикация, която се характеризира с намаляване на сърдечната и дихателната активност, повръщане, диспепсия, конвулсии. При изразени симптоми, пациентът трябва да изплакне стомаха и да се обади на линейка.\nКакво мечтае рибата?\nДиета за отслабване на бедрата: характеристики на диетата.


23 авг 2019 | 14:38 472\nБългария е на дъното в Европейския съюз по дял на потребителите, които резервират почивките си чрез интернет.\nУ нас 17% от потребителите на интернет използват мрежата за резервиране на почивки при средно 50% в Европейския съюз, сочат данните на Евростат към края на 2017 година.\nНай-често у нас това правят хората на възраст между 25 и 34 години, като 23% от тях разчитат на оналйн резерваци при средно 55% за тази възрастова група в ЕС. В същото време едва 5% от българите на възраст над 65 години използват интернет за подготвяне на ваканции и почивки при средно 47% в ЕС.\nНай-активни в ЕС са потребителите от Люксембург, където цели 73% от потребителите на интернет използват мрежата за координиране на почивката. След тях се нареждат Финландия (65%) и Германия (64%). От другата страна на монетата са България (17%), Румъния (18%) и Черна Гора (22%).\n41% от потребителите на възраст между 16 и 24 години в ЕС разчитат на интернет за почивките си, докато най-активни са тези на възраст между 25 и 34 със среден дял от 55%.\nЕвростат предоставя данни и за някои страни, които не са членки на ЕС. Така например 13% от потребителите в Северна Македония използват интернет за резервиране на ваканции, докато в Турция делът е 15%.\nСърбия се представя доста добре в тази класация, като 35% от потребителите там използват интернет за резервации.\n¾ от пътуванията на европейците са в собствените им страниПрез 2017 година, гражданите на Европейския съюз са реализирали 1.3 млрд. пътувания генерирали близо 6.4 млрд. нощувки.\nКакъв процент от българите не могат да си позволят почивка?


Шапки долу и поклон пред героите от Илинденско – Преображенското въстание от 1903 г | вестник "Слънчев бряг"\nНачало Култура Шапки долу и поклон пред героите от Илинденско – Преображенското въстание от...\nПавел ПАВЛОВ от Несебър – потомък на преображенци*\nНавършват се 118 години от Илинденско-Преображенското въстание. Въстанието носи името на два празника – Илинденското -20 юли по нов стил и 2 август стар стил, и Преображенското – 6 август нов стил и 19 август стар стил през 1903 г.\nНа 28 юни заседава Конгреса /ОРО-Одринско революционна организация/ на Петрова нива до село Стоилово, Малкотърновско. Избира се Главно ръководно-боево тяло /ГРБТ/ в състав: Михаил Герджиков – ръководител на въстанието; Стамат Икономов – капитан на Българската армия; Лазар Маджаров – отг. на Лозенградски район. За главен воевода /началник на въстаническите сили/ е избран Георги Кондолов – най-обичания воевода.\nЗнакът ще бъде – възпламенена бомба на вр. Китка, където ще бъде Герджиков. На 5-ти август вечерта всички части и воеводите са по високите баири на Странджа в очакване на началото. На Махиада е Стамат Икономов, на връх Марковец е Лазар Маджаров.\nЧети са разположени и по другите високи баири на Странджа планина. На връх Циганка, връх Свети Илия, Караманбаир и др. Когато рано сутринта на 6-ти август бомбата избухва на връх Китка по всички други баири са запалени огньове, които възвестяват началото на въстанието.\nВсички четници са превъзбудени, радостни и в настроение – готови за бой с омразния тиранин. Запяват песента „Българе, глава вдигнали“. Кога е създадена песента, кой я е сътворил никой не знае и до днес, но тя е любимата песен на въстаниците при избухването му. Само за броени часове четниците освобождават селата в Малко търновско, след което се присъединяват Царево и Ахтопол, а на овладяваната територия се образува Старнджанска комуна.Тактиката за последователното избухване на въстанието в различни райони носи успех и успява да затрудни турската армия.\nОще в първия ден въстаниците дават свидна жертва.В първите часове на въстанието смъртно е ранен воеводата Георги Кондолов в родното му село Паспалово. Желанието му е да го убият, за да свършат мъките му. Завещава им да продължат делото: „Проклети да сте, ако не продължите делото да край!“ Хвърлят жребий кой да го довърши, да сложи край на мъките му.\nПада се на най-младия четник /Димитър Желязков /Македончето/. Той със сълзи на очи, обърнат настрани от упор и с думите „Почивай воеводо!“ го довършва. Погребват го на Паспаловската могила, заличават гроба му, играят хоро отгоре му и го покриват със сухи листа. Това е желанието на воеводата Георги Кондолов. /Дядо Желю/ и те го изпълняват.\nПродължават и прогонват омразния тиранин. Радостта и възторга са неописуеми, всички се прегръщат, пеят и играят. Народът ликува – тиранинът е смазан, уплашен и избягал. Но това опиянение трае само 20 дни, до 25-ти август. Одринския валия Ариф Паша праща известие до султан Абдул Хамид за случилото се там.В областта идват Шукри Паша с 40 000 редовна турска армия, Садък Паша с още толкова башибозук и Исмаил Паша с много арнаути и др.\nОрганизираната турска армия разбива четниците още в първото сражение.Те не могат да устояват на турската войска и след като са разбити всеки от тях бърза да разбере, какво става със семействата им.Те тръгват към родните си села.Започва трагедията на преображенци.Трагедията е голяма. Навсякъде, където да погледне човек има трупове на мъже, жени, старци, деца и пеленачета. В горите на различни места се събират по няколко хиляди хора и въстаници и поемат към България – многобройни кервани от хора и добитък вървят към границата на България.\nЖестока е съдбата на тракийци дошли в България.Започват от нулата, в крайна бедност и голяма мизерност. Българското правителство почти нищо не прави за бежанците от Тракия до ден днешен. А вижте трагедията в цифри – общо за Илинденско-Преображенското въстание от 1903 г.: водят се 289 сражения с врага, загиналите въстаници са 994, опожарени села – 201, изпепелени къщи – 12 440, изклани са и живи изгорени мъже, жени и деца 4 694, изнасилени жени и моми – 3 122, а над 200 са отвлечени. Останали без дом 70 835, 30 000 бягат в България. Жертвите от турска страна са 5 325. Въстаници – 25 000 срещу 350 000 турска армия.\nШапки долу и поклон пред героите от Илинденско – Преображенското въстание от 1903 г., загинали за обединението на България и нейната цялост. Дълбок поклон пред делото им.Спете спокойно във вечния си сън и почивайте в мир.\nНие – нашите наследници никога няма да ви забравим. Във Ваша чест вечно ще звучат песните в деня на Преображение Господне: “Българе, глава вдигнали“ и химна на Странджа и тракийци: „Ясен месец веч изгрява“ – написана от воеводата Яни Попов.\n___________________________________________________________________________* Павел Павлов е потомък от странджанския край, живеещ в Несебър.Той е от тези, който пише за Преображенското въстание в Лозенградско и Одринско.Това е най-голямото и най-мащабното въстание заедно с Илинденското в историята на българския народ.Техният пример на саможертва за българското ще остане като неугасващ спомен и ще се предава от поколение на поколение. В ранните часове на 6 август 1903 г. по всички високи върхове на Странджа планина горят огньове и възвестяват началото на Преображенското въстание – там по върховете са водачите на въстанието: Лазар Маджаров, Михаил Гереджиков и Стамат Икономов заедно с войводите на смъртните дружини и четниците.\nнапредВСЕ ОЩЕ МОЖЕ ДА СИ КУПИТЕ КНИГАТА „МЕСЕМВРИЯ НА ЕВКСИНСКИЯ ПОНТ„


Бялата вечер на София - Good Natured Food\nJuly 30, 2019 · By Mihaela\nЗнаете колко обичам концептуални събития. Организирала съм няколко такива – вечери, закуски, брънчове, творчески инициативи, а курсовете ми неизменно включват и споделяне на храната в приятна обстановка с (почти) непознати.\nИма нещо вълнуващо сетивата в създаването, изграждането и реализирането на идея, в която всички вярват, влагат и се въвличат с леко сърце. С точно такова приех и поканата да се включа тази година в White Dinner в София и вечерта надмина всички очаквания, ако изобщо имах такива, понеже организаторите зорко пазят всеки детайл покрай събитието до последната минута.\nЛокацията беше много добре подбрана – далеч от централни улици, които пресичат пътя на ежедневните работещи хора и биха създали дисонанс с празничното усещане. Дворът на София ТехПарк се оказа перфектното лятно бягство с много простор и широта за блясък, танци и звезди. Организацията – прецизна в същото време свободна, защото всеки можеше да подбере меню по свой избор (нещо, което винаги предпочитам на масови събития).\nЧестно казано, не можех да си представя дали толкова много непознати хора на необичайно място и без точна програма са добра рецепта за парти, но контрол фрийкът в мен беше тотално сритан, когато още от първите минути на вечерта се усети толкова лятно, весело и парти настроение, което продължи да расте цяла вечер.\nБлагодарение на партньорите от Ariel успяхме да си поиграем в стая с безкрайни огледала и да подаря възможността на един от вас да споделим преживяването. Благодаря ти, Гергана за хубавата среща :-))\nБеше свежо, ненапудрено, натурално и леко. Поздравления, White dinner, ще се видим догодина! ;-)\nПубликацията е в партньорство с Ariel


Децата на Разград украсиха ко ...\n9 дек. 2019 Видео Новини 271 Прочитания\nНад 100 деца със своите родители се включиха в украсяването на Коледното дърво на базата „Гнездо на орли“. Всеки от малчуганите донесе своя любима играчка за шампионската елха, за да бъде тя най-празничната и да носи успехи на любимия отбор. Домакините се бяха постарали децата да се забавляват, като си направят снимки пред елхата и с талисмана на тима – орлицата Фортуна.\nВодещата Катерина Ганева обяви и появата на огромния трансформър, който взриви емоциите на детската публика. След робота дойде и кулминацията. С бурни аплодисменти бяха посрещнати всички футболисти от шампионския тим, начело със старши треньора Станислав Генчев и капитана Светослав Дяков. Генчев отправи специално празнично послание към многобройната и чаровна публика.


ЕРА Плам предлага под наем двустаен, обзаведен апартамент, Каменица 1, до хотел Норис. Състои се от хол с кухненски бокс, спалня, баня с тоалетна и тераса. Жилището е напълно обзаведено с всичко необходимо за едно домакинство. Апартамента е топъл и слънчев и очаква своите първи наематели!!! В близост до апартамента се намират училища, спирки на градския транспорт, детска градина, парк. Местоположението е на пешеходно разстояние до центъра на града, с всичките забележителности, магазини и заведения! Оферта №3900187\nД-р Васил Ангелов Уролог Пловдив\nДава под наем стая в град Пловдив, Тракия\nДава под наем двустаен апартамент в град Пловдив, Каменица 2\nДава под наем двустаен апартамент в град Пловдив, Тракия\nДава под наем стая в град Пловдив, Христо Смирненски


Електрическата революция на Volkswagen започва следващата седмица - Технологии | Vesti.bg\n2 септември 2019, 09:05, oбновена в 09:06\nВ началото на следващата седмица врати ще отвори автомобилното изложение във Франкфурт (10 – 22 септември), където ще видим световния дебют на електрическия модел ID.3, първият, построен на платформата МЕВ. Производителят сравнява важността на това събитие с лансирането преди десетилетия на Golf и Beetle — два автомобила, които промениха автомобилната индустрия.\nВ прессъобщението се казва: „ID.3 върви по стъпките на Beetle и Golf, въвеждайки третата основна глава от стратегическо значение за историята на марката Volkswagen.”\nМоделът, който ще бъде изложен във Франкфурт, ще бъде оборудван със средната по мощност батерия, чийто капацитет от 58 kWh осигурява пробег от 420 км по цикъла WLTP.\nДругите две версии на модела ще са с батерии от 45 и 77 kWh. Най-малката батерия ще дава пробег до 330 км, докато най-голямата до 550 км.\nМоделът ще е първият изцяло електрически автомобил, построен на платформата МЕВ, която позволява отварянето на „най-големия възможен интериор”.\nVolkswagen твърди още, че ID.3 ще предлага „изключителен капацитет за зареждане”. Така например моделът ще се зарежда с достатъчно ток за изминаването на 290 км в рамките на 30 минути при базовия модел, използвайки 100 kW зарядно. Компанията уверява, че капацитетът на батериите на ID.3 ще е гарантиран за 8 години или 160 000 км.\nОсвен това, VW ID.3 е със задвижване на задните колела, които се задвижват от монтиран отзад електрически мотор (201 к.с.), която конфигурация трябва да гарантира и удоволствие от шофирането.\nНа последно място ще споменем цената, която в Германия ще започва от под 30 000 евро за базовия модел. Производството ще стартира в края на 2019 г., а първите модели ще бъдат доставени на клиентите в средата на 2020 г.\nДебютът на този толкова важен модел нашата медия ще види на живо във Франкфурт. За повечето от вас ще остане възможността това да направите месец по-късно, когато през октомври в София започне родното автомобилно изложение. Официалният вносител на марката у нас прави всичко възможно до докара един екземпляр за софийския салон.\nVolkswagen Volkswagen ID.3 електромобили


Продажби - Имоти - Недвижими имоти продава отдава наем\nОферта 36245 - Предлагаме ви за продажба магазин в района на Четвъртък пазара. Имотът е за промишлени стоки. Магазинът се състои от:\n- партер 150 кв.м.\n- сутерен 120 кв.м.\n- склад, офис, WC.\nЗа повече информация на посочения…\nОферта 52760 - Предлагаме ви за продажба магазин в суперцентъра на Пловдив, на един от най-оживените булеварди. Имотът се намира на 2 минути от Капана (с огромен човекопоток).\nИмотът разполага с два входа, собствен санитарен…\nОферта 54138 - Предлагаме ви за продажба самостоятелен обект (партер и сутерен) в сграда в супер центъра. Обектът е подходящ за офис, магазин, салон, студио, медицинска дейност и др.\n- обектът е разположен на две нива - партер…\nОферта 54564 - Предлагаме ви за продажба тристаен апартамент на 6-ти последен етаж в ж.к.Тракия. Сградата е с АКТ 16, ново строителство. Апартаментът се състои от - хол с кухненски бокс (южно изложение), две спални, две тераси,…\nСтраница 1 Страница 2 … Страница 859 Следваща страница


Прожекция на филма „Ботев – в сянката на паметника“ в БКИ“Дом Витгенщайн“ : Блогът на българите в Австрия – Die Bulgaren in Österreich Melange Bulgaren\nYou are here: Home » България » Прожекция на филма „Ботев – в сянката на паметника“ в БКИ“Дом Витгенщайн“\nКой, как и защо уби Ботев – въпроси, които често си задаваме, ровейки из миналото и на които не намираме еднозначен отговор. Теориите за смъртта нa Ботев започват от там, че е убит от случаен турски куршум, минават през версиите за самоубийство от отчаяние и безизходица и достигат до тезата, че е убит от четниците си след разпра.\nФилмът „Ботев в сянката на паметника“ представлява възстановка и криминологичен анализ на различните версии без да налага конкретна теория. Актьорите са внимателно подбрани по възраст и физическа прилика с действителните участници в събитията. Представянето е автентично, без патетичните залитания и излишни емоции. В интервютата участниците и специалисти защищават своя възглед на базата на дългогодишни проучвания и оставят преценката на публиката.\nФилмът ще бъде излъчен на 21 октомври (петък) в БКИ“Дом Витгенщайн“ като след прожекцията зрителите ще имат възможност да разговарят с режисьора Жеско Давидов и историка от Софийския университет проф. д-р Пламен Митов на тема „От кого, как и зашо бе убит Ботев“.\nКОГА: 21 0ктомври (петък) от 19 ч.\nКЪДЕ: БКИ“Дом Витгенщайн“, галерия Партер\nCategory: България, Виена, история, кино, култура, събития\n« Wien leuchtet 2016: Музеите на Мария Терезия плац отново ще бъдат център на светлинно шоу\nЗащо българите в чужбина трябва да гласуват? Спомнете си румънските избори за президент »


Реактивен артрит – може да се развие и след инфекция! | Puls.bg\nСимптомите на реактивния артрит са изключително разнообразни и могат да произлизат, както от засегнатите стави и околоставни тъкани, така и от други органи.\nПри реактивен артрит най-често са засегнати коленете, глезените, китките и малките стави на ходилото. Обикновено ставите са асиметрично възпалени. Пациентите най-често се оплакват от болка, скованост, подуване и рядко от зачервяване.\nРеактивният артрит може да засегне и гръбначния стълб, предизвиквайки скованост, болка и ограничение на движенията, както и хрущяла около гръдната кост (състоянието се нарича костохондрит).\nОсвен ставите, възпалението при реактивен артрит може да засегне и други органи. В ранния период на заболяването може да се наблюдава конюнктивит или ирит (възпаление на ириса).\nЗаболяването често протича и с възпаление на пикочните пътища като най-често засегната е уретрата. В по-редки случаи възпалението може да достигне до пикочния мехур и дори до простатата.\nОсвен стандартния преглед и анамнезата на пациента, за потвърждаване или отхвърляне на диагнозата трябва да се назначат и лабораторни изследвания.\nВажно е да се отбележи, че не съществува едно лабораторно изследване, което със сигурност да докаже наличието на реактивен артрит.\nНай-често се правят изследвания на кръв и урина, имунологични изследвания (определят наличието в кръвта на генетичен маркер НLA B27) и микробиологични изследвания.\nЧрез рентгенографски изследвания се установяват типичните изменения, настъпващи при възпалителни процеси на ставите и околоставните тъкани.\nПо-рядко се налага артроцентеза, при която от кухината на възпалената става се изтегля малко количество течност.\nПри поставена диагноза започва лечението на реактивния артрит, което цели, както облекчаване на симптомите, така и преодоляване на пикочо-половата или чревната инфекция, която е основен причинител за реактивното възпаление на ставите. При правилно и навременно лечение прогнозата за пациентите е много добра и се постига пълно възстановяване на функцията на засегнатите стави.\nВ редки случаи реактивният артрит може да хронифицира и да предизвика трайно възпаление на ставите и очите, което трудно се подава на лечение.


51% от избирателите подкрепят независимост на Шотландия - Днес+\nЕС и Свят 09.09.2021 17:38 Снимка: ДНЕС+\nШотландия остава почти равномерно разделена по въпроса дали да стане независима страна според ново проучване за Sky News.\nШотландия ще гласува с 51% "за" срещу 49% "против" независимост, докато тези, които казват, че не знаят, и тези, които не гласуват, са изключени, поставяйки резултата в границите на статистическата грешка. Това е първото повеждане на "да" от края на април.\nТова са резултатите от ексклузивно допитване на Opinium за Sky News, проведено в навечерието на годишната конференция на Шотландската национална партия.\nТова показва, че отношението към независимостта остава като цяло непроменено от времето малко преди изборите в Шотландия през май, при които на Шотландската национална партия малко не ѝ достигна да получи пълно мнозинство в шотландския парламент.\nВ последното допитване на Opinium резултатите бяха 50-50 процента "за и "против" независимостта. Впоследствие националистите съставиха официална коалиция със Зелената партия, осигурявайки си пълно мнозинство.\n51% подкрепа е доста по-ниска от устойчива преднина от 60% в допитванията, които наскоро държавният секретар за Шотландия Алистър Джак предположи, че ще бъдат необходими за предизвикване на нов референдум за независимост.\nКоментарите на Джак бяха все пак полезни за националистите, тъй като показват, че части от британското правителство са склонни да обмислят обстоятелствата, при които е възможен друг референдум, вместо автоматично да го изключват.\nОсвен това 13% от хората, гласували "не" на последния референдум, сега биха гласували "да", докато само 8% отиват в другата посока. В допълнение, "не" гласоподавателите сега са по-склонни да са колебливи от гласувалите с "да" (10% към 6%).\nОбществеността също така е равномерно разделена, в рамките на статистическата грешка, относно това дали трябва да има референдум през следващите пет години, като 46% казват, че трябва, а 44% казват, че не трябва.\nТова е малко по-високо в сравнение с края на април, въпреки че въпросът е бил променен леко.\nМеждувременно повече избиратели одобряват, отколкото не одобряват коалицията на Шотландската национална партия с шотландските Зелени. Около 44% са казали пред Opinium, че тя е добра, 33% лоша и 23% са казали, че не знаят. Шотландските Зелени ще подкрепят настояването за нов референдум за независимост в този парламент.\nКрис Къртис, социолог от Opinium, каза, че ако има ентусиазъм да се направи референдум, юнионистката кауза може да затрудни защитата на статуквото.\n"Въпреки че може да няма изгарящ апетит за поредния референдум за независимостта на Шотландия, данните показват защо националистите биха имали по -голям шанс да спечелят втори път", каза той пред Sky News.\nВъздействието на аргументите за референдума за Brexit улеснява положението на шотландската независимост, каза г -н Къртис.\n"Първо, Brexit обърка икономическите аргументи, които промениха резултатите през 2014 г./news.bg\nНеобитаем частен остров в Шотландия се продава и обявената му цена започва от 70 000 щатски долара или малко над 60 000 евро


Арменските кафенета в Бургас – спомен за отминалото време - Изкуство и наука\nПрез миналия век Бургас бил известен със своите арменски кафенета. Там се събирали възрастни и младежи да изпият своето кафе, да побистрят политиката, да прочетат новините във вестниците, да поиграят карти, табла или билярд. Кафенетата били място за социален контакт на арменците, място където можела да поговорят на родния език. Голяма част от тях били бежанци, подгонени от турците в България след 1900 година от Цариград, от селата и градовете на Източна Тракия и Анадола.Те донесли своите занаяти в Бургас. Най-добрите златари, сарафи, часовникари, фотографи, обущари, сладкари били арменци. Други работели като хамали на пристанището, шивачи, железари, дърводелци. Според спомени на стари арменци, в началото на миналия век в Бургас е имало 9-10 такива кафенета.\nНай-голямото и най-посещаваното било на ъгъла на ул.”Лермонтов” и ул. “Поп Никола”. Тази улица водела от арменската църква до Народната банка на ул. “Александровска”. Кафенето нямало име, но го назовавали според съдържателя – Крикор, Халаджян, Съмпад, Демилян и пр.Сега там е градинката на хотел “България”. В това кафене имало билярдна маса и изпълнявало клубна роля на арменската национално-революционната партия “Ташнагцутюн”. Помещението се ползвало за вечеринки с танци. След тях се играели народни хора. Водели се и деца. Кафето се правело на висок оджак /огнище/ с дървени въглища или в горещ пясък се заравяли бакърени джезвета с дълги дръжки. Сервирали го в чашки, придружено с чаша вода.\nНа запад от него на упомената ул. “Поп Никола” / вече не съществуваща/ било друго кафене държано от Мъгърдин Хюсюмян.\nКафенето държано от Енището/ Свакото/ било на ъгъла на ул. “Конт Андрованти” и ул. “Търговска”, с лице към Народната банка и битовия комбинат.Това било единственото кафене в града, където по старовремски обичай в единият му ъгъл до прозореца работел бръснаря Левон Агопян. После кафенето се държало от Арам Манукян. Сега не съществува. Друго кафене било на Барона намирало се е там където някога бил ресторант Варшава, на северозапад от паметника на пл. “Тройката”. Съдържателят, преселник от вилаета на Бурса, събирал земляците си от оня край. Малко по надолу пак близо до “Тройката” е имало джамия. Там се е помещавало кафенето на Мануелян от Бурса.\nНа ъгъла на ул. “Богориди” и ул. “Лермонтов” било едно от най представителното кафене “Батемберг”, чийто съдържател Вихран Бедигян посрещал посетителите си, повечето българи от средно заможните слоеве с най-ароматното кафе, приготвено по рецепта 1/3 ръж, 1/3 леблебия, 1/3 кафе подслаждано със захар. Майсторлъкът на хубавото кафе била да се вдигне каймак и тогава да се разлее.Сега на това място е тротоар.\nВ колорита на арменските кафенета не липсвало и кафене с името “Варна”, държано от Сероп Папазян. То се гушело в тесните стари улички срещу старинната къща на бургаския бей. Посещавано от българи, рибари и моряци. Там сега е магазин.\nВ Безистена под стълбите в тясното пространство без маси и столове обслужвал Гарабедян Аробян. Той варял кафе в медни фелиджанчета и го разнасял по поръчка в съседния клуб на ловците и по околните магазини и работилници.\nДруг също арменец, възрастен човек също приготвял кафе при такива походни условия на ул. “Поп Никола”, почти до главната улица и разнасял на табличка чашките с кафе на банковите служители.\nСъсед на ателието на Фото Недялков на ул.”Богориди” било малкото кафене на арменеца Гарабед. Кафеджията носел бяло сладко, рахат локум и турски кафе на клиентите докато чакали да се снимат.След разчистване на квартала за строежа на хотел” България” атмосферата се променя.Арменските кафенета изчезват. Остава да съществува единствено клуба “ Ереван” в близост до арменската църква, но днес и той е затворен.\nТака е било някога, когато в Бургас хората са се познавали и ходенето на кафене било начин да общуват помежду си.\n← Пет стъпки до векът – Мерсия Макдермот и достолепието


Remix Second Hand | PRoPR Agency – PR Агенция\nЕжегодно се изхвърлят тонове дрехи, като това се случва предимно по време на т.нар. пролетно почистване. Само в Обединеното кралство за изминалата година очакваният брой изхвърлени дрехи при почистване на гардеробите през пролетта е 235 милиона.\nЕкип от професионалисти на Remix Second Hand се заема с внимателен преглед и оценка на артикулите. За да бъдат одобрени за продажба, дрехите трябва да бъдат чисти, без дефекти и следи от употреба. След това се качват в сайта. Техните собственици получават процент от цената след продажа. Артикулите, които не бъдат одобрени за публикуване на сайта, се рециклират по най-подходящия начин. В случай, че клиентът не желае дрехите му да бъдат рециклирани, той може да се възползва от “Премиум услуга”, която дава възможност за допълнително коментиране на цената и получаване на неодобрените дрехи обратно.\n“Съветваме всички наши клиенти да подготвят за продажба дрехи, които са съобразени със сезона. Те се продават много по-бързо и лесно, отколкото тези, които не отговарят на времето отвън.” , споделят от Remix.


Batman: Arkham Origins - Ревю - PC Mania\nРевю | 28.10.2013 | автор: Петър Йорданов, Филип Станиславов\nСкрийншотове 34 Видео 2\nкато цяло играта работи\nако другото не ви пречи поне има доста съдържание\nгеймплеят е фундаментално здрав...\n... но и без почти никакви промени\nбъгове съпътстват кампания\nзасега онлайн режимът е кошмар\nприбързано изпълнение, липса на изпипване\nНека си го кажем направо – Arkham Origins е най-слабата игра от поредицата от момента. Това не я прави непременно лоша. Просто, уви, не е точно това, което очаквахме.\nВсеки обича добра origins история. Ако си мислите обаче, че Arkham Origins е Batman Begins, ще останете разочаровани. Старши продуцентът Бен Матис описва заглавието като „Year Two” история. То ни пренася в Готъм Сити по време на силна снежна буря на Бъдни вечер. Осем от най-смъртоносните наемни убийци от вселената на DC Comics са по петите на Черния рицар. Нещо повече – именно в Arkahm Origins Батман ще се срещне за първи път и с Джокера.\nГотъм е почти два пъти по-голям от света,\nкойто имахме възможност да изследваме в Arkham City. В Arkham Origins откриваме острова от миналата част, този път не чак толкова опустошен. Особено дълъг мост го свързва с основната част на града, която досега бе недостъпна. По отношение на детайлността на света новите разработчици от Warner Montreal (да, това е първата игра от поредицата, която не е дело на Rocksteady), са свършили отлична работа. Градът е толкова голям, че спокойно може да се посветите цял ден в събирането на различни бонуси.\nПоспрете за миг обаче и се вгледайте в това, което ви обкръжава. Веднага ще осъзнаете, че това е може би най-добрият опит да се пресъздаде вселената на DC в игра. Дори пещерата на Батман може да бъде изследвана свободно за първи път. Към всичко това можем да добавим и един куп нови злодеи, които бяха пренебрегнати в досегашните части, като лейди Шива и Firefly. В това отношение място за разочарование няма.\nСъщото важи и за самата история\nВъпреки че не е origins в пълния смисъл на думата, тя е сред силните страни на играта. Ще видим един значително по-млад и неопитен Батман, който дори допуска грешки. Именно Arkham Origins ще постави началото и на отношенията му с едни от култовите злодеи в поредицата. Дори ще ни накара да се замислим дали присъствието на Черния рицар в Готъм всъщност е за добро.\nОтсъствието на Марк Хамил в озвучението на Джокера е осезаемо, макар че Трой Бейкър прави всичко възможно, за да запълни тази празнина. И до голяма степен успява. В по-малка степен това важи и за Роджър Крейг Смит като Батман. В предишните две заглавия Кевин Конрой се справяше значително по-добре.\nArkham Origins обаче изглежда просто като експанжън\nспрямо предишните две части. Warner Montreal просто са взели геймплей елементите на предните две части и са ги поставили в един по-голям отворен свят. Да, това е по-добрият вариант, отколкото да се опитват да нанасят промени, които впоследствие ще се окажат неуместни. Arkham Origins не допринася с нищо за развитието на поредицата. В някои отношения дори сякаш прави крачка назад. Да вземем за пример стелт стаите, които този път са с една идея по-малко. Warner Montreal са решили да добавят опцията да отстранявате противници, докато си седите на гарголитите, директно. Без дори да се наложи на Батман да се спусне надолу с главата към тях. Това прилича на своеобразен чийт и едно от движенията, които сериозните фенове вероятно ще отбягват.\nБитките с босовете, с малки изключения, пък приличат просто на сражения с противници с повече кръв. Разбира се, те са особено зрелищно режисирани, като например мелето с Deathstroke, но говорят за липса на въображение по отношение на техническата част.\nНещо ново и потенциално интересно е\nмултиплейърът в играта\nАко обаче се чудите дали сме оставили най-доброто за накрая, това не е така. Онлайн режимът всъщност е доста повреден и просто затвърждава лошото впечатление, което играта оставя. Самата идея не е чак толкова лоша и дори може да се нарече находчива – бандата на Жокера се бори с групата на Бейн за контрол над различни ключови точки в града като в схватката използвате различни специални умения и се опитвате да изчерпите respawn слотове на врага. В същото време трета група, начело с Батман и Робин, се опитва да спечели като трупа т.нар. Intimidation точки, които се увеличават докато героите бавно и методично се прокрадват в нощта и елиминират противниците. Колкото по-разнообразни начини за това използвате, толкова по-бързо се трупат точките ви, а ако паднете жертва на някой бандит, метърът автоматично се намалява.\nДо някаква степен този режим е наистина забавен, особено когато останете сами в отбора си и знаете, че Батман ви наблюдава някъде от покривите на града в очакване да направите някоя грешка. Влизането в ролята на Човека-прилеп също е интересно, тъй като предлага доза адреналин и напрежение в нещо, което иначе би било просто един обикновен екшън от трето лице.\nГолемият проблем обаче е, че мултиплейърът в Origins е изключително, ама изключително бъгав. Всъщност бъговете в играта започват от самата кампания и просто логично се пренасят онлайн.\nВеднага даваме пример – една от кулите Енигма, които са доста важни за главен куест от сингъл кампания, практически не може да бъде премината в РС версията. Доста вероятно е да зациклите на един от двата малки куеста, тъй като играта не ви дава възможност да разпитате хората, които трябва да разпитате. Така ще ви се наложи неколкократно да рестартирате епизода поради бъгове като невъзможността да отворите врата или да се спуснете надолу по въже. В друг случай цял куест трябва да се преиграе наново понеже събитието, което трябваше да се случи не се активира. Друг път самото рестартиране предизвиква бъг, който ви връща още по-назад. Понякога врагове се появяват напълно случайно, прекъсвайки хода на битката, а веднъж дори един се залепи за стената и предизвика доста интересна гледка. Кадрите в секунда на моменти падат застрашително и точно такива относително дребни, но адски дразнещи проблеми загатват за това, че на Origins просто не е отделено нужното време. Самият мултиплейър често забива – веднъж на два-три мача – и дори е възможно да заличи целия ви прогрес, което автоматично праща по дяволите всички отключени умения и оръжия и съответно убива мотивацията да продължавате.\nАко беше в техническа изправност, Origins вероятно щеше да е добра игра\nНе велика, но добра. В този си вид обаче тя е приемливо решение, покрито със срам, който просто не трябваше да се допуска. Дори да оставим настрана факта, че тя е практически копие на Arkham City, а не толкова оригинален проект, честите бъгове допълнително развалят удоволствието ви доста по-често отколкото приляга на ААА заглавие. Вероятно част от проблемите ще бъдат изгладени с последващ пач (пачове?), а други могат да бъдат преодолени със стискане на зъби и загуба на известно количество време. Защо обаче е нужно да се стига до там? Онези, които очакват свежо и иновативно приключение също ще бъдат разочаровани. Далеч сме от идеята да омаловажаваме труда на WB Games Montreal, но е очевидно, че сляпото придържане към установените от предните игри норми не може да замени липсата на оригинални идеи. Системата не е променена изобщо и ще установите, че много от комботата имат абсолютно същия резултат, който сте свикнали да виждате от предишните игри. Новите врагове и босовете също не са толкова атрактивни и е жалко, че студиото е пропуснало да отдели повече време на тях, за да разнообрази битките. Визуално Origins изглежда добре, стига да не обръщате внимание на факта, че сме в края на 2013 г. Същата визия, която захранваше предната част от 2011 г. отново е тук, макар и с елементарно освежаване. Така „Три пъти за щастие“ определено не е максима, която важи във вселената на Arkham игрите.\nIntel Core 2 Duo, 2.4 GHz / AMD Athlon X2, 2.8 GHz, NVIDIA GeForce 8800 GTS / AMD Radeon HD 3850 или по-добра с 512 MB of VRAM, 2 GB RAM, 32-bit: Vista, Win 7, Win 8\nпрофил » Azriel каза на 30.10.2013, 09:32 ?. :\nТо беше ясно още когато WB заявиха че сменят студиото ще започнат и проблемите на поредицата.След 1 час игра новият Батман не ме впечатли с абсолютно нищо,даже е доста слаб в сравнение с предните две игри.\nпрофил » motherfucker каза на 30.10.2013, 09:45 ?. :\nВ предишните две заглавия Кевин Конрой се справяше значително по-добре.\nЪм, Кевин Конрой озвучава Батман от 1994 г. Мисля, че да кажеш, че Гласът на Батман се справя значително по-добре е меко казано несериозно.\nпрофил » White Emperor каза на 30.10.2013, 10:38 ?. :\nЯвно само аз намирам играта за забавна и добра(ако гледаме и оптимизацията като фактор,даже по-добра от Arkham City).\nпрофил » goblin каза на 30.10.2013, 11:48 ?. :\nИграта си изглежда нормална Батман игра, вярно поиграх съвсем малко при познат колкото да я пробвам (чакам да видя коледно намаление да я купувам), но като цяло си има всичко корто имаше и в Аркам Сити\nНо при поредиците има фактор пресищане когато излизат твърде начесто. Само сравни отзивите за новия Батман (почти никави иновации, доят ни с ДЛЦ) и AC4 (твърде различна от оригиналните игри, доят ни за нещо дето няма право на това име)\nПолучава се "зайо що си без шапка" ;)\nпрофил » lyubohar каза на 31.10.2013, 08:31 ?. :\nРедактиран на 31.10.2013, 08:31 ?.\nНе си само ти, просто ние, които я харесваме, я играем, не пишем коментари в нета :) Много хейт, много нещо. И всички ревюта в нета са като написани от един и същи човек...\nпрофил » Zipy каза на 30.10.2013, 11:29 ?. :\nпрофил » jenssn каза на 30.10.2013, 13:08 ?. :\nслаба е игрицата. ... варви по добре от предната част защото повечето от текстурите за замаскирани с снежна буря и мъгла ... а луната почти не се вижда както преди ... което си беше баш DC атмосферата ... а не таз длц залъгалка !\nпрофил » Вол.Да.Ви.Чука каза на 30.10.2013, 13:20 ?. :\ngoblin моля те не я купувай! Ще си помислят, че на хората им е харесала и може да правят следващата част със същото студио...\nпрофил » goblin каза на 30.10.2013, 14:07 ?. :\nРедактиран на 31.10.2013, 09:12 ?.\nТе гледат само продажбите първия месец. Останлото което е с намаления е за статистика и реклама\nP.S. A относно следващия Батман - Rocksteady си работят по-него. Инфото е че и той е прикуъл, връща ни към Silver Age на DC от 50те и първата среща на Батман със Жокер. Кевин Конрой туитва през май относно слуха че щял/нямало да е отново гласът на Батман: "Confusion in Dallas. I am in new Arkham game coming soon, not Arkham Origins coming this fall."\nпрофил » Nikeca каза на 30.10.2013, 16:01 ?. :\nИ сега е момента ония малоумния да си втълпи, че става въпрос за дракон а не за прилеп и да довстаса :)))\nпрофил » bushido каза на 30.10.2013, 17:05 ?. :\nЕдин приятелски съвет. Не си губете времето да изпълнявате куеста на Енигма. Събирането на "дата файловете" (разбирайте питанките) е изключително скучно и еднообразно и е сложено едва ли не заради идеята. В предните две игри повечето пъзели на Ридлър бяха що годе интересни, имаха своя индивидуалност в решаването им и стимулираха играча да мисли. А в Ориджинс 90% процента от гатанките се свеждат до хакване на панелче или спрейване на стена. Голям праз, че градът е два пъти по-голям, когато правиш едно и също 100 пъти. Да не говорим, че краят на куеста няма нищо интересно - нито ниво, нито кътсцена (няма да спойлвам). Единственото нещо в играта, което е интересно да се направи е мейн куеста, куеста с Deathshot и детективските куестове. Всичко друго е еднотипен пълнеж.\nпрофил » sollider каза на 31.10.2013, 07:50 ?. :\nСкучни са, но така си отключваш fast travel кулите - като цяло е вид улеснение при разкарване за мисии от точка А до точка Б.\nпрофил » bushido каза на 31.10.2013, 14:15 ?. :\nКулите се правят бързичко. Но събирането на дата файловете и чупенето на релета е скучно и безсмислено.\nпрофил » Toxic Forever каза на 30.10.2013, 18:47 ?. :\nSplinter Cell: Blackshit - 5 от 6\nBatman Arkham Origins - 3.5 oт 6\nпрофил » radqtor каза на 30.10.2013, 19:59 ?. :\nemi kato si tup est che nqma da ti haresa\nпрофил » goblin каза на 30.10.2013, 21:38 ?. :\nВсе едно от вчера четеш ревюта с оценки от РСмания ;)\nСамо да ти напомня как едновременно дадоха 1.5 на MGR и в същото времеGoW:Ascension получи 5.5/6 (и то по превю от тийзър геймплей клиповете) - като първата си беше солидна 8ца, а втората трудно да и дадеш и 7/10\nКато сме се събрали тук отбор тролове, кво критикуваме авторите че ни тролят :)\nпрофил » -Господ- каза на 30.10.2013, 19:02 ?. :\n3.5? What the actual fuck?????\nпрофил » doggymien4o каза на 30.10.2013, 20:00 ?. :\nLong story short, братлета,\nEZIO AUDITORE IS BATMAN!!!\nпрофил » Gusto каза на 30.10.2013, 20:13 ?. :\n"като цяло играта работи"\nlol, да й имам уникалния плюс на играта....\nпрофил » goblin каза на 31.10.2013, 06:53 ?. :\nРедактиран на 31.10.2013, 06:55 ?.\n+ като цяло играта работи\n- има бъгове за пачване и части от играта още не работят (обобщение на последните 3 минуса)\nbtw понякога което е минус за един е плюс за друг. Като видях че основните минуси на Блекгейт (3DS) са че Батман в комбат трябва да разчита само на меле и няма "бързи батаранги" и че стелт секциите са много по-нарядко от обикновенно, стана ясно че на 8 ще се купува ;)\nпрофил » DeanWin каза на 30.10.2013, 20:46 ?. :\nРедактиран на 30.10.2013, 20:48 ?.\nПо принцип лошо впечатление са ми правили само минусите във вашите ревюта, но този път явно сте решили да разнообразите малко.\n"Като цяло играта работи", невероятен плюс!\nДаваш само 120 лева за тази игра и освен, че вече я имаш, на всичкото отгоре и ти работи, йееей.\nпрофил » lyubohar каза на 31.10.2013, 08:39 ?. :\nПросто лош превод на израз, който вероятно е прочетен в английски сайт и така написан на български се разбира погрешно :) Ако сърчнеш в Гугъл израза на английски, може да откриеш и ревюто, от което е взет ;)\nпрофил » sollider каза на 30.10.2013, 22:54 ?. :\nВярно е, че няма почти никакви промени по геймплея спрямо Arkham City, ама и вие сте се олели с критиките. Щом не сте видели толкова много плюсове, та сте писали за такъв факта, че играта "работела" (каквото и да значи това), ми е ясно, че това е поредната игра с потенциал, оставаща на тоя етап недооценена от геймъри и медии. Превъртях я вече, главният куест беше интересен, увлекателен и забавен. А рядко тези 3 фактора сработват добре, както е в Arkham Origins. :)\nпрофил » sollider каза на 30.10.2013, 23:20 ?. :\nПонеже по-горе някой беше отворил темата за новата AC4... бях един от малкото, които побързаха да наплюят играта още преди да е излязла и сега съжалявам за думите си. Графиката е перфектна (дори на ps3), геймплеят изглежда много увлекателен, като изключим битките по море между корабите, островчетата и транспортът между тях също са доста пипнати. Иронията е в това, че играта, която носи най-малко от символиката на името си, ще го измъкне от калта, в която го повлякоха последните няколко части на поредицата. Засега толкова, другото ще го споделяме след 3 седмици, след като излезе и за PC. А ако направят и един читав порт (което е най-обезпокоителният етап от разработката), ще отнесе всякаква конкуренция!\nпрофил » goblin каза на 31.10.2013, 06:32 ?. :\nНапълно съм съгласен за АС4 че този път Юби уцелиха 10-ката. Само не разбирам какво точно имаш в предвид с "последните няколко части". Фактът че се отказаха да правят експажъни на 3-ката показа че и те усетиха че освен стъпка встрани е и крачка назад, но 2-ката и "Братство" бяха най-добрите части в поредицата, а и "Откровения" си беше ОК\nпрофил » sollider каза на 31.10.2013, 07:16 ?. :\nАми визирам главно в тройката и brotherhood. За brotherhood - нито геймплея ми допадна, да не говорим за начина, по който се разкрива историята. Просто тази част беше фейл за мен. Докато AC3 можеше да се похвали с добър геймплей, макар и не дотам интересен story line. Но за black flag смея да твърдя, че ще изненада всички, дори онези, които са скептично настроени, както бях аз. :)\nпрофил » Makaveli187 каза на 31.10.2013, 00:35 ?. :\nПо вашата логика на оценяване новият CoD: Ghosts трябва да има половин звезда.\nпрофил » thaibox каза на 31.10.2013, 03:55 ?. :\nПървите ми впечатления от играта бяха противоричиви. Вярно, чувството че играеш Arkham City го има, но след като навлезеш в играта, се усещат плюсовете и. Всичко от предходните игри е надградено. Битките, града, графиката (просто страхотна), пещерата на Батман, костюмите.....За първи път можеш да си отключиш костюм и да ти се появи и в кът сцените. А битката с Deathstroke е просто феноменална. Факт е, че Arkham city ми хареса повече, но сравнение с първия Arkham, тази определено е много по-добра. След като я превъртя ще мога да си направя финална оценка за играта, но не мисля че тя ще се промени. А отностно мултиплеъра, пробвах го и не останах очарован. Но за мен тази поредица е преди всичко сингъл.\nпрофил » lyubohar каза на 31.10.2013, 08:43 ?. :\nБитката с Deathstroke наистина е скандално добра...Хореография, физика, звуци, реплики, всичко. За първи път да преигравам трудна битка в продължение на 2 часа и да не ми доскучее нито за секунда. Даже умишлено не направих никакви ъпгрейди преди това, за да я преигравам повечко...\nпрофил » Вол.Да.Ви.Чука каза на 31.10.2013, 09:55 ?. :\nРедактиран на 31.10.2013, 12:15 ?.\nКъде стоят сейфовете да си ги изтрия?\nпрофил » Moon_Burn каза на 31.10.2013, 12:59 ?. :\n3 неща, които ми пълнят epic метъра... Тупаницата с Deathstroke, боя с Жокера, дето го правиш на пастет и Batwing loading screen-a!\nпрофил » Вол.Да.Ви.Чука каза на 31.10.2013, 13:24 ?. :\nЗа Deathstroke - 3 пъти правиш едно и също и е долу. Кое е оригиналното освен, че ако не си на Easy може да rage-ваш докато не прекараш 30 мин. за да го минеш...\nпрофил » NEXT каза на 31.10.2013, 15:22 ?. :\nКачвай се в колата Робин ....... всички знаете кой на кой го казва :D\nпрофил » Zlob каза на 31.10.2013, 20:03 ?. :\nОт ревюто разбирам следните неща. Историята е яка, механиката не е пипана, графиката също и има дребни подобрения( с леки изключения), но за сметка на това бъгав мултиплеър и бъгав сингъл.Мен мултито не ме интересува и след като историята е яка и света в който се развива също и бъговете са поправими излиза че играта всъщност е яко продължение и не е никак зле. Като се вземе в предвид че е 3-та игра от поредицата, в ръцете на друго студио, то е по-добре че не са осрали пейзажа и са се придържали към тази формула, отколкото да се правят на интересни. Поне слушат феновете.\nпрофил » ex1s7 каза на 01.11.2013, 12:48 ?. :\nпрофил » Daynov каза на 02.11.2013, 04:59 ?. :\nРевюто е много точно. Играта е все същият Батман без никакви съществени промени по геймплея (там където са го пипнали е за по-зле), само че тоя път е изключително бъгав и липсва вниманието към детайлите, което беше характерно за предишните игри. Историята ако се разглежда отделно е добра, но като "origin story" изобщо няма смисъл ако се имат предвит AA и AC. Светът дори и по-голям е изключително безинтересен и празен, а мулти-то изобщо не искам да го коментирам...\nпрофил » ToiletDuck каза на 03.11.2013, 11:00 ?. :\nДобро ревю! Не е нещо скалъпено на бързо ( като играта :D ). Като фен на Батман ще си купя играта, но с някое намаления, защото явно не си заслужава всичките пари.\nпрофил » veluvian каза на 10.11.2013, 23:54 ?. :\nОфтопик, ама аватара ти трепе отвсякъде! :D\nпрофил » gerg каза на 01.01.2014, 21:36 ?. :\nЕдвам ти разчетох аватара...\n"This Image or Video is curently unavaible"\nпрофил » Neurodrive каза на 09.11.2013, 02:44 ?. :\nNa na na na na na na BATMAAAAN!!!\nпрофил » heartfall каза на 10.09.2014, 09:40 ?. :\nВсички игри от поредицата са чудесни, не играя мултиплеъри така че точно дългата кампания, яките клипчета и хумора ме грабнаха - бях почнал аркам сити, но спрях и изиграх ориджинс само защото в играта ми хареса абсолютно всичко. Така че МОЖЕ БИ НАЙ ДОБРАТА ЧАСТ ЗАСЕГА Е ТОЧНО ТЯ.\nНовата част от сагата за Черния рицар изглежда като предните - и това е нещо добро. Вижте обаче кои са по-важните нововъведения в играта на WB Montreal.\nВ свой Facebook пост студиото говори за технически директор и програмисти, които ще имат за задача "да разширят вселената на DC в интерактивното пространство".\nДокато сингъл кампанията ще продължи да се играе, мултиплейър режимът ще стане недостъпен.\nBatman: Return to Arkham включва Batman: Arkham Asylum и Batman: Arkham City, отново преработени за PS4 и Xbox One.


Код на продукта : 316024\nКристалният лак на "Stamperia" е краен лак на основата на акрилна смола, който са нанася върху завършени арт и крафт проекти. Има както защитна, така и декоративна функция, тъй като придава ефектен бляскав вид, наподобяващ прозрачни отблясъци на кристал. Стъкловидният лак не се разрежда, не пожълтява и не променя безцветния си нюанс с течение на времето. Изключително подходящ е за направа на кабошони за декориране на изображения върху медальони и за създаване на прозрачни перлени капчици, но не трябва да се прилага върху тъкани, маслени бои и восък.\nДекоративният краен кристален лак със стъкловиден ефект на "Stamperia" се предлага в пластмасова бутилка с вместимост 80 мл.\nЕтикети : ДЕКУПАЖ, STAMPERIA, CHRISTAL, FINISH, КРИСТАЛЕН, ЛАК, STAMPERIA CHRISTAL FINISH 80 ML - КРИСТАЛЕН ЛАК STAMPERIA 8.40лв. купи на най добра цена Пловдив, купи на най добра цена Русе, купи на най добра цена Бургас, купи на най добра цена Варна, купи на най добра цена Плевен, купи на най добра цена Стара Загора, купи на най добра цена Сливен, купи на най добра цена Шумен, купи на най добра цена Добрич, купи на най добра цена Перник, купи на най добра цена Пазарджик, купи на най добра цена Хасково, купи на най добра цена Благоевград, купи на най добра цена Кърджали, купи на най добра цена Габрово, купи на най добра цена Силистра, купи на най добра цена Монтана, купи на най добра цена Ловеч, купи на най добра цена Ямбол, купи на най добра цена Враца, купи на най добра цена Видин, купи на най добра цена Велико Търново, купи на най добра цена Смолян, купи на най добра цена Разград, купи на най добра цена Кюстендил, купи на най добра цена Търговище


Кейт Мос — Лабиринтът (36) — Моята библиотека\nДокато бързаха през града, стана ясно, че великото преселение вече е започнало.\nКъм главната градска порта се изнасяха евреи и сарацини, някои пеш, други с каруци, натоварени с покъщнина, книги, карти, вещи, лихвари на коне с дисаги или кошници, ковчежета и везни, пергаментови свитъци. Алаис забеляза сред множеството и няколко християнски семейства.\nДворът на палата беше озарен от ослепително бялото сутрешно слънце. Докато минаваха през портата, Пелтие с облекчение разбра, че Съветът още не е приключил.\n— Някой друг знае ли, че си тук? — попита той.\nАлаис застина като попарена — ужаси се при мисълта, че изобщо не се е сетила за Гилем.\n— Не. Дойдох право при теб.\nПодразни се от злорадството, появило се на лицето на Пелтие. Той кимна.\n— Изчакай ме. Ще уведомя виконт Транкавел, че и ти си тук, и ще помоля за разрешение да се върнеш заедно с нас. Трябва да кажем и на съпруга ти.\nИзведнъж дворът се огласи от викове, нареждания и заповеди, а слугите хукнаха да доведат конете на господарите си. В миг дворецът се превърна от седалище на управлението в средоточие на гарнизон.\nАлаис чу сред врявата, че някой я вика. Гилем. Сърцето й подскочи.\n— Алаис! — възкликна той невярващо. — Как? Какво правиш тук?\nС широка крачка си запроправя път през навалицата, докато накрая я вдигна на ръце и я притисна толкова силно до себе си, че я остави без дъх. За миг това, че Алаис го вижда, че усеща миризмата му, заличи от съзнанието й всички други мисли. Всичко беше забравено, всичко беше простено — толкова силно й подействаха очевидната му радост и щастие, че я е срещнал. Алаис стисна очи и си представи, че са сами, че са се върнали в замъка Контал и всички изпитания и перипетии от последните няколко дни са били само кошмар.\n— Как само ми липсваше — рече Гилем и започна да я целува по врата и ръцете.\nАлаис се смръщи.\n— Какво има, mon cor?\n— А, нищо — побърза да отвърне тя.\nГилем вдигна наметалото и видя синините по рамото й.\n— Нищо ли! Как, да го вземат мътните…\n— Паднах — уточни Алаис. — Ударих си най-силно рамото. Боли ме. Но ти не се притеснявай.\nГилем я погледна разколебан, разкъсван между загрижеността и съмненията.\n— Така ли си запълваш часовете, докато мен ме няма? — рече той и в очите му проблеснаха подозрения. Отстъпи назад. — Защо си тук, Алаис?\n— За да предам нещо на баща си.\nОще щом изрече думите, Алаис си даде сметка, че не е трябвало да ги казва. Неописуемата й радост тутакси беше изместена от тревога. Гилем се свъси.\nУмът й даде засечка. Какво ли е щял да каже баща й? Как да се оправдае тя?\n— Аз такова…\n— Какво да му предадеш, Алаис?\nМладата жена затаи дъх. Повече от всичко на света искаше между двамата да има доверие, но тя беше обещала на баща си да мълчи.\n— Messire, извинявай, но не мога да кажа. Беше предназначено само за неговите уши.\n— Не можеш, или не искаш да ми кажеш?\n— Не мога, Гилем — отвърна тя разкаяно. — И наистина съжалявам.\n— Той ли прати да те повикат? — подвикна вбесен мъжът й. — Той ли прати, без да поиска разрешение от мен?\n— Никой не е пращал да ме викат — изкрещя Алаис. — Сама дойдох.\n— И въпреки това не искаш да ми кажеш защо.\n— Умолявам те, Гилем. Не ме карай да престъпвам думата, която съм дала на баща си. Моля те. Опитай се да ме разбереш.\nТой я сграбчи за ръцете и я разтърси.\n— Не искаш да ми кажеш, така ли? — Гилем се засмя горчиво. — Само като си помисля, въобразявал съм си, че имам право… Какъв глупак съм бил!\nАлаис се помъчи да го спре, но той вече крачеше през множеството.\n— Гилем! Чакай!\nМладата жена рязко се обърна и видя баща си.\n— Мъжът ми се разсърди, задето не искам да му се доверя.\n— Каза ли му, че аз съм забранил?\n— Опитах, но той не искаше да ме изслуша.\n— Няма право да иска от теб да нарушиш даденото обещание — каза мрачно Пелтие.\nАлаис не се сдържа.\n— Много те уважавам, paire, но Гилем има всички права. Той ми е мъж. Заслужава да му се подчинявам и да съм му вярна.\n— Не си му изменила — напомни нетърпеливо Пелтие. — Ще му мине. Сега не е нито времето, нито мястото за това.\n— Много е чувствителен. Не забравя лесно обидите.\n— Всички сме такива — напомни баща й. — Всички сме чувствителни. Но ние, останалите, не допускаме чувствата да замъгляват здравия ни разум. Хайде, Алаис. Не се занимавай с това. Гилем е тук, за да служи на своя господар, а не да се притеснява за жена си. Убеден съм, че ще се сдобрите веднага щом се приберем в Каркасон. — Той я целуна по главата. — Нека страстите се уталожат. А сега доведи Тату. Трябва да се приготвиш за път.\nТя се обърна бавно й тръгна след него към конюшнята.\n— Нали ще поговориш с Ориан за участието й във всичко това? Сигурна съм, че тя знае поне нещо от онова, което ми се случи.\nПелтие махна с ръка.\n— Убеден съм, че преценката за сестра ти е погрешна. Вие двете сте в обтегнати отношения прекалено дълго и аз допуснах това, защото смятах, че ще отмине.\n— Извинявай, татко, но според мен ти не си даваш сметка що за човек е тя.\nТой не обърна внимание на думите й.\n— Склонна си да съдиш Ориан прекалено строго, Алаис. Сигурен съм, че се е грижила за теб от най-благородни подбуди. Питала ли си я? — Алаис се изчерви. — Ето на. По лицето ти познавам, че не си. — Той отново замълча. — Тя, Алаис, ти е сестра. Длъжна си да се отнасяш по-добре с нея.\nТози несправедлив укор само разпали още повече гнева, тлеещ в гърдите й.\n— Ако имам възможност, сам ще поговоря с Ориан — отсече баща й, с което даде да се разбере, че темата е изчерпана.\nАлаис пламна, но се сдържа и не каза нищо. Още от малка знаеше, че е любимка на баща си, и осъзнаваше, че именно защото не обича Ориан, той изпитва угризения на съвестта и е сляп за недостатъците и грешките й. Виж, на Алаис възлагаше по-големи надежди.\nРазстроена, тя тръгна до него.\n— Ще се опиташ ли да издириш хората, взели merel? Мислил ли си…\n— Стига, Алаис. Докато не се приберем в Каркасон, не можем да направим нищо. А сега дано Бог ни даде бързина и късмет, за да стигнем скоро у дома. — Пелтие спря и я погледна. — И се моли Безие да устои на нашествениците.


Първо ясно изображение разкрива Samsung Galaxy S9 и Galaxy S9+ | Informiran.net\nЕто ги и тях – новите флагмани на Samsung, които ще дебютират официално на 25 февруари, днес се появиха предпремиерно в по-горното изображение благодарение на Еван Блас. Източникът разкрива и детайли от спецификациите на двете устройства, както и по какво ще се различават едно от друго.\nТази година разликата между S9 и S9+ няма да бъде само размерът на дисплея и батерията. И двата апарата ще се базират на чипсет Snapdragon 845 или Exynos 9810, но по-големият 6.2″ модел ще разполага с 6 GB RAM и 128 GB вградена памет. За разлика от него 5.8″ версия ще разчита на 4 GB RAM и 64 GB вградена памет.\nОсвен това ключова разлика ще има в камерите. Galaxy S9+ ще разполага с двойна камера, като допълнителният сензор ще бъде с 12 МР резолюция. Основната камера обаче и при двата модела ще бъде еднаква – 12 МР сензор с механично регулируема бленда (от f/1.5 до f/2.4), а освен това с нов слоумоушън режим при 480 к/с при 720p, който се задейства автоматично от бързо движещи се обекти пред обектива.\nПредната камера ще бъде 8 МР и при двете версии.\nНовост ще бъдат стерео високоговорители, разположени в долната част на корпуса.\nВъпреки по-горните изменения Еван Блас пояснява, че ъпгрейдът спрямо миналогодишните S8 и S8+ няма да бъде сериозен.\nПремиерата на Galaxy S9 и S9+ е на 25 февруари, а на пазара ги очакваме от 16 март.\nЗа кой ли път Борисов се изплю на Българите!