Растението на спасението - bodil.bg\nДимитър Събев 16.10.2018 20.11.2021 Природа\nРепресията над индустриалния коноп и марихуаната в България подарява поне 70 млн. лв. годишно на криминалния сектор\nЗнаете ли кога хората са излезли от пещерите? Професор Александър Фол има отговор: когато открили конопа. Те се научили да правят тъкани и дрехи от водолюбивото растение и за да си берат коноп на воля, изпълзели от задимените дупки и тръгнали по поречията да проучват света, в който живеят.\nЕто думите на самия Фол: „…в хорските дела решително се намесил конопът, който много се харесал на всички“.\nНо днес, вероятно 8 – 10 000 години след онова славно време, мнозина въобще не харесват конопа – дотам, че отглеждането му е забранено в повечето страни по света.\nХората лека-полека се осъзнават и отхвърлят вредните забрани. Марихуаната – която не е нищо друго освен селектиран коноп с високо съдържание на веществото THC – е легализирана в Канада, Грузия, Уругвай и Южна Африка, както и в 10 щата на САЩ.\nВ още над 50 държави по света, притежанието на малки количества марихуана за удоволствие не се преследва от закона (Изредени са в Уикипедия).\nВ 30 държави, в добавка и в още 21 щата на САЩ, марихуаната е официално разрешена за медицински цели. Говорим за уредени и мъдри общества като Австралия, Чехия, Дания, Гърция, Израел, Финландия, Германия, Италия, Швейцария, Холандия, Норвегия, Перу – и, разбира се, БЮР Македония и Ямайка.\nДори ако не страдаш от тежка болест, а от мъчително безпокойство, безсъние и досадно главоболие, може да отидеш при твоя личен лекар и той да ти предпише марихуана. После отиваш с рецептата в специална билкова аптека и пристъпваш към лечение.\nМарихуаната и особено извлеченото от нея масло има мощни лечебни свойства, които още не са изцяло изследвани, тъй като академичните медици предпочитат почтените синтетични дроги. Но болни от рак и други тежки болести ползват (на практика, незаконно) марихуана и някои заявяват, че са се излекували благодарение на нея.\nНо не е ли марихуаната опасна, вредна за здравето? Преценете. Институтът за здравна метрика и оценки (IHME) публикува данни за риска от смърт по различни причини за страните по света. За България, за 2016 г., загубените години човешки живот заради транспортни инциденти са около 52 хил. (Ако човек загине на 20 години, счита се, че са загубени 55 години живот, ако средната продължителност на живота е 75 год.).\nОт падания – от високо, подхлъзвания по стълби, заледени тротоари и т.н., у нас се губят над 86 хил. години живот. От удавяне загубата е 5750 години. От контакти с животни – усойници, разярени бикове, мечки стръвници, избягали от зоопарка крокодили и др. под. – загубата е 1278 човешки години.\nОт смущения, причинени от употребата на канабис, за 2016 г. са загубени 500 години живот. Освен че е 100 пъти по-малък от пътните инциденти и 170 пъти по-малък от паданията, рискът, свързан с употребата на канабис е 30 пъти по-малък, отколкото от злоупотреба с алкохол.\nТогава може би марихуаната е забранена, защото подтиква към антисоциално поведение? В Германия хашишът и тревата са познати като Gesellschaftsdrogen, или социални наркотици. Употребата им обикновено се извършва в компания, те разчупват леда и насърчават общуването между хората. Ако е имало антисоциални прояви след употреба на марихуана, те обикновено идват, след като тревата е смесена с алкохол и по-тежък наркотик – от хора, които и така спадат към проблемния контингент.\nХиляди българи с добра професионална реализация, също така и отговорни родители, използват марихуана в свободното си време. Според оценките на Европейския център за мониторинг на наркотиците и пристрастеността, българите на възраст между 35 и 64 години, които употребяват марихуана, са 21 500.\nВ категорията 25-34 години, консуматорите са 74 000, а под 25 години броят им е 86 000. Или общо 181 000 българи са посочили през 2016 г., че са пушили марихуана поне веднъж през последните 12 месеца.\nТези данни сигурно са занижени, тъй като се базират на извадкови изследвания, в които вероятно не са попадали големи групи ползватели. А и се задава неудобен въпрос – дали е извършено нещо незаконно. Но да им се доверим.\nЕдин грам марихуана на дребно върви около 15 лв. Ако приемем, че възрастните консуматори харчат за трева три пъти повече от младите, а младежите купуват средно един грам месечно, то годишният пазар на марихуана в България е около 55 млн. лв.\nЕвропейски изследвания сочат, че трева, която се отглежда в България, се контрабандира в Западна Европа. Да кажем, за скромните 15 млн. лв.\nПравителството поставя извън закона производството на нещо, което не е опасно, за поне 70 млн. лв., като оценките може значително да са занижени. Ако беше обложен с акциз, този нелегален пазар можеше да донесе на бюджета 50 млн. лв.\nОще през 2009 г. предложих – къде на шега, къде сериозно, България да погледне на легализацията на марихуаната като антикризисна мярка. Дадох и обяснения защо въпреки всичките му полезности, Голямата политика забранява конопа.\nПриходите от изваждането на светло на местния пазар на марихуана може да са съпоставими с ползите от легализацията за международния туризъм. Кафенета, сувенири, продукция, нов либерален имидж на страната.\nДържавата не просто се лишава от осемцифрени приходи, но ги подарява на криминални структури. А пазарът на дребно на марихуана не би могъл да съществува, без органите на властта съзнателно да си затварят очите.\nВ момента притежаването дори на 1 грам коноп е незаконно и може да донесе присъда. Органите на властта преследват дребните ползватели и пласьори и с това оправдават заплатите си – докато големите разпределители и трафиканти уговарят протекции и нови пазари на високите етажи на властта.\nДори ако приемем, че българското общество е пуританско и легализирането на едно растение, докарващо наслада, не е приемливо, то какво обяснение има за рестриктивния статус на индустриалния коноп?\nС него не може да се надрусаш, но може да го използваш за направа на тъкани, като строителен материал, за храни и фуражи. Рибарите знаят какъв ефект върху шарана има захранката с конопено семе. Изследователи препоръчват промишлено производство на масла от коноп за хранителната индустрия – те са богати на протеини и на киселините Омега 3 и Омега 6, нямат глутен, нито са ГМО.\nКонопените тъкани са не само по-здрави и трайни от памучните – отглеждането на памук силно изтощава почвите и като цяло има негативен екологичен ефект. По същия начин, индустриалният коноп може да бъде щадящ природата заместител на соята.\nБългария продължава да субсидира с около 100 млн. лв. годишно производството на тютюн. Твърди се, че в Родопите не може да има друг поминък от бедните планински почви – с изключение на конопа, който вирее отлично по поречията на реките в южните ни планински райони. И по-малко разходи за държавния бюджет, и повече приходи за местните жители: кой има интерес от ограничаването на индустриалния коноп?\nСтрах ни е, че планетата ще се затрупа от пластмаса? Тъкани от коноп могат да заменят нефта в опаковките на продуктите. Памперсите се разграждат за 500 години – направете ги от коноп и ще се стопят за един сезон. Пресирани плоскости от коноп се ползват за изолация на сгради, от коноп се изготвят и плоскостите за вратите на BMW.\nОсвен това, екстракти от коноп се използват широко в козметиката. Масла от марихуана доказано помагат при детска епилепсия, болест на Паркинсон, хронични болки, глаукома, мускулна дистрофия и други мускулно-нервни симптоми.\nДори да останем на пушенето: марихуаната е голям бизнес с продукт, който не е по-вреден – всъщност много по-безвреден, от алкохола и тютюневите цигари. Счита се, че към 2018 г. продажбите на медицинска марихуана в САЩ ще достигнат 2.9 до 3.8 млрд. долара. Границата от 5 млрд. долара ще бъде достигната вероятно до две – три години.\nСтава дума за легален бизнес, който плаща данъци и открива работни места. Това също така е дребен и среден бизнес – към 2017 г. се оценява, че в САЩ има 20 000 до 28 000 фирми, които се занимават законно с медицинска марихуана.\nПовечето страни на Балканите (Гърция, Македония, Турция, Румъния, Хърватия, Словения) са предприели някакви стъпки към вдигане на стигмата от марихуаната.\nВ България министър-председателят публично заплашва, че зорко наблюдава нивите с канабис от въздуха и тези, които отидат да ги жънат, ще бъдат вкарани в затвора (?)\nМинистерството на здравеопазването през май 2018 г. заяви, че науката не разполага с убедителни данни за медицинските ползи от марихуаната, затова за легализация на употребата с медицински цели не можело да става и дума. Не можело да се коментира и декриминализиране за лично ползване, защото „всяка доза крие риск“.\nНа снимките: 1. Творци в Кристияния. В този квартал на Копенхаген продажбата на марихуана и хашиш се извършва свободно на улицата и не се преследва от полицията. 2. Див коноп в Добруджа.\nконоп, легализация, марихуана, наркотици, полиция. Bookmark.\nWell it’s spring again\nyou bring my friend\nhashish from Dobrudja!


сеп. 18, 2012 by Husein Yuseinov in ЗЛАТО\nИма седмица на модата, а знаете ли, че и тенденциите при бижутата се представят? Актуалните бижута и новите тенденции биват представяни на панаири. Какви са тенденциите и доколко хората са подвластни на новостите в украшенията? Истината е, че тенденциите в бижутата не са бързо променливи,\nсеп. 16, 2012 by Husein Yuseinov in МОДА\nПонякога семплият тоалет се нуждае просто от едно бижу, а друг път от едно по-малко. Как да съчетаем бижутата с дрехите? Някои съвети при различни видове дрехи. Какво може да им подхожда? В ежедневието си често носим дънки с удобни блузи. Ако блузата ви е\nКак да си изберем бижу\nНяма начин сред бижутата ни да няма колиета, пръстени, обеци, гривни. Какво трябва да имаме предвид, когато купуваме тези бижута? Независимо за кой тип става дума- първият аспект безспорно е бюджетът, с който разполагаме. Желателно е да определим границата, по възможност долната и горната и\nАко се върнем назад в историята, бижута е имало още в Древен Египет. Египтяните са известни със своите стъклени перили, които са оцветявали, за да създават илюзорни ефекти- като този от полускъпоценни камъни например. В по-близък исторически план понятието модни бижута се появява през 20-те\nсеп. 16, 2012 by Husein Yuseinov in ЗЛАТО\nЗа да се докаже истинското съдържание на сребро в някое бижу, то трябва да почернее. Почернеят ли сребърните накити, те не са толкова привлекателни. Как може да се справим с този проблем? Не е нужно всеки път да ходим при златаря и да даваме излишни\nсеп. 16, 2012 by Husein Yuseinov in СРЕБРО\nИзвестната по цял свят марка „Сваровски“ непрестанно следва мотото си „да променяме доброто“. Начинът, по който се осъществява промяната- чрез постоянните иновации в начина на шлифоване и обработка на кристалите. Резултатът от тази непрекъсната работа не закъсня и тази година. Новата колекция на Сваровски излезе\nсеп. 16, 2012 by Husein Yuseinov in СВАРОВСКИ\nЩе стане дума не просто за бижута и кристали, а за Сваровси– символ на класа и елегантност повече от век. Всичко започва през 1892 година когато Даниел Сваровски създава машина за шлифоване на кристалите. Три години по-късно (1895) фирма Сваровски е вече факт. Той я


Как една приспивна песен може да промени всичко | Фондация "Надежда за малките"\nКак една приспивна ...\n28/05/2021 Надежда за малките Новини за Консултативен център\nКогато майката пее на своето бебе света замира, за да послуша. Ако нямаме уши за майчината песен, значи всичко е изгубено.\nТова е случай, в който поради ред семейни обстоятелства една майка беше принудена да отдели своето бебе от себе си само няколко дни след раждането му и да го предаде на грижите на екипа на една от малките къщи на ф-я „Надежда за малките“.\nМладата жена, израснала без своята майка, уязвима, разчитала винаги на благоговението на чужди хора беше попаднала в ситуация други да решават съдбата на детето ú. Предаде го в чужди ръце с надеждата, че някой ден ще може да си го вземе обратно и да се грижи за него.\nТова е, с което ни спечели още от първия миг – песента на майката прегръщаща своето дете и горчивите ú сълзи. Твърдо бяхме решени да облекчим това страдание и да помогнем да приключи възможно най-скоро. Така и направихме:\nокуражихме майката да се осмели да започне нова процедура в Отдел „Закрила на детето“ за оценка на възможностите да ú бъде върнато момченцето;\nдокато процедурата течеше осигурихме прекрасни условия майката да вижда бебето си в Малката къща, да му се радва, да го прегръща, да му пее, да го вижда как расте и се изменя с всеки ден, да го учи на нови неща, да го утешава, когато падне, да вижда усмивката му, когато е доволно;\nнапътствахме майката как да промени основни фактори в живота си, за да изпълни изискванията, които имаше към нея социалната служба;\nпомогнахме на майката да набави необходимите вещи за отглеждането на детето у дома;\nзастъпихме се за майката пред Отдел „Закрила на детето“, с което те се увериха, че тя наистина може да поеме майчинската си роля сама и пълноценно.\nСлед една дълга и трудна година дойде денят, в който майката посети момченцето си в Малка къща за последен път. Вече можеше да го вземе със себе си в къщи и заедно да градят своето ново добро бъдеще.\nБъдещето им ще е добро, защото те вече са силни, преминавайки търпеливо и упорито през всичко, което им се случи, а и знаят, че могат да разчитат на нас и занапред.\nНадежда за малкитеКак една приспивна песен може да промени всичко 05.28.2021


Коригиращи Декларации 1 и 6 ‹ КомБайт\nНачало / НОВИНИ / ТРЗ ЗАПИ / Коригиращи Декларации 1 и 6\nТРЗ ЗАПИ предоставя уникална възможност за автоматично изготвяне на коригиращи декларации 1 и 6 на база на приетите в НАП декларации и текущото състояние в продукта.\nНека започнем с редовните данни:\nПрограмата изготвя декларации 1 и 6 за всички служители във фирмата.\nФайловете с декларациите се изпращат в НАП и след няколко часа се получава потвърждение за успешна обработка. Сега трябва да отбележите в програмата, че декларациите са приети. Началният екран на ТРЗ ЗАПИ ви приканва да потвърдите декларациите:\nПотвърждаването на декларации 1 и 6 става едновременно, защото те са неразделно свързани. След като ги прегледате внимателно, трябва да ги потвърдите (ако са приети от НАП). Въвеждате изходящ номер в системата на НАП и натискате „Обработени са успешно“.\nПотвърждаването на декларации 1 за самоосигуряващи се е отделно от тези по трудови и договор за управление, защото те не са свързани с декларация 6. Т.е. ако декларациите 1 и 6 не са приети заради несъответствие между сумите в тях, е възможно данните за декларации 1 за самоосигуряващите да са приети. Затова и въпросът за самоосигуряващите излиза отделно!\nСега вече успешно сте потвърдили, какво е състоянието в НАП!\nДа кажем, че искаме да увеличим заплатата на дадено лице със задна дата. Правим промяната директно в таблицата за въвеждане. След това трябва да декларираме промяната. Отиваме на „Копиране“ -> „Декларации 1 и 6 – за служители…“. Сега на екрана излиза само декларацията 1, която трябва да се коригира.\nНа картинката е показан прозорецът с декларации 1 при първоначалното подаване и последващото коригиращо подаване. В жълто са отбелязани полетата, чиято стойност е променена. Чрез карето „Хронология на декларациите 1“ можете да видите, какво сте подали предишния път. Корекцията в декларация 1 изменя и стойностите в декларация 6.\nТрябва да се подаде декларация 6 в увеличение! Програмата я прави автоматично. Записвате файловете, изпращате ги, получавате потвърждение за успешна обработка, доплащате осигуровките и сте готови.\nСега остава само да потвърдите в ТРЗ ЗАПИ, че корекцията е приета.\nПомощният прозорец съдържащ цялата декларация 1 се активира чрез двойно цъкване на ред от таблицата.\nСлед като потвърдите корекцията вече няма какво да се подава и екранът за декларации 1 и 6 за служители става следният:\nТази кратка инструкция нагледно показва колко елементарно се правят корекции в декларации 1 и 6 чрез ТРЗ ЗАПИ. Докато тук показахме само корекция на един запис, нищо не пречи да се коригират няколко записа едновременно. Поддържа се и случая, когато трябва да се промени ключова информация като код за вид осигурен. В този случай програмата автоматично прави една заличаваща и една редовна за съответното лице.\nдекларация 1, декларация 6, запи, корекция\nНовата версия на програмата е съобразена с промените...


НЕДА ТУРС - екскурзии и почивки в страната и чужбина - Балкански калейдоскоп\nТуроператор лиценз 00034 Начало » Автобусни екскурзии » Хърватска, Сърбия » Балкански калейдоскоп\nИзпрати на приятел Принтирай Балкански калейдоскоп\nНаправи резервация 6 дни/5 нощувки\nСофия - Белград - Сараево - Мостар - Дубровник - Будва - Тирана - Круя - Охрид - София\nТоп цена: 469 BGN\nДен 1София - Белград - 390 km\nОтпътуване от София в 7.30 ч. от площад "Александър Невски", 8.00 ч. от автогара "Сердика" по маршрут Калотина - Белград. Пристигане в Белград следобед. Настаняване. Пешеходна разходка с местен екскурзовод: Площадът на Републиката, търговската улица "Княз Михайло"; крепостта "Калемегдан". Свободно време. По желание и предварителна заявка - вечеря. Нощувка.\nДен 2Белград - Сараево - 330 km\nЗакуска. Свободно време или по желание - посещение на Къщата на цветята с мавзолея на Йосип Броз Тито. Отпътуване за Босна и Херцеговина. Пристигане в Сараево вечерта. Настаняване. По желание и предварителна заявка - вечеря. Нощувка.\nДен 3Сараево - Мостар - Дубровник - 220 km\nЗакуска. Пешеходна разходка в Сараево, град, известен с красивите джамии, старите квартали и Башчаршия - сърцето на града с автентична ориенталска атмосфера. Отпътуване за Мостар - разглеждане на центъра на града със Стари мост, символ на мира и етническата толерантност, включен в списъка за световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО. Отпътуване за Дубровнишката ривиера. Настаняване вечерта в района на Неум. По желание и предварителна заявка - вечеря. Нощувка.\nДен 4Дубровник - Будва - Тирана - 360 km\nЗакуска. Отпътуване за Дубровник. Пешеходна разходка в историческия център с местен екскурзовод: от порта "Пиле" по главната улица "Страдун", францисканският манастир, дворецът Спонца, внушителният Княжески дворец, църквата "Св. Влас", катедралата "Възнесение Богородично", старото пристанище. Свободно време. Отпътуване за Черна гора. Пешеходна разходка в стария град на Будва: крепостните стени; църквите "Св. Троица" и "Св. Иван". Отпътуване за Албания. Настаняване в периферията на Тирана късно вечерта. По желание и предварителна заявка - вечеря. Нощувка.\nДен 5Тирана - Круя - Охрид - 220 km\nЗакуска. Отпътуване за Круя - родния град на Скендербег, албанския национален герой. Разходка по старата чаршия и посещение на крепостта с Музея на Скендербег и Етнографския музей. Отпътуване за Тирана. Панорамна обиколка: централният площад "Скендербег", джамията на Етем Бей, часовниковата кула, квартал Блок, Пирамидата - някогашен мавзолей на първия секретар на Албанската комунистическа партия Енвер Ходжа. Свободно време с възможност за посещение на Националния исторически музей. Отпътуване за Македония. Настаняване вечерта в хотел на Охридската ривиера. По желание и предварителна заявка - вечеря. Нощувка.\nДен 6Охрид - София - 400 km\nЗакуска. Пешеходна разходка с местен екскурзовод в старата част на Охрид: Самуиловата крепост; църквите "Света Богородица Перивлепта", "Свети Пантелеймон", "Свети Йоан Канео" и "Света София"; античният театър и градската чаршия. 13.00 ч. - отпътуване за България. Пристигане в София на автогара "Сердика" и площад "Александър Невски" късно вечерта.\nТранспорт с туристически автобус.\n1 нощувка със закуска в хотел "City" *** (или подобен) в Белград.\n1 нощувка със закуска в хотел "Saraj" *** (или подобен) в Сараево.\n1 нощувка със закуска в хотел "Stella" *** (или подобен) в Неум.\n1 нощувка със закуска в хотел "TE Stella" *** (или подобен) в периферията на Тирана.\n1 нощувка със закуска в хотел "Turist" *** (или подобен) на Охридската ривиера.\nПешеходни разходки в Белград, Дубровник и Охрид с местен екскурзовод.\nТуристическа програма в Сараево, Мостар, Будва, Круя, Тирана.\nЗастраховка "Помощ при пътуване в чужбина" с асистанс и лимит на отговорност 5000 EUR на застрахователна компания "Армеец".\nПосещение на Къщата на цветята и мавзолея на Йосип Броз Тито в Белград;\nВходни такси за градските музеи в Дубровник (120 хърватски куни); крепостните стени в Дубровник (150 хърватски куни); етнографския музей в Круя (300 албански леки); Националния исторически музей в Тирана (200 албански леки); църквата "Св. Богородица Перивлепта" в Охрид (100 македонски денара);\nВходни такси за други музеи и обекти, посещавани по желание;\nПосещение на Къщата на цветята и мавзолея на Йосип Тито в Белград (с включена входна такса и беседа), при минимум 20 туристи\n5 вечери в ресторантите на хотелите (тристепенно меню, без включени напитки), при минимум 15 записани туристи\nТрансфер от хотел "Хемус" *** до площад "Ал. Невски" на турист\nЧасово време: България 12 ч. Сърбия, Босна и Херцеговина, Хърватия, Черна гора, Албания, Македония 11 ч.\nВалутни курсове: 1 евро = 120 сръбски динара; 1 евро = 1,96 босненски марки; 1 евро = 7,5 хърватски куни; 1 евро = 133 албански леки; 1 евро = 61,5 македонски денара\nАлбания, Босна и Херцеговина, Македония, Сърбия, Хърватия, Черна гора: Няма медицински и здравни изисквания, свързани с пътуването.\nАлбания, Босна и Херцеговина, Македония, Сърбия, Хърватия, Черна гора: Българските граждани, пътуващи за страната, е необходимо да притежават валиден паспорт или лична карта минимум 6 месеца след датата на влизане в страната.\nПътуването се провежда при минимум 24 записани туристи.


Джорджина изкушава - България Днес\nДжорджина изглежда сензационно\nПоловинката на Кристиано Роналдо - Джорджина Родригес, разпали мъжките фантазии. Направи го с поредната си гореща снимка в социалните мрежи.\nТя изглежда сензационно в бански костюм на известна италианска марка. Джорджина бе в цял модел без презрамки. Така акцентира на бюста и тънката си талия. Визията си бе допълнила с черен чокър на врата.\nОткакто е с Роналдо, знойната красавица стана желано лице за куп световни марки. Тя рекламира бельо, бански костюми, чанти, облекла висша мода и др.\nФеновете й оцениха подобаващо и новата й визия. За по-малко от денонощие тя събра близо 1,5 млн. харесвания.\nЗабавните пакости на Зайчето Питър\nНов тираж на "Забавните приключения на Зайчето Питър" (КК "Труд") е на книжния пазар. Книгата e с твърди корици и съдържа Приказка за Зайчето Питър, Приказка за Бебо Бенджамин, Приказка за Зайчета Каламбичета, Приказка за Лис-Лисан. Книгата е красиво и богато илюстрована и разкрива приказния свят на Зайчето Питър и останалите горски обитатели\nПевецът Христо Кидиков: Коронавирусът може да провали юбилея ми\nОт пандемията пострадахме най-вече възрастните изпълнители, това е тежък удар Кой е той? Христо Кидиков е роден на 16 октомври 1946 г. в Пловдив. Още от дете избира музиката. Влиза в специално училище за пеене в родния си град. Попада в един клас с Митко Щерев и Мими Иванова. Женен е, има трима синове\nВлизаме в Гърция в последната минута\nПромени от началото на август Пътуваме до Германия с тестове независимо от страната на пристигане Пътуването до Гърция вече може да се случи в последната минута. Това става възможно след въвеждането на новите правила от началото на този месец. Пътуващите за Гърция вече могат да попълват Формуляра за влизане в страната - Passenger Locator Form\nХоро на плажа стана хит във фейсбук. Развеселени по бански събраха погледите на чужденците на южния плаж в Приморско. За часове видеоклипът с родолюбивите българи обиколи нета, съобщи бТВ. На клипа се вижда оркестър, който свири на плажа, а около него играят плажуващите хора. За два дни видеото има няколко хиляди споделяния и гледания в социалните\nГорещ дебат в НС да има или не комисия, която да провери за полицейски натиск в предизборната кампания за 46-ото Народно събрание Този не може да бъде представа за министър на вътрешните работи. Ако това е вашата представа за вътрешен министър, значи демокрацията има сериозен проблем. Този е последният\nИскам да отбележа, че усещането е, че демократичните процеси не протичат по обичайната си политическа логика. По мое мнение гражданите имат право да знаят отговорите на няколко много важни въпроса. На първо място - кой определя приоритетите? Кой определя постовете в потенциалния нов кабинет в процеса на неговото сформиране


Условия за успешен управленец. | Времето, Морето и Хората\nПубликувано от Angel ⋅ юли 31, 2021 ⋅ Коментирай публикацията\n„Без букви и граматика не се учи математика.“\nНие живеем в удивително време. Никога преди човечеството не се е оказвало в такова информационно състояние, в което то се намира сега. Това става за пръв път за цялата много хилядолетна история на човешкото общество!\nПо-рано през целия живот на един човек и живота на едно поколение хора, изменения практически е нямало (или ги е имало много малко). Изживял човек живота си и нищо около него не се изменяло, а ако нещо се изменяло, то хората постепенно, не бързайки, успявали да се приспособят към тези изменения. В тези времена, когато било огласено „Второзаконието“, технологията и техническите решения не са се обновявали с векове. Тоест в началото на библейската експанзия, на несправедливата концепция за управление на обществото много поколения преминали в един технологически неизменен свят. И тогава, в това време с догмите на учението, технологиите били леко подтиквани към изменения. Така например, доктор в средните векове получавал определен набор от знания и навици („да пуска кръв“, което ще излекува болния), работил с този багаж цял живот, могъл да предаде тези знания на своя син и даже внук, и това било достатъчно за тяхната успешна професионална дейност и живот. А в църковния живот догмите въобще не били пипани.\nСега за времето на живота на един човек и живота на едно поколение се случват многократни изменения в заобикалящия свят (изменения в информационното състояние на обществото). Сега за живота на едно поколение стават няколко смени на технологията, технически решения, теоретични знания и практически навици, необходими за поддържане на достигнатото ниво на живот и по-нататъшен ръст на материалното и социалното „благополучие“ на човека. Това същото се случва и в „обществения“ живот, в който на глобализаторите им се налага да удържат тълпо –“елитарната“ пирамида. Примери:\n1. Сметала – аритмометри – грамадни лампови ЕИМ – ЕИМ с транзистори в грамадни зали – персонални ЕИМ на писмена маса…\n2. Фотоапарат – кинематограф – телевизор – видео – цифрови видео технологии…\n3. Християнство – троцкизъм – марксизъм – болшевизъм – плюреализъм …\n4. „Култа“ към Сталин – „отшумя“ Хручов и неговия „култ“ – „застоя“ на Брежнев – „дисциплината“ на Андропов – К. У. Черненко – „перестройката“ и „гласността“ на Горбачов – „демокрацията“ на Елцин …\nИ всичко изброено е станало за времето на живот на един човек, на всеки човек от едно или две съвременни поколения.\nТова качествено ново информационно състояние на обществото изменя отношението на всички хора към случващото се около тях. Това се отнася и за психологията на множество хора, нравствено – етичната обоснованост и целенасоченост на тяхната дейност, избирането на средства за постигане на техните цели, тоест всичко това, което може да се нарече логика на социалното поведение. Тази логика на социално поведение на хората може да се определи по масовата статистика на психологията на множеството личности, изразяваща се в реални факти от живота. Тоест, ако в началото на 20 век абсолютното болшинство хора под въздействието на определени обстоятелства вземаха едно решение, то в началото на 21 век под въздействието на подобни обстоятелства абсолютното болшинство хора ще вземат съвършено друго решение. Ако преди 15–20 години човек в определена ситуация се е държал по определен начин, то сега в същата ситуация той няма да действа така, както той е действал по-рано. Става смяна на логиката на социалното поведение на хората. И което е много важно – този процес е обективен! Тоест той не зависи от това, има ли изменение в поведението на някой от множеството хора или не, разбира ли този „някой“ случващото се или не. Това изменение в умовете на хората става неизбежно! У хората сега се появи обективна възможност да сравняват, да съпоставят „едно“ с „друго“ и да правят от тези сравнения изводи. По-рано такава възможност нямаше. А какво следва от това?\n1. В областта на знанието.\nАко за едно поколение се сменят няколко технологии, на хората им се налага самостоятелно да усъвършенствуват своята квалификация. Иначе пропадат. Появяват се нови знания у много хора. Закона на Времето води до краха на тълпо –“елитарната“ система. По-рано, за да живее по-добре, робовладелецът е бил принуден да дава на роба само една порция знания. Това се отнасяло и за надзирателите („елита“). Робите и надзирателите, добре изпълнявайки на базата на тези знания своята работа, обезпечавали на робовладелеца безопасен, безгрижен живот. Съвременният робовладелец за това, че неговите роби и надзиратели да работят по-добре и да донасят „прираст“, трябва непрестанно да им дава все нови и по-нови знания. Но ако робите и надзирателите ще узнават все повече и повече, то те ще престанат да бъдат роби! А ако не им се дават нови знания, робовладелеца няма да може да живее все по-добре и богато! Затова съвременните робовладелци са принудени да дават на робите и „елита“ все нови и по-нови знания! В допълнение на това робите сами са се научили да придобиват нови знания. Системата на тълпо –“елитаризма“ е стигнала до задънена улица. А какво значи това в условията на библейската цивилизация? Това означава загуба на контрола за разпространение на информацията в обществото. А това означава загуба на власт, тоест загуба на управление. Което ние сега и наблюдаваме.\n2. В областта на икономиката.\nС намаляване периода на обновление на технологията (сега по-малко от 5–7 години) грешката на управление в икономиката е започнала рязко да расте. Проявлението на това е ръста на инфлацията. Натрупването на пари става безсмислено, а вкарването им в нови технологии без смяна на концепцията на управление още повече увеличила грешката на управление. Този процес може да се нарече само разрушение на управлението на производството.\n3. В областта на идеологията.\nТълпо –“елитаризма“ е бил устойчив, докато една идеология (религия) обхващала живота на много поколения. Сега това го няма. Сега се изисква „промиване на мозъци“ на едно и също поколение няколко пъти за периода на неговия живот. А това у мнозина поражда въпроси. Заставя ги да мислят за причините на „честото промиване“. И намират отговори. Това ние също наблюдаваме сега у нас.\nВ тези условия тълпо -“елитаризма“ може да се поддържа само изкуствено, за сметка на био роботизацията и тълпите и „елитите“. За това се вкарват в действие средства за въздействие върху психиката на хората. Спектъра на средства е широк. От тютюна, алкохола, наркотиците, до психотронните оръжия, всевъзможни извращения и саентологии.\nНо главното средство е био роботизацията, използвано от съвременните псевдо жреци – това е информационното въздействие, създаването на калейдоскопа от факти („каша“ в главата) без обяснения на причинно-следствените връзки, тоест скриване на факта на управление на всички обществени процеси в света. И особено успешно всичко това се решава с помощта на телевизията.\nЖак Атали, бившият съветник на президента на Франция Франсоа Митеран, бившия директор на ЕБРР (европейската банка за реконструкция и развитие), а освен това е и един от тези, които разработват за глобализаторите стратегията на бъдещето, в своята книга „На прага на новото хилядолетие“ дава на глобализаторите такъв съвет. В настъпващото общество на бъдещето трябва да се дава на всеки човек магнитна карта, в съответствие с която той ще получава съответната „доза образование“. Е, как ви се струва? Вие искате ли вашите внуци да получават такива картички?\nНо ако изменението на съотношението на честотите вече се е случило, вече е станало реално, то смяната на логиката на социалното поведение на хората все още не е стигнала до край, то все още тече. Та човек не е превключвател – „включи“ – “изключи“, не ще го измениш него мигновено. Човек е инерционна система. Всеки човек и общество като цяло са започнали да се изменят. Изменението – това е процес. Този процес на смяна на логиката на социалното поведение сега и върви в обществото. У някои този процес протича бързо, у други по-бавно. Но той върви и не може да бъде спрян, защото той е обективен.\nТака, съвременният лекар в своята практическа работа не може да се ограничи само с едно „кръвопускане“, както това е било възможно в средните векове. Съвременният лекар, за да „бъде в крак“, е длъжен да следи всички новости, по-нови лекарства, технологии на лечение, апаратура и т.н., и т.н. Всичко това заставя лекарите да преразглеждат отделни свои минали възгледи за лечението на човека.\nПостоянно увеличаващия се обем информация „засяга“ не само лекарите. Свързочниците и учителите, пилотите и железничарите изпитват необходимост постоянно да преминават курсове за повишение на квалификацията. А тъй като плътността и скоростта на информационния поток продължава да се увеличава, то сред тези и други специалисти започва да възниква смяна на логиката на социалното поведение. Хората започват да разбират, че трябва нещо да се сменя в живота на обществото, иначе те могат да „потънат“ в този поток от нова информация.\nОсобено това се отнася за управленците. Колкото по-високо е нивото на ръководителя, на него му се налага да се сблъсква с толкова по-големи потоци информация. И ако той от всичкия този огромен поток информация не може да извади най-важната информация за себе си и за сферата на дейност, в която той е зает, информацията, от която зависи успеха в неговата работа, то крахът е сигурен и за ръководителя, и за работата, за която той отговаря. За да не се случи крах, ръководителят е длъжен да владее различаването, тоест способността да отличава главното от второстепенното. А това е възможно само тогава, когато ръководителят има цялостно мозаично мировъзрение, ако ръководителят владее „мярата“, ако е способен да съ-раз-мер-ява по между им множеството фактори.\nДруг пример. От библейски времена хората са се тровили с различни „затъпяващи“: тютюн, алкохол, наркотици. Употребата на тези отравящи вещества оказвала влияние основно на здравето на потребителите, а не на качеството на техния живот в обществото. Не било известно или щателно се е скривало пагубното действие на тези вещества на мозъка, на мисловната дейност на човека. От „отравянето“ на мозъка се губи способността за усвояване на големи обеми информация (а и при това информацията е взаимнозависима) и преработването й. Именно затова в наши дни огромно количество хора не може да се адаптира към новото информационно състояние на обществото. Такива хора се успиват, губят работа, не могат да разберат какво става, завършват живота си със самоубийство. Но има хора, които са разбрали, че здравословния начин на живот е влизане в само регулация и е необходимо условие за съществуването на човека на бъдещето.


Коригиране: Ами сега ... възникна грешка в сървъра и вашият имейл не беше изпратен (# 707)\nГрешката „Ами сега ... възникна грешка в сървъра и вашият имейл не беше изпратен. (# 707) ”обикновено се случва, когато клиентът на Gmail не може да установи работеща връзка със своите сървъри. Всъщност изпращате пощата до сървърите на Gmail, които от своя страна я съхраняват в акаунта на получателя, към когото сте насочили имейла. Когато има пречка за тази комуникация, получавате съобщението за грешка.\nТози проблем възниква особено в браузъра Firefox и има многобройни решения, които работят и за този проблем. Най-честото решение е деактивирането на Avast Email Signature. Други заобикалящи решения също включват съставяне на нов имейл, изчистване на кеша на браузъра, преинсталиране на браузъра и т.н. Ще преминем през всички тях един по един с най-важните корекции, започвайки отгоре.\nРешение 1: Деактивиране на Avast имейл подпис\nПодобно на всички други антивирусни приложения, Avast сканира имейла ви за всички потенциални заплахи (откриване на връзки за фишинг, измами и т.н.) и ги премахва съответно, за да може компютърът ви да бъде в безопасност. Това включва идентифициране на подозрителни ключови думи и изречения от командния ред, присъстващи във вашия или други имейли, насочени към. Заедно с предоставянето на тази мярка за безопасност, приложението включва и лого на Avast в края на всеки имейл, за да покаже, че вашият имейл е сканиран и обявен за безопасен от софтуера.\nИма многобройни съобщения от много потребители, които работят с Gmail във Firefox, че това е причината за проблема. Първо ще се опитаме да деактивираме подписа на имейл на Avast от приложението и да проверим дали това решава проблема. Ако не стане, трябва да продължите и временно да деактивирате антивируса. Ако дори това не работи, помислете за деинсталирането му и вижте дали това има някакво значение. Ние наблягаме на Avast, тъй като в повече от 80% от случаите това е виновникът.\nОтворете приложението си Avast, като щракнете върху иконата в лентата на задачите.\nВеднъж в приложението, щракнете върху иконата „ зъбни колела“ в горната дясна част на прозореца, за да отворите настройките .\nВеднъж в Настройки, щракнете върху раздела „ Общи“ в левия навигационен прозорец. Сега премахнете отметката от опцията, която казва „ Активиране на имейл подпис на Avast “. Натиснете OK, за да запазите промените и да излезете.\nРестартирайте компютъра си и вижте дали това решава проблема.\nАко това не донесе никаква полза, можете напълно да деактивирате Mail Shield. За да направите това, кликнете върху „ Активна защита “, като използвате раздела за навигация вляво и превключете опцията „ Пощенски щит “ веднъж, за да я изключите . Натиснете OK, за да запазите промените и да излезете.\nСега проверете дали проблемът е решен. Освен това рестартирайте компютъра си, след като направите промените, за да могат да бъдат внедрени. Можете също така да опитате временно да деактивирате Avast Antivirus и да видите дали това има някакво значение.\nРешение 2: Съставяне на ново съобщение\nПреди да продължим да следваме други различни решения, трябва да опитате да копирате същия текст, който възнамерявате да изпратите, и да го изпратите, като използвате новосъставено съобщение. Има много случаи, в които Gmail не може да се конфигурира правилно и да има достъп до сървърите си. В такъв случай опитайте да проверите вашата интернет връзка. Ако използвате прокси сървър, опитайте да се свържете с интернет с такива ограничения. Освен това копирайте целия текст (присъстващ в пощата, която се опитвате да изпратите), съставете нова поща , поставете текста и опитайте да го изпратите отново на получателя.\nРешение 3: Изчистване на кеш паметта и бисквитките на браузъра\nАко проблемът е само във вашия браузър (с отварянето на уебсайта на други устройства), можем да опитаме да изчистим данните на браузъра ви. Вашият браузър може да съдържа файлове с неизправности, които може да причиняват проблема. Когато изчистим данните на браузъра, всичко се нулира и браузърът се държи така, сякаш посещавате уебсайта за първи път.\nОтворете Firefox, кликнете върху „ иконата на менюто “ в горната дясна част на екрана и изберете „ опции“ .\nИзберете раздела „ Поверителност и сигурност “, като използвате левия навигационен прозорец и кликнете върху „ Изчистване на скорошната ви история “.\nИзберете времевия диапазон като „ Всичко “, проверете всяка опция и щракнете върху „ Изчисти сега “.\nЗабележка: Всички ваши бисквитки, кеш, запазени уебсайтове и данни за сърфиране ще бъдат изтрити. Не забравяйте да архивирате цялата си важна информация, преди да изпълните тази стъпка.\nСлед изчистване рестартирайте компютъра си и проверете дали проблемът е решен.\nАко всички горепосочени методи се провалят, трябва да помислите за преинсталиране на Firefox. Има много случаи, когато този браузър не се конфигурира правилно, което в замяна причинява различни неизправности и съобщения за грешки. Архивирайте всичките си данни, налични във Firefox, преди да продължите с това решение.\nВсички програми, инсталирани на вашия компютър, ще бъдат изброени тук. Щракнете с десния бутон върху приложението и щракнете върху „ Деинсталиране “.\nСлед като деинсталирате браузъра, отидете на официалния уебсайт на Firefox и инсталирайте най-новия наличен клиент.\nСега проверете дали можете безпроблемно да изпратите пощата.\nЗабележка: Опитайте да отворите акаунта си в Gmail в частен прозорец и вижте как върви там.\nАко сте изпробвали всички горепосочени решения без късмет, опитайте да отворите акаунта си от друг компютър, свързан към същата мрежа като вас, и вижте дали грешката все още присъства там. В повечето случаи има различни мрежи, в които не можете да изпратите правилно пощата поради свръхзащитни защитни стени или друг софтуер за защита. Освен това трябва да проверите състоянието на сървърите на Gmail. Възможно е да има възмущение във вашия район. Потърсете го в Google и можете да изберете всеки от уебсайтовете, за да проверите състоянието


Как да направим съвършена коледна питка | Lesaffre Bulgaria\nПубликувано на 17:02h в Хляб\tот\tLesaffre\n1/3 (15 г) прясна мая\nЗа Коледа искаме всичко да е съвършено и специално. С тази рецепта ще направите съвършена и традиционната Коледната питка.\n1.Подготовка на маята – Разтворете маята в 4 с.л. затоплена вода. Сложете я в купа заедно със затоплено прясно мляко, захар, сол и яйце и оставете да престои.\n2.Втасване – Разтопете масло и сложете при останалите продукти. Поръсете с брашно и омесете тесто. Оставете да втаса.\n3.Подготовка на тестото – Втасалото тесто разделете на четири топки и всяка премесете и разточете на дебели питки с размера на тавата за печене около 30 см.\n4.Подготовка за печене – Сложете в тавата първата питка и поръсете с 1/3 от натрошеното сирене, покрийте с втора питка хубаво и притиснете и ръсете с още 1/3 натрошено сирене, следва третата кора и останалото сирене. Покрийте с последната кора.\n5.Разделяне и второ втасване – Направете 8 разреза така че да се получат триъгълници като в средата се оставя кръг с размер 5 см , който не се реже. След това един от триъгълниците увийте в лявата посока, за да стане на дебела спирала, а този до него завийте надясно и направете на спирала. Така направете всички триъгълници и оставете да втасат.\n6.Преди печенето – Втасалата пита намажете с разбито с малко вода яйце.\n7.Печене – Поръсете със сусам и печете питата на 180°C за 30 минути в ниската част на фурната.\n8.Изстиване – Когато извадите питката от фурната, тя е все още крехка и много гореща. Изчакайте да изстине и след това може да добавите коледна декорация по свой вкус. И така, вече имате съвършената коледна питка. Весели празници!\nТочена питка с крема сирене Бъркана питка със сирене Коледа без коледна депресия


ПЛАНИНИТЕ НА БЪЛГАРИЯ :: ЧЕТИРИТЕ ТВОРЧЕСКИ ПЕРИОДА В ЖИВОТА НА БЕТХОВЕН\nблагодарение и на него. Той е починал на 57, но\nповече от 60 по малко или по повече музиката\nму е спътник в живота ми. Имах достатъчно\nвреме да го упозная...\nТози постинг ще е доста труден за разбиране,\nно да се опита си заслужава. Наградата ще бъде\nСъзнателно или не, музиката на Бетховен присъства в живота на много хора. На тези, които са запознати с музиката му в някаква степен и биха желали повече да научат за нея, предлагам начин как да сторят това – като се запознаят с най-характерните му произведения. Аз съм ги градирал по трудност. Ако пристъпят успешно по този път, с него ще дойде в някаква степен разбирането на тези творби, на музиката му в цялост, ще се появят допълнителни интереси към още произведения, към други композитори, уважението към този великия творец ще се засили. И още нещо - ще се промени критерият за възприемането на хубавата музика.\nАз написах това съвсем импровизациовно, описах моя Бетховен, който ме съпътства през\nАз написах това съвсем импровизационно, описах частица от моя Бетховен, двуликият, който ме съпътства през целия ми живот. Може би някога ще се върна към това писание, което се появи в главата ми буквално преди дни, ще го прегледам, допълня и поправя. Огънят, поддържащ кипежа на вдъхновението ми, за сега угасна.\nЕдна от най-великите личности в областта на музиката е германският композитор с фламандски произход, Лудвиг ван Бетховен. Той е роден в Бон, баща му е музикант. Талантът на детето е толкова голям, че на 17 годишна възраст той пътува до Виена с желание да учи музика при Моцарт. Моцарт е успял да го чуе само веднаж, дал му е тема за импровизация и е казал:\nТози ще накара светът да заговори за него!\nДруга среща между тях не е имало. На Моцарт остават още 4 години живот, а Бетховен ще се пресели във Виена една година след съмртта му. Състояла се е още една историческа среща на младежа Бетховен - с Хайдн през 1792 г. в Бон. Хайдн се прибира от първото си посещение в Лондон и по пътя дилижансът спира в Бон. Приятели на музиката веднага носят на Хайдн произведение на Бетховен и искат той да се заеме с обучението му. Хайдн се съгласява да му дава уроци във Виена, поради което Бетховен се преселва във Виена и оставата там до края на живота си. И с уроците при Хайдн не става обаче както иска той. Въпреки това обаче момчето учи упорито при най-добрите педагози по музика във Виена и получава необходимата основа, върху която по-късно изгражда своите музикални катедрали.\nЛичността и делото на Бетховен са особено силно изкривени в съзнанието на хората поради една лъжа убеден съм в това - че сифилитикът Ленин бил ценил творбите му. Според мен в това нямва нищо вярно. Днес упознаването на музикалните произведения става лесно чрез посещения на концерти, чрез намиране на записи или чрез интернет. Мисля обаче, че това с Ленина е мистификация на съветските комунистически политруци в опит да свържат образите на сифилитика Ленин, агент на комунистическия интернационал и този на титана на човешката мисъл и изкуство Бетховен, с цел да възвисят образа на този изрод с мозък, пълен със сифилистични гуми. Защо обаче съветските музиколози се спират на Бетховен? Обяснението е много просто. Първо, той е много велик и второ, неговото творчество е човешко, отправено към хората, в чиито център се поставя той. Музиката му не е диалог с Бога, както е напр. при Бах или при Цезар Франк. От тези позиции съветските музиколози представят Бетховен за неверник, което ще се повтаря непрекъснато на обучаващите се по музика в страната, където живеят най-щастливите хора на света, тази иимсилица ще се леепва и към неговите произведения. Познаващите творчеството на Бетховен отлично знаят, че това е лъжа. Друга, погрешно представена от съветските музиколози велика личност от музиката, Хендел, също е обект на комунистическата им пропаганда. Като човек, който цял живот се занимава с музика, считам попаденията на службите върху тези две личности – Бетховен и Хендел – за успешни. Имат основание съветските музиколози, макар то да е само един промил, но те все пак са го усетили, представили са мухата за слон и от тези позиции, химнословейки Хендел бичуват Бах заради вменен му мистицизъм, заблуждавайки хората че творчеството му не е отправено към Бога. За тях без всякакво колебание Хендел е най-великият предкласик. В светлината, която съветското музикологство разпръсква от Бетховен, в неговата сянка те оставят дори Моцарт. И ако на Моцарт се спестяват много лъжи за творчеството му, като се запазва мълчание, то творчеството на Бах се обяснява само с лъжи. Цитирам едно име, предполагам най-разработеното в НКВД да принизява дейността на Бах пред студенитете и да им промива мозъците, Хубов. Ще посоча и две лица, специализирани да заблуждават хората за делото на Бетховен, Валентина Конен и Арнолд Алшванг. Те са нещастници, но такива като тях доппринесоха да се напълнят с лъжи и изкривени представи главите на студентите по музика, от които някои цял живот не могат да се отърсят. Колкото полезна бе колективизацията за българското село, толкова полезни зда обучението на нашите хстуденти по музика бяха и трудовете на съветските музиколози. Те просто са привеждали в изпълнение идеологическите линии в областта на музикалното образование, които са били разработени в ЧК, после доразвити в НКВД и КГБ, с които трябваше да бъдат промивани и заразявани мозъците на студентите по музика. По времето на ЧК основната фигура в съветската култура е бил Луначарский. По времето на Сталин начело на културата на СССР стои символът на жестокостта и терорът над интелигенцията в СССР, Андрей Жданов. По времето на Хрушчо не е толкова страшно, тогава играе някакаква си Екатерита Фурцева, но неосталинистът Бражнев възвърна методите на НКВД спрямо културните дейци. Давам за пример какво сториха службите на Ростропович. По времето на Путин музикантите, подобно на останалата интелигенция просто напускат Русия - олигархията не е привлекателно място за интелигентните хора, тя се нуждае от манипулируеми примати. Големи руски музиканти на свободни професии живееят постоянно в Лондон и по Европа. Но и между тях има хора на службите, цитирам Гергиев и Плетньов, агенти на Путин.\nОще един много важен елемент има в дейността на службите по сигурността в областта на музиката. В техните структури са били въвличани най-добрите музиканти като съветници. Спускана е била линията на партията за музиката, а тези са я разработвали според изискванията й и са следили за прилагането й в учебните заведения и по сцените, дали музикантите правилно мислят, по ленинсиким, може би. Редица големи музиканти са се продали или са се предали пред алтернатиивата да работят за службите или…Сибир. Напомням кои са ходили при Шостакович да му пъръчват Втора и Трета симфония, писал съм за тях. Те са му предлагали и текстовете-простотии, които да се пеят в симфониите му. Напомням нещо страшно: Агентите в областта на музиката в СССР подобно нашата политическа милиция са разгадали замисъла на Четвъртата му симфония преди премиерата й и какви ужасии са последвали. Всичките тези музиканти, агенти към ЧК са включени като съветски композитори в Музикалната енциклоедия на СССР от 1973 г. Такава е и първата наша КБЕ, в която половината от включените в нея бележити българии са… партизани.\nПоследствията от тази линия за завършилите музикалното си образование в Голямата страна са видни. Едните са начело на музиката у нас, а другите работят за заплата на ниво минималната в България. Обяснението е съвсем просто – някои са били привлечени да работят за тамощните служби. Те се разпознават по маниерите, по мислите, по общественото си положение, по атаките срещу издигналите се некомунистическите музиканти, каквито са напр . Вайсенберг, Натан Милщайн, Изаак Щерн, Йаша Хайфец и др. Къде ще ги сравняваме тия с един съветски музикант!\nВ резултат на тази кампания на службите в СССР и България, целяща да възвисяват творчеството на Бетховен, което е гавра с този велик човек, защото той е Божий подарък за хората и не върви да го коментират примати, до 1989 г. неговите творби се изпълняваха много често не само у нас, но и в ГДР. Той бе представян и като най-великият класик. В ГДР имаше едно радио, което хората наричаха Beethovensender. Най-популярните композитори обаче там негласно бяха Бах, след него Брамс, най-вече заради Немския реквием и на трето място – Моцарт. Аз се включих много творчески в тази програма за запознаване с Бетховен и ни най-малко не съм повлиян от съветските автори, които съзнателно в писанията си за него го представяха в невярна светлина. Повлиях се от други – музикантите Давид Ойстрах, Емил Гилелс, Ростропович, Рождественски. Те разкриха пред мен истинския му образ, величието на творбите му, не агентите на КГБ. Ще отбележа, че Бетховен няма до такава степен привързани към живота и делото му писатели и музиковеди с изключение на Ромен Ролан, които подобно на евангелистите от Библията да са описали живота и творчеството му, както това са сторили Алберт Швайцер за Бах, Алфред Айнщайн и Херман Аберт за Моцарт, Карл Хайрингер за Брамс. Написаното за него от Ромен Ролан има емоционален характер, а романизирането на живота му създава невярна представа за творбите му, тъй като романистите не са музикални писатели, недостатъчно са образовани в тази област и наблягат на пикантните истории от живота му. Благодарение на тях има разпространени доста неистина за живота на Бетховен – с образа на жената от Хайлигенщадското защение” се свързва Йозефина Брунсвик, които не е истина, други пък направо казват, че тя дори била прихванала от него, трети – че била прихванала от друг и Бетховен се косил заради това. Да се пишат такива глупости за този велик човек е недопустимо, но те изкривяват представите за образа му. Бетховен е имал връзки с Тереза Брунсвик, една високо образована млада жена, но с гърбица, която смазва самочувствието й. Поради това тя се отдава на благотворителна дейност с децата, отказва брак с Бетховен и остава неомъжена. Години по-късно по-късно той дори си вади документи да се жени за Тереза Малфати, но от тази връзка остава само едно гениално произвредение , Струнният квартет „Сериозо” оп. 95. Мисля, че колкото по-малко се знае за личния живот на един творец, толкова по-добре, защото по-малко глупости ще се напишат, или пък хич.\nДа се разбере творчеството на Бетховен не е лека работа, защото то е много голямо като обем и е сложно. То идва в момент, когато музиката е на кръстопът - времето на класицизма отминава, идва вемето на романтиката. Музиката на Бетховен отразява тези две направления. Който разбира музиката му обаче, за него е отворен за разбиране пътят към автори след него като Шуберт, Шуман, Лист, Брамс и Шостакович, но също така и за Моцарт и Хайдн, та дори и Бах, от които той се учи през целия си живот. Ще подкрепя това по-късно с примери от негови произведения.\nЗа запознаване с Бетховен обичащите музиката му трябва да познават неговите най-характерни произведения през различните периоди от живота му. А тези периоди са четири – младост, до към 1800 г, между младостта и зрелостта, до към 1810 г. кризисен период до 1815 г. и зрялост, до 1827 г. Границите са малко размити, но са приблизително такива.\nПървият творчески период на Бетховен е характерен с това, че той се учи от произеденията на Хайдн и Моцарт. Типично Хадн –Моцартова е Първата му симфония, подобен на Моцартовите е и Концертът му за пиано оп. 19. Бетховен сравнява силите си с тези двама велики негови предшественици, учи се от тях, набира мощ като творец. Изцяло повлияни от Моцарт са Триата му оп. 11 и 38 и Квинтетът оп. 16. Бетховен пристъпва плахо и в във формата струнен квартет с Шестте си квартета оп. 18, възлюбеният от класиците камерен състав.\nМладежките си години като творец Бетховен започва с композиране предимно на клавирни сонати, но и на камерни произведения, които са велики както създадените в по-късните периоди на живота му. Първото много велико ппроизведение на Бетховен е Третото трио от оп. 1. От всичките негови шест триа, които той създава, това ми е любимото. Геният е осенил младежа така, че това произведение остава неразбрано дори за Хайдн, който му препоръчва да не го издава. Бетховен се засяга и не му посвешщава триата. Той още от млад съъзнава величието си като композитор. От висотата на моята възраст, аз разбирам Хайдн, но си представям и как е реагирал Бетховен на отношението на Хайдн към тези триа, които не слизат от концертния подиум до днес. Ще посоча пример как Бетховен в зрелите си години цени това Триото №3.\nДруго изключително велико произведение от младежките му години е Клавирната соната оп. 2 №2. Тази соната е била писана непосредствено след триото оп. 1 и духът на Бетховен още е бил в небесата. В късния период на своето творчество Брамс черпи вдъхновение от тази соната, композирайки по нейно подобие бавната част на Сонатата си за виолончело оп. 99, частта с пицикатите. Създаденото от младежа бива така претворено от възрастния вече Брамс, че той го превръща в жемчужин, казано на съветски език.\nИнтересни, но не на същата висота са двете Сонати за Виолончело и пиано на Бетховен оп. 5. Той ще продължи да експериментира с този камерен състав във всичките периоди на живота си.\nДруго велико произведение от младежките години на Бетховен е третото Струнно трио от оп. 9. То е подобно на това от оп. 1 №3, но изразните средства тук са по-скромни - вместо полифоничното по природа пиано има виола. Бетховен вече е готов да напише струнен квартет.\nДруга велика Соната за пиано е оп. 10 №3. Бавната й част предвещава красивите бавни части на следващите му клавирни сонати, дори на „Хамерклавир” -а.\nИзключително силно произведение на Бетховен са неговите първи три Сонати за Цигулка и пиано оп. 12, особено Третата, която аз наричам „Малката Кройцерова” соната. Почти всички големи артистии изпълняват интеграл с десетте сонати на Бетховен, но класика в това изпълнение остават Ойстрах и Лев Оборин.\nДруго велико произведение на Бетховен от този период е Сонатата оп. 25, наречена „Пролетна”. Тя е четиричастна, със Скерцо, много велико произведение.\nВелики са и още две Сонати за пиано от този период, тези под № 2 и №3 от оп. 30. Пърата е наречена „Речитативна”, а втората завършва с указание финалът да се свири огнено /кон фуоко/.\nВ известна степен подценявам доста популярните клавирни Сонати квази фантазии, между които е и „Лунната”.\nНепосредствено след сонатите от оп. 30 Бетховен пише три Сонати за цигулка и пиано, които издава с оп. 31. Втората от тях е една от най-сериозните цигулкови сонати и тя е оказала своето влияние върху сонатите на Брамс.\nДруги интересни произведения от младежките години на Бетховен са Вариациите за пиано „Ероика” оп. 35 със заключителната фуга, Втората му симфония оп. 36, доста по-намръщена и тържествена в сравнение с Първата, Третият му концерт за пиано, копие на Моцартовия в до минор №24, един Романс за цигулка с оркестър, който е генералната репетиция на Бетховен преди да напише знамения си цигулков Кончерт.\nМладежкият период на Бетховен завършва с едно грандиозно произведение в камерния жанр, неговата Кройцерова соната. Първата част на тази Соната, подобно на Първата част от Третата му симфония става за автопортрет на Бетховен, нарисуван със звуци. Как не се строшава нежната цигулка, когато звучи това могъщо произведение!\nБетховен е на прага на Христовата възраст. Познанията му, уменията му да превъплъщава в музика идеите си са безгранични. Идеи той вече не приема, има си достатъчно свои, а за реализирането им трябва много време. В музиката се проявява нова тенденция, изтича времето на класициза и идва времето на роомантизма. Тази промяна е доловена и от Моцарт, който в своите Симфонии № 25 и 40, в Концерта си в ре минор, където втората част той нарича „Романца” и в др. произведения той ползва романтични изразни средства. Моцарт не е вече измежду живите от 12 години, но изкуството е вечно - заветът му към следващите музиканти е ясен. Пътят за романтизма ще прокара Бетховен!\nВторият творчески период на Бетховен е характеран с доста творби в различни жанрове, но пък какви творби! Той е достигнал нов в творческите си сили. Повлиян от Моцартовата Симфония №39 и от събититята в Европа, когато Наполеон тиранизира целия континент, Бетховен създава Третата си симфония оп. 55, една от двете си най-велики творби в този жанр. Тя е програмна, но това не намалява стойността й. Тази симфония е една от най-великите творения в този жанр.\nВ областта на клавирната соната Бетховен създава най-великата си до момента соната, Сонатата оп 57, наречена „Апасионата”. Всички големи пианисти имат в реперотара си тази соната. Тя завършва един процес на развитие на клавирната соната при Бетховен, който той ще продължи чак в последния се творчески етап, но със съвсем различен тип сонати като строеж и изразни средства.\nТворческата вълна така е понесла във висините Бетховен, че той просто не може да слезе на земята. Следващато му произведение е най-хубавият му Клавирен концерт оп. 58. Втората му част е повлияна от музиката на Бах и се сравнява с извеждането на Евридика от царството на мъртъвците. Много велико произведение.\nПо това време руският посланик Разумовски, който е любител музикант и свири на цигулка, носи на Бетховен от Русия ноти и текстове на руски народни песни. Бетховен ги харесва и написва три много велики струнни квартета оп 59, известни като квартетите „Разумовски”. И трите са страхотни, първият ми е любим. Руски теми, разработени от германец, руска музика, преведена на немски.\nДруго велико произведение от този период е и Концертът за цигулка оп. 61. Той е в ре мажор, но в него има ре диез, има квинтоли, оркестрвовата партия е много развита, тимпанът се ползва както в симфониите. Концерът е един от най-великите цигулкови и по негов образец Бамс създава своя.\nВ този период Бетховен създава друга своя велика камерна творба, Сонатата за виолончело и пиано оп. 69. Тя е съчетание от красота и мъдрост.\nПрез този период Бетховен пише една друга велика творба, Вариациите в до минор за пиано, на които не дава опус. Темата е кратка, но съдържа много мощ. Глен Гулд е най-добрият изпълнител на това произведение. Такава тема, още по-кратка, само от четири тона прилага по-късно Брамс в знаменитата си Пасакалия от последната му симфония. Как великите хора са се учили един от друг!\nЩе спомена и други велики произведения от този пирод на Бетховен, но те не влизат в раздела ми „Любими”:\nПетата и Шестата симфонии, като в Шестата влиянието на Симфония №104 на Хайдн е очевидно. Тогава са написани също така операта му Фиделио оп. 72, Императорският концецерт за пиано оп. 73, Струнният квартет „На арфите” с оп. 74 и др. неща – две Клавирни триа, Шест песни за глас и пиано.\nБетховен е на 40 години. Глухотата му става пълна, заради нея и личния му живот е на никъде. Той не може да изпълнява творбите си, не може да дирижира, не може да общува с хората, необходими са разговорни тетрадки. Да си музикант и да не можеш да чуваш, а да разчиташ само на вътрешния си слух сигурно е нещо ужасно. Бетховен навлиза в години на криза. Това се отраздява и на творчеството му в значителна степен. Твнорбите, които създава през този период, продължаващ около 5 години, отстъпват на тези от предишния му период. Той обаче експериментира – пише една Фантазия за пиано, хор и оркестър, като идеята от ней прилага после при Деветата си симфония в последната й част. Пише музика към пиеси, Оратория, меса, песни, издава някои по-рано написани произведеня. Случва се обаче нещо странно в този период, както и във втория му, което пропуснах да отбележа. Когато Бетховен създава Третата си симфония, Сонатата Апасионата и др. велики творби, той пише един Троен концерт за пиано, цигулка и виолончело, който има естраден характер. Почивал си е вероятно, както Брамс с писането на Вторатта си Симфония след завършването на Първата. Сега в периода, когато той изживява дълбока криза, бива създадено едно от най-великите му произведения, Седмата му симфония. Тя е толкова велика, че дори Вагнер, който се счита за по-велик и от Бетховен пише добри думи за нея. Напомням за скръбното Анданате от нея. Само тази Симфония на Бетховен може да се мери с Третата му. Едната е зрелостта, другата – младостта.\nОще едно велико произведение пише Бетховен в хози период, Струнния квартет „Сериозо”. Той е вдъхновен от разочарованието, че Тереза Малфати отказва да сключи брак с него. Винаги, когато големите композитори са във върхова форма или искат да изразят душевните си проблеми, те се обръщат към струнния квартет - камерният състав, предаващ безпогрешно всички превъплъщения на човешката душа.\nВремето на кризата при Бетховен привършва. Той бива обзет от нов творчески подем и следващите произведения ще твори за бъдните поколения, защото произведенията му стават толкова велики и сложни, че не могат да бъдат разбирани от съвременниците му – умът му вселена, този израз е на ромен Ролан – няма друг като него по това време. Най-трудната музика обаче, сътворена от Бетхове са неговите Последни квартети.\nОт кризатаа Бетховен излиза променен, започва неговият късен, последе период, който е много характерен и веднага се разпознава произведението, което звучи към този период ли принадлежи. Той е характерен с по-широкото прилагане на полифонията в творбите му, като пише и изцяло полифонични творби или части от произведения, клавирното звучене съчетава едновременно ниския и високия регистър на пианото. Пианото, съпътствало Бетховен през целия му живот остава на по-заден план в тгворчеството, но пък първите инструменти във фокуса на вниманието стават струнните.\nВ този период Бетховен пише последната си Соната за цигулка и пиано оп. 96, в която се вижда как той се е променил за времето от Кройцеровата до тази. Страхотна соната, Соната –сбогуване я наричам аз и ми допада повече от Кройцеровата като философия.. Изключително отправени към бъдещето са неговите две Сонати за виолончело и пиано оп. 102, във втората от която има фуга. Идеята е взета от Брамс и приложена в неговата Първа соната за виолончело, където има тема от Изкуството на фугата и още по-сложна полифония,с гласове, разпределени между челото и пианото.\nГениалното си Трио оп. 1 №3 Бетховен преработва за струнен квинтет без да промени нищо в него и го издава под оп. 104.\nНа клавира Бетховен почти казва „Сбогом”, но с какви произведения!\nПървото от тях е сонатата оп. 101. Тя е експериментална и отваря пътя за следващите четири. След нея идва голямата Соната оп. 106, наречена „Хамерклавир”. Бетховен подчертава, че тази соната трябва да се изпълнява от пиано с чукчета, не от клавесин. Тя е една от най-трудните в техническо отношение сонати, но и да се запомни. В нея има част Фуга, но тази фуга не е като при Бах, тя е фуга, която ще прилагат бъдещите композитори. Цитирам само Лист в неговата Соната в си минор. Фугата е много сложна и е далеч от традицията.\nСледват нови три Сонати за пиано с опуси 109, 110 и 111. Те са така различни, както последните три симфонии на Моцарт. В оп. 109 има вариации, които са такова съвършенство, че след слушането им те не те напускат. В оп. 110 има една скръбна ария в два варианта и фуга с права и обратна тема. Оп. 111 се състои от две части, но тя е толкова велика, че с нея ще завърша писанието си. Тази соната е единственото музикално произведение, което считам за най-велико и същевременно ми е любимо. Обикновено харесвам произведения, в които откривам\nчаст от себе си, не е задължително да са най-великите. Такива произведения наричам писани за мен. А те са писани за мен толкова, колкото за мен са били строени хилядите км, римски пътища, по които съм се движел из планините.\nСледващото велико произведениее от този период е Миса солемнис оп. 123. Бетховен работи 4 години над нея. Тази меса показва, че Бетховен не е теолог. Давам пример с частта Агнус деи от Високата меса на Бах. Там душата отлита, защото това е част от прераждането. Частта е съвсем кратка. При Бетховен душата не иска да отлети, частта е доста дълга и драматична.\nДруго велико произведение от този период, и то отправено към бъдещето е Деветата му симфония. Първата част на тази симфония е най-значителна, Четвъртата част е с форма на кантата. Въвеждането на хор към симфонията вече е факт, но той не се приема от всички композитори. И аз не съм съвсем съгласен с тази форма.\nБетховен приключи с пианото, но как, приключи и със симфонията. Проблемите от последните години на живота му с племенника му Карл, които той не може да реши, защото колкото и оправен да е в музиката, в живота, като човек на изкуството не е и те го отвеждат до гроба. Тези преживявания намират израз в създаването на камерни произведения, неговите последни квартети, които са връх на мъдростта и красотата в този жанр. Те са обаче най-сложната музика, която Бетховен пише. Квартетите не са оценени във Виена, нещо повече, хората мислят Бетховен за луд Те обаче са оценени първоначално във Франция Французите са едни от най-добрите и ревностни интерпретатори на Бетховен.\nПървият от тази серия квартети е издаден под оп. 127. Той е в тоналността ми бемол мажор. Звученето напомня звученето на Третата му симфония.\nЩе се отклоня от темата и ще напиша нещо лично. Както има инструменти с естествена настройка, напр. S кларинет или В кларинет – това означава, че на първия настройката е в ми бемол мажор, а на втория в си бемол мажор, такава настройка притежават и някои хора. Аз си знам своята – ми бемол мажор и когато звучи произведение в тази тоналност съм особено възприемчив към него, напрегнат и го възприемам с повишена чувствителност. Затово този квартет на Бетховен харесвам особено. Първата му част е нещо много велико.\nСледващият му Квартет оп. 130 има партитен характер, състои се от части. В него има една прекрасна част Каватина.\nВ Квартета оп. 131 има поука от квартета на Моцарт К464. Бетховен сега, когато пише този квартет е два пъти по-възрастен от Моцарт, но великите майстори се учат един от друг.\nКвартетът оп. 132 е писан след прекарано тежко золяване и в него една част е озаглавена „Благодарствена песен на оздравяващия” . Самият Бетховен казва, че този квартет е труден и трябва да се слуша по-често.\nЗа финал на Квартета оп. 130 Бетховен пише първоначално една адски трудна фуга, която заменя с по-кратка част, а фугата издава отделно под оп. 133. Тази фуга подобно на фугата от Хамерклавира е отправена към бъдещето. Темата с децимите внася огромно напрежение, то се подсилва от многогласното й провеждане.\nИдва времето и за последния квартет на Бетховен оп. 135, последната му творба въобще. След завършването на неговите две първи части огънят, подържал вдъхновението му за предишните квартети вече е прегорял. Последните две части са по-кратки и не отговарят на първоначалния замисъл.\nТова е последното произведение на Бетховен. След него той издава още две, но те са писани по-рано.\nСега – няколко заключителни мисли.\nЗа този велик музикант Брамс казва: Титан, чиито стъпки непрестанно чуваме зад себе си. Симфониите на Шуберт са повлияни силно от Бетховен. Първият свой клавилен концерт Брамс замисля след като слуша Деветата симфония на Бетховен. Бетховен е клсик и романтик едновременно, но влиянието му върху развитието на музиката е огромно. Колко композитори след него пищат симфоонии с участието на хор в тях. Не само върху музиката след него е оказал влияние Бетховен, той присъства в душите, в живота на много хора. Аз съм един от тях. Гедерманските ми приятели ме наричаха Beethovenkenner и аз приемах това сериозно.\nСега ще изкажа едно мнение, което не знам дали ако някой, прочел постинга ми ще сподели с мен, но за Бетхован аз съм убеден, че е така. Убеден съм, че така би трябвало да бъде с всички изявени творци, напредвайки по творческия си път.\nВ младостта си Бетховен приема гениалността си безрезервно, която дава отпечатък на доста негови творби, започвайки от оп. 1. В следващия период той вече е не само гениален, но и много умен, като разума му вече се издига наравно с гениалното у него. В последния си етап от живота той не разчита на гениалността си, а на разума си, наподобяващ вселена, но такава става и душата му. Като доказателство посочвам последните му квартети. Точно това преминаване от гениалното към неговия разум аз ценя най.много у този творец. Гениален човек не може да напише тези три Сонати оп. 109, 110 и 111, а само безкрайно умен. Мисля, че това е правилния път на надарената от Господа с талант личност. Брамс следва друг път на развитие – от голямото към малкото, което насища с огромно съдържание.\nМузиката на Бетховен е навлязла в живота ни, защото тя е космическа. Едни откриват себе си в неговите по-леки произведения като Тангото на Елиза, Лунната соната, други харесват симфониите му и най-вече Деветата, много хора обичат клавирните му сонати. Аз също обичам тези неща, но най-много от всичките му творби ми допада камерната му музика. Колкото по-велик е композитора, толкова по-добра камерна музика пише той.\nЩе отбележа за край на писанието ми, че освен тези 138 произведения на Бетховен, които имат опуси, той е написал още 170, които са без опус. Някои от тези проиизведения са незадъвршени. Те не са така значими както тезди в списъка с опусите, но напомням за Вариаците в до минор от 1807 г, които споменах в писанието си. За тях може да се каже само едно – гениални!\nЩе кажа още нещо, макар и да се повторя. Неговата музика помага да бъде разбрана музиката на другите ткомпозитори – на тези преди и след него. Той твори в много важно за музиката време, когато се заражда романтизма. Красивата мелодия, за която говори Татко Хайдн вече не е най-важното нещо. Успоредно с нея романтиците наблягат и на хармонията в музиката.\nТова писание е доста сложно. Засегнах най-важните произведения на Бетховен, писани в различни етапи от живота му. Който е в състояние да разбере камерните му творби от последния му етап, ще ме разбере.\nА сега ще приложа линкове на две произведения – първото ще бъде любимото ми негово произведение – Клавирната соната оп. 111, макар да съм запознат с почти всичките му. Второто е за специалисти, които могат да слушат полифония и то изпълнена от струнни инструменти – това ще бъде Фугата оп 133 за струнен квартет, в която се провежда темата с децимите. Нещо изключително трудно и за музикантите от сектора „Клавир”\nОще две думи за Сонатата оп. 111, както обещах по-горе.\nТя се състои от две части. Първата е равносметка на живота на човека във всичките му аспекти – героизъм, борба, поражения. Втората част е тема с вариации на една божествена тема. Тя ми напомня за богослужение в църква с високо кубе, където са изобразени светии, а под тях от прозорчетата навлиза светлина. И там някъде, около прозорчетата кръжи Светият Дух…\nРеших да прибавя линк и на Третата част от Струнния му квартет оп. 132, наречена "Благодарствена песен на оздравяващия".\nТя дава отговор на въпроса неверник ли е Бетховен, както твърдят съветските музиколози. Хоралите се ползват по време на богослужение от евангелистите. По-късно те навлизат в светските произведения. Хоралното провеждане на темата обаче в квартетта, божественото песнопеене, пеещите птички, това е картина от рая, на където Бетховен вече се е запътил. Остава му да напише фугата, която приложих във втория линк, най-сложната му творба от всичките, според мен, фуга на три теми за струнен квартет.\nСъвсем съзнателно приложих линкове с такава сложна музика от Бетховен. Искам да покажа, че пътят него е много продължителен и труден. Аз вървях към него повече от 40 години. Запознаването ми с него ми помогна много в музиката.\nТова съм аз, авторът на писанието. Изобразил съм се импресионистично, както прави Дебюси, защото вече не съм много-много за показване. Когато съм на планина за дълго оставам сам и често се замислям за музиката. Тук ми идват идеите да пиша не само за планината, но и за нея. Те вървят ръка за ръка, а аз - неотлъчно с тях. Предлагам обаче един бонус:\nКойто познава всички произведения на Бетховен, които съм упоменал и положи успешно изпит върху тях, ще го взема един ден със себе си на планина. Ако такава се окаже жена - искам допълнително трима поръчители преди тя да се яви при мен на интервю.\nЗАЩО НАВОДНЕНИЯТА В БЪЛГАРИЯ ЗАЧЕСТЯВАТ?\n1. precoria - Пътищата по които ни водиш към Бе...\nПътищата по които ни водиш към Бетховен са приятни , точни и част от тях -нови.Макар че, някои разделят живота му на три периода:до 1802, до1816 и до1827, но това няма значение.Всяка история е условна.\nИ на мен любима ми е Ероика,която завинаги разчупва класическия модел и първоначално посветена на Наполеон.Седма също-със своята бавна и първа част-тържеството на властта.Също Апасионатата, Императорския концерт-имам постинг с бавнота част.Заслужава внимание и операта "Фиделио", с контратенорите,мисля, че и Веселина Кацарова се пробва с някоя ария.Концерта за цигулка и той е прекрасен.Интересно че не харесваш появявонето на човешкия глас в 9-та .За мен е много революционно за времето си и се слуша.\nПо принцип сонатите и квартетната музика са нещо много.Ти си много навътре в квартетите му и съм щастлива че прочетох този постинг и разбрах за оп.111 и оп.133...Неземна музика...Съвършенство, върхове на човешкия дух...\n2. planinitenabulgaria - Аз описах Бетховен както го разбирам аз.\nСторих това съвсем накратко, но искам да посоча на обичащите музиката пътя към него, творческите му етапи, творбите, които са непреходни. Така търсещите в музиката ще могат да се замислят за корените на изкуството му, за влиянието му върху следващото поколение музиканти, за новото направление в този тип изкуство, романтиката. По-напредналите пък ще си обяснят сложните взаимотношения между Бетховен и Хайдн.\nБетховен е много важна личност в музиката. Познаването на музиката му помага на творческите слушатели да открият връзките й с творците преди него и тези след него, та чак до 20-и век: Шуберт, Шуман, Брамс, Шостакович и др. За музикантите пък би било особено интересно да открият колко теми има във фугата оп. 133, на колко гласа е тя. Тя не отстъпва по сложност на тази от финала на Симфония "Юпитер" на Моцарт, но слушането й изисква огромно напрежение, докато от сложната фуга на Моцарт струи слънчева светлина.\n4. planinitenabulgaria - Аз съвсем съзнателно поместих в линк\nтова произведение на Бетховен. Той е познат от повечето хора, обичащи в различна степен музиката от малко негови произведения. Посочих, че значението на този велик човек се представяше непълно или се изопачаваше, същото важеше и при разглеждането на произведенията му. Малко хора познават камерната му музика, малцина могат да слушат и да разбират струнен квартет. Инструментът на Бах да изобразява превъплъщенията на човешката душа е органът, на класиците обаче е струнният квартет. В момент, когато Бетховен е в положенито, когато Бах пише хорала "В дълбока скъб, викам аз към Теб!", Бетховен за тази цел ползва камерния състав струнен квартет. Един от тези квартети, оп. 132 е за Бетховен точно както споменатия хорал за Бах.\nPS и моля те... махни линка с банана, защото разваляш хармонията с него, а аз ще си махна пост скриптума.\n6. planinitenabulgaria - На Wonder:\nДоволен съм, че Те размислих за този титан с моето писание. Аз описах моя Бетховен. Всеки обичащ музиката носи в сърцето си част от музиката му и тя остава там докато е жив. Ти наблягаш на романтичната му страна. Когато бях малък - под 50 - и аз поставях Петата му симфония над Апасионатата, Петият концерт над Четвъртия. Когато проумях произведенията му след оп. 100 мисля, че вече го упознах. Аз исках с този постинг да опиша пътя в живота му като творец, защото подобен път могат да извървят и други творци, не е задължително да са музиканти. Той върви от гениалното към човешкото и точно затова го уважавам най-много. Някога ще напиша постинг за тези два типа музиканти.\nБетховен е човек като нас, какъвто е и един от любимците ми, Татко Хайдн. Пътят към него обаче е труден. Трудно е и за следовниците му, затова те не са много - Шуберт, Шуман, особено Брамс.\nНе считам, че политизирах постинга си. Бетховен и Хендел са музикантите, които КГБ представя за неверници и от тази погрешна основа обяснява творбите им. Тези лъжеучения могат да се чуят при разсъжденията на честни музиканти, обучавани по съветските учебници.\nОсвен такива титани като Бетховен има и друг тип композитори. Един от тях носи светлината и красотата на Вселената и колкото и човек да се стреми да го разбере, разбира че Той още повече му е "избягал". На друг един музиката е Божие слово, отправено към хората, които го разбират. Свеждаш глава, слушаш, пред очите ти минават библейските картини. Друг един е най-обаятелната личност в музиката въобще. Слушаш ли го, понася те на крилете си. Има и един такъв, който е взел в творчеството си всичко най-добро от предците си. А за тези, които са поети - те знаят, че има и един поет на пианото.\nПоздрав от него. Един поет отплува с лодка...\n7. wonder - Знам, знам. . . поетът на пианото е ...\nЗнам, знам... поетът на пианото е Шопен. ;)))\n8. gimi - Благодаря!\nБлагодаря за прочувствения анализ! Не съм музикант по образование, а любител на музиката по душа. Интуитивно съм открил моите любими творби на Бетовен. Но вашия анализ ми отвори очите за по-задълбоченото познание. Аз самият бях впечатлен от пиано сонатата 32, когато я чух в незабравимата серия на Баренбойм по Mezzo.