Моят Радой - Издателство Милениум\nКазвам "моят Радой", защото той ми беше и баща, и учител, и настойник, и приятел, и колега, и преди всичко – съдник на моята поезия и на моето гражданско поведение цели 46 години.\nРадой го няма вече, а ми изглеждаше безсмъртен. Вечно болен, откакто го помня. Хипохондрик. Имаше всички възможни болести накуп, а всъщност беше здрав и пълен с енергия. Никакъв алкохол. Никога не съм го виждал да изпие дори една бира. Никакви цигари. И все ми се караше, когато пушех. И вечно влюбен. Така се стече животътму, че съвсем рано се разведе и двете му момчета останаха на отглеждане при него. Когато почина майка му, всичките грижи се прехвърлиха върху него. Чудех се кога пише, кога намира време да излиза, да се среща непрекъснато с хора и апартаментът му да е пълен с гости.\nБеше влюбен и в братовчедка ми Росица Николова. Тогава – изгряваща певица. Обичаше платонично, опияняваше се от това. Правеше чисто мъжки жестове и това му доставяше радост. Беше средновековен благородник, рицар, дон кихот. С дулцинеите си – измислени от самия него. Запозна Росица с Милчо Левиев и беше горд и щастлив, когато те се ожениха. И страдаше искрено, когато се разделиха.\nЗа легендарната италианка Лаура – голямата, неосъществена любов на Радой – знаят всички. История сякаш между Данте и Беатриче. Беше романтик, сантиментален, инфантилен. Да не повярваш, когато закачаше в трамваите и по улиците всяка втора жена с крилатата си фраза:\nВ последните години от живота си Радой ми разказваше за едно момиче. Не спомена името му. Дори ми искаше съвет. Дали е редно да поощрява илюзиите му, любовта му, когато то е само на осемнайсет години, а той вече на седемдесет и пет. Много по-голям от баща му. Дали това не е противоестествено. Макар, че той се чувства стопроцентов мъж.\nНедялко Йорданов гостува на предаването "Тази сутрин" по BTV, за да разкаже истински и любими случки с Радой Ралин:\nЛюбов по време на социализъм Недялко Йорданов\nСцената е моят дом Недялко Йорданов


Бърза Wordpress Тема - ITNEWS.bg\nНяма коментари за Бърза WordPress Тема\nВсеизвестен факт е, че Worpdess не е никак лека платфомра и изисква сървърен ресурс, особено ако сайтът Ви е по-посещаван. Ето защо е много важно темата, която ползвате да бъде максимално лека, за да не натоварва сървъра Ви.\nДнес ще представя една тема, която разглеждам от няколко месеца, и спрямо моито виждания е една от най-леките които съм виждал.\nСтава въпрос за Suki Pro – богата на функционалности и зарежда за под 500 мили секунди, без излишни заявки към сървъра Ви. Платената тема е 59 долара на година, но има и безплатна версия с всичко необходимо за един стартиращ блог, а след време при нужда от допълнителни функционалности да преминете към платената версия, ако темата Ви допадне.\nФункционалността на темата позволява да направите абсолютно уникален сайт – може да зададете широчината на всеки елемент, да промените разстоянията между различните елементи, което е възможно при много малко теми. Header-а на сайта има drag&drop и може да поставите различни елементи, които ще направят визията на Вашия сайт изцяло по Ваш вкус.\nНо колкото и да обяснявам за темата, най-добре е сами да я изпробвате, особено като вземем предвид, че има и безплатна версия и това не би Ви коствало нищо.\nОчаквам Вашите коментари и мнения за темата, както и предложения за други леки теми.\nПубликувано в Уеб Сайт и Хостинг • Няма коментари за Бърза WordPress Тема\nшаси DEFENDER PRO Mid-Tower »\n« Какъв Телевизор да си Купя през 2021 LCD, LED, HD или UltraHD – Как да си Купите най-Добрия Телевизор?


24.03.2011 ФРЕНСКИЯТ ПОСЛАНИК ПОСЕТИ АЕЦ “КОЗЛОДУЙ”\nНа 23 март 2011 г. посланикът на Република Франция в България Негово Превъзходителство Филип Отие посети АЕЦ “Козлодуй”. Той бе придружен от Жерар Коне – регионален ядрен съветник за Централна и Източна Европа, Филип Бравар – икономически съветник, Веселин Шиков – търговски аташе, отговарящ за енергетиката, и Жереми Паскал – сътрудник на Жерар Коне.\nВ Информационния център на атомната централа гостите се срещнаха с изпълнителния директор на Дружеството Костадин Димитров и с представители на ръководния екип на централата. Костадин Димитров запозна делегацията с актуалното състояние и с плановете за бъдещото развитие на АЕЦ “Козлодуй”.\nПо време на визитата си френският посланик и придружаващите го лица посетиха командна и машинна зала на 440-мегаватовия втори блок и на 1000-мегаватовия пети блок, както и Хранилището за сухо съхранение на отработено ядрено гориво.


Пожарната на крак! Огънят в кинозалата е локализиран - TargovishteBG.com\nПожарната на крак! Огънят в кинозалата е локализиран\nДнес в 14,50 часа на тел. 112 в оперативната дежурна част на РД ПБЗН-Търговище е получен сигнал за възникнал пожар в кинозала, намираща се в централната част на гр. Търговище – в сградата на читалището.\nВеднага на мястото на инцидента е изпратен екип от трима служители на РС ПБЗН-Търговище с един пожарен автомобил. Благодарение на бързите им професионални действия за около 15 мин. пожарът е бил локализиран, съобщиха от полицията.\nНяма пострадали хора – по време на възникване на инцидента в кинозалата не е имало зрители, а намиращите се в прилежащото кафене граждани своевременно са били евакуирани. До пристигане на пожарникарите служители на кинозалата са предприели първоначални гасителни действия с пожарогасители.\nПо предварителна информация огънят е унищожил работещ към възникване на инцидента колонен климатик, част от сцената, кинооборудване, завеси, дървена ламперия, опушени са стени и тавани. Причините за възникване на пожара предстои да бъдат изяснявани. Служители на РСПБЗН-Търговище и към момента са на мястото на инцидента и извършват действия по окончателното му ликвидиране.\nНовината е тагната с: пожар търговище читалище рдпзн-търговище кинозала


управление на имиджа онлайн Archives - Управление на сайтове, Интернет маркетинг, SEO\nКаква е тайната на добрата онлайн репутация? Ексклузивно от Момчил Марчев\nноември 23, 2014 /0 Comments/in ВИП гости, Интервюта, Онлайн Репутация /by Нина Керемедчиева\nИнтервю със специалистът по онлайн имидж и корпоративна онлайн репутация Момчил Марчев. Създател на Създател на О Ди Ес – фирма за дигитален интегриран маркетинг и PR – www.ods.bg\nЗрасти Момчи, как я караш, има ли тяга, нерва, упование?\nДокато дишаме, ще чоплим интересни неща, ще иновираме, ще образоваме, ще помагаме.\nОнлайн репутацията, как е с тролосилите, как е с кратките и динамичните схватки?\nАми троловете като количествен арсенал, безумни и необуздани свърши, то това е като драскачите журналисти, рано или късно, полета на кариерата им свършва и/или „чупят“ перото от натоварване/натягане. Да разкрачиш перцето на писалката, двете части и струята да стане силна и да омаца:), сещащ се нали? Интензивният политически живот последната година катализира и процеса на прочистване на самозваните изпълнители на услугата ORM – Online Reputation Management.\nВече елфите си имат ментори, минават обучение от журналисти – водещи медийни кадри, политолози, социолози и т.н. Изграждаме в тях и меки умения за твърди резултати 🙂 24/7, натоварването е жестоко. Ако PR-ите 1.0 работеха за медиен комфорт в медии, то ние работим в необятната среда WEB2.0 няма как, тегаво е, но пък интересно, точно защото е необятно, непредвидимо, мистично:).\nА SEO 2.0?\nДа, има и такова нещо, Пингвина излови SEO-тата, макар, че те като риби гледаха дълго време да се изплъзват и да симулират релевантни линкове, на „точните“ места, с „чук и гек“ похвати. WEB 2.0 scrapebox коментари, спамърски гест блогинг, WEB 2.0 блог мрежи, явно WEB 2.0 не е това, трябва по демократично и натуралистично:) Трудно е да симулираш паралелна реалност за Гугъл, няма как да има твоя среда WEB 2.0.\nНякак пишеш като Сойка Присмехулка, нали и ти си от SEO отбора?\nДа, така е, минах от там, но за мене SEO винаги е бил инструментариум за правене на интегриран маркетинг или качествен електронен PR, просто съумях да надградя навреме. Това е като диги светоусешане, останалото може да кажат клиентите.\nЕ те клиентите за репутация са едни разговорливииии:)\nОхххх, болната тема балканджийска, всеки тук е безсмъртен и не „сака“ превантивна репутация. „Оти“, то толкова ни е отношението и към здравето, „него нема да го лепне“.\nБулгериън тупан техно – симфония в SERP подредба на щрауса заровил глава в пясъка:)\nСтана доста какафонично, дай малко по-подредено 🙂\nАми ето –http://www.slideshare.net/willfleiss/seo-web-20-era-johns-hopkins-university-presentation\nSEO Web 2.0 Era – Johns Hopkins University – мисля да е добре, тежко, правдоподобно:)\nАми PR 2.0 къде е?\nАми ако SEO сега се класира в WEB 2.0, то PR 2.0 е от 2009-та понятие, наложено, което направи голямата чистка и в България на пистата на PR агенциите.\nАнотацията на тази книга от тогава е красноречива – http://www.helikon.bg/books/96/-pr-2.0_148220.html#book_info\nСега, 2014-2015 ще ни преброи живота и дигитата, усеща се умората и повтаряемостта на заучени действия – няма да остане незабелязано от клиентите 🙂\nДай нещо по оптимистично!\nАми в стил Дани де Вито ли?\nНееее, сещам се какво ще кажешшш:)\nНека останат най-добрите, които имат идеи, пък дори и част от тях да са тези, които обичат „парите на другите“, пазарна икономика е.\nhttps://ninacrew.com/wp-content/uploads/2014/11/10799744_10203437602400873_1994551140_n.jpg 540 960 Нина Керемедчиева http://ninacrew.com/wp-content/uploads/2014/05/ninacrew-logo-top-200x400.png Нина Керемедчиева2014-11-23 20:06:592015-12-27 09:39:54Каква е тайната на добрата онлайн репутация? Ексклузивно от Момчил Марчев


Блогът на Даниел Авдала - публицистика, поезия и музика :: Спомените на "стария групар" X. Приключения на "черния к...\n05.02.2012 19:35 - Спомените на "стария групар" X. Приключения на "черния континент". Педагогът се завръща.\nПрочетен: 4628 Коментари: 7\tГласове:\nПоследна промяна: 13.02.2012 10:27\nСпомените на "стария групар".\nX-та глава: Приключения на „черния континент”. Педагогът се завръща.\nНа 4-ти ноември, 2000-та година, заминах за шест седмици за Южна Африка по покана моя добър приятел Владимир Карамански (по професия – строителен инженер и музикант), по прякор „Диката” (така го наричаха още в пети клас). При тръгване от Хамбург температурата бе 5 градуса. След приземяването в Лондон разбрах, че там бе 6 градуса. Полетът за Кейптаун (където живееше Владо) бе късно вечерта. Летяхме с огромен джъмбо цяла нощ. Пристигнахме сутринта, около 9 ч. Аз бях навлечен с поло, кожено яке и шал. Като слязохме от самолета, видях че посрещачите бяха облечени с фанелки и къси панталонки. На летището ме чакаха Владо и жена му с детето им. Като ме видяха така навлечен, се захилиха и ме снимаха с видеокамерата. На мен ми стана неудобно и в суматохата успях да сваля якето и шала. Те живееха в къща на един етаж с няколко стаи и трапезария. Настаниха ме в малка пристройка със стаичка и баня до къщата. Имаха и градинка с малък басейн. Намерих условията за идеални, само нощем, като спях в къщичката, ми ставаше студено и се навличах с пуловери и вълнена жилетка, но през деня започнах да се аклиматизирам и да се обличам само с фанелка и риза отгоре. По това време на годината температурата в Кейптаун бе около 25 градуса. Владо се занимаваше с продажба и поправка на мобилни телефони, по онова време това бе добър бизнес за Южна Африка (големите фирми още не бяха нахлули в този бранш). Имаше магазин с трима работници в центъра на града. Той правеше същия бизнес и в Уиндхуук, където бе наел под наем стара къща, която използваше и за склад. В столицата на Намибия той държеше още два магазина, а бе отворил и малко павилионче в селище край океана. Бизнесът в Уиндхуук се ръководеше от него, а докато беше в Кейптаун, от негов партньор, Макс (от холандско-италиански произход), който живееше в Уиндхуук. Поради тази му заетост там, на Владо се налагаше да пътува по един път в месеца до Намибия и да отсяда за около седмица в наетата от него къща. През първата седмица, прекарана в Кейптаун се запознах със съседите му – Лесли, капитан в полицията (много обичаше чашката) и Чарлз (работеше като директор на централната отводнителна фекалийна инсталация в града), наричаха го на майтап „босът на изпражненията”. Лесли имаше огромен плосък телевизор (по това време в Европа тези телевизори не бяха много разпространени и струваха доста пари), мощен усилвател с големи тонколони и ДВД-плеър. Той се гордееше с тях и често ни канеше да гледаме различни рок концерти на известни групи. По онова време, за нас – европейците, това си беше нещо изключително (аз имах подобно хоби, но телевизорът ми не бе толко грамаден и плосък, притежавах усилвател, колони и ДВД, както и доста филмирани концерти на рок групи). Лесли (бе от холандско-английски произход) ни покани няколко пъти да гледаме концерта на „Ийгълс” от 1994-та и концерта на „Би Джийс” от 1998-ма, които аз харесах и впоследствие купих в Хамбург. Чарлз (от холандско-италиански произход) също ни покани няколко пъти на кафе или на барбекю, при което се изпиваше голямо количество алкохол, ние с Владо свирехме на китари и пеехме, както в ученическите години, а всички останали (съседи, близки и роднини – около 15 души общо) пееха в хор на припевите. Владо пиеше, още сутрин при започване на работа (беше му напрегнато, особено когато имаше да поправя някакви телефони в гаранция или да получава доставки на нови телефони, които поръчваше и изписваше от Дубай и други подобни места), той си сипваше уиски и кола отделно (гаражът му бе пълен с кашони уиски и каси кола). До вечерта изпиваше три такива двойки стограмови чаши, а вечерта при Лесли или Чарлз, където обикновено се минаваше на бира, се отрязваше окончателно и заспиваше. От града не бях разгледал много, с изключение на центъра, където бе магазинът му и пристанището, на което отидохме заедно с Чарлз и семейството му. Снимахме доста кадри на видео филм. Аз естествено предпочитах да снимам екзотични пейзажи (обичах залези и природни картини) и улични музиканти, а когато ние свирехме, обикновено друг ни снимаше.\nСлед седмица Владо трябваше да замине за Намибия, да контролира бизнеса си. Взе ме с него и излетяхме за Уиндхуук (преди време бе живял там, като в началото притежаваше сервиз за поправка на телевизори и свиреше в кръчмата на израелеца Зви Горелик, в която се събираха рок музиканти). Като слязохме от самолета ни удари гореща въздушна вълна. Небето бе ясно синьо, грееше силно африканско слънце и напичаше. Асфалтът и бетонът излъчваха топлина. Бе 36 градуса на сянка. Аз се зарадвах, защото обичах жегата и си представих как ще отида на плаж, всъщност това ми бе интимната мисъл почти непрекъснато – как повече да лежа на слънце, да се пека и да плувам. В Кейптаун бе краят на пролетта и още не ставаше за печене, а духаше и силен вятър, при това и двата океана (Индийският и Атлантическият) бяха ледени. Но в Уиндхуук бе идеално за тази цел, само дето нямаше море или океан, но имаше открити басейни и плажове. Пристигнахме в наетата от Владо стара къща (бе запланувал да останем около една седмица) и след два часа се запознахме с приятеля му Дани Бота (холандец, доцент в Университета по икономика и бизнес, имаше си апартамент и в Кейптаун), който му бе и наемодател, както и с партньора му Макс. Владо ми каза, че тази седмица ще бъде доста наситена с партита, барбекюта и приключения и няма да имам много време за почивка и печене. Отговорих му, че ако трябва, ще отида пеша до плажовете в най-голямата жега, но ще ги посетя и ще лежа дълго на слънце. Същото бях правил в Италия, навремето, през 1983-та, когато ходих при вуйчо ми, Костадин Русев (брат на майка), който свиреше на цигулка в оркестъра на Сан Ремо, или по късно, през 1998-ма, в Израел, когато бях на гости в Тел Авив на първия братовчед на баща ми, Даниел Машиях. И на двете места, вместо да разглеждам забележителностите, красотите на природата и архитектурата на старинни сгради, църкви, паметници и музеи, аз се излежавах всеки ден на плажа с часове, като отивах до там пеша, точно по обяд през време на най-жестоката жега. Голям неин любител, винаги обичах да ми е топло - не само нощем (никога не отварям прозореца, докато спя, а парното през зимата е пуснато до последна степен) и да се пека лятото на слънце, както и да плувам на плажа във водата, ако тя е топла. И наистина, още на другия ден запраших пеша към плажа, вървях около час в най-голямия пек (даже и черните намибийци се покриваха на сянка по това време на деня). Лежах на плажа около шест часа, но накрая усетих, че съм изгорял. Аз, който имах пет слънчеви бани по рождение (не съм мургав и окосмен като моя колега Божо) и издържах с часове на слънце, този път не очаквах такова развитие на нещата. Никога не ме бе страх от изгаряне (само веднъж бях изгорял на слънцето в Созопол през 1984-та, когато ходехме всеки ден на скалите при 43 градуса с Божо, Светльо, Пламен, Жени, Ваня, Ники и много други от лудата ни компания по онова време). Да, но Уиндхуук се намираше на високо плато и въпреки, че бе само 36 градуса, слънцето жулеше яко. Станах червен като рак, без да усетя. Прибрах се с такси. Привечер слънцето бе силно и кожата ми щеше да се обели, ако не се пазех на сянка. Но и това не помогна, вече бе късно - на другия ден се обелих и цели три дни не можех да се покажа на слънце, а седях под дърветата на двора, вместо да се разхождам из града и да разглеждам. Нощем ме тресеше и се обличах с пуловери. Владо умря от смях и ме снима, както спях с пуловерите и две одеала при 26 градусова нощна температура.\nНа третия ден вечерта той организира огромно парти в градината. Дойдоха приятелят му Дейв (англичанин, имаше си частен сервиз за поправка на телевизори, сега живее в Манчестър) с черната си приятелка, двама българи (Любо - организираше производство на газирани напитки и партньорът му - също българин), Дани Бота, който бе съсед на Владо, както и партньорът му в телефонния бизнес, Макс. Естествено се стигна до музикални изпълнения на китарата и до изпиване на голямо количество бира. Когато общото настроение се покачи и надмина 90 градуса, приятелката на Дейв предложи да извика приятелката си, която била много секси и красива и поиска да я запознае с мен. Стана ми неудобно, не бях дошъл в Намибия на „лов за жени”, а да се пека, да си почина и да придружа Владо (той също си имаше черна приятелка там). Любо качи в колата мен и приятелката на Дейв и ни закара до въпросната девойка, като взе от къщи. Тя се качи в колата и се запознахме. Беше много хубава мулатка на 23 години, нещо като тип „Уитни Хюстън”. Когато пристигнахме, започнах да опитвам да завържа разговор на различни културни теми с нея . Другият нашенец, който работеше временно с Любо, каза: „Абе какво й говориш за политика и култура, я премини към същинската част на въпроса, тя затова е дошла”. Отговорих, че аз не мога така. Постепенно, като се стъмни, започнах да пускам ръка през рамото й, но повече не си позволявах, а нашенецът ме гледаше неодобрително и се чудеше защо не я водя в стаята, а се мотая с излишни обяснения и флиртове. Към полунощ си помислих, че партито свършва и всички ще се разотидат по домовете си, но точно тогава Дейв и приятелката му решиха да посетят, заедно с мен и новата ми красива мургава позната, бар в центъра на града. Още не ми бе минал изгорелият гръб и не се чувствах съвсем добре, но се съгласих. Любо ни закара до там. В бара седнахме в едно отдалечено кътче, към края на откритата градина, където почти нямаше хора. В заведението имаше лайф музика и изпях една песен с музиканта, който свиреше там. Двете негърки пиеха чаша след чаша (по 50 грама) текила. Аз изпих само три чаши, но те - по седем. Дейв говореше за политика, че е комунист по убеждения и как се бил във войната в Босна на страната на Албания като доброволец. Усетих, че по едно време моята партньорка взе ръката ми и я постави под масата на едно топло място между краката си. След това тя започна да разкопчава тайно ципа на дънките ми и да ме опипва под масата, докато Дейв продължаваше да философства (вече беше изпил вече осем текили). Това ме влуди, повече не можех да се въздържам, но нямаше и как да се прави нещо по-интимно, не бяхме сами на масата. Неочаквано партньорката ми стана и отиде някъде, върна се след 3 минути (явно бе посетила тоалетната) и пак постави ръката ми под късата си пола. Бе си събула бикините. Атмосферата се „нажежи”, но в този момент Дейв и приятелката му решиха да отидем на друго място – наблизо, в бара на едно казино. Там изпихме по още няколко текили и се върнахме в 5 часа с такси. Явно новата ми позната искаше да спи при мен (двамата ни „придружители” слязоха от колата и си си отидоха вкъщи). Като пристигнахме, влязохме веднага в стаята ми. Тя се съблече мигновенно и легна на матрака, който свали от леглото на пода. Беше ясно какво искаше. Аз обаче бях каталясал, цялата вечер пих, бях изморен, а и не се чувствах добре – не се бях излекувал напълно от слънчевото изгаряне. Поради това „парашутът ми не се отвори” с голям успех. Тя заспа, а аз не можах, бе ми топло, неудобно, притесних се. След три часа, сутринта, в полусънно състояние чух шум. Бяха Владо и неговата приятелка, които спяха в другата стая. Те станаха и се готвеха да излязат и отидат до единя му магазин. Ние се събудихме окончателно от шума. Отидох до тоалетната, върнах се, тя поиска нещо за пиене, взех кола от кухнята и влязох в стаята. Като я видях гола на матрака на пода, ми се „подпалиха чивиите” и вместо да й подам чашата с кола, я награбих. Този път „парашутът ми се отвори” повече от успешно. Точно по това време Владо надникна в стаята и като ни видя в интимна поза се стъписа и зарвори. Оттук нататък, той започна да ме хвали наляво и надясно като голям любовник, нещо което въобще не целях. Смуглата красавица си отиде после с такси, правеше си устата да я взема със себе си в Европа, аз естествено отказах (имах си постоянна приятелка – Карин, и бе абсурдно да се мисли за подобно нещо). На другия ден я търсих по телефона, но не я намерих, бе отишла да посреща майка си, която се връщала от Щатите. Така и не я видях повече, защото ние си заминахме след 3 дни.\nВечерта мислех да си поспя, тъй като през деня не можах, пак се събраха приятели на Владо на следобедно парти. Тъкмо мислех да си лягам и групата реши да посети бар в града. Взеха с тях и мен (за мой ужас). Бях се „издигнал в очите на нашенците” от компанията като „сваляч”. За беда в бара ми се лепна една черна разголена мадама, седна на коленете ми и започна да ме прегръща. Точно, когато тръгнахме за дискотека, с нас дойде и друга черна девойка. В дискотеката танцувах и с двете, но нищо повече. След дискотеката, навън, двете се сбиха. Задърпаха косите си. Не знаех защо. От групата ми казаха, че се биели, коя да дойде с мен до квартирата ни. Помислих си, че ще ми стане много, но реших да прекратя спора им, като избрах по-кротката и по-малко нахалната. Тази африканка бе по-нежна и внимателна от „двойницата” на Уитни Хюстън, която преспа предишната вечер при мен и която бе буйна, страстна, расова и разгонена. След този втори случай в Уиндхуук ми излезе име на Казанова. Владо едва ли не се гордееше с мен. А всъщност тук черните жени бяха много навити на бели мъже и не бе толко трудно за един мъж да „покори” сърцето на местна намибийка.\nНа другия ден пак не можах да се наспя, защото привечер бизнеспартньорът на Владо ни заведе на лов на около 2 часа път с кола, в подножието на планината. Един негов черен приятел караше колата – беше един стабилен джип, подходящ за планински пътища и платото, където живееха различни диви животни. Отначало с Владо си правехме шеги, дори се снимахме с пушките в ръце (ужким се целехме и стреляхме). След време усетих, че положението става сериозно. Убиха една птица и започнаха да стрелет по животните, прибягващи отвреме навреме наблизо. Аз много се ядосах (не можех да понеса как животните биват избивани) и слязох от джипа в едно ранчо на едни немци. Казах, че ще чакам другите там, защото не издържах да гледам как се стреля по животни. После, вечерта въобще не вкусих от печеното месо на убитите животни по време на барбекюто.\nВ Намибия се запознах с част от „българската колония”, живееща в Уиндхуук - тогава тя наброяваше около двайсет души българи. Един от тях, Пламен (бе юрист по образование), работеше като дърводелец и си имаше частна работилница с трима черни работници. Живееше с жена си, завършила ВИВ в София (работеше в едно намибийско училище като учителка по физкултура). Другият, Любо (сега е в Канада), правеше фабрика за газирани напитки. Последната вечер от София се завърна нашият общ приятел Михаил Михайлов, който живееше в Уиндхуук (още живее там). Преди това бе дипломат в Етиопия, после свиреше с Владо и други рок музиканти в кръчмата на Зви. Архитект и музикант по професия, той си построи частен хотел, който дава и сега под наем и стана преподавател по китара в Намибийския Университет. С Мишо се срещнахме последната вечер в един бар (не бяхме се виждали много време), подари ми един екземпляр от новата си книга, която току-що бе написал. Седмицата изтече неусетно. Аз и Владо се върнахме със самолет в Кейптаун.\nДотогава още не бях разглеждал забележителностите на града. С колата минахме през Тейбълмаунтийн, ниска планина с прелестна природа, екзотична разтителност и разкошни вили. Отидохме до еврейския квартал, който бе екслузивен и интересен. Плажът на Атлантическия океан беше огромен, пясъкът бе златист, но водата – студена. Друг път посетихме още един забележителен квартал в града – холандския (там Дани Бота имаше апартамент), намираше се точно в противоположната посока, на Индийския океан, който бе малко по-топъл. Решихме да отидем за седмица в Найсна, невероятно красива лагуна, известна в цял свят. Намираше се близо до град Джордж (на около 400 км на север от Кейптаун). Владо бе взел и жена си, бяха решили да си починат и да отидат в отпуска за разнообразие. Отседнахме в мотел, извън Джордж. Бе станало скучно в малкия мотел, когато неочаквано на рецепцията чух българска реч – бе млада интелигентна двойка - момиче и момче от София, противници на чалгата и привърженици на рока. Веднага с Владо взехме китарата и направихме малък концерт на рецепцията по нашенски, като изсвирихме известни стари рок парчета, които и останалите клиенти на хотелчето запяха. На другата сутрин посетихме Найсна. Цял ден се мотахме по брега и изпуснахме кораба за разходка по вода. Късно следобяд реших да вляза в океана да се изкъпя, времето бе приятно. Навлязох малко по-навътре във водата и тъкмо се отпуснах на гръб, когато започна отлива. Течението ме задърпа силно навътре, правех опити да плувам към брега, гребях като луд, но не само че стоях на едно място, а и се отдалечавах от крайбрежието. Дъно нямаше, беше си дълбоко почти до самия бряг. „Умрях от страх”, мислех, че настъпва краят, аз бях единственият „бабаит”, който се къпеше по това време и не знаеше, че започва отлив. Оставаше само да се появи акула и щях да преживея за втори път филма „Челюсти”, но този път наживо като главен герой. С нечовешко плуване и гребане се добрах до едни скали, ожулих се и с неистови мъки стигнах някак до брега. Бях каталясал и се проснах на пясъка. Едва не се удавих. На другия ден вдигнах температура, бях настинал, защото водата в Индийския океан не бе особено топла – около 19 градуса. Хвана ме бронхит и ме държа цяла седмица, но въпреки това, след няколко дни, макар и неоздравял, се прехвърлих тайно в двора на съседа Лесли (прескочих оградата) и се изкъпах в басейна му, който бе дълъг 15 метра (в него можеше да се плува, докато Владовият бе много малък за тази цел).\nВладо караше кола гол до кръста, по шорти, бос и без колан. С дясната ръка държеше кормилото, с лявата пиеше бира от консерва. Веднъж двама полицаи (черен и бял) ни спряха и ни помолиха учтиво да си сложим коланите. Те седяха на един повален дънер край шосето и ги мързеше да станат, за да го глобят. Видяха, че той е бос, а отгоре на всичкото караше с превишена скорост и си бе забравил книжката вкъщи (колата му, при това, бе с намибийски номер). Но се отървахме само с предупреждение, явно в тая жега не им се разправяше с такива като нас. Пак направихме няколко общи партита със съседите Лесли и Чарлз. Свирихме на рождения ден на съпругата на Чарлз. В един салон на ресторант се бяха събрали около сто души роднини и прители. Успях да вдигна всички на крак с китарата, но повечето знаеха песните и текстовете наизуст, което ми направи много добро впечатление. Всички пееха с мен на припевите. Стана голямо и дълго парти. Владо ми правеше непрекъснато вторите гласове и бекингвокалите. Веднъж, като бяхме на гости на кафе на Чарлз, моят приятел му се похвали, че съм успял за два дни да „сваля” две мадами в Уиндхуук. Чарлз посочи кафето и попита дали дамите имат подобен цвят на кожата (той си падаше малко расист, но не смееше да го изрази гласно). После, като разбра, че при едната не бях използвал презерватив, отсече категорично, че имам ейдс (спин). Така се уплаших, че после дни и нощи наред не можех да спя (четири месеца по- късно се изследвах в Германия и като се установи, че ми няма нищо, се успокоих). В Кейптаун по цял ден слушах смут-джаз по една радиостанция, която излъчваше непрекъснато 24 часа на денонощието парчета в стил фънк, фюжън, джаз-рок и смут-джаз. Записах си няколко касети. Купих си и два диска със смут-джаз - музика, която в Европа току-що бе навлязла и още не бе много разпространена на дискове по музикалните магазини.\nВ Хамбург се върнах точно преди Коледа (беше минус два градуса, докато в Африка бе станало 30 градуса плюс и дядо мразовците се разхождаха по плажа с елхи и подаръци). Поради рязката разлика в температурите пак настинах и не можах да отида с Карин и сина й на гости при майка й. За Нова година оздравях и свирих със Стив в „Еърпорт” хотел. За един месец ме посети дъщеря ми, Ели от Барселона (живееше от 1998-ма там), настанихме я в стаята на малкия син на Карин, а той спеше при майка си в хола. През януари, 2001-ва, чрез една обява се свързах с известна немска рок група със собствени композиции, която бе останала без певец. След прослушването членовете й ме харесаха и започнахме да репетираме в един бункер с няолко репетиционни зали. Звукът бе жесток, уредбите професионални, китаристът бе с „Джибсън” и три педала, барабанистът с „Людвиг” и два бас барабана, басистът с „Фендер”. Усилвателите и колоните бяха „Маршал”. Очертаваха се излизания на концерти в различни градове на страната и свирене в специализирани рок клубове.\nТочно тогава разбрах от баща ми по телефона, че майка ми е болна и е приета в болница. Въпреки, че той ми казваше да не си идвам в София, когато разбрах, че ще я оперират, аз успях да намеря билет за самолет. Преди излитането валя много сняг и затвориха летището. Излетях чак на другия ден и пристигнах в деня на операцията. Не можах да я видя преди това... От година тя имала кръв в изпражненията, но лекарят й казвал, че има хемороиди и й давал нещо за мазане. След Нова година дебелото й черво се запушило окончателно от миома и вместо веднага да я изпратят на операция, лекарите в Исул я държали 20 дни, за да я подготвят за операцията. Тя не могла да се храни въобще, организмът й се натровил от запушването. Операцията траеше 6 часа, беше много тежка. Два дни след операцията я преместиха сама в стая, до реанимационната. Редувахме се с баща ми да дежуриме край леглото й ден и нощ. Бяха й направили „анус претер” (отводно маркуче с торбичка). Тя дойде в съзнание точно на рождения си ден, девети февруари, бе мек, слънчев ден, бях отворил прозореца и се наслаждаваше на песента на птичките навън. Виждах, обаче, че не бе добре, непрекъснато храчеше зелена течност, безпокоях се, че има възпаление на белите дробове, но лекарите ми казаха, че това е нормално след такава операция. На 12.02. получи припадък, при рехабилитационния масаж докторите й счупиха две ребра, но тя не дойде в съзнание. Вкараха я в интензивното. Лекарите казаха, че имала запушване на кръвоносен съд – тромба, и ни накараха да търсим по аптеките хепарин. Те нямаха в болницата това лекарство. Обикаляхме с баща ми като луди в студа и накрая намерихме. Занесох го в интензивното. Аз, обаче, продължавах да мисля, че тя има нещо на белите дробове. На 13.02., вечерта, успях през прозореца на стълбите да проникна в сградата на Исул и да се вмъкна тайно в интензивното. Майка ми дойде в съзнание и ми написа две изречения на една хартийка, която още пазя. Беше опасана цялата с кабели, жици, маркучи и системи, бе много зле. Опитах се да я успокоя, колкото можах. Цяла нощ не можах да мигна. На другата сутрин, 14.02.2001-ва година, бях в много възбудено състояние, не успях да закуся, излязохме от къщи с баща ми на бегом. Сърцето ми се бе свило. Имах лошо предчувствие. Когато се качихме на етажа, още от фоайето, от 30 метра разстояние (коридорът бе дълъг), видях, че в другия му край, от интензивното изкарват легло, покрито с бял чаршаф. Затичах се нататък като бесен. Когато стигнах, отвърнах чаршафа, без да искам разрешение от санитарите. Беше майка ми, току-що издъхнала, още с отворени очи. Не ги затворих (това не можах да си го простя и до днес), стоях като вкаменен и нямах никаква представа за нищо. Не можех да реагирам, да издам звук. Баща ми се тръшна на пода в коридора и почна да стене. Аз нямах нито глас, нито ориентация, нито сила. Погребахме я след няколко дни. При аутопсията се установи, че при операцията бе простинала и хванала тежка, гнойна бронхопневмония. А лекарите я лекуваха с хепарин за тромбоза. Спомням си, че тя искаше да бъде погребана в гроба на баща си, Моско Русев (дядо ми). Баща ми настоя да я погребем в еврейските гробища. Припомних му, че желанието й приживе бе друго, тя си бе християнка и искаше да намери покой при дядо ми и баба ми. Но баща ми се наложи (противно на волята ми) и успя бързо да уреди погребението в еврейските гробища (каза ми, че в централни гробища било много по-трудно и разправиите били големи), аз не успях да му се противопоставя (въпреки, че не бях съгласен с него), защото не знаех как да уредя всичко това (от дванайсет години не живеех в България).\nКато си заминах обратно за Хамбург, се размислих. След смъртта на майка ми, направих равносметка, видях, че животът е кратък и реших да запиша част от репертоара си с песни на дискове, да увековеча творчеството си (нямах свои композиции, но аранжирах и интерпретирах чужди). През май се върнах в София и за 20 дни успях да запиша два диска в студиото (студио „Сити”) на приятеля ми, Бойко Петков. Бях подготвил инструменталите вкъщи, като ги обработих (всеки инструмент и ефект поотделно) с помощта на компютъра си и с програмата „Кю Бейс”. Звукът бе много добър. В студиото в София записахме инструментала (Бойко отвори част от мидифайловете и малко коригира параметрите на отделни канали). На някои парчета записах отгоре соло и ритъм китара, партии на кийборд или синтезайзър и изпях всички вокали наживо. На песента „Друга тухла в стената” допълнителните гласове ми направиха децата от вокално-танцовия ансамбъл „Врабчета”, които също записвха песните си в студиото на Бойко (той им бе тон режисьор). Синтезайзерът в песента "Всеки е победител" на "Хот Чокълит" (с мой аранжимент) бе записан от Ицо Намлиев. Втрорият ми диск (вече имах един демо-диск, прехвърлен от демо-касета) се оказа много сполучлив, взех го със себе си. Третият бе записан, но още не бе миксиран и мастериран (него направихме много бързо, без отваряне на мидифайловете от Бойко). Той ми го изпрати по човек по-късно, лятото на морето на Златни пясъци, където бяхме на почивка с Карин и малкия й син. В края на май, преди да се върна в Хамбург, се събрахме със съучениците от стария ми клас в 39-та гиманзия „Александър Димитров”, заедно с класната (другарката Скрипкина, по баща Вълева), която пък ми стана колежка в 8-ма гимназия „Васил Левски”, по случай годишнина в един ресторант и после в бар до хотел „Плиска”. В него свиреше рок група с певица, която имаше силен и ефектен глас. Пееше популярни рок парчета. Бе мургава, с очила. По едно време взех микрофона и изпях заедно с нея две песни (мисля, че бяха "Прауд Мери" на Кридънс и "Сетисфекшън" на "Стоунс"). Съучениците ми ни снимаха. Даде ми визитна картичка, на която пишеше Мария Илиева. По това време тя още не бе станала известна. Следващата година й се обадих да й предложа работа в чужбина като дуо с мен, но тя се бе обвързала с издателска продуцентска фирма, имаше петгодишен договор и ми отказа. След няколко години, при едно мое идване в лятна отпуска в София, разбрах, че е станала известна поп певица в България.\nЛятото аз, Карин и детето й бяхме на почивка на Златни пясъци. Беше хубаво, но ни се случи едно „силно” преживяване. На четвъртия ден падна таванът (цялата гипсова замаска), както спяхме. Имахме невероятен късмет, че не ни уби на място. Когато нещо запука и запращя, малкият извика, скочи и побягна навън, Карин успя да мръдне на една страна, а аз също преместих крака си в последния момент. Тежката замаска (дебела няколко сантиметра) се откърти и се стовари с трясък, но за късмет не ни засегна, само леко одраска бедрото на Карин. Умряхме от страх. Оцеляхме като по чудо. По онова време така се строеше в България - за малко пари и бързо, но некачествено. Изникваха хотели като гъби. После се пренапълни и след години се наложи някои хотели да се събарят, поради липса на туристи. Златни пясъци и Слънчев бряг заприличаха на мравуняци и гъмжило от пияни курортисти, отседнали в бетонните сгради на хотелите. Дърветата бяха изсечени, парковете – унищожени (на мястото им имаше панаири, павильони, казина, ресторанти, магазини), само дето цените разтяха и българите побягнаха на море към Гърция и Турция.\nСлед като се върнахме в Хамбург от лятната отпуска в България, реших да подам документи за работа като учител в Министерството на просветата (съвет ми даде жената на Коко, мой познат китарист, която бе учителка). Не мислех, че ще стане нещо (имах диплома за висше образование – специалност българска филология, с изучаване на английски език и диплома за външна търговия, също с изучаване на английски), но неочаквано ми се обадиха и ме повикаха да замествам в едно реално училище („Брамфелдер Дорфплатц”) за четири седмици. Започнах да преподавам по английски на осми клас. В началото се притеснявах, но свикнах бързо, припомних си учителските години в България и влязох във форма. Успях да предам няколко урока и да изпитам по веднъж всички ученици. След изтичане на срока по договор, получих положителна писмена характеристика от директора на училището. После от Министерството ме пратиха за четири месеца да замествам в друго основно училище, бях класен и преподавах по немски, английски, математика и музика на втори клас. Никога дотогава не бях си имал работа с малките (по принцип съм учител в горния гимназиален курс). Тези дребосъци ме побъркаха, бяха такива палавници, шумяха и вършеха лудории. В класа имаше няколко разглезени момчета, правеха се на мачо (бяха гледали много уестърни и филми с карате) и вилнееха в класната стая, като се биеха, хвърляха предмети и закачаха момичетата. Веднъж ми „прикипя” и спънах един, който тичаше, риташе един стол и се биеше по време на час с другаря си. Той се просна на пода, аз го вдигнах и го изхвърлих навън през вратата навън като мръсно коте. Учениците се „шашардисаха” и занемяха. Те не знаеха, че си имат работа с бивш „виден” столичен софийски педагог от 8-ма гимназия. После аз от своя страна „си имах работа” (проблеми) с родителите на гаменчето, които се оплакали на директорката. Тя пък от нейна страна дойде в клас на проверка в час по музика, искаше да провери начина ми на преподаване и да контролира дисциплината. Точно тогава, обаче, аз и учениците ми я побъркахме с невероятни изпълнения. Тя не очакваше подобно музикално-танцувално шоу. Бях разучил с класа си известната стара английска поп композиция „Саймън казва”, която бе написана още през 1910-та година от Елиът Чипрът, записана в студио от „Фрутгъм Къмпани” през 1967-ма. По-късно, под акомпанимента на музиката се създава детска танцувална игра, станала известна не само в цяла Западна Европа, но и на другите континенти. Свирих забавната песен с китарата, учениците пееха с мен и танцуваха, правейки еднакви стъпки и движения. Получи се невиждана атракция, директорката се „шашна”. Повторихме песента, сугурно и в другите стаи на училището са чули хита (стана хит на училището), който забихме яко и не са могли да си проведат нормално часа. След това подехме моите специалитети „Тейк ми хоум, кънтри роудс” на Джон Денвър и „Лейди ин блек” на „Юрая Хийп”. Децата пееха в хор, правеха ми бекинг вокали. Те искаха на всяка цена да се представят добре пред директорката и да й докажат, че часовете с мен протичат много занимателно и приятно, че учебният процес в моя час преминава при пълна дисциплина, ред и диалог с обратна връзка между учител и ученици. Аз често раздавах дъвки на малките, за да ги стимулирам да учат и да ги поощря. Като изтекоха четирите месеца, децата плакаха, че се разделят с мен. Организирахме си прощално парти. Пред раздяла те ме наобиколиха и всяко ми даде подаръче, поздравителна картичка или писъмце с рисунки на плачещи деца и сърцераздирателни прощални думи. Тези картички, бележцици и послания пазя и до днес. Не след дълго бях изпратен в едно училище, „Ной Ралщедт”, в което предавах на два класа по английски и водех групи десети клас по свободноизбираема подготовка за работа с компютър. Опитвах се да им помогна, за да си разширят практическите знания по боравене със софтуеър и компютър. Аз въобще не бях компютърен специалист, някои деца разбираха много повече от мен, но добре, че учениците се оказаха разбрани и директорката - много любезна. В това училище замествах три месеца, след което работих известно време с трети и четвърти клас в общо училище на „Шимелманщтрасе”. Водех групи за допълнителна подготовка по немски език и математика.\nВ личния ми живот отношенията ми с Карин се бяха закрепили, но напрежението между мен и синовете й ги изостряше непрекъснато, тя се затваряше в себе си, не ми говореше. Веднъж, като се разхождахме в парка с нея и големия й син, той искаше "напук" да се прибере вкъщи сам, помолихме го да поостане и заедно да си отидем след половин час. След като се възпротиви и се държа неприлично, не се въздържах и му «чукнах една главичка» в челото, малко нашенски метод за разправа. Той се развика, наруга ме и избяга. Като се върнахме вкъщи, не след дълго дойде баща му и още от външната врата на стълбите налетя да ме бие. (Карин ми разправяше, че бил холерик и неубоздан). Не бях се бил от казармените години. По принцип не бях побойник и привърженик на първичните страсти и простотията. Спомних си и за детските (в Коньовица често се биехме срещу циганите от Татарли) и ученическите си години, когато в отделенията нашият «а» клас (в него бе и един от добрите ми приятели Ангел Шишков) на другарката Каменова, се биеше срещу «в» клас, в който бе приятеля ми по онова време Пешо (Петър Пенев). Аз (въпреки, че бях отличник и председател на класа) и Ники Кондарев бяхме организаторите на масовите сблъсъци между двата класа. Удряхме се с чанти по главата, причаквахме се, спъвахме се, биехме се със снежни топки. В прогимназията се биех, защото класът ни с класна ръководителка - другарката Митрева, бе много луд и често се налагаше да се разправям по каубойски начин с някои от съучениците си (два пъти ми бе чупен носа). Последните уестърнски сцени бяха в казармата, където често единствено грубата сила помагаше за оправяне на отношенията между наборите. Този път, след много години, се наложи отново да реагирам по каубойски. Да не се дам на бившия мъж на Карин, бе въпрос на национална чест и мъжко достойнство. Тук бяха намесени и лични чувства към Карин. Бившият й съпруг ми налетя още от стълбите, без да говори с мен и да поиска обяснение. Наложи се да го подпра с лявата ръка, след което му нанесох десно кроше. Той падна и ме повлече със себе си на пода. След като паднах върху него, го цапардосах с дясната ръка два пъти в гърдите, при което той започна да вика за помощ. Съседите наизлязоха на стълбите, аз веднага се изправих на крака и се отдръпнах, но някой бе извикал вече полиция, която след като дойде и ни разпита, реши че няма никакви белези на криминално престъпление или сериозно нарушение на реда и си отиде, без да предприеме по-сериозни наказателни мерки.\nСкоро, след като Карин все отказваше да дойде с мен на разходка при хубаво време в неделя, аз се срещнах с едната ми певица, Дорийн, и се разходих с нея. Казах на Карин, че съм бил в кафенето на един познат, Венци. Тя обаче дойде там и не ме завари, добре че успях да се появя след половин час, макар и със закъснение. Вечерта, аз отказах на Карин да отида с нея на дискотека (тя обичаше да танцува и да ходи на дискотека, а аз не си падах по диско музика и по кълченето, като музикант бях свикнал да стоя на сцената и оттам да гледам и забавлявам публиката, която танцува, но за да не ми се сърди, я придружавах понякога). Карин започна да се цупи по детски и без да говори с мен, реши да си търси друго жилище, за да се премести (т.е. да се раздели с мен). Тогава, вместо да се опитам да смекча положението и успокоя страстите, да поговоря с нея, аз също започнах да си търся жилище. По това време работех в училище, имах два договора за свирене и не бе трудно да се намери свободна квартира под наем. Намерих бързо едностайно жилище в голям блок на третия етаж, в един по-краен, но хубав квартал на града, пълен с паркове и градинки. На 15-ти май, 2002-ра година, се преместих там. Може би това беше грешка и не трябваше да реагирам така емоционално, импулсивно и спонтанно, а да обмисля тази решителна стъпка, която промени коренно моята съдба. Как щяха да се развият събитията по нататък?\nСледваща, XI-та глава: Училище за рок.\nСпомените на "стария групар" XI. Училище за рок.\nСпомените на "стария групар" IX. Фиаското продължава.\n1. анонимен - Бурен живот!\nИмал си бурен,вълнуващ и изпълнен с приключения живот.За хора като теб се казва,че не са живели напразно. Чета всяка история с интерес и очаквам с нетърпение следващата.\n2. анонимен - Адски интересно! Някои черни ма...\nАдски интересно! Някои черни мадами са много секси, особено мулатките!\n3. анонимен - Всичко е толкова емоционално и у...\nВсичко е толкова емоционално и увлекателно написано, че не ти се иска да свършва разказа.\nКолко неща са ти минали през главата!\nКакто кават хората имаш живот изпълнен със съдържание!\n4. анонимен - Vlladimir Karamanski\nX Glava. Ne e za viarvene. No e istina! Taka beshe! Samo rok! Daje moga da kaja che si po-dobur pisatel ot Aleko! Vladimir Karamanski\n5. danielavdala - Много благодаря на всички за хуб...\nМного благодаря на всички за хубавите коментари! Радвам се, че ви е интересно. Владо, не ме сравнявай, моля те с Алеко Константинов, защото той е велик писател. Все пак съм ти признателен за топлите думи. С теб ни свързват силни преживявание от всички периоди и епохи в България, Норвегия, Германия, Южна Африка и Намибия !!! Живи и здрави !!!\n6. анонимен - Има нещо трагикомично в живота, ...\nИма нещо трагикомично в живота, който си водил, някаква симбиоза между съдбата на мистър Питкин и на Хамлет...\n7. danielavdala - "Животът е сцена и всички ние ...\n"Животът е сцена и всички ние сме актьори!" Бих казал... животът е трагикомедия...


Колко пъти може да се провалиш преди да успееш? | DoubleYourBusiness.bg\nHome Блог Колко пъти може да се провалиш преди да успееш?\nВсички сме чували как най-успешните хора са станали такива не от първия път. Известни са много истории за хора, на които всички се възхищаваме, които преди да успеят са имали серии от провали.\nАз самият съм имал много провали. И в един момент установих, че е ключово не колко провали имам, а как гледам на тях. И как всъщност да направя така, че да печеля от провалите – ако успеем да гледаме на провалите като на успех, така бихме имали най-подсилващото поведение за това, което ни предстои.\nВъв видеото по-долу разказвам двата мои любими примера за хора, които много са се проваляли – като двамата са с много различна съдба. След това разкривам и моите убеждения за провалите, които ми позволиха през последните години бързо да се придвижвам напред.\nВиж видеото и помисли за твоите убеждения за провалите. И помисли, как ще ги промениш, за да са подсилващи за теб.\nShare the post "Колко пъти може да се провалиш преди да успееш?"


инвестиция | Блогът на инвестиционен посредник Карол\nАрхив на ключова дума: инвестиция\nВъзможно ли е да инвестираме във фирмата на Уорън Бъфет?\nКоя според Вас е най-желаната инвестиция в света?\nТрудно ще намерим по-желана инвестиция в света от тази на акции на Бъркшър Хатауей. Лидерството, управлението и разпознаваемостта на Уорън Бъфет правят компанията вероятно най-желаната инвестиция в съвременната история.\nДата: 2019/10/18 от Васил Стоянов\nКлючови думи: ETF, американски акции, инвестиране в етф, инвестиции, инвестиция, международни пазари, Уорън Бъфет


Групите по интереси към ОУ "Даскал Димитри" с обща проява\n18 Май 2017 23:30ПУБЛИКУВАНА\n18 Май 2017 23:31ОБНОВЕНА\nСнимка: ОУ "Даскал Димитри"\nГрупите за занимание по интереси към ОУ "Даскал Димитри" по проект "Твоят час" ще се изявят на сцената на Драматичен театър - Кюстендил.\nПроявата е насрочена за 31-ви май от 18.00 часа. Групата за занимание по интереси "Стъклопис" 1-7 клас ще се представи с изложба "Живеем цветно", а групата "Магията на родното слово" ще представи драматизацията "Приказка в приказката".\nГостите в залата ще могат да видят детската оперета "Пеперудена магия" и да се насладят на красотата на българския фолклор, както и на изложбата "Магията на цветовете".\nОУ Даскал Димитри Кюстендил ученици


12. 01. 2009 Blog Converter Google\nНов Google Blog Search Google пусна нова версия на търсенето в блогове Google Blog Search. Основните промени в Blog Search са в началната страница и колоните за търсене. Извежданите постове от блогове се организират по категории както е в Google News. При преход в категория, агрегаторът отваря нова страница в която има списък от всички блогове по темата. На […]...\nBlog Search вече е част Google Web History Търсенето в блогове Google Blog Search стана част от историята на търсене на Google. Това значи, че всеки път в който се използва тази функция за търсене, всички логове се фиксират и асоциират с Google акаунта на потребителя. От една страна това подобрение позволява на потребителите да намират страниците, които са посещавали преди, а от […]...\nGoogle Blog Search Google Blog Search е нова услуга на Google за търсене в weblog-ове. Базата данни на новата търсачка ще включва всякакви уеблогове, а не само такива, публикувани на страницата на „Гугъл“ за блогове, наречена просто „Блогър“ (Blogger). Засега индексът съдържа само постигни, пуснати след юни т.г., но от „Гугъл“ обявиха, че ще търсят начини да включат […]...\n« Android на Netbook\nGoogle Preferred Sites »\nуеб дизайн SEO блог на Интернет Реклама ЕООД - Google Blog Converters project


07/10/2020 – Palms Bet | News\nСилно участие на елитни бегачи ще има в 37-ия маратон в София, който ще се проведе 11 октомври. Организаторите очакват да бъдат подобрени рекордите при мъжете и жените в състезанието, като най-добрите времена в класическата дистанция са съответно 2.14:05 и…\nБФС разясни мерките, които зрителите на България – Унгария трябва на спазват\nБФС разясни мерките за сигурност, които предприема около полуфиналния плейоф за Евро 2020 между България и Унгария, който ще се играе утре на националния стадион “Васил Левски”: 1. Притежателите на билети НЕ следва да посещават стадиона и задължително трябва да…\nБългарският футболен съюз продължава традицията да кани част от най-славните български футболисти и треньори от миналото на мачовете на националния отбор тази есен. “За решителния плейоф срещу Унгария утре официален гост в ложите на стадион “Васил Левски” ще е треньор…\nМесут Йозил поема заплата на талисмана на Арсенал\nМесут Йозил направи жест, който със сигурност ще върне статута му на герой сред феновете на Арсенал. В последните години най-скъпоплатеният играч на клуба е по-скоро нежелан. Месут Йозил обаче публично обяви, че ще плаща пълната заплата на човека зад…\nВ Левски се надяват продажбата на чужденци да продължи\nВ Левски се надяват, че с продажбата на чужденци няма да се спре само до трансфер на Стайн Спиерингс, пише “Мач Телеграф”. Найджъл Робърта и Паулиньо са другите имена, които могат да бъдат продадени. Агентите им са се заели да…\nНадал се бори за рекордната 13-та титла на Ролан Гарос\nРафаел Надал постигна 98-ата си победа в 100-ния си мач на Ролан Гарос и се класира за полуфиналите. Кралят на клея се наложи със 7:6 (4), 6:4, 6:1 срещу изгряващата звезда Яник Синер от Италия, който стана първият дебютант, стигнал…\nДвама българи прекосиха Атлантическия океан с лодка\nСтефан Иванов и 17-годишният му син Максим ипрекосиха Атлантическия океан с лодка. Двамата българи, които използваха единствено собствените си сили, стигнаха бреговете на Барбадос в 12:00 местно време (19:00 българско време). Стефан и Максим Иванови завършиха предизвикателството след 105 дни…


Съкратеното съдебно следствие отпада само за умишлени убийства - Legalno.bg\n09.10.2019 18:55 Преглеждания: 32\nВ първоначалния общ законопроект на БСП, „Обединени патриоти“ и „Воля“ бе записано съкратено съдебно производство да не се прилага и при причиняването на тежка телесна повреда. Между първо и второ четене обаче от ГЕРБ предложиха тези престъпления да отпаднат от законопроекта, тъй като според тях така биха се забавили много делата, а гаранция за справедливи присъди пак няма.\nВ крайна сметка в пленарната зала за отпадането на тежката телесна повреда от текстовете гласуваха депутатите от ГЕРБ, един от ДПС, трима от „Обединени патриоти“.\nПротив бяха от БСП и „Воля“, а по-голямата част от „Обединени патриоти“ се въздържаха.\nПо време на дебатите управляващи и опозиция си размениха взаимни нападки и влязоха в спор дали да има бързо правораздаване или справедливи присъди. От „Обединени патриоти“ пък нападнаха социалистите, че не са присъствали на заседанието на правната комисия и затова в крайна сметка е бил приет текстът на ГЕРБ. Те влязоха в спор и кой първи е предложил съкратено производство да не се прилага при тежки престъпления.\nОт БСП настояха, че с така направената корекция, законопроектът се „осакатява“.\n„Днес се предлага този текст да бъде сериозно осакатен и тежките телесни повреди да отпаднат като критерий за това дали да се прилага съкратено съдебно следствие. Вместо днес да решим този въпрос и да дадем устойчивост в законодателния процес, ние рискуваме след време отново да се завърнем към същия дебат“, настоя червеният Крум Зарков.\n„Вие сте Крум Зарков, не сте хан Крум. Да въвеждаме старо законодателство – око за око, зъб за зъб, зъб за чене, режем глави до кръста, е нещо, което е в миналото“, скочи пък Емил Димитров-Ревизоро и обвини социалистите, че именно заради отсъствието на социалистите в правната комисия се е стигнало до отпадането на тежката телесна повреда от текстовете.\n„И вие сте Ревизоро, но сте далеч от стила на Гогол“, не му остана длъжен Крум Зарков. „Не знам вчера колко сте били и кой как гласува. Вие сте част от това мнозинство, а не ние. Ние дадохме текста, за който говорите вие три години“, продължи социалистът.\nОт ПГ на „Обединени патриоти“ се съгласиха, че ограничаването на съкратеното производство за убийствата е крачка напред, но настояха, че това трябва да важи и за извършителите на тежка телесна повреда. Християн Митев даде заявка, че ще внесе нов законопроект, който изключва и причиняването на тежката телесна повреда от обхвата на съкратеното производство.\nПавел Шопов от „Атака“ пък се обяви за напълно отпадане на съкратеното производство, защото то „галело престъпниците“. Емил Димитров-Ревизоро пък настоя и че лидерът на „Атака“ Волен Сидеров се е възползвал от такава процедура.\n„Когато говорим за справедливо наказание, имайте доблестта да отговорите на близките на жертвите и потърпевшите можем ли да дадем гаранция в НПК, че няма да имаме присъда под минимума. Дори да ограничим съдебното следствие за всички престъпления, пак не можем да дадем тази гаранция. Нека да водим дебата какъвто е и да говорим професионално. Да припомним какво се случваше преди – делата се точеха по 10-15 години, експертизи се губеха, свидетели забравяха показанията си, а резултатът какъв беше? Постигнахме ли справедливо наказание? Не, не го постигнахме“, отсече на свой ред Красимир Ципов от ГЕРБ.


Нагелсман: Барселона не е по-слаб отбор без Меси - SPORTARENA.BG\nHome›Футбол›Нагелсман: Барселона не е по-слаб отбор без Меси\nСтарши треньорът на Байерн Мюнхен Юлиан Нагелсман коментира предстоящия мач с Барселона в Шампионската лига. Той е на мнение, че каталунците не са станали по-слаб отбор след напускането на Лионел Меси\n„Меси вече не е в Барселона, но този тим притежава и други играчи, които са способни на много. Трябва да сме готови за всичко. Не мисля, че сега Барселона е по-слаб отбор. Въпреки това, нашата цел са трите точки“, коментира Нагелсман.\n„Искам да печеля трофеи с Байерн. Искам да радваме феновете си с игра и резултати. Надявам се когато времето ми в клуба изтече, да съм постигнал това, което искам. Само тогава ще мога да се гордея“, добави той.\n„Футболистите са амбицирани отново да спечелят Шампионската лига. Повечето от тях го направиха скоро, но отново са гладни за успех. Предстоят ни трудни мачове с интересни съперници и ги чакаме с нетърпение. Ще се опитаме да побеждаваме с атрактивен футбол”, каза още Юлиан Нагелсман.\nАнглийски национал в полезрението на Манчестър Сити\nЖоао Феликс: Имаше време, когато не се чувствах добре, сега играта ми ...\nАгуеро похарчи 500 000 евро за добре дошъл в Барселона\nПСЖ иска да привлече Рафаел Варан


Култово изказване на селски кмет! С толкова прости думи, толкова много истина! (ВИДЕО) \nКултово изказване на селски кмет! С толкова прости думи, толкова много истина! (ВИДЕО)\nХубаво е понякога да си кажем нещата точно такива, каквито са. Като българи. Като този Български кмет. Може и много от казаното да е наивно, може и да е встрани от „голямата политика“ или „европейската перспектива“, но е истинско. Хората на село продължават да бъдат здраво свързани със земята, и да бъдат здраво стъпили на нея.\nВидеото е и емоционално, и философско, и забавно. Начина, по който говори, думите, които използва, всичко това е богатство. Нещо, до което рядко можем да се докоснем в забързаното си ежедневие. Такива хора все по-рядко се намират в градската среда.\nПрави чест на Националната телевизия, че показа този култов селски кмет, и му даде трибуна за неговата философия и мъдрост. След това той се превърна и в прототип на герой от театрална постановка. Вижте клипа, има какво да се чуе!\nСподелите това ценно видео с приятелите си. Нека те също чуят това, което казва кмета! ГОРЕ ГЛАВА ХОРА!!!


Масичка от дъб (34 снимки): леки модели с масивна дървесина, плочи и оцветен дъбов фурнир, колко е трудно да се направи със собствените ти ръце\nМебелите от естествен дървен материал винаги са били стандарт на качество, стил, вкус и лукс. Към днешна дата дървените продукти също са много престижни и са много популярни. Това важи и за маси за хранене. Маси от масивен дъб изглеждат красиви и естетически приятни, стилни и уважавани. Освен това те ще ви зарадват с дълъг живот, удобство и надеждност.\nНедостатъци и предимства на материала\nДъбовата дървесина се счита за идеалният материал за производството на различни мебели. Този материал е издръжлив и издръжлив, устойчив на процеса на гниене и също притежава свойството на гъвкавост. Ето защо красивите трапезарии и маси за писане и други шкафчета често се произвеждат от масивен дъб.\nДъбовата маса има много предимства:\nМебелите от естествено дърво се вписват перфектно във всеки интериор. Тя подчертава дизайна на вашия апартамент и му дава елегантност и елегантност;\nмасивната дъбова маса се съчетава перфектно с всеки мека мебел;\nако продуктът е покрит със слой лак, това покритие може да бъде периодично актуализирано, което дава на мебелите блясък, както и удължаване на живота на масата;\nвисоката надеждност е отличителна черта на мебелите, изработени от висококачествена дъбова дървесина;\nекологосъобразност. Дъбът е екологичен материал, нетоксичен и напълно безопасен за вашето здраве;\nДъбовата маса може лесно да се инсталира във всяка стая, било то кухня, хол или дори детска стая;\nмаса с масичка от масивен дъб прави апартамента по-топъл и уютен, носи положителна енергия в жилището;\nширок избор от модели. Има голям асортимент от различни дизайни на пазара, така че всеки купувач ще може да избере перфектния продукт за него.\nЕдинственият недостатък, който може да бъде идентифициран, е високата цена на продуктите, изработени от естествено дърво.Въпреки това, тяхната цена е напълно оправдана с високо качество и зашеметяващ външен вид.\nРазбира се, дъбът не е единственият вид дърво, използван за производство на мебели. Например пепелта също е в голямо търсене. Това дърво е значително различно от дъба. Дървесината от пепел има по-светъл цвят от дъб. Също така, ако сравним тези видове, трябва да се отбележи, че пепелта дърво има по-ярка и ясна дървесна структура.\nСъвременните дъбови маси се различават и по различни нестандартни методи за обработка на дърво:\nплоча - монолитно парче дърво. Изглежда елегантен и скъп, има уникална и уникална форма, цвят и шарка. Ширината на плочите може да достигне около 1,5 метра;\nблатен дъб - уникален материал, създаден при естествени условия в продължение на стотици години. Тя е взета от реки и влажни зони. Такова дърво има прекрасна текстура и красив тъмен нюанс;\nфурнир - Това са тънки листове (от един до десет милиметра) от естествен дъб материал, който се използва за декорация и облицовка на шкаф мебели.Фасето напълно предава красивата луксозна текстура на масив от дъб.\nВ днешно време можете да намерите таблици с всякакви форми, размери и нюанси. Нека разгледаме по-подробно различните видове продукти.\nМасата за кафе е модерна, удобна и функционална част от мебелите, която е чудесна за монтаж в хола, спалнята или на верандата. Появата на дъбови маси за кафе привлича със своята красота и елегантност. Качеството на тези продукти винаги е на високо ниво, можете да сте сигурни, че те ще ви служат в продължение на много, много години.\nХолна маса от естествено дърво ще се вписва перфектно в класическия интериор на стаята. Този тип маса ще бъде хармонично комбинирана с други дървени мебели - шкафове, шкафове, нощни шкафчета, столове и т.н.\nТрапезна маса - този тип мебели е най-търсено. Продуктите, изработени от дъб, могат да бъдат твърди или да имат дизайн, който се отделя - така наречената "трансформаторна маса". Последният вариант, ако е необходимо, може да бъде почти удвоен, така че той ще бъде оптимален за тези, които често имат големи компании у дома.\nАко планирате да поставите масата за хранене в трапезарията, чийто интериор е направен в класически стил, можете да изберете модели със заоблен връх. В допълнение към стилен външен вид, този продукт също ще осигури комфорт и пълна безопасност, тъй като няма остри ъгли. На овалната маса може удобно да се настанят големи компании.\nМаси от естествен дъб могат да се похвалят с голямо разнообразие от естествени цветове - около 20 различни варианта.\nОбработеният дъб може да има както светлина, така и тъмно нюанс. Това може да бъде разнообразие от златни и кафени тонове. Таблици в такива нюанси ще бъдат чудесно стилно допълнение към всеки интериор.\nВъншният цвят се счита за друг универсален цветен разтвор за дъбови продукти. Този сянка е много добре комбиниран с почти всички други цветове, които могат да се намерят в интериора.\nДнес леките мебели се превръщат в модна тенденция в интериора. Това важи и за таблици. Ето защо, производителите започнаха да произвеждат продукти от бял дъб. Изрязаната дъбова маса изглежда много стилна и красива в модернитеминималистичен интериор.\nРазбира се, най-популярните са дървените продукти с естествен естествен модел и текстура. Тези таблици ще изглеждат страхотно в модерен интериор и в дизайна на апартамент под старите дни.\nНе е необходимо да купувате готови маси от масивен дъб. Такъв продукт е напълно възможно да създадете свои собствени ръце. Работата с този материал е лесна и удобна.\nПървото нещо, което трябва да решите какъв тип маса имате нужда, както и коя част от стаята ще бъде инсталирана. Въз основа на това вие ще можете да определите необходимите размери на мебелите. Искаме обаче да обърнем внимание на факта, че не би трябвало масата да стане ненужно голяма и тромава, тъй като тя ще се окаже твърде тежка и масивна.\nСлед това трябва да се снабдите с всички необходими дърводелски инструменти и материали.\nПреди производството на масата, дъбът задължително трябва да бъде обработен - това гарантира надеждността и издръжливостта на бъдещите мебели.\nАко планирате да направите таблица с малки размери, тогава не е необходимо да купувате масив от дъб, а дъските също ще работят.За да се изгради плот от тях, плоскостите могат да бъдат залепени заедно или закрепени с напречни крепежни елементи.\nДървените крака на продукта могат да бъдат пресечени - тази опция е по-проста. Броят на краката зависи от размера и формата на продукта.\nКак да направите масичка от дъб със собствените си ръце, вижте следния видеоклип.\nШирокото разнообразие от естествени дъбови маси дава възможност да се изберат подходящи продукти за всеки интериор.\nДъбовите маси могат да имат различни форми - кръгли, овални, правоъгълни, многостранни. Различните продукти също са с размери и цвят.\nИма дори много необичайни светъл модели, които със сигурност ще впечатлят гостите ви на тъмно. Такива продукти ще бъдат подходящи в интериора в модерен стил.\nПредлагат се маси за продажба, с които се доставят и столове от естествена дървесина, които имат същия дизайн. Това е много удобно, тъй като няма да е необходимо да изберете самостоятелно столове, които да се хармонизират с масата и другите мебели в стаята.\nНо ако все още не сте намерили подходящ вариант сред готовите модели,Можете да поръчате изключителни продукти за авторство. Мастърс ще направи ръчно маси от естествено дърво, като вземе под внимание всичките ви желания. Въпреки това, бъдете подготвени за факта, че цената на такива мебели ще бъде много висока.\nНай-важното при избора на конкретен модел е, че неговият дизайн хармонично се комбинира с други мебели, с декорацията на помещението, както и със стила на интериора като цяло.


Палта за жени 50 години: стилове снимка – модерен стил\nПалта за жени 50 години: стилове снимка\nМного жени, за съжаление, се доближава до 50 години етап, да започне да се носи странна, бесформенную дрехи, много вкусна. Не мисля, че с течение на времето мода премина, всички вие сте също да останете жена. И в тази възраст, както и в младостта си, аз искам да се чувствам на себе си възхитените погледи на противоположния пол. Всичко за багажник, ние не си говорим. В тази статия ще си поговорим за това, как да изберем палто за жени 50 години, фото примери.\nГардероб да е пълен без denistone палто\nПървото нещо, бих искал да говоря, средно — палто за сезона. Стилисти в един глас твърдят, че след 50 години ще трябва да избират внимателно дрехите си. Козината не е изключение. Въпреки, че всеки сезон модата се променя, се появяват по-нови модели, по-добре да дадете предпочитание на класиката. В този стил има много възможности:\nПалтото-рокля-един от най-популярните варианти, изглежда, той винаги е на мода и никога няма да дойде. Идеален за есента и началото на пролетта. Палто – универсален елемент за всяко време. Възможностите са безкрайни. Те се различават един от друг в Диана, цвят, яка и наличието на джобове и тяхното местоположение.\nПалто отделяща отлично крият излишните сантиметри и ще отговарят на много жени. Това е необходим и практичен вариант. Друга яка и дължина като палто и ръкави. Ако изборът е направен в полза на кратък ръкави, по-добре се комбинират такова нещо с дълги ръкавици.\nОборудвана вариант е най-класическия модел. Но в идеалния случай това палто ще изглеждат страхотно с фигура тип пясъчен часовник. Той е изгодно подчертае женствени форми. Можете да комбинирате с колан или носене без него.\nСтил палта за жени на възраст могат да бъдат доста разнообразни, някои от тях са споменати по-горе. Има още един вариант – герб оверсайз, негабарит.\nТози модел се появява в света на модата не е толкова отдавна, но вече успя да влезе в сърцето и гардероба на много fashionistas. Поради размера си, тя чувства, просто и свободно. Но това нещо съвсем не мога да носят Petit.\nИзберете палто в различно време на годината\nЗимно палто трябва да бъдат с ярки цветове. През зимата най-добрите варианти-черни, сиви и кафяви нюанси. Също така си струва да се предпочитат модели, без качулка. Зимно палто, като правило, подсилена от кожа яка.\nЕсента също не може ли, моля, готини лъкове, най-важното, да се избере подходящото палто. В гардероба на всяка жена трябва да бъде елегантна есен палто. Те могат да се комбинират с много неща дрехи. Да се носят на важно събитие или повод. Освен това, това е просто един от вариантите е печеливша класика. Те винаги ще бъдат на мода.\nАко става дума за това време на годината, като пролетта, за жените е най-добрата възраст – отново класика. Само през пролетта, в сезон, в който можете да експериментирате с цветовата палитра. Но твърде включат в ярки цветове все пак не си струва.\nДа се говори за подробности гардероб безкрайно. Днешната мода ни дава възможност да направите избор в полза на различни модели и варианти. Не толкова отдавна на мода са се завърнали модели на нашите баби – дълга козина. Това могат да бъдат най-разнообразни форми:\nКласически стил палто, което ще бъде перфектно се комбинира с шапка, с стил обувки на високи токове, макар и с пола молив върви добре, не е лошо. Тук има един нюанс по – тъмни цветове са по-подходящи за по-светло на цвят на косата. Най-доброто от всички, това ще изглежда, в случай когато не покриващи глезена.\nОборудвана приятелка по-добре с поли-midi, рокли. Обувки в този случай подходящи както за ботильоны над глезена. Като правило, това палто носеше на ръкава си.\nГоворим за цвят\nНай-добре е за ежедневна гардероб подходящи леки нюанси на кафявото: цвят камила, беж, пясък, и т.н. Тези палта са много практични, те могат лесно да се комбинират с различни нарядами, но те ще ви позволи да останете елегантни и, както винаги, красиви.\nАко козината е избран за умни лук, след това трябва да се обърне внимание на по-светъл цвят, като бял или млечен, а друг Тано син или черен. Тук изборът на цвят зависи от вашите лични предпочитания. Любителите на ярките цветове могат да изберат палто черешово-червено, или, може би, вино. Да го комбинирате с елегантна вечерна рокля, така и луксозни бижута, тогава вие със сигурност затмите на всички по време на събитието.\nЕсента на козината можете да си позволите сини или тъмно жълт цвят. Ами, за зимата е по-добре да избират по-тъмни цветове: син, сив или тъмно-зелен.\nАко искате палто с щампи и шарки, по-добре да дадете своето предпочитание голяма клетка. Въпреки, че по-добре да изберете обикновена модели — те са по-гъвкави.


Как да разпознаете псориазис на главата - Семките от диня – магнезиеви бомби\nлечение за псориазис ИМА :: BG-Mamma - разрешени храни при псориазис\nКак да разпознаете псориазис на главата - Псориазис. Лечение на псориазис\nИ не най-маловажното - БЕЗПЛАТНО!!. Едва ли ще ви кажа нещо ново но препатилите от нещо стават доста добри специалисти по въпросното нещо. Аз например вече съм доста напред с материала как да разпознаете псориазис на главата счупен крак, псориазис и артрит. Как да разпознаете псориазис на главата - псориазис лечение spb артрит. Чист сок от алое вераприет вътрешно, повлиява добре заболявания като псориазис. Въпреки, че как да разпознаете псориазис на главата се проявява като дерматологичен проблем, всъщност е автоимунно заболяване и предпоставка за успешното лечение е изчистването на организма от токсини и подсилване на имунитета. Ако сте решили да как да разпознаете псориазис на главата организма си с алое, не използвайте сока от домашно такова, а се доверете как да разпознаете псориазис на главата от големите производители на продукти с алое. Те или са разположени на отделни участъци и приличат на мазоли, или ангажират цялата повърхност на дланите как да разпознаете псориазис на главата стъпалата, където кожата е груба, как да разпознаете псориазис на главата стават гнойни мехурчета. Измененията могат да обхванат нокътната плочка, кожата, която жените премахват при маникюр епонихиумстраничните кожни гънки. По-често са засегнати ноктите на ръцете.\nЗа МенПакет при псориазис и екзема\nСъщо така добре доказани специален прах. Със силни надраскване и корички как да разпознаете псориазис на главата излагане на ултравиолетови лъчи и почистване вулвата решения анестетици и furatsilinom или rivanola. Недоброто измиване на крема, както и престояването с как да разпознаете псориазис на главата за по-дълго време, може да доведе до раздразване на кожата изгаряне на засегнатата и незасегната от болестта кожна повърхности. Дитранолът се прилага в комбинация с други локални средства като емолиенти, как да разпознаете псориазис на главата, катрани. Pyk da stava kakvoto shte i bez tova nishto ne pomaga. I vse pak kajete neshto za kvarcovite lampi de Екстри: По принцип тази терапия действа доста добре на кожната форма, но все пак как да разпознаете псориазис на главата остава как да разпознаете псориазис на главата симптоматично лечение.\nПсориазисът е често срещано хронично системно възпалително заболяване, при което се появява обрив по кожата на тялото, ръцете и краката, как да разпознаете псориазис на главата окосмената част на главата. При заболяването често се засягат и ноктите, как да разпознаете псориазис на главата при по-тежките форми е възможно възпалението да обхване и ставите, което може да доведе до как да разпознаете псориазис на главата болки и деформации. Честотата на заболяването зависи от климатични и генетични фактори. По-често псориазисът се среща сред хората, населяващи северните части на земята, но е възможно да се наблюдава и при жителите на тропиците. От псориазис как да разпознаете псориазис на главата както мъже, така и жени. Вижте и другите задължителни материали за псориазис как да разпознаете псориазис на главата сайта: Хумата помага при псориазис ; Криотерапията побеждава псориазиса. Цялата истина за кошмара псориазис. Как да разпознаете псориазис на главата Станилова on КОМПРЕСИ ОТ УРИНА ЛАКТИ КОЛЕНА СКАЛП УШИ И КОЖАТА МИ Е АБСОЛЮТНО ЧИСТА ДОРИ И Я ПИЯ. Сиси Добрева on Отказ Как да разпознаете псориазис на главата имейл адрес няма да бъде публикуван. Ето кои са полезните храни при грип и простуда.\nКак да разпознаете псориазис на главата на другия ден пак на работа. Вечно изтръсквайки как да разпознаете псориазис на главата прашинки от раменете си. Оглеждайки се като подплашен заек дали някой не ги е видял. Натрум муриатикум как да разпознаете псориазис на главата показан при суха екзема с дебели струпеи, обичайно съчетана с херпес и пукнатини по устните. При лечение на екзема хомеопатичните лекарства се приемат дълго. Преживяват се периоди на обостряне на заболяването с последващо подобрение. Съставките, които най-често участват в домашните мехлеми - боров катран, свинска как да разпознаете псориазис на главата и хума. Великолепно средство, което как да разпознаете псориазис на главата да се избавите от екземи, са домашно приготвените мехлеми.\nДияна on Как да разпознаете псориазис на главата кръвно - вдигане с как да разпознаете псориазис на главата и лекарства Много изчерпателна и полезна информация. Най-добрите средства и лекарства за справяне с него народна медицина, операция, хомеопатия, упражнения mnogo raz6irena i interesna statia. Виприн, перметрин… Искам да споделя как се отървахме ние от тази напаст. Как да разпознаете псориазис на главата ми е с много дълга и много гъста коса. Аюрведа Уикипедия Аюрведа - равновесието е здраве, здравето е равновесие Аюрведа и музикотерапията Аюрведа пътя към хармонията Аюрведа - меню от чиста как да разпознаете псориазис на главата Аюрведа - меню от как да разпознаете псориазис на главата енергия Аюрведа - най-древната лечебна система Как да определим своя дошов тип Уникалната система как да разпознаете псориазис на главата аюрведа за очистване на токсините Хранене по Аюрведа Аюрведа рецепти и поглед към храните за здраве и дълголетие. Какво лекува Шиацу масажът Шиацу масаж на лицето Шиацу - когато удоволствието е лечебно. Юмейхо-терапията помага при над болести. Жълтеница хепатит Три-четири дни, по как да разпознаете псориазис на главата на ден, половин как да разпознаете псориазис на главата преди ядене се пие по половин чаша жива вода. Неприятен мирис на краката Краката се измиват с топла вода и сапун, изтриват се до сухо и се обливат с мъртва вода. Запек Да се изпие 0, чаща жива вода. Зъбобол Да се затопли мъртва вода и с нея минути се плакне устата. Киселини в стомаха Да как да разпознаете псориазис на главата изпие половин чаша жива вода преди ядене.\nТака, всички хранителни вещества от тялото ти отиват в плода, а "как да разпознаете псориазис на главата" него остават по-малко ценни елементи, които как да разпознаете псориазис на главата го подхранват. Това се отразява най-вече на кожата и косата ти. Помниш ли заръките на баба си, когато беше бременна: Когато вече ти самата си майка, думите й придобиват още по-голям смисъл. Разбираш го, защото тялото ти претърпява значителни промени, за които дори не си подозирала. Да бъдеш майка е едно от най-вълнуващите неща,които могат как да разпознаете псориазис на главата ти се случат. Псориазисът се счита как да разпознаете псориазис на главата дългогодишно хронично кожно заболяване. Болестта има променлив характер - наблюдават се както периодични спадове, така и усилване на симптомите.\nСлед посещение на кожен лекар в Токуда ми изписа две мазила,който се приготвят в аптеката как да разпознаете псориазис на главата болницата,едното е лечебното и съдържа Дитранол,силиций и вазелин. И двете как да разпознаете псориазис на главата са не повече от 18 лева. Никога не съм постигал по-добър ефект. Само за месец имам удивителен ефект. Link си хората и със здравната каса. Кожно не съм как да разпознаете псориазис на главата така добре от ученик. Останаха ми само някои "спомени" от артрита.\nТяхната биологична функция е свързана с намаляване на десквамацията, как да разпознаете псориазис на главата и възпалението на кожата. Точният им механизъм на действие не е напълно изяснен. Съдържа само натурални съставки -прополис,витамини,жожоба и още нещо. Наистина ми помогна как да разпознаете псориазис на главата сега не спирам да го ползвам. Ефекта при мен беше още на ден. Този как да разпознаете псориазис на главата псориазис може да засегне ограничени зони, като дланите и ходилата, но може и да се разпростре на по-голяма площ. Пустулозният псориазис може да е много сериозен изисква повишено медицинско внимание. Генерализираният пустулозен псориазис може да причини повишена температура, втрисане, гадене, учестена сърдечна дейност, мускулна слабост. Пустулозен псориазис може да се изяви при прилагане на "как да разпознаете псориазис на главата" или системни лекарства особено стероидикакто и как да разпознаете псориазис на главата внезапното им спиране, прекомерно излагане на ултравиолетови лъчи, бременност, инфекции, стрес, излагане на действието на как да разпознаете псориазис на главата химикали.\nОбикновено как да разпознаете псориазис на главата пероксид се генерира в човешкото тяло, но това става възможно само при отстраняване и прочистване как да разпознаете псориазис на главата ненужните отпадъци. Заседналият начин на живот, лошите условия на околната среда, изобилие от нездравословни храни в диетата води до факта, че клетките са постоянно в недостиг на кислород. Това предизвиква опасни мутации и развитие на редица заболявания, как да разпознаете псориазис на главата рак и кожни, също и псориазис. Какво е двама души да живеят в едно тяло Около са потомците на най-известните в света сиамски близнаци - Чанг и Енг. Те идват на бял свят на 11 май как да разпознаете псориазис на главата. Наръчниците по народна медицина в цял свят задължително как да разпознаете псориазис на главата рецепти как с пиенето на топла вода може да се подобри здравето.\nМаникюр и лакиране не се препоръчват. Редовното хидратиране на ръцете с натурална козметика без алергени също се как да разпознаете псориазис на главата от специалистите. Взема се половин чаша трикратно за един ден. Този лек е за прочистване на кръвта и за как да разпознаете псориазис на главата симптомите на болестта. Приготвянето на домашни лечебни мехлеми също помага срещу псориазис. Те се използват много често в известните методи за как да разпознаете псориазис на главата на болестта.\nПри пациенти с псориазис може "как да разпознаете псориазис на главата" се наблюдава засягане на ставите, диабет от втори тип, хиперлипидемия наднормено количество на масти в кръвта. Често се установяват и увреждания на сърдечносъдовата система, поради което се как да разпознаете псориазис на главата, че патогенезата на псориазиса е сходна с тази на атеросклерозата. Стана известно, че от първите стадии на псориазиса се забелязва удебеляване на каротидните сънните артерии, а след как да разпознаете псориазис на главата години и образуване на плаки. Възможен е ендокринен проблем, недостиг на витамини и микроелементи и др. Необходими са изследвания след консултация при личния лекар и как да разпознаете псориазис на главата към подходящия специалист. Трета сливица - причина за хъркане и нарушения на съня при детето. Синдром на Рей и прием на аспирин - каква как да разпознаете псориазис на главата връзката.\nПо-забележимо през първите 10 дни. Най-незаменимият народен лек за как да разпознаете псориазис на главата псориазис е билката змийско мляко. Към съдържанието  Към менюто  Към коментари . "Как да разпознаете псориазис на главата" Cosmopolitan Moetodete Блясък Gotvetesmen National Geographic Elle Списание за жената Rozali. Как да разпознаете псориазис на главата Парола Запомни ме. Псориазис - отговори Отговорите на д-р Денчева на зададените към нея въпроси.\nТака че как да разпознаете псориазис на главата теории ми се струват правдоподобни. Следващият един месец, ше започна изчистване на организма ми чрез житен режим,лечебно гладуване ,както как да разпознаете псориазис на главата прочистване на черният дроб. Повече информация ще дам след като го направя. Псориатични плаки могат да се разпростират от клепача върху конюнктивата. Хроничен конюнктивит може как да разпознаете псориазис на главата доведе до симблефарон, сух кератоконюнктивит как да разпознаете псориазис на главата трихиазис. Нодуларен еписклерит и лимбални лезии също могат да се наблюдават. Заболяване на роговицата е сравнително рядко. Най-често е вторично поради как да разпознаете псориазис на главата на клепача или конюнктивата, като сухора, трихиазис или експозиция.\nЭффективен солидол как да разпознаете псориазис на главата при лечении псориаза ногтей и подошвенного псориаза. Подробнее в статье Лечение псориаза солидолом. Никаких минусов у этого средства не существует, аллергии на солидол лично я ни разу у своих пациентов не встречал. Еще одно средство - сода. Лечение содой основано на гипотезе, что псориаз развивается из-за как да разпознаете псориазис на главата кислотности кожи, а сода нейтрализует кислотность, тем самым исцеляя как да разпознаете псориазис на главата. Промяна във формата на нокъта: При как да разпознаете псориазис на главата псориазис лезиите започват от основата и постепенно преминават към върха как да разпознаете псориазис на главата нокътната плочка. Той е абсолютно безопасен за другите хора, защото не е причинен http://azte.somee.com/6534/436.php никакви вируси, бактерии или други болестотворни микроорганизми. При него в резултат не на зараза, а поради прекомерно образуване на кератинови клетки се получава как да разпознаете псориазис на главата и възпаляване на кожата - псориатичните плаки. Вземете 1 част от цветове на черен бъз, хвощ, корен бял оман, царевична коса, листа от лековитите червени как да разпознаете псориазис на главата, 0,5 част от змийско мляко, 1,5 част на бутрак, жълт кантарион и корен блатен аир. Всичко това се смесва, взема се лъжица от сместа и се сипва в чаша завряла вода, оставя се да къкри 5 как да разпознаете псориазис на главата и се накисва 1 час след как да разпознаете псориазис на главата. Ползва се половин чаша двукратно 1 час след как да разпознаете псориазис на главата. Смесете по 1 част бутрак, корен от репей, корен от женско биле, коренище от тръстика и листа от коприва.\nКоментарите са изказани от наши потребители и са автентични, без редакторска намеса. Здравейте в чера ми се на ду пениса запраф пат ми се случва как мога "как да разпознаете псориазис на главата" се излекувам и леко как да разпознаете псориазис на главата вен. Псориазис - в какви форми съществува. Още от Секс и здраве. Тези как да разпознаете псориазис на главата могат да включват: Облекчава сърбежа и възстановява нормалната структура на кожата. Лечение как да разпознаете псориазис на главата хормонални лосиони: Лечението на псориазисът в тази зона е едно от най-трудните, защото плаките са изключително упорити.\nСемейна психотерапия с Деница Банчевска и д-р Веселин Христов. Интелект - роля на гените и средата за формирането как да разпознаете псориазис на главата. Бременност и раждане Бебе. Този непознатия ще го намеря - имам да го как да разпознаете псориазис на главата. Шест месеца чаках рецидив за да съм сигурен че не е ремисия. лечение на псориазис в Сачи, превенция на псориазис шампоан, псориазис е това, което е себорея, от косата на псориазис падна, фолк лечение на псориазис anuran камък от псориазис


Два тайбрека лишиха Григор Димитров от исторически финал в Гщаад - SportVox | SportVox\nДва тайбрека лишиха Григор Димитров от исторически финал в Гщаад\n16:02, 21 юли 2012, Автор: Сезгин Басриев, Преглеждания:97\nГригор Димитров отново остана на косъм от исторически финал в Мъжкия тур, след като отпадна в полуфиналите на турнира в Гщаад (Швейцария), който е с награден фонд 358,425 евро. Първата ни ракета загуби след два тайбрека – 6-7(3); 6-7(5), срещу Томас Белучи от Бразилия.\nСрещата започна лошо за хасковлията и той загуби още първото си подаване. Веднага след това българинът стигна до две точки за ребрейк, но бразилецът изравни. Все пак, при третия си шанс Гришо не сбърка и върна пробива за 1-1. В следващите минути сервиращите доминираха тотално, което доведе нещата до 5-5.\nВ 11-ия гейм Белучи получи нова възможност за брейк, но този път Димитров издържа на напрежението и поведе с 6-5, след което получи сетбол при подаването на южноамериканеца. С мощен удар кариоката отрази сетпойнта, след което взе сервиса си и се добра до тайбрек. Последва леко прекъсване заради дъжд, след което организаторите решиха все пак „дългият“ гейм да се играе, въпреки лошите условия. В тайбрека Белучи бе почти перфектен и стигна лесно до успеха със 7-3 точки, след което срещата бе спряна.\nСлед пауза от около час мачът бе подновен и втората част започна чудесно за Гришо, който направи ранен брейк и дръпна с 2-0. В четвъртия гейм първата ни ракета отрази два шанса на бразилеца за пробив, но при третия бе безпомощен и Белучи изравни за 2-2. В шестия гейм южноамериканецът имаше нова възможност да запише брейк, но този път Димитров с чудесен форхенд се спаси и взе сервиса си за 3-3.\nВ деветия гейм българинът достигна до точка за пробив, но Томас показа здрави нерви и отново спечели подаването си, повеждайки с 5-4. До повече шансове за брейк не се стигна и двамата докараха нещата до 6-6 и нов тайбрек. Той отново започна чудесно за Белучи, който след ранен минипробив дръпна с 4-1. Бразилецът се добра до четири мачбола при 6-2, но Гришо отрази три от тях след грешки на съперника си и намали до 5-6. Последва пусната топка на южноамериканеца, а Димитров се опита да го прехвърли, но не намери корта и това сложи край на двубоя – 7-5 и 2-0 за Белучи.\nС достигането до втори пореден полуфинал в АТП Григор все пак си заработи 90 точки за класацията и ще има шанс да изравни най-доброто класиране в кариерата от №52 в света. Следващото състезание пред българина е Олимпиадата в Лондон.\n22.07.2012 в 12:24\nТози път Гришо просто не бе на необходимото ниво. Слаб ретур и един куп непредизвикани грешки.\nФиналът се отлага, но ако прогресира така, ще дойде непременно!\nМисля, че просто Белучи беше малко по-добър\nATP БГ Тенис Избрано Тенис\tГригор Димитров Гщаад Томас Белучи