Председателствали: заместник-председателите Иван Куртев, Юнал Лютфи и Благовест Сендов\nДнес рожден ден има колежката Мария Брайнова. Да й е честит! (Ръкопляскания.)\nА от мен - специални благодарности за това, че тя е един от малкото депутати, които изчакват и прочитането на съобщенията в края на заседанията.\nПостъпили законопроекти и проекти за решения от 10 до 16 май 2000 г.:\nПроект за решение за гласуване на недоверие на Министерския съвет за провеждане на политика на корупция и прикриване на нейните конкретни прояви с вносител Георги Първанов и група народни представители. Дебатите по този проект са приключили.\nПроект за решение за разрешаване преминаването през територията на Република България на унгарски военен контингент за участие в международното военно учение "DINAMIC MIX - 2000" от 20 май до 10 юни 2000 г. в Република Гърция. Вносител е Министерският съвет. Решението е прието.\nПроект за решение за промяна в състава на Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията. Вносител е Ахмед Доган.\nЗаконопроект за ипотечните облигации. Вносител - Никола Николов. Водеща комисия е Комисията по икономическата политика.\nЗаконопроект за изменение и допълнение на Закона за кооперациите. Вносители - Димитър Абаджиев и Александър Джеров. Водеща комисия е Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията.\nЗаконопроект за изменение и допълнение на Закона за висшето образование. Вносители - Георги Панев, Иван Иванов и Илиян Буров. Водеща комисия е Комисията по образованието и науката.\nПроект за решение за избиране на временна комисия за проучване процеса на приватизацията и следприватизационния контрол. Вносители - Ахмед Доган и група народни представители.\nПроект за решение относно подкрепата на позицията на правителството на Република България по глава ХХVII "Обща външна политика и политика на сигурност", представена на 28 март 2000 г. на Междуправителствената конференция за присъединяване на Република България към Европейския съюз. Вносител - Георги Първанов и група народни представители.\nПроектът е разпределен на Комисията по външна и интеграционна политика.\nИма и внесен от господин Корнезов проект за решение за приемане на процедурни правила за тайно гласуване. Това също беше гласувано на предишното заседание.\nЗаконопроект за допълнение на Закона за кооперациите с вносител Нансен Бехар. Водеща комисия е Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията.\nЗаконопроект за изменение и допълнение на Закона за кооперациите. Вносител - Кръстьо Трендафилов и група народни представители. Водеща комисия е Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията.\nПо дневния ред са постъпили предложения от народния представител Кънчо Марангозов - като точка в дневния ред да бъде включен проектът за решение за избиране на временна комисия за проучване целесъобразността на изразходваните средства от Националната и районните здравноосигурителни каси, с вносител Любен Корнезов и група народни представители.\nОт народния представител Руси Статков - като точка в дневния ред да бъде включен проект за решение за избиране на временна комисия за хода на приватизацията, приватизационните сделки, мерките по структурната реформа и резултатите от тях, с вносител Георги Първанов и група народни представители.\nОт народния представител Велко Вълканов - в седмичната програма да се включи законопроекта за военноинвалидите и пострадалите при или по повод на отбраната на българската държава.\nИма предложение и от господин Доган, съобщих го, за промени в състава на комисия.\nИма и предложение от госпожа Екатерина Михайлова, на базата на което е изработен и проектът за програма за работата на Народното събрание за периода от 17 до 19 май 2000 г.:\n1. Промени в състава на Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията.\n2. Второ четене на законопроекта за изменение и допълнение на Закона за отбраната и Въоръжените сили на Република България.\n3. Първо четене на законопроекти за изменение и допълнение на Закона за физическото възпитание и спорта, с вносители: Министерският съвет, Евгени Димитров и Иван Бойков.\n4. Проект за решение за приемане на Отчета за изпълнението на държавния бюджет на Република България за 1996 г. Вносител - Министерският съвет.\n5. Законопроект за ратифициране на Конвенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и за възстановителни операции. Вносител - Министерският съвет.\n6. Проект за декларация относно подкрепата на позицията на правителството по глава "Обща външна политика и политика на сигурност", представена на 28 март 2000 г. на Междуправителствената конференция за присъединяване на Република България към Европейския съюз, с вносител Димитър Абаджиев.\n7. Второ четене на законопроекта за закрила на детето.\n8. Проект за решение за даване на съгласие Министерският съвет да сключи Заемно споразумение (проект за реформа в здравеопазването) между Република България и Международната банка за възстановяване и развитие. Вносител - Министерският съвет.\n9. Първо четене на законопроекта за посевния и посадъчния материал. Вносител - Министерският съвет.\nКЪНЧО МАРАНГОЗОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, дами и господа народни представители, господин министър! Общественото мнение в България е разтревожено във връзка с разходите, които се правят за структурирането на Националната и районните здравноосигурителни каси.\nИзвестно е също така, че в момента в Националната здравноосигурителна каса текат проверки от страна на Държавен финансов контрол, Сметната палата, Икономическа полиция. Известно е, че 28 народни представители от Парламентарната група на Демократичната левица поставиха конкретен въпрос към министъра на здравеопазването във връзка с разходите и структурирането на Националната и районните  здравноосигурителни каси. Досега е получен отговор от министъра за 8 районни здравноосигурителни каси. Забавя се отговорът.\nАз ще ви съобщя само някои данни: в Габрово върху площ от 1475,1 кв. м разгъната площ. Имотът е продаден за 606 000 лв. Стойност - 200 долара на квадратен метър. За ремонт - 495 000, за информационна система - 689 000.\nВ Благоевград - за ремонт 590 000.\nВ Плевен - 1818 кв. м разгъната площ за 900 000 лв., информационна система за 726 000 лв.\nВ Бургас - ремонт за 550 000 лв., информационна система за 689 000 лв.\nВ Силистра - за 595 000 лв.... и т.н.\nЕто защо ние предлагаме проект за решение за изграждане на временна комисия към Народното събрание, която да проучи, забележете, целесъобразността на изразходваните средства за Националната и районните здравноосигурителни каси. Става въпрос за целесъобразност. Целесъобразно ли е в този период, когато здравеопазването има хроничен недостиг от лекарствени средства, да се изразходват толкова много суми, значителни суми за ремонт, за закупуване на сгради за служителите на районните и Националната здравноосигурителна каса?\nМоля решението да бъде подложено на гласуване. Надявам се да го подкрепите, господа народни представители. Благодаря.\nВЕЛКО ВЪЛКАНОВ (ДЛ): Уважаеми колеги, моля да гласувате в дневния ред на Народното събрание да се включи и законопроектът за военноинвалидите и пострадалите при или по повод на отбраната на българската държава. Този законопроект вече четвърти месец чака да бъде обсъден в комисията. Това не става. Ето, имаме основание да поискаме директно Народното събрание да включи законопроекта в своя дневен ред.\nУважаеми колеги, аз наистина не мога да разбера защо такъв изключително важен законопроект не намира необходимото разбиране от страна на народното представителство. Всъщност аз се опитвам да намеря някакво обяснение в обстоятелството, че може би колегите отдясно не биха искали законопроектът да бъде приет по инициатива на депутати от левицата. Но, уважаеми колеги, нищо не пречи вие да внесете също законопроект в този смисъл, с такива разпоредби. И да направим един общ законопроект.\nОбръщам се специално към Вас, уважаема колежке Михайлова, да помоля да проявите инициативата да внесете евентуално също такъв законопроект.\nЕКАТЕРИНА МИХАЙЛОВА (СДС, от място): Работим.\nВЕЛКО ВЪЛКАНОВ: Да, ако работите, бих се радвал да ускорите този процес и тогава заедно да го внесем. Но ви моля, не бавете, защото наистина хората се измъчиха да чакат вече толкова време. Първият законопроект беше отхвърлен съвсем неоснователно, разбира се. Сега вече четири месеца чакаме за този законопроект.\nБих искал хората да не страдат от нашата политическа вражда и да се издигнем над тези свои политически пристрастия.\nАз все пак и следващата седмица ще направя предложение. По този начин се надявам да ви накарам да побързате, да не се бавим. Благодаря ви.\nРУСИ СТАТКОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, господин министър, колеги! Предложението, което съм направил, не е поредното от името на опозицията. И казвам веднага защо не е поредното. Ние наистина повече от двадесет и няколко седмици вече се опитваме да привлечем вниманието на мнозинството върху един централен проблем за нашата страна.\nУважаема госпожо Михайлова, вие вчера го поставихте за пореден път, само че го поставихте от позицията на хора, които са обидени от нещо.\nНие подкрепихме да търсим национални приоритети с една декларация за национално съгласие. Но вие след това не чухте нито едно наше предложение. Нещо повече, вчера ние се опитахме отново, и според мен това е, което е различното за поредния път, за който предлагаме тази точка. Вчера вече "духът излезе от бутилката", както се изрази господин Доган. Съмнението беше изказано единно от цялата опозиция, че приватизацията не е прозрачна, че големите сделки и не само големите сделки не са в интерес на държавата, че ангажиментите, които се поемат, не се контролират.\nУважаеми дами и господа отдясно, вие не можете повече да продължавате така не толкова заради вашия имидж, а заради международната подкрепа на страната, независимо от опитите на министър-председателя вчера да каже, че имате такава. (Оживление и разговори в залата.)\nНе само изданията на международните финансови институции (председателят призовава за тишина), а като цяло международният климат, бизнес, вече има друго отношение и то е негативно към вашето управление.\nЕдинственото, което на този етап може да снеме известното съмнение или по-точно голямото съмнение и напрежение, е да приемете нашето предложение. То наистина е в интерес на страната и преди всичко, разбира се, даже и на вас, като управляващо мнозинство.\nМисля, господин председател, че разговорите, които се водят в момента в дясната половина, показват още веднъж незаинтересоваността на мнозинството, безгрижието и безотговорността.\nАз поддържам своето предложение и се надявам, че поне вие ще ме подкрепите.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря на господин Статков. И наистина, моля, когато говори господин Статков, да го слушате и да не подвиквате.\nПоставям на гласуване предложението на народния представител Кънчо Марангозов - да се включи в дневния ред проект за решение за избиране на Временна комисия за проучване целесъобразността на изразходваните средства от Националната и районните здравноосигурителни каси.\nГласували 194 народни представители: за 85, против 105, въздържали се 4.\nПоставям на гласуване предложението на народния представител Руси Статков - да бъде включен в дневния ред проект за решение за избиране на Временна комисия за хода на приватизацията.\nГласували 190 народни представители: за 76, против 110, въздържали се 4.\nПоставям на гласуване предложението на народния представител Велко Вълканов - в седмичната програма да се включи законопроект за военноинвалидите и пострадалите при или по повод на отбраната на българската държава.\nГласували 190 народни представители: за 78, против 27, въздържали се 85.\nМоля, гласувайте седмичната програма така, както беше докладвана.\nГласували 181 народни представители: за 135, против 26, въздържали се 20.\nПРОМЕНИ В СЪСТАВА НА КОМИСИЯТА ПО ПРАВНИ ВЪПРОСИ И ЗАКОНОДАТЕЛСТВО СРЕЩУ КОРУПЦИЯТА.\nПостъпило е предложение от Парламентарната група на Обединението за национално спасение. Чета ви проекта за решение.\nза промяна в състава на Комисията по правни въпроси и\n1. Освобождава Арлин Григоров Антонов като член на Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията.\n2. Избира Ремзи Дормуш Осман за член на Комисията по правни въпроси и законодателство срещу корупцията."\nГласували 168 народни представители: за 161, против няма, въздържали се 7.\nСтигнали сме до гласуването на чл. 63а.\nНа предишното заседание беше гласувано първото предложение от народните представители Христо Бисеров и Елена Поптодорова за 9 месеца военна служба за всички военнослужещи, което беше отхвърлено от Народното събрание.\nСледващото предложение по реда на постъпването е от народния представител Иван Глушков и то гласи:\n"§ 63а. В чл. 98 се правят следните изменения:\nИзразът "12 месеца" се заменя с израза "9 месеца", а изразът "9 месеца" се заменя с израза "6 месеца"."\nПоставям на гласуване предложението на народния представител господин Глушков.\nГласували 203 народни представители: за 174, против 10, въздържали се 19.\nПредложението на господин Симов няма да гласуваме, тъй като вече е прието.\nГосподин Бехар, може ли да подпомогнете работата на парламента, докато дойде господин Бисеров?\nИмате думата, господин Бехар.\nДОКЛАДЧИК НАНСЕН БЕХАР: Беше отложено разглеждането на няколко предложения.\nПърво, предложението на народния представител Валентин Симов:\n"§ 74а. В чл. 120, ал. 3, числото "12" се заменя с "3"."\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Не можем да гласуваме това предложение, тъй като с приемането на § 63а този въпрос е решен.\nДОКЛАДЧИК НАНСЕН БЕХАР: Има предложение на народната представителка Елена Поптодорова - в чл. 120, ал. 3, изразът "които не са служили" да се замени с израза "служили и неслужили", а числото "12" да се замени с числото "9".\nТук е по същата логика.\nКомисията приема част от предложението на госпожа Поптодорова и предлага да се създаде нов § 74а със следното съдържание:\n"§ 74а. В чл. 120, ал. 3 числото "12" се заменя с числото "9"."\nТова е просто като следствие от първото предложение, което ние приехме.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Имате думата по § 74а.\nДОКЛАДЧИК НАНСЕН БЕХАР: Тук има един такъв проблем, че тези, които са в системата на военните училища, още не са висшисти фактически и за тях тази клауза не може да важи. Затова именно тук е посочено числото "9" - числото "12" се заменя с числото "9". Те още не са висшисти.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Моля, гласувайте § 74а така, както е предложен от комисията.\nПараграф 74а е приет.\nДОКЛАДЧИК НАНСЕН БЕХАР: Остава да гласуваме и предложението на Христо Бисеров, което гласи:\n"Създава се нов § 124а със следното съдържание:\n"§ 124а. В чл. 253, ал. 2 числото "20" се заменя с числото "15"."\nКомисията приема предложението на господин Бисеров и предлага да се създаде нов § 124а със следното съдържание:\n"§ 124а. В чл. 253, ал. 2 числото "20" се заменя с "15"."\nСтава въпрос за това, че понеже намаляваме срока на военната служба, трябва да намалим и срока на отпуската.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Текстът се отнася за продължителността на отпуската на редовните военнослужещи.\nМоля, гласувайте § 124а, както е предложен от комисията.\nПараграф 124а е приет.\nДОКЛАДЧИК НАНСЕН БЕХАР: Остава текстът откога законът влиза в сила.\nИма предложение на господин Валентин Симов:\n"§ 162. Този закон влиза в сила от 1 януари 2001 г."\nКомисията предлага § 162 да добие следната редакция:\n"§ 162. Този закон влиза в сила от датата на обнародването му в "Държавен вестник", с изключение на разпоредбите на § 63а, § 74а и § 124а, които влизат в сила от 1.10.2001 г."\nИмате думата по предложенията за § 162.\nГласували 139 народни представители: за 7, против 85, въздържали се 47.\nМоля, гласувайте § 162, както е предложен от комисията.\nПараграф 162 е приет, а с това и целият Закон за изменение и допълнение на Закона за отбраната и Въоръжените сили. (Ръкопляскания.)\nДавам думата на министъра на отбраната господин Бойко Ноев.\nМИНИСТЪР БОЙКО НОЕВ: Уважаеми господин председател, дами и господа народни представители! Позволете ми да благодаря на Народното събрание за приемането на този изключително важен Закон за Въоръжените сили. Това е една задължителна основа за ускоряващата се реформа на Въоръжените сили, така че те да бъдат още по-боеспособни, още по-добри и да отговарят на изискванията на ХХl век.\nВ закона имаше постановки, включително члена, който гласувахме днес, за срока на военната служба, които предизвикаха по-широк дебат. Вие знаете, а и обществеността следеше дебата и знае, че Министерството на отбраната и Генералният щаб предложиха 9 месеца за всички наборници. Днес парламентът прие 9 месеца за наборниците без висше образование и 6 месеца за тези, които са завършили университет. Ръководството на Министерството на отбраната не вижда конфликт в тези две позиции. Наше задължение и наша отговорност беше ние да кажем пред вас каква е нашата оценка за необходимостта от срока на военната служба. Ваше право като народни представители беше да отразите обществените очаквания, съчетани с потребностите на отбраната. Така е в демократичните страни, когато парламентът решава важни въпроси от интерес на държавата, важни интереси, свързани с отбраната.\nНие ще изпълним по най-добрия начин решението на парламента, което се отнася за срока на военната служба. Това, че разпоредбите за срока на военната служба влизат в сила от 1 октомври следващата година, в известен смисъл ни помага. Ние ще променим процеса на планиране така, че това да не доведе до застрашаване интересите на отбраната и същевременно с това ще ускорим професионализацията, с което да компенсираме проблемите, които биха се създали.\nОще веднъж благодаря на всички народни представители и на добър час! (Ръкопляскания.)\nТочка трета от седмичната програма е:\nПЪРВО ЧЕТЕНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТИ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ФИЗИЧЕСКОТО ВЪЗПИТАНИЕ И СПОРТА.\nИмате думата. До момента са се изказали 8 народни представители.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Ние с колко минути разполагаме?\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: От Вашата група е говорил само господин Мерджанов, така че разполагате с време, с 18 минути.\nИма думата госпожа Донка Дончева.\nДОНКА ДОНЧЕВА (ДЛ): Благодаря Ви, господин председателю! Уважаеми дами и господа народни представители, уважаеми заместник-премиер! Искам да споделя своята тревога, че такъв сериозен закон, който касае проблемите, свързани с младото поколение, не можа да бъде обсъждан в Комисията по образование. Известно е, че това е един от новите ни закони, едва четири години е времето, в което се осъществява неговото приложение и имаше възможност да се направят по-точно и прецизно всички онези изводи, които са свързани с действителното, ако е такава целта му, подобряване на неговите функции, за да има ефект от приложението му в нашето общество.\nСвързаните само с финансирането и само с устройването по отношение на държавния контрол върху спорта - функции, които са предложени в измененията, може би ще се отразят неблагоприятно в следващия период.\nВземам основание за изказването си във връзка с § 9, където действително вносителите на законопроекта са се постарали да направят корекции по отношение на нормативната база със Закона за просветата. Действително специалните средни спортни училища се заменят със спортни училища. Така е от миналата година във връзка с изменението на Закона за народната просвета. Трябва да бъдат приведени в един режим.\nНо дали това е основната цел, с която след промяната ще осъществим онези цели, които в политиката ни като държава имаме ние по отношение на младото поколение. Аз съм много сериозно обезпокоена, защото част от анализите по цялостното здравословно състояние на учениците и то от най-млада, от началната училищна възраст се влошават непрекъснато. Известно е, че с приложението на Закона за новия учебен план сериозно се накърняват правата на децата, свързани с тяхното физическо натоварване. Да не говорим за недостатъците, свързани с традиционната липса на физкултурни салони, на подходяща база за развиване на извънкласните дейности, които бяха осъществявани в ученическите и спортни школи. Мисля, че е въпрос само на няколко дни публикуването и в "Държавен вестник" на затварянето на редица ученически спортни школи и някои центрове за работа с децата, които осъществяваха възможности за развиване на физическата дееспособност на учениците.\nТака че моята тревога, скъпи колеги, обръщам се и към председателя на комисията, е да потърсим възможности в рамките на този закон при разпределянето на средства в § 21, защото ще дадем правомощия на Държавната агенция по младежта и спорта да разпределя ресурси и там в новия чл. 59а, в т. 2 и 3 има за подпомагане на талантливи деца и юноши и подпомагане на целеви програми в училищния спорт, съответно за студенти и за ученици, но това е крайно недостатъчно. Масово в българското училище часовете по спорт са достатъчно много, а ресурсите, които осъществяваше в момента министерството, са оскъдни. Ако разчитаме на целеви програми, те ще засегнат няколкото спортни училища. Нашата общественост научи с тревога, че само преди 2-3 седмици на протест се вдигнаха учителите от спортните училища. Не е тайна, че сега по създаването на новата нормативна уредба на Министерството на образованието спортните училища ще останат изключение. Може би в нашата страна ще останат няколко елитни спортни учебни заведения и основите на масовия спорт ще бъдат ликвидирани. Аз мисля, че тук това, което ни поръчаха и на обсъждания тези дни на конференции наши преподаватели, българската общественост, университетски преподаватели, е да милеем за масовия спорт сред учащите се да се запази. И тук трябва да потърсим по-сигурен механизъм такива ресурси да отиват не в Министерството на образованието, ние обменихме няколко думи с господин Китов, наистина ще потърсим в скъсения срок, в който ще направим предложенията си за закона, друга формула, но да стигат до всички училища. Всички, които сме работили в образователната система, знаем, че след четвърти клас започва селекцията на такива ученици. Недостатъчно ще бъде, когато един ден те са изявени и са талантливи, защото просто няма признак, по който да става отсяването на тези деца. Трябва да се стимулира масовият спорт в училище. Така че молим и комисията, която ще внесе окончателно предложенията - Комисията по здравеопазването, младежта и спорта, заедно с Комисията по образованието и науката на второ четене да обсъдят тези проекти, за да може да се намери легитимното място. Да не разчитаме на благоволението и на личните връзки с новия Инспекторат, който ще бъде независим от образованието институт, да формулира политика на кои спортисти от кои програми да предоставя средства. Тази практика засега няма резултат. Ние видяхме, че и в сферата на културата не сработи, нито по международните програми, дори ФАР и останалите, които са в образованието. Вчера чух, че например програмите, свързани с чуждоезиковото и информационното обслужване в училище, също се разиграват по различен, много елементарен сценарий - чрез жребий се определя на кого да се предоставят компютрите в дадено училище. Ако на такъв подход се разчита и в осъществяването на политиката за привличане на младото поколение в спорта, вие всички, които днес ще гласувате за този законопроект, впрочем нашата парламентарна група няма да го подкрепи в този вид, ще бъдете обречени един ден да няма на кого да разпределяте средства за спорта, защото елитният спорт след няколко години ще си отиде.\nТака че моля с най-голяма отговорност проблемите на един милион български ученици, които имат и нужда заради засилване на ефекта от образователния процес в училище и заради стимулиране основите на българския спорт, особено сега в навечерието на голямото световно изпитание, на Олимпиадата, да направим това, за което ние сме длъжници пред тях.\nТака че Ви моля, господин Китов, да отчетете в тези предложения, защото само председателят на комисията е участвал в обсъждането, да отчетете потребностите на българското училище. (Ръкопляскания в ДЛ.)\nБОРИСЛАВ КИТОВ (НС): Уважаеми господин председател, уважаема госпожо Дончева! Аз съм напълно съгласен с Вас, Вие знаете, че и друг път сме говорили за това. Проблемът е, че в крайна сметка парите от тотото, които се разпределят, са определено количество. И в масовия спорт те не могат просто да потънат в бюджета на Министерството на образованието, което ставаше досега, без да е ясно. И господин Мерджанов знае, имало е такова заседание, искат пари, но не казват къде ще отидат. Не може така! Трябва да е ясно къде ще отидат парите, за колко топки, за колко маси, в кое училище.\nИначе съм напълно съгласен. И тук проблемът е не само да искаш от страна на Министерството на образованието, защото Министерството на образованието, когато и вие настоявахте, искахме да има повече часове по физкултура, останаха два часа, оттам насетне бюджетът вече ги рамкира в много малко. Сега искат допълнително средства, но ги искат за техния бюджет. А къде ще отидат? Как ще отидат? Това е един проблем, който ние ще натояваме те да дадат поне програма.\nВече неколкократно от тази трибуна заявихме, че Парламентарната група на Демократичната левица не може да подкрепи този законопроект в този му вид. Това беше изразено в основното изказване на господин Мерджанов.\nЗащо не можем да подкрепим този законопроект? Защото с него всъщност държавата чрез своята агенция слага пълен контрол, бих казал, слага тежката си ръка върху дружествата, върху спорта, независимо дали той е професионален или аматьорски. Как става това?\nПърво, става чрез издаването на така наречените лицензии. Всеки, за да може да развива някаква дейност в областта на спорта, трябва да отиде на килимчето, образно казано, на държавния чиновник, да му се моли, да се кланя и дано му даде лиценз. Ако му е симпатичен. Уж, от една страна, включително и вчера тук премиерът и вицепремиерът Жотев говориха, че трябва да ограничаваме лицензионните режими, че сега били 500 и няколко, даже Министерският съвет взел скоро решение, че 120 от тези лицензии ще отпаднат, а в края на краищата с този закон ние въвеждаме лицензионен режим в областта на целия спорт. С други думи, държавата слага ръка върху възможността за упражняване на такава дейност.\nВторо - как държавата се намесва в спорта и то твърде, бих казал, грубо, прекрачвайки границите на държавния контрол - чрез базата, имуществото. Няма значение дали това имущество е държавно, общинско или е клубна база. Въвежда се някакъв публичен регистър. Добре, но аз питам, тук има и юристи, не съм против този публичен регистър, ако е публичен, ще има ли достъп до този регистър всеки гражданин или ще бъде заключен в някоя каса? Ако е "да", пишете го. Но тук няма нищо. Щом е публичен, нека всеки един гражданин или заинтересовано лице да има поглед върху този регистър. Друго нещо, много важно за този регистър. Аз казвам "да" на регистъра, нека да се вижда с каква собственост разполага спортната база, но  какъв е юридическият смисъл, какво е правното значение на един имот или на някакво друго имущество, което е вписано в този регистър? Ако е вписано, това документ ли е, с който се дава юридическата сила на собственост или не? Не знам, пишете го! Не сте ме питали, ако желаете, питайте, въпросът тук е да видим какво е правното значение на този публичен регистър. Ами ако едно имущество не е вписано в публичния регистър, а съответното дружество има примерно нотариален акт за него, губи ли се собствеността? Според мен безспорно не. Но, вижте, само  един текст, чл. 48 - "Държавната агенция за младежта и спорта води публичен регистър за спортните обекти", не значи абсолютно нищо. Дайте да го разпишем между първо и второ четене - правното значение на това вписване, неговата възможност за достъп и т.н., и т.н. Вероятно това може да се свърже и с вписванията при съдията по вписванията. Дайте да огледаме нещата и като правим нещо, да го направим както трябва.\nИмам и няколко бележки от чисто юридическа гледна точка, които още веднъж ме мотивират и като юрист да не подкрепя този законопроект.\nЕто например, още на първа страница § 1, ал. 2 изрично казва, че Държавната агенция за младежта и спорта е юридическо лице, подчертавам, на бюджетна издръжка. Дали обаче това е така? Когато пишем, че е на бюджетна издръжка, това означава, че държавата, а тук да кажем Народното събрание, трябва да има съответен запис в държавния бюджет и тези средства, отпуснати от държавния бюджет, да покрият разходите и възможностите за функционирането на съответната организация. Това не е така. Вярно е, че от бюджета ще идват само част от средствата, само част от държавния бюджет.\nВижте § 20: "По бюджета на Държавната агенция за младежта и спорта постъпват средства от постъпления от Закона за хазарта" - те не са от държавния бюджет; "3 на сто от сумите за трансфер на спортисти", когато се продават спортисти, също идват в бюджета на агенцията и те не са от държавния бюджет; "дарения" - те не са от държавния бюджет; "тотото" - те не са от държавния бюджет.\nТака че записът на § 1, т. 2 не е точен. Защото тази агенция се издържа само частично от държавния бюджет. Тя не е на пълна бюджетна издръжка, както е Народното събрание, както е Министерският съвет или съответно някакво друго ведомство.\nАз не знам кой е писал този закон, но вижте ал. 3: "Държавната агенция за младежта и спорта се ръководи и представлява от председател, който се определя с решение на Министерския съвет". Определя! Да оставим сега термина дали е "определя" или "назначава".\nС други думи, по този текст Министерският съвет, който е колективният орган, тоест министър-председателят и министрите,  с гласуване казват кой ще бъде председателят на тази агенция.\nВеднага обаче следващата ал. 5 на същия текст казва: "Председателят и заместник-председателят на агенцията се назначават от министър-председателя."\nУж веднъж Министерският съвет като колективен орган определя кой ще е началникът, шефът, а следващата алинея казва:  министър-председателят няма да пита Министерския съвет, това е негово правомощие да го назначава.\nТози въпрос сме го отнесли до Конституционния съд и Конституционният съд се е произнесъл. Не е въпросът кой издава заповед, а кой е компетентният да назначи определено длъжностно лице.\nЗатова моля поне тези неща да бъдат съгласувани, за да не бъдат противоречащи помежду си и просто дразнещи, не само дразнещи, а утре могат да породят и съответни противоречия.\nВ този законопроект се предвиждат редица наредби и то много съществени, включително касаещи имуществото на тези спортни организации - "наредби, приети от Министерския съвет".\nКолеги, когато се прави един закон, а Законът за спорта е един основен закон, почнем ли да препращаме към наредби всъщност практически даваме в ръцете на изпълнителната власт така нареченото дерогирано, бих казал, законодателство и въпрос на слаба законодателна техника е, когато в един закон се дават възможности за подзаконови нормативни актове, които много често изместват идеята на законодателя.\nВ заключение искам да кажа, че славата на България в края на краищата са нейните спортисти, а не нейните политици. Дано ние тук, в тази зала, направим един закон, с който да помогнем на нашата слава - спортистите, а не да ги осакатим. Благодаря.\nИма думата министър Праматарски.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Уважаеми господин председател, уважаеми дами и господа народни представители! Аз искрено се надявах, че един такъв законопроект, за който стана дума при дебатите тук, е необходим на страната, необходим е за развитието на българския спорт, няма да се политизира. Но явно, че меракът в българския парламент е  всяко нещо, което излиза от правителството, да бъде атакувано дори и при липса на аргументи, се наблюдава в тази зала.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Не е на целия парламент.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Да, не на целия парламент, а на  Българската социалистическа партия.\nАз слушах много внимателно, господин Мерджанов, становището, което Вие от името на вашата парламентарна група изложихте, по което искам да взема отношение. Може би щях да се въздържа наистина да не наливаме повече политика в този закон, той не се нуждае от това, но и думите на господин Корнезов ме карат да го направя.\nУважаеми дами и господа, първото нещо, което искам да ви кажа, е, че този закон, който вие така яростно тук критикувате, беше наистина много широко обсъден точно с хората, които са професионалисти в бранша.\nАТАНАС МЕРДЖАНОВ (ДЛ, от място): Това е абсолютна лъжа.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Господин Мерджанов, понеже поставяте този въпрос, ще Ви кажа нещо. Ако Вие уважавате госпожа Нешка Робева, аз я уважавам като професионалист, тя е член на вашия Висш партиен съвет, доколкото разбрах, тя също беше поканена на тази дискусия и си каза своето становище.\nАТАНАС МЕРДЖАНОВ (ДЛ, от място): И изрази противно становище.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Не е изразила противно становище. Аз Ви го казвам. Има стенограма и ще Ви дам да я прочетете. И аз не смятам, че Вие сте по-големият професионалист по проблемите на спорта от госпожа Нешка Робева. Казвам Ви го съвсем ясно.\nРЕПЛИКА ОТ ДЛ: А Вие като професионалист ли се изказвате?\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Какви са Вашите аргументи? Вие направихте една огромна апология на закона, който действа до момента. Като е толкова хубав този закон, защо се нуждае от корекции, за които и Вие казвате, че има нужда. Аз съм съгласен, че този закон е една добра база. Тогава, когато е правен, наистина в голяма степен е постигнато, може би към онзи момент, решаването на всички проблеми. В продължение на процеса на своето действие обаче законът прояви достатъчно недостатъци. Законът прояви дори пречки пред развитието на българския спорт, много нерешени въпроси. И сега Вие казвате: да, нарушавало се общественото начало.\nГосподин Корнезов, за какво лицензиране става въпрос? Това е желанието на федерациите в българския спорт, които са едни обществени организации, регистрирани по Закона за лицата и семейството. Съгласно техните устави и изискванията, които те имат, да се дават лицензии само на онези клубове от държавния орган, ако те отговарят на изискванията на федерациите. Иначе знаете ли какво ще се случи и се случва в страната? Създава се един клуб, провежда се някакво мероприятие, никой не го знае, нито федерацията и има смъртни случаи по бойни изкуства. Ето това искаме да предотвратим.\nНе бива в тази зала, когато се говори за лицензиране, да се казва винаги, че това е инструмент за някаква манипулация, за натиск на държавата. Да, има такава възможност, Вие сте прав, зависи в какви ръце е, но тук въобще не става въпрос за лицензиране от този тип, който Вие си представяте - чисто юридически. Става въпрос, че българските федерации, подчертавам го пак, защото това беше една от критиките на господин Мерджанов, на вашата група, които са общественият орган, да имат силата, да могат тези клубове, които са към съответните федерации, да имат начин за въздействие върху тези клубове. Защото федерацията като обществена организация наистина трябва да е отговорен орган, който представлява след това пред държавния орган съответния вид спорт. За такова лицензиране става въпрос.\nВторото нещо, което господин Мерджанов като становище тук каза, че се нарушавало общественото начало. Ами кажете къде в света няма държавен орган тогава, когато се харчат държавни пари.\nТук се оспорва и инспекторатът. Господа, как държавата без инспекторат ще проверява онези клубове, онези федерации за средствата, които държавата харчи? Тук аз абсолютно споделям грижата за подрастващите, за учениците, за ученическия спорт. Но за да има средства и за тях, трябва да има строг контрол върху изразходването на средствата, защото има аномалии в това отношение.\nГосподин Мерджанов каза, че много хубаво е, че тотото отива към държавния комитет, ама ние пак няма да подкрепим закона.\nАТАНАС МЕРДЖАНОВ (ДЛ, от място): Не е вярно.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Ваше право е, гласувайте както искате.\nНо аз ви казвам, че наистина се гледа не от този ъгъл, от който трябва да се погледне този закон. Убедени ли сме всички ние, че тези поправки са необходими? Лично аз съм убеден, защото се убедих и от хората, които пряко ги засяга. Държавната агенция била юридическо лице и имала бюджет. Ами да, четете Закона за администрацията, господин Корнезов. Там е казано. Тук този текст е преписан от Закона за администрацията. Ако Конституционният съд каже нещо друго по Закона за администрацията, естествено ще има корекция и в този текст. Разбира се, че е на бюджетна издръжка. Вие сте приели Закона за бюджета тази година и там е разписано като перо, само че беше в бюджета на Министерството на образованието и науката. Това е бюджетът.\nИскам да кажа няколко думи...\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Но средствата не идват само от държавния бюджет!\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Разбира се, че не идват само от държавния бюджет. Държавният орган като държавен орган е на бюджетна издръжка, а средствата откъде ще постъпват и как ще се разходват, е съвсем друг въпрос. На каква издръжка трябва да бъде според Вас един държавен орган? На каква? Естествено е, че ще бъде на бюджетна издръжка. А средствата, които постъпват, че постъпват, разбира се, от различни източници, е точно така.\nИскам да кажа няколко думи за госпожата, която говори преди малко. Споделяме тази грижа за развитието на ученическия спорт и тя беше много внимателно обсъдена. Вярно е, че данните за подрастващите не са никак добри. Въпросът обаче беше ние ще променим ли досега действащата система? Защото аз ще ви кажа, да, досега всички средства, които отиваха за спорта, включително за високо спортно майсторство, бяха от бюджета на Министерството на образованието и науката. Защо досега - защото това не става за година - две, явно е станало за 10 - 20 години - не се е развил ученическият спорт? Явно, че по този начин на изливане на пари от държавата в едно министерство и оттам не се знае какво става с тези средства, те не стигат до целта, за която Вие пледирате и аз съм абсолютно съгласен.\nЗатова идеята, която е залегнала тук, в закона, тя вече ще започне да се работи наистина, е да има конкретни програми, които ще бъдат финансирани от Държавната агенция от средствата, които там ще бъдат определени.\nАТАНАС МЕРДЖАНОВ (ДЛ, от място): На какъв принцип?\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: По конкретни програми. Когато една федерация предложи - примерно, тенис на маса - в 100 училища ще развиваме такъв и такъв спорт. А Вие какво искате? Отново да изсипваме пари в училищата и да не се знае тези средства за какво се харчат? Това беше, господин Мерджанов, досегашната система. Тук госпожата преди малко каза, че данните са лоши. Много са лоши, страшни са даже, бих казал. Явно се нуждаем да променим тази система на финансиране на ученическия спорт, за да има резултати. Защото истина е, че средствата не са неограничени. И тук вече съм съгласен с тази част от критиката, че трябва да има баланс при разпределението на тези средства - колко ще отиват за тези програми за развитието на ученическия спорт, колко ще отидат за високо спортно майсторство, как се преразпределят след това между агенциите. Това е една много сериозна грижа.\nВторото, което искам да кажа тук, е по бележките, които бяха направени от господин Куртев и д-р Янев в предишния дебат. Споделям тази грижа. Става въпрос за това да се подпомогнат инвалидите. В сега действащия закон това беше слабо подчертано. Аз смятам, че между двете четения, макар че сме предвидили конкретни текстове в три пункта от измененията, могат да бъдат още малко позасилени. Наистина обществото и ние, приемайки този закон, трябва да поемем една по-сериозна грижа за развитието на спорта от лицата, които по една или друга причина не могат да се ползват с възможностите, които имат неувредените граждани.\nВ заключение, смятам, уважаеми дами и господа народни представители, че тези изменения са наистина необходими. Аз съм убеден, че те ще решат някои много наболели проблеми в българския спорт. Те се чакат от спортната общественост и аз се надявам, че българският парламент ще ги подкрепи. Бих искал това да бъде наистина един консенсусен закон, защото политизирането на българския спорт не помага нито на спорта, нито пък ще помогне за имиджа на българския парламент. Благодаря ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря на господин Праматарски.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ): Като процедура ще кажа само едно изречение.\nГосподин министър, защо всички министри - бившите и част от настоящите - сега са шефове на федерации? Вие слагате ръка и заставате над собствеността, над дейността и искате да задушите спорта, а не да му помогнете.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Това не беше процедура, господин Корнезов. Вие започнахте да използвате хитростите на господин Пирински.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ: Защо казва, че държавата не иска?\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Защото и мен пък ме вълнува как може един спортен деятел да си празнува рождения ден с 3000 гости и откъде ги има парите. Някои от вас, ако събере 100 души тук, на площада, на чаша ракия, ще го изпишат всички вестници и медии.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Господин Корнезов, аз ще Ви отговоря много ясно за себе си.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Не става дума конкретно за Вас, изобщо говоря.\nМИНИСТЪР АЛЕКСАНДЪР ПРАМАТАРСКИ: Аз станах председател на Българската федерация, след като 3 години им отказвах. И знаете ли защо най-накрая приех? Защото един Ваш добър познайник - Димитър Иванов се казва, много добре се познавате - беше решил да става шеф на тази федерация. Затова се съгласих и хората ме избраха.\nНо това става не когато и не защото съм бил министър. Това стана точно на общо събрание и точно по начина, по който Вие пледирате. Това, че вие губите позиции в спорта - искам да ви го кажа много ясно, защото вие го политизирате - няма да спечелите хората от спорта, като сега, включително с последната си реплика, казвате за спортните имоти. Знаете ли там какво се случва? Спортните имоти в голямата си част се управляват точно от мутри, точно от тях. И когато тук пледирате, че нямало средства в спорта, няма да има, когато спортните имоти не се използват по предназначение. Превърнати са в дискотеки, в кафенета.\nТова искаме да направим с този закон. Първо, да се определят всички спортни обекти в тази страна, да е ясно кой е собственик. Знаете ли каква неяснота има по собствеността в момента - кое е държавна, кое е общинска, кое е публична, кое е частна собственост?\nАко Вие сте против това - да се въведе такъв ред - кажете го.\nВЕЛИСЛАВ ВЕЛИЧКОВ (СДС): Уважаеми господин председател, уважаеми господин министър, уважаеми колеги! Господин Праматарски, ако може само за малко внимание! Аз ще бъда съвсем кратък.\nРазбирам, че това е закон за изменение и допълнение на Закона за физическото възпитание и спорта и тук не могат да бъдат очертани специфичните функции и дейности на бъдещата Агенция за младежта, физическото възпитание и спорта по държавната политика за младежта. Но тъй като тук в § 1, чл. 8,  ал. 1 се изменя така:\n"(1) Държавната агенция за младежта и спорта е администрация на пряко подчинение на Министерския съвет за изпълнение на държавната политика в областта на физическото възпитание, спорта и социалния туризъм."\nТоест, дава се рамката, регламентът на дейност на самата Държавна агенция.\nБих помолил и аз ще направя такова предложение между първо и второ четене в смисъл, че държавната политика в областта на младежта да бъде включена в тази дефиниция. Благодаря ви.\nПоставям на гласуване законопроектите по реда на тяхното постъпване.\nГоспожа Берберян оттегли своя законопроект.\nГосподата Димитров и Бойков също имаха подобни намерения, но за съжаление ги няма в залата и не могат да го оттеглят, ако наистина са имали намерение да оттеглят законопроекта си.\nЗатова поставям най-напред на гласуване внесения от Евгени Димитров и Иван Бойков законопроект за изменение и допълнение на Закона за физическото възпитание и спорта.\nГласували 166 народни представители: за 19, против 90, въздържали се 57.\nМоля, гласувайте законопроект за изменение и допълнение на Закона за физическото възпитание и спорта, внесен от Министерския съвет.\nГласували 176 народни представители: за 125, против 51, въздържали се няма.\nБОРИСЛАВ КИТОВ (НС): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Предлагам да съкратим срока за предложенията за второ четене на три дни. (Възгласи: "Е-е-е!" в блока на ДЛ.)\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ, от място): Хайде да няма срок!\nБОРИСЛАВ КИТОВ: Извинявайте, господин Нешев, ние мисля, че се споразумяхме, че ще го направим това и който е готов, да се предложи. Въпросът е да може веднага другата седмица да започнем да работим заради спорта. Затова е господин Нешев. Нека да са пет дни, но въпросът е другата седмица в работната група и в комисията да започнем веднага да работим по второ четене. Това е. И беше казано предварително, че ще стане.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря на господин Китов. Противно становище има ли?\nОлимпиада идва, закон ни трябва.\nМоля, гласувайте процедурното предложение за съкращаване на срока за писмени предложения за второ четене на три дни.\nГласували 181 народни представители: за 132, против 44, въздържали се 5.\nПРОЕКТ ЗА РЕШЕНИЕ ЗА ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ДЪРЖАВНИЯ БЮДЖЕТ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ ЗА 1996 Г.\nМоля, председателят на Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол да докладва заключението по проекта за решение на комисията.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Какво стана, 20 човека останахме?\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Ами аз сега ще поискам списъка за поименна проверка и ще видите как ще се напълни. Лошото е, че веднага след това залата пак ще се изпразни. Това е проблемът.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Като се напълни, заключете вратите.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Пишете го в правилника - заключване на вратите, и ще го правим.\nГосподин Цонев, имате думата, заповядайте.\nпо  проект  за  Решение № 02-03-22 от 11 декември 1997 г.\nза приемане на отчета за изпълнението на Държавния бюджет на Република България за 1996 г.,\nНа три заседания, проведени на 21 януари, 5 и 18 февруари 1998 г. Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол разгледа проект на решение за приемане отчета за изпълнението на Държавния бюджет на Република България за 1996 г., внесен от Министерския съвет. На заседанието присъстваха заместник-министърът на финансите Димитър Радев, началници на управления в Министерството на финансите, председателят на Сметната палата Георги Николов и нейни членове.\nДоклад по представянето на внесения проект за решение направи заместник-министърът на финансите Димитър Радев, който изтъкна:\n1. Настоящият проект за решение се внася в изпълнение на чл. 33, ал. 1 от Закона за съставяне и изпълнение на държавния бюджет и във връзка с § 4 от Преходните и заключителни разпоредби на Закона за устройството на държавния бюджет, от което следва, че отчетът за изпълнението на държавния бюджет за 1996 г. се внася, разглежда и приема от Народното събрание по реда на Закона за съставяне и изпълнение на държавния бюджет.\n2. Отчетът е изготвен по показателите, по които е бил одобрен бюджетът за същата година.\n3. Отчетът представлява статистическа финансова информация за изпълнението на бюджета за същата година. Конкретните числа в отчета са верни и неоспорими. Аналогична информация за изпълнението на републиканския бюджет води и Българската народна банка, чиито данни се покриват с данните по внесения отчет.\n4. Тъй като отчетите за изпълнението на държавните бюджети за 1992-1995 г. не са приети своевременно от Народното събрание, не беше възможно само отчетът за изпълнение на бюджета за 1996 г. да се приеме едновременно с приемането на държавния бюджет за 1998 г., каквато практика е била установена от предишните години.\n5. Внесеният отчет съдържа информация, която дава възможност за анализи и оценки на провежданата политика през съответната година.\n6. Отчетът е придружен от доклад, в който се прави анализ на изпълнението на бюджета и на икономическото състояние на страната.\nСъгласно § 4 от Преходните и заключителни разпоредби на Закона за устройството на държавния бюджет съставянето, приемането и изпълнението на държавния бюджет на Република България и извънбюджетните фондови сметки за 1996 г. се извършва по реда на Закона за съставяне и изпълнение на държавния бюджет. В хода на дискусията се изясни, че в този закон не е предвидено Сметната палата да извършва проверки по внесения отчет за изпълнението на държавния бюджет за 1996 г. Затова бе изразена препоръка Сметната палата при изготвяне на отчета на бюджета за 1997 г. да представи сравнителни данни по отделни показатели и за отчета за изпълнението на бюджета за 1996 г.\nВъз основа на изказванията на народните представители Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол установи, че вносителят е спазил изискванията на Закона за съставяне и изпълнение на държавния бюджет, което е основание тя да продължи разглеждането на материалите по отчета.\nПрие се парламентарно представените групи в комисията да изразят свое становище по внесения отчет.\nСпоред членовете на комисията от Парламентарната група на Демократичната левица равнището на реализираните бюджетни приходи за 1996 г. в реално нетно изражение (без трансферите от БНБ) са с 20 на сто по-високи от достигнатото равнище за 1992  г. Това отразява увеличената събираемост на данъците. Този резултат е постигнат независимо от обезценката на реалната стойност на данъчните плащания от високата инфлация през 1996 г., както и от острата ликвидна криза на банковата система и неплатежоспособността на големите данъкоплатци-държавни фирми.\nНелихвените разходи по бюджета за 1996 г. бяха свити драстично до 11,9 на сто от брутния вътрешен продукт, което бе една от малкото ефективни мерки за борба срещу катастрофата в банковия сектор и задълбочаването на кризата. През 1996 г. не бе допуснато неплащане на дължими разходи от републиканския бюджет. За целта правителството предпочете да предложи корекция на бюджета в края на годината, а не да прехвърли дължими разходи за следващи години. Допълнителните суми по актуализациите изцяло бяха изразходвани за гарантиране на банковите влогове на спестителите и за издължаване на лихвите по държавния дълг.\nПредставители на ОНС направиха следните предложения:\n1. Сметната палата да извърши проверки и даде становище по отчета на бюджета за 1996 г., независимо че със закон не е задължена да го прави.\n2. Внесеният отчет на бюджета да бъде направен така, че да се вижда какво е прието от Народното събрание, какъв е отчетът и какви са стойностите на отклоненията. Това ще улесни народните представители при оформяне на своето становище по представения отчет.\n3. Решенията по отчета да се приеме по структурата на държавния бюджет, както е приет от Народното събрание, а не по внесената съкратена форма.\nПредставители на ОДС в своите изказвания акцентираха на следните обстоятелства:\n1. Подкрепят анализа и изводите, направени в отчета за изпълнението на бюджета за 1996 г.\n2. От анализа на данните за изпълнение на бюджета през 1996 г. и съпоставени с отчетните данни за предишните години, може да се констатира, че съвсем резонно с една погрешна икономическа политика, провеждана през този период, не можеше страната да избегне разразилата се тежка финансова и икономическа криза.\n3. Сега определени сили отново се стремят към подобен модел на погрешно и безотговорно политическо поведение. Затова анализът на изпълнението на бюджетите за тези години, даването на правилна оценка на икономическото състояние на страната и на проявените отрицателни явления и тенденции през този период ще ни предпази от повторение на грешките и ще помогне за успешно извършване на икономическите реформи в страната.\nСлед проведеното гласуване членовете на комисията подкрепиха по принцип внесения проект за решение за приемане на отчета за изпълнение на държавния бюджет на Република България за 1996 г.\nКомисията по бюджет, финанси и финансов контрол предлага на Народното събрание да приеме с решение отчета за изпълнението на държавния бюджет за 1996 г. по структурата, по която е гласуван от Народното събрание."\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЮНАЛ ЛЮТФИ: Благодаря на господин Йордан Цонев.\nДОКЛАДЧИК ЙОРДАН ЦОНЕВ: Господин председател, ще прочета и проекта за решение, като ще го приложа към стенограмата, тъй като той е по структурата на държавния бюджет и съдържа всички пера по приходи и разходи, дадени в съответното цифрово изражение.\nза приемане на отчета за изпълнението на държавния\nбюджет на Република България за 1996 г.\n1. По републиканския бюджет:\n1.1. Приема отчета за изпълнението на приходите по републиканския бюджет в размер на 350 462,8 млн. лева, както следва:" Следва таблица, която ще се приложи към стенограмата.\n"1.2. Приема отчета за изпълнението на разходите по републиканския бюджет в размер на 541 257,7 млн. лева, както следва:" Следва таблица, която прилагаме към стенограмата. Тя е раздадена и на народните представители.\n"1.3. Приема отчета за дефицита по републиканския бюджет в размер на 190 794,9 млн. лева.\n1.4. Приема отчета за финансирането на дефицита по републиканския бюджет, както следва:" Следва пак таблица.\n"2. По бюджета на социалното осигуряване:\n2.1. Приема отчета за приходите на социалното осигуряване в размер на 139 063,9 млн. лева:" Следва таблицата по показатели.\n"2.2. Приема отчета за разходите на социалното осигуряване в размер на 138 005,8 млн. лева:" Отново следва таблицата по показатели.\n"3. По бюджета на съдебната власт:\n3.1. Приема отчета за приходите и разходите, както следва:" Следва таблица.\n"3.2. Приема отчета за разходите на органите на съдебната власт:" Също следва таблица.\n"4. Приема отчета за разходите по бюджетната сметка на Сметната палата, както следва:" Пак има таблица, която се прилага към стенограмата.\n"5. Приема отчета за разходите на държавните органи, министерствата, ведомствата, висшите училища и другите държавни бюджетни организации на обща сума 120 млн. 435 хил. 696 хил. лева, както следва:" Има таблица, която прилагаме към стенограмата.\n"6. Приема отчета за субсидиите от републиканския бюджет на областните администрации, както следва:" И тук има таблица.\n"7. Приема отчета на взаимоотношенията между републиканския бюджет и бюджетите на общините, както следва:" Приложена е таблица по този показател.\nТова е всичко по проекторешението. Аз го прилагам към стенограмата, за да може да бъде пълна.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЮНАЛ ЛЮТФИ: Благодаря на председателя на Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол господин Йордан Цонев.\nУважаеми колеги, преди да открия дискусията по отношение приемането на проекторешение за приемане на отчета за изпълнение на държавния бюджет на Република България за 1996 г., давам думата на министър Муравей Радев. Заповядайте, господин министър!\nМИНИСТЪР МУРАВЕЙ РАДЕВ: Благодаря Ви, господин председател! Дами и господа народни представители! Пред вас е отчетът на бюджета на Република България за 1996 г. Пред вас са колони от числа, отчитащи обективно и безпристрастно резултатите от управлението на Българската социалистическа партия. Пред вас е документалното доказателство на това, което всъщност се случи през 1996 г.\nУважаеми дами и господа народни представители, неблагоприятните тенденции в развитието на икономиката на страната през 1996 г. силно ограничиха възможностите за провеждане на последователна и надеждна фискална политика. Забавянето на структурната реформа в реалния и в банковия сектор и натрупаните през последните години огромни загуби в тях предизвикаха дълбока финансова криза. Приложените инструменти за нейното преодоляване се отразиха отрицателно върху управлението на разходната част на бюджета. Блокирането на бюджетни средства в банките, поставени под особен надзор, и в тези, за които Българската народна банка бе поискала откриването на производство по несъстоятелност, предизвика допълнителни трудности при осъществяването на бюджетния процес. Поради неблагоприятните тенденции в развитието на икономиката през 1996 г. създаденият брутен вътрешен продукт е 1 млрд. 660 млн. лева по текущи цени или реално изражение, това е 10,9 на сто по-малко спрямо предшестващата година.\nНай-голямо е намалението на брутната продукция в държавния сектор, предизвикано от липсата на съществени структурни промени, с което не се промени статутът на държавните фирми. Това доведе до незаинтересованост и до неадекватно управление на предприятията в реалната макроикономическа среда.\nЯвно демонстрираното нежелание през 1996 г. да се ускори касовата приватизация доведе до пропиляване на възможността за използване на държавните активи на предприятията за пазарно преструктуриране на собствеността върху националното богатство. Въпреки приетите програми за приватизация на държавните предприятия не бяха насърчени чуждите инвестиции в реалния сектор. По-точно, направи се немалко, за да бъдат отблъснати. С това през 1996 г. бе прекъснат слабият икономически растеж, наблюдаван пред предходните две години.\nДруг основен фактор, който повлия върху изпълнението на държавния бюджет, е инфлацията, която в края на м. декември 1996 г. бе 310,8 на сто или близо с 10 пъти по-висока от предходната година. Една от основните причини бе продължителното отлагане на структурните промени в производството и заетостта.\nЗа ускоряването на инфлацията допринесе и кризата в банковата система. Източването на валута през 1995-1996 г., което доведе до големи и непредвидени колебания на валутния курс и предизвика задълбочаване и изостряне на проблемите във финансовата система.\nПрез втората година на 1996 г. инфлацията доби основните белези на инфлация на разходите, което само увеличи нестабилността на пазарната конюнктура и обяснява липсата на значителни промени в поведението на производителите на стоки и услуги.\nПряката връзка между инфлацията и нарастването на валутния курс, в съчетание с други фактори - свиването в реално изражение на кредита и високият лихвен процент допринесоха в голяма степен за спада на производството и износа.\nРазмерът на приходите от износ през 1996 г. възлиза на 4 млрд. и 700 млн. щ.д., като намалението им спрямо 1995 г. е 1,6 на сто. Това създаде нови затруднения при провеждането на бюджетната и на икономическата политика, тъй като приходите от износ на стоки и на услуги са източник на ресурси за покриването на разходите за внос, за редовно обслужване на държавния дълг и за увеличаване на валутния резерв.\nИзпълнението на държавния бюджет през 1996 г. зависеше и от провежданата парична и лихвена политика на Българска народна банка. През 1996 г. се проявиха всички наслоени деформации и изкривявания на банковата система. Ефектът от това бе дълбока криза, прераснала в дискредитация на доверието в националната парична единица. След като в цялата нова история на България нямаше нито една фалирала банка, само за 1996 г. бяха затворени 15. Това неминуемо доведе до лавинообразно теглене на пари от банковата система, обръщането им в чужда валута, а оттам и до скок в курса на долара и инфлацията.\nУсилията на Централната банка да се справи с проблема доведоха до още по-голямо задълбочаване на кризата. След ключовите предпоставки за случилото се, не могат да не се откроят няколко основни неща. Банковият надзор бездействаше. Пред неговия поглед бе извършена груба приватизация на държавни и обществени финансови ресурси. Допуснаха се огромни вътрешни кредити за свързани с банките лица, които надхвърлиха всякакви норми и не можеха да доведат до нищо друго, освен до фалит. Безразборното кредитиране на проекти със съмнителна ефективност доведе до натиск върху бюджета да поема в държавен дълг възникващите по този начин дефицити във финансовия сектор.\nОтлагането на изглежда неизбежните радикални мерки през годината само оскъпи осъществяването им. Продължи практиката да се кредитират лошо работещи държавни предприятия. Така предприятията не бяха поставени в условия на строги бюджетни ограничения. Толерираше се неефективността в цялата икономика. В отделни случаи банковият надзор не реагира срещу явно спекулативни банкови операции, целящи извличането на ресурси от съответните банки. След фалита на тези банки отново бюджетът пое техните дефицити, за да обезпечи спестяванията на гражданите и фирмите.\nБългарска народна банка водеше небалансирана парична и лихвена политика. Тя използваше всякакви форми на скрито субсидиране на банковия сектор за сметка на държавния бюджет. Това ставаше с агресивно високите реполихви, които отклоняваха оскъдните ресурси от първичния пазар, и тласкаше основната лихва още по-нагоре. Високите реполихви деформираха целия финансов пазар и обезсилваха усилията на бюджета да рефинансира своя дълг. Централната банка водеше доста произволна лихвена политика, която доведе до рязко оскъпяване на обслужването на държавния дълг. Високият номинален лихвен процент задълбочи проблемите на банките при управлението на тъй наречените лоши кредити и превърна редовно обслужвани кредити в несъбираеми.\nЦентралната банка и властите не успяха да постигнат съгласие за единна политика. В определени моменти от криворазбрана самостоятелност на Централната банка страната беше на ръба на мораториум по външния и по-рядко по вътрешния дълг. Стигна се дотам правителството да не плати на Българска народна банка част от дължимите към нея погашения. В същото време Централната банка продължаваше да налива ликвидност в банковия сектор. Дестабилизацията на банковото и финансовото посредничество направи неизбежно не само повишаването на лихвените проценти от 42 на сто в началото на февруари на 108 през май, та до рекордно високото равнище от 300 на сто годишна проста лихва през септември 1996 г., но и прякото кредитиране на държавния бюджет от Българска народна банка.\nВъвеждането и прилагането на процедурите по несъстоятелност на банки чрез специален закон допълнително натовари държавния бюджет с преразпределителни отношения, свързани с гарантирането на депозитите на физическите и юридическите лица в тези банки. По данни на Българска народна банка през първото полугодие на 1996 г. предоставените средства от Централната банка за рефинансиране на търговските банки чрез кредити и депозити възлизат на 57,6 на сто млн. лева, което е 2,85 пъти повече от обемите на рефинансирането в края на 1995 г. А в края на 1996 г. - 62,3 млн. лева.\nОт общо 48 търговски банки Българска народна банка е рефинансирала в левове 13 банки. Поради рязко влошената ликвидност на редица банки, Централната банка е предоставила на 8 банки значителни обеми на необезпечено рефинансиране, без това да допринесе за трайно подобряване на тяхното състояние. През второто полугодие на 1996 г. във връзка с изпълнението на мерките по оздравяване, рефинансирането на търговските банки значително бе ограничено. Предвид, че търговските банки са жизненоважна част от икономическата инфраструктура и играят важна роля във функционирането на икономиката, сривът в банковата система и обявяването под особен надзор в несъстоятелност на 14 банки за по-малко от една година доведоха до негативни последици както в реалния и бюджетен сектор и населението, така и в банковата система, разглеждайки банковата и платежната система, разграждайки ги и изгубвайки доверието на клиентите.\nВ условията на финансова криза макрорамката, при която бе разработен държавният бюджет, престана да отговаря на реалното развитие на икономиката. Това направи възприетата фискална политика неизпълнима и дезориентирана. Правителството пое неизпълними социални ангажименти, лишени от реални възможности за реализиране. Изпълнението на бюджета е в тясна зависимост и от развитието на икономическото състояние на стопанските единици в реалната икономика. Както през последните години, така и през 1996 г. в държавния сектор на икономиката се реализираха чувствителни загуби. Намалените официални субсидии за реалния сектор бяха почти изцяло компенсирани от косвени, тоест скрити субсидии чрез неплащане на задълженията към банките, бюджета, социалното осигуряване и доставчиците.\nГубещите предприятия вече много години финансират загубите си чрез просрочване обслужването на задължението си към бюджета, банките, социалното осигуряване, доставчиците, та дори и към собствения си персонал, неплащайки навреме работните им заплати.\nЛипсата на твърда бюджетна политика, бездействието или половинчатите и хаотични действия доведоха до затлачване на реформите и хронична икономическа и социална криза. Пряка последица от съзнателното пренебрегване на пазарната реформа и заменянето й с полуимитация на такава, съчетано с откровено реставриране на централизираната планова икономика. Съществените отклонения на отчетените през годината макроикономически показатели за 1996 г. от първоначално разчетените, въз основа на които бе разработен бюджетът за 1996 г., наложи той да бъде актуализиран два пъти.\nПървата актуализация на Закона за държавния бюджет бе направена още през м. август и тя бе представена като конкретна стъпка от цялостната икономическа стратегия на правителството на Българската социалистическа партия. Правителството за пореден път се опита да представи действията си за пазарна структурна реформа, чрез която ще преодолее кризата в банковата система, ще подобри финансовата дисциплина в държавните и общински предприятия, ще ускори касовата приватизация и ще овладее инфлацията още през второто полугодие на 1996 г. Това бяха мотивите за тази първа актуализация през м. май.\nОт изпълнението на държавния бюджет и събитията през 1996 г. е видно, че тази стратегия бе само едно празно обещание и имитиране на реформа от страна на правителството. Напротив, неефективната фискална политика, както и небалансираната парична и лихвена политика на Българска народна банка доведе до драстично разминаване на планираните приходи и разходи на бюджета, което респективно рефлектира върху дефицита на държавния бюджет. За жалост, правителството се опита да премахне дисбаланса между приходите и разходите в държавния бюджет основно чрез увеличаване на данъчните ставки, а не чрез ограничаване на разходите в бюджета.\nВ абсолютни размери с първата актуализация на Закона за държавния бюджет бяха увеличени приходите от 250 млн. лв. на 358 млн. лв.,  разходите от 308 млн. лв. на 439 млн. лв., а дефицитът от 58 млн. лв. на 81 млн. лв. Закръглявам числата и говоря в нови деноминирани български лева.\nВтората актуализация на Закона за държавния бюджет за 1996 г. бе следствие на провала на провежданата фискална политика от  правителството и на паричната и лихвена политика на Българска народна банка. Блокирането на приватизацията, липсата на външно финансиране, породено от пълната изолация на страната от международните финансови институции, както и формираната ликвидна криза на финансовия пазар и фактическата невъзможност чрез публични емисии на държавни ценни книжа да се финансира допълнителният бюджетен дефицит принуди правителството да поиска от мнозинството в парламента да одобри пряко кредитиране на бюджета с дългосрочен заем от Българска народна банка в размер на 115 млн. лв., въпреки неговото силно проинфлационно влияние и създаването на предпоставки за хиперинфлация, през първите месеци на 1997 г.\nС втората актуализация на държавния бюджет за 1996 г. приходите се запазиха на равнището от 358 млн. лв., разходите обаче бяха увеличени на 439 млн. лв., от 439 млн. лв. на 564 млн. лв. и дефицитът от 81 млн. лв. - на 206 млн. лв.. Това увеличение на бюджетните разходи бе продиктувано от лавинообразното нарастване на лихвените плащания.\nВ същия този период  какво стана с приватизацията? Постъпиха ли средства в това тежко за държавата положение - средства от приватизацията?\nПрез 1995 г. приватизацията и бих казал първата половина на 1996 г. фактически бе блокирана. Основен фактор за слабата приватизация е откритото нежелание на правителството на Българската социалистическа партия  да извърши реална смяна на собствеността. Освен това, държавните предприятия през 1996 г. инкасираха нови загуби и нови равнища на безнадеждна задлъжнялост и по този начин станаха неатрактивни за външните инвеститори, а ограниченията във вътрешния кредит не позволиха на българските предприемачи да вземат участие в приватизационния процес. При тази ситуация цялата тежест се стовари изцяло върху разходната част на бюджета.\nРазходите по обслужване на вътрешния дълг изцяло погълнаха ресурсите от преките бюджетни икономии. Формиран бе огромен вътрешен дефицит, който е резултат от:\nПърво, висока вътрешна задлъжнялост. Вътрешният дълг бе увеличаван по три направления - ежегодно натрупване на бюджетни дефицити, покриване на дълговете на предприятията от реалния сектор чрез приемане и изпълнение на ЗУНК и покриване на влоговете на населението във фалиралите банки, които раздаваха неконтролируемо несъбираеми кредити на същите тези предприятия, на които бюджетът покри дълговете.\nИ,   второ, скъпо обслужване на вътрешния дълг. Голяма част от дълга се обслужваше с краткосрочни и скъпи дългови инструменти. Високите лихвени процеси и високата доходност на държавни ценни книжа лавинообразно увеличиха дълга.\nЗагубите на предприятията в реалния сектор и загубите, реализирани в банковия сектор, в крайна сметка се трансформираха под формата на дълг в държавния бюджет. Погрешната икономическа политика и откровените кражби на националното богатство в особено големи размери предопредели огромния размер на вътрешния държавен дълг, превърнат в тежко бреме за следващите години.\nДами и господа народни представители, от изпълнението на държавния бюджет за 1996 г. могат да се направят следните по-общи констатации:\nПърво, отчетът на държавния бюджет за 1996 г. е безпристрастно документално свидетелство за катастрофата на управлението на Българската социалистическа партия. Той отразява дълбоката структурна, пазарна и финансова криза в българската икономика, предизвикана от недалновидното и погрешно управление на правителството, подкрепяно законодателно от тогавашното управляващо мнозинство.\nМакрорамката - пълен провал на основните параметри.\nБрутен вътрешен продукт - планиран ръст от 3 на сто , реализиран спад от 10,9, почти 11 на сто спад на брутния вътрешен продукт за 1996 г.\nГодишна инфлация - разчетена в бюджета на 20 на сто, отчетена на 311 на сто - десет пъти повече от 1995 г.\nОсновен  лихвен процент - прогнозен - 25 на сто, фактически постигнат - 116 на сто.\nВалутен курс - средногодишно планиран 77 лв. за долар, отчетен - 162 лв. за долар. Валутен курс в края на годината - разчетен на 150 лв., постигнат 487 лв.\nПровалът на макрорамката предизвика две поредни актуализации на бюджета - първа актуализация - август 1996 г. Бюджетният дефицит бе завишен от 58 млн. лв. на 81 млн. лв. - 139 на сто ръст!\nВместо да признае очевидната причина за тази актуализация, а именно  драстичното разминаване между планираните бюджетни приходи и разходи, правителството представи действията си за конкретна стъпка на започващата пазарна структурна реформа.\nВтора актуализация - декември 1996 г. Бюджетният дефицит бе завишен на 206 млрд. лв. Това прави 254 на сто спрямо втората актуализация, спрямо първоначалния размер на дефицита вече 355 на сто!\nБюджетът бе кредитиран директно от Българска народна банка с пряк кредит от 115 млн. лв., което практически предопредели прерастването на инфлацията в хиперинфлация. Тази актуализация е нагледен израз за  пълната неспособност на кабинета да се справи с последиците от собственото си управление.\nПриходите са изпълнени на 102 на сто, което при инфлация от 311 на сто означава равнище на данъчна събираемост под всякакво ниво.\nРазходите са изпълнени на 99,4 на сто. Почти половината от тях са лихви по лавинообразно нарасналия вътрешен държавен дълг. Около 45 на сто от всички разходи на държавния бюджет бяха разходи само за лихви - паразитен разход в държавния бюджет!\nАнализът на изпълнението на бюджета за 1996 г. показва какво всъщност се случи през тази година, показва и защо това се случи.\nОсновните процеси са - срив на производството, рязък спад на брутния вътрешен продукт, основен източник на така необходимия ресурс на държавата.\nОсновни причини са: блокирането на структурната реформа и реалната приватизация, преустановяване на скритото субсидиране на икономиката от държавата и банковата система, поради липса на средства. Ресурсът на страната привърши, защото систематично се превръщаше в лоши, несъбираеми кредити.\nОбща икономическа криза - резултат на пренебрегване на пазарните механизми и опит за реставрация на централизираната икономика.\nСрив на банковата система - фалит на 15 банки, огромно недоверие към българската валута и банките, неудържима доларизация на икономиката.\nОсновни причини: еднопосочно превръщане на банковия ресурс в лоши кредити, хищническо ограбване на банковата система от приятелски кръгове, рафинирани схеми за източване на банки, кредитни милионери и криминално изнасяне на капитали извън страната.\nМеждународна финансова изолация, провал на споразумението с Международния валутен фонд и отказ на Световната банка за сключване на споразумение. Последващо отдръпване на останалите международни финансови институции от България. Дължи се на неспазване на договореностите от правителството, на празните му обещания, на имитацията на реформи и на пълната загуба на външно доверие.\nОгромно нарастване на бюджетния дефицит. В условията на прогресивно намаляващ вътрешен ресурс, външна финансова изолация и непосилно увеличаващ се държавен дълг, управленската агония се материализира в абсурдното решение цялата тежест да се прехвърли на гърба на държавата, тоест на данъкоплатеца, чрез неимоверно увеличаване на бюджетния дефицит. Дефицит, финансиран директно от Централната банка при това. Пряко финансиране, което в тези размери означава непосредствен инфлационен взрив.\nПечатницата на пари се завъртя. Инфлацията прерасна в хиперинфлация. Спестяванията на населението се стопиха, а българският народ, окончателно обеднял и отчаян, излезе на улиците. Събитията от 1996 г., причините за тях и най-вече последиците от тях са жесток урок, който не бива да се забравя, за да не се повтаря. Благодаря ви. (Единични ръкопляскания от СДС.)\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря Ви, господин министър! (Реплики от ДЛ.)\nХРИСТО ХРИСТОВ (СДС, от място): Боли ли ви? Боли ли ви от истината?\nОБАЖДАТ СЕ ОТ СДС: Седем милиарда марки!\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Господин Стефан Стоилов има думата.\nСТЕФАН СТОИЛОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, уважаеми господин министър, уважаеми колеги! Очевидно е за всички и особено за тези, които са били в предишното Народно събрание, че 1996 г. беше трудна година.\nОБАЖДАТ СЕ ОТ СДС: Трагична.\nСТЕФАН СТОИЛОВ: Лошо е, че на хоризонта се очертават отново елементи на влошаване на обстановката. И би трябвало, когато се връщаме назад, наистина сериозно да анализираме какво се е случило, защо се е случило, без да политизираме, което пречи да се видят изцяло истинските причини за това, което е станало, и се затруднява постигането на изводи, които да бъдат в помощ на правенето на политика днес и в перспектива.\nОчевидно е, че това, което се случи през 1996 г., беше резултат на процеси, протичащи както в рамките на тази година, така и на натрупвания, които идваха от предшестващия период. Пет години натрупваните проблеми, деформации и изкривявания в банковата система се проявиха взривно през 1996 г. В България няма сериозен икономист и финансист, който да ви заяви, че проблемите на банковата система започнаха да се появяват, да зреят в 1996 г. Това беше един процес на натрупване.\nАз си спомням, ако има тук и хора от старите състави на Народното събрание, че с експерти на Световната банка проблемите на банковата система бяха разисквани още в 1993 г.! Още тогава ставаше дума за очертаващото се увеличаване на циреите, образно казано, по тази система и че трябва да бъдат взети мерки. Нещо, което не стана. И понеже оздравителни процеси в тая система не настъпиха, получи се взривно разпукване на тези циреи през 1996 г.\nОбявяването под особен надзор и в несъстоятелност на 14 банки разстрои банковата и платежната система, създаде проблеми на реалния и бюджетния сектор на населението и срина доверието към банките. Дълго отлаганите структурни реформи в реалния и банковия сектор предизвикаха с най-голяма сила кризата именно в банковата система. Тя от своя страна изигра ролята на катализатор за негативното развитие на икономическите и финансовите процеси през 1996 г.\nКъм това, разбира се, може да бъде прибавена и недобре премислената лихвена политика на Българската народна банка - критики, по повод на което имаха място още в 1996 г., несъгласия, изразявани и от мнозинството. Но така или иначе тази несъвсем добре премислена лихвена политика беше провеждана, което доведе до астрономическо оскъпяване обслужването на държавния дълг - вътрешния.\nВсичко това пресираше бюджета в разходната му част, налагаше експанзия в емитирането на държавни ценни книжа, което също напомпваше лихвите. Получи се един омагьосан кръг. В това отношение е прав министърът на финансите. През есента на 1996 г. бюджетът се задъхваше в осигуряване на минималните разходи за функциониране на публичния сектор.\nОценките на наложените от обстановката две актуализации на бюджета трябва обаче да бъдат изчистени от политически спекулации. Става дума за фискална политика. Не говорим за идеология и за стопански системи, където са възможни и много често се използват обтекаеми фрази при правенето на анализи и при даването на оценки.\nПървата актуализация увеличи дефицита с 22,4 млрд. лева и средствата бяха използвани за гарантиране и защита на влоговете на гражданите и фирмите в обявените в несъстоятелност банки - нещо, което би направил всеки и в някаква степен имахме и съгласието на част от колегите от тогавашната опозиция в Бюджетната комисия. Останалите разходи се покриваха с планираните в началото на година приходи. Ако се вгледате внимателно в приходната и разходната част на бюджета, ще се убедите в 100-процентната истинност на това твърдение. С други думи, едно извънредно събитие наложи първата актуализация.\nВтората актуализация беше неизбежна при разразилата се дълбока ликвидна криза на финансовия пазар и фактическата невъзможност чрез публични емисии на държавни ценни книжа да се финансира допълнителният бюджетен дефицит. Вярно, прибягна се към най-непопулярната и вредна мярка - пряко кредитиране на бюджета от Българската народна банка със 115 млрд. лева. В нашите условия това имаше силно проинфлационно влияние. Така се натрупваше взривен материал за хиперинфлационните трусове в началото на 1997 г.\nНе пишем в момента характеристика на тогавашния министър на финансите, но обърнете внимание, че и двете актуализации на бюджета не са свързани с някакъв срив в приходната му част. Напротив, равнищата на пропорциите приходи по консолидирания бюджет към брутния вътрешен продукт - 34,9 на сто и на данъчните приходи към брутния вътрешен продукт - 25 на сто за 1996 г. не са достигнати през следващите две години в условията на финансова стабилизация. (Неразбираема реплика на министъра на финансите.) В условията на финансова стабилизация, родена от механизмите на валутния борд не са достигнати тези пропорции - едва в 1999 г.\nНай-дълбокият фундамент според мене - това не се споделя от всички мои колеги и тогава, и впоследствие, и сега - за това финансово запушване през 1996 г., е погрешната политика в обслужването на външния дълг, плащанията по който възлизаха на около 1 млрд. 160 млн. щатски долара. В нашите условия при състоянието на икономиката, наличния валутен резерв, влошената външна пазарна конюнктура, протичащите кризисни процеси в банковия сектор и необходимостта от наливане на реален ресурс за действителното му рекапитализиране, поне за създаване на едно здраво ядро, за да може да функционира, обслужването на плащанията в такъв размер е непосилно без привличане на външен и допълнителен ресурс.\nТук според мен е заровено кучето. Избягвам малко напред и искам да ви съобщя нещо, което всеки един от вас може да провери, като сравни числата от края на 1996 г. в отчета на Българската народна банка и края на 1994 г. За 2 години правителството на Жан Виденов тогава намали външния дълг с    1 млрд. 815 млн. долара. Това някои отчитат като голяма заслуга. Според мен там е заровена основната грешка на финансовата политика, за да се стигне до този срив, подготвен ни от процеси, протичали и в годините до 1996 г. Добре е да намалиш външния дълг в такъв размер, но това беше направено в непоносими за страната, за икономиката мащаби.\nВъншният дълг, обслужван по този начин, се превърна във воденичен камък. Възможните източници бяха два - външно финансиране и постъпления от приватизацията. Приватизацията, по-точно голямата приватизация беше стартирана в 1996 г. Тези, които са следили развитието на икономиката, не могат да отрекат това, но са забавени от около година, което и попречи да бъдат постигнати прилични суми, някъде поне в средата на 1996 г., за да може обслужването на тези плащания да получи един амортисьор в лицето на тези пари.\nИ споразумение с Фонда беше сключено, но отново със закъснение, поради което ефектът от него беше слаб в контекста на обслужването на тези големи плащания. И още по-лошото беше в това, че не се изпълняваха както трябва поетите ангажименти. И в това отношение съм съгласен с направената критика.\nНаред с това беше необходим ресурс в някакви размери, който да бъде налят в банковата система, както казах и по-горе, за рекапитализирането на част от банковия сектор, да не се допусне този голям, изключително тежък трус.\nКогато беше подписана бренди-сделката, всички, които имаха отношение към това нещо, си даваха сметка, а и предупрежденията не бяха малко, че в България в годините след 1994 г. никой няма да може да управлява успешно, ако няма правилна стратегия по обслужването на външния дълг.\nЗнаейки това, казвайки си го може би десетки пъти, в 1996 г. беше направено сериозно отстъпление от прилагането на тази истина. И резултатът беше неизбежен.\nПонеже всички споделяме истината, че сравнителният анализ помага твърде много за постигането на пълния размер на опознаването на истината, искам да обърна внимание върху още няколко неща, свързани както с 1996 г., така и със следващите 2 години.\nВъпреки тежката финансова обстановка, правителството тогава и Министерството на финансите не оставиха нито един лев в тежест на следващия бюджет. Нещо, което е документално доказано, че беше направено в 1992 г. И върху тези факти ние в Комисията по бюджет и финанси сме се занимавали, въпреки вашите усмивки, но те са оправдани, тъй като вие от тези неща не разбирате, тези, които се усмихват. В 1992 г. на следващите бюджети са оставени 6 млрд. 215 млн. плащания, които е трябвало да бъдат ефективно реализирани в течение на годината. В тази зала това не беше разисквано. И неведнъж са чувани признания за истинността на тези неща.\nПо-нататък. Ако минем в следващите години, сблъскваме се с един факт, който не може да бъде подминат. В 1998-1999 г. постигането на пропорциите, приходи, в това число и данъчни, спрямо брутния вътрешен продукт, както и по отделните позиции на данъчните приходи, горе-долу е на равнището от 1996 г., с определено превишение за 2000 г., т.е. подобряване на тази пропорция. Същевременно обаче бюджетът продължава да осигурява на Министерството на финансите, на правителството един фискален уют, който се заплаща с цената на една засилваща се криза в бюджетите на общините. Нещо, което заявяват кметовете, независимо от политическата си принадлежност.\nТози фискален уют се заплаща и със засилващата се рестриктивност по отношение на основни социални системи, за да се стигне до положение, което се доказва от числата на бюджета, някои от тези системи да получат по-малко в 2000 г., отколкото в предшестващите години. Бюджетът се прави по начин, при който систематично се получават големи, разбира се, флуктуиращи като сума в течение на годината, но така или иначе, големи излишъци в условията на една икономика като нашата, чийто хал всички знаем.\nРаботи се с много големи резерви. Добре е да работиш с буфери, спокойно се управлява. Но да оперираш с такива излишъци и в края на годината да ги използваш зад гърба на парламента, не казвам, че се прахосват, не е правилно, да работиш с резерви - да, но да работиш с прекалени резерви в условията на борд, а в икономиката да се чувства перманентен недостиг на ресурс, това не е благо. Това създава удобства, това наистина осигурява фискален уют, но това не работи за икономиката.\nДа, трябва да имаш достатъчен фискален резерв, това се изисква и по матрицата. Но когато е по-голям, отколкото трябва?\nЙОРДАН ЦОНЕВ (СДС, от място): Колко по-голям?\nСТЕФАН СТОИЛОВ: Ами, ще си направите сметка, ако искате да влизате в подробности. Числата ги има всяка година в отчета на Българската народна банка. И това е прекалено, тъй като обратната страна на всички тези "плюсове" и "екстри" е стагниращата икономика. Ама тази дума не е родена от мен като квалификация на икономиката, вие ще я срещнете като начална фраза в статии, в изказвания и оценки на проправителствени експерти и членове на валутния борд в България. Аз само повтарям тази оценка, за да не ме обвините, че си играя на черни характеристики.\nЕто, това е обратната страна, нищо, че се произвеждат числа за растеж на брутния вътрешен продукт, нищо, че се произвеждат числа за ръст на доходите. Ама същата тази статистика произвежда и числа, които говорят направо, директно, без заобикалки, за намаляване на продажбите на дребно в България, за свиване на потреблението миналата година. Това са числа, произведени от Националния статистически институт. А сривът на износа за 2,5 години е наистина фантастичен. Ако така ще я караме, след 1,5 - 2 години България няма да има износ, това ще бъде едно символично число. Тоест, всички тези неща, повтарям, те звучаха и когато приемахме бюджета за тази година, и когато гледаме данъчни закони. Повтарям ги, за това защото привидността не трябва да ни заблуждава.\nНяма я финансовата криза на 1996 г. и дано никога не се повтори в България. Тъй като главните потърпевши са 8-те милиона хора. Това е абсолютно вярно.\nТози елемент от оценката на министъра аз приемам, за хиперинфлацията плащат главно обикновените хора, но и това, което е сега, след въвеждането на валутния борд, по който имаше национално съгласие, консенсус между всички политически сили, не е благо, то е един мираж. Такова развитие на икономиката не представлява приближаване към изискванията на критериите и стандартите на Европейския съюз. Това е измислено развитие и затова е имагинерно.\nКъм тези факти, свързани с бюджетната политика, с данъчната политика, не трябва да си затваряме очите. Затова е и всеобщо искането всички политики в България, като се започне от данъчната, мине се през фискалната и се отиде към търговската, да бъдат максимално мобилизирани и използвани за създаване на благоприятна среда за растеж, истински растеж, стабилен растеж, с възможно по-високи темпове.\nИ понеже винаги ни обвинявате в какви ли не грехове, преди месец и нещо всички вестници тиражираха изказването на един от авторитетите в СДС - господин Софиянски, който не каза нищо повече, даже каза само част от това, което ние трета година ви внушаваме, че политиката на правителството е пасивна. А ние ви го говорим трета година. Говорят го и повечето от икономистите в страната. За това става дума. И го казвам с огорчение, с огорчение го казвам. 1996 г. е минала. Ние признаваме това, което тя е донесла на икономиката и на хората, но ние живеем днес в 2000 г. и нас повече ни вълнува това, което днес става, и онова, на което му се залагат основите сега за следващите години. Защото този звезден прах за влизането в Европейския съюз сам по себе си няма да направи икономиката конкурентноспособна, силна. Не, това е само една илюзия, а зад нея липсва именно активна, силна политика, която да движи икономиката към тези критерии.\nЗа това става дума, господин министър. Затова и цитирам изказването на кмета на София, защото той само повтори това, което трета година се предявява като изискване от опозицията, от повечето икономисти. Говорят го и външните експерти, консултанти на една или друга официална институция в България. За това става дума. И в това няма никакъв елемент на политизиране. Това е израз на нашето желание, което демонстрираме и във връзка с отделни, конкретни въпроси и случаи, за което вие може да свидетелствате, наистина в България и бюджетната политика, както и останалите политики да бъдат такива, които да благоприятстват развитието на икономиката със стабилни, високи темпове. Защото - казвал съм го и с това искам да завърша - бордът е нещо като мангал, около който вие се греете трета година, но отзад замръзваме. И особено много замръзват обикновените хора, чиито доходи се стопяват при този студ. Благодаря.\nХРИСТО СМОЛЕНОВ (независим): Уважаеми господин председател, уважаемо народно представителство, уважаеми господин министър на финансите! Казват, че историята е учителка на живота. Други казват, че тя ни учи, само че никой не се учи от нея.\nАз искам да продължа този ход на мисли, който уважаваният от мен професор започна тук, и да поставя някои въпроси, свързани с тогавашната конюнктура и с възможността тя да се възпроизведе сега.\nСподелям неговото мнение, че основният проблем през 1996 г. беше погрешната стратегия в обслужването на външния дълг. Бих обобщил това твърдение до така наречения мек вариант на синдрома на Чаушеску. Аз съм дълбоко убеден, че това е едно предизвикателство към мисленето ни, ретроспективно към мисленето ни оттук нататък.\nСиндромът на Чаушеску се състоеше в това, че когато той напъна цяла Румъния да се изчисти от дълговете си, стана непотребен и беше даже разстрелян.\nВ по-мек вариант това означава, че когато се престараем в обслужването на външния дълг за сметка на пренатоварване на собствения ни народ, рискуваме да се повторят събитията от 1996 г. Казвам това с ясното съзнание, че в предстоящите години изкушението пред нашите управляващи, все едно от коя политическа сила са излъчени, ще бъде точно в същия дух. И това ще бъде грешката им, защото и правителството на Жан Виденов имаше илюзия, че след като е образцов платец по външния дълг, ще бъде оставен да продължи. Оказа се обратното. Оказа се, че този, който прекалено съвестно връща, прекалено бързо връща външните дългове, става неудобен не само за тези, които носят бремето на външния дълг вътре в страната, но и за тези, които отвън, подчертавам, отвън движат световните финансови потоци.\nПрез 1996 г. почти 2 млрд. бяха отчетени вече като върнати. Питам: колко от тях се върнаха обратно под формата на нови дългове оттогава?\nВторият ми въпрос е за съдбата на оня почти 1 млрд. долара, който държим по сметки на Булбанк във федералния резерв на САЩ? Деветстотин осемдесет и колко милиона бяха? Поставям един въпрос, който има не просто теоретично значение: можеше ли тогава с част от тези средства да бъде рефинансирана българската икономика и можеше ли български пари, а не 200-те млн. на Джордж Сорос, да влязат в България с цел финансова стабилизация и с добър финансов ефект? Знаем, че господин Сорос успя да реализира 120% печалба от тази финансова инжекция, която даде за стабилизирането на България. Печалба, подчертавам!\nУважаеми колеги, синдромът на Чаушеску е едно голямо предизвикателство и аз обръщам внимание върху него с ясното съзнание, че България трябва да обслужва външния си дълг, но преди всичко и най-вече трябва да осигури прогрес за собствената си икономика. Прогресивното развитие на нашата икономика има и външни, и вътрешни проблеми, има и външни, и вътрешни пречки.\nАз уважавам хората, които бяха прекалено оптимистични по отношение на въвеждането на валутния борд, но още тогава от името на Групата за независими анализи и стратегии заявихме, че валутният борд по принцип сам по себе си не дава възможност за развитие. Валутният борд е като един тежък антибиотик, който, ако се взема прекалено дълго, може да унищожи жизнено важната флора в организма на човека. Следователно този антибиотик трябва да се взема със силни витамини, подчертавам, витамини, които са свързани с функционирането на реалната икономика.\nПодчертавам още веднъж, че ако ние гледаме на финансовата стабилизация сама по себе си, може да сме удовлетворени донякъде, но за да не бъде тази стабилизация гробищна стабилизация, трябва да дадем на нашата икономика реални измерения за развитие. Бордът сам по себе си не дава такова развитие. Следователно програмата за развитие на икономиката, програмата за нейното финансиране, стратегията в това отношение е нещо, което ние дължим на българския народ и на българската държава. Благодаря.\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ): Уважаеми господин председател, господин министър, уважаеми колеги! Заставам на тази трибуна не за това, за да бъда адвокат или защитник на министъра на финансите по време на консумирането на бюджет 1996 г. Аз за себе си съм дълбоко убеден, че имаше допуснати грешки, тези грешки бяха наказани от обществото и от историческото развитие на съдбата, но има нещо, което ме притеснява като чувство за етика, за морал.\nГосподин министър, ако аз бях на Ваше място, и Ви гарантирам, че щях да постъпя така, защото мисля, че съм достоен човек, щях да поканя колегата си от 1996 г. да присъства на разглеждането на своя продукт на труда през времето, когато е бил министър. Но на собствения си гръб изпитах, че тези критерии не са валидни за Вас - достойнство и доблест. Така че ме притеснява, че говорим за труда на един човек, който не е в залата и който не може да каже своята гледна точка, а той има право да я каже, за това как е протекъл процесът в бюджета и финансите на България по времето, когато той ги е ръководил.\nИ второто нещо, за което си задавам въпрос - след като се запознах с доста материали, свързани с така наречения процес за бърза промяна на собствеността и ползата или вредата от това, защо Вие разрешихте от България да изтичат 500 кг злато, да изтичат 4000 кг сребро, германий и ред други ценни метали ей така, като подарък към белгийци, към ирландци? Те са беднички хора. Ние понеже сме толкова богати, на нас нещата ни вървят толкова добре, общините преливат от средства, социалните разходи са напълно задоволени... Либерализирахте режима за износ на катодна мед, не го наблюдавате...\nПАНАЙОТ ЛЯКОВ (СДС, от място): Говори по темата!\nСТЕФАН НЕШЕВ: Това е точно по темата, Панайоте, и не ме учи какво да говоря. Аз знам. Ти като отидеш...\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Моля, не влизайте в диалог!\nСТЕФАН НЕШЕВ: Благодаря Ви, господин председател, достойно е това, което направихте.\nИ друго, което искам да ви кажа по темата: задавам си въпроси и понеже съм икономист от реалната икономика, по-скоро технократ в стопанския живот, трудно ми е да преценя напъните на това правителство да не тегли заеми, а да връща заеми. Сега, когато толкова много теглим заеми, как те ще рефлектират в бъдеще върху нашето общество, когато ще трябва да ги връщаме? И сега ни хвалят само финансовите институции - Международният валутен фонд и Световната банка, хвалят ни, за да могат да вземат нещичко от това, което са ни дали. Кой друг ни хвали? Да сте чули някакви положителни оценки за нашата финансова и стопанска дейност? Нека да бъдем коректни и да не правим от дребните неща голямата политика.\nНяма да говоря повече. Но когато критикуваме другите, първо трябва да им дадем право да кажат те за себе си, за своя труд и, второ, да се погледнем ние в огледалото, струва ли си да имаме това самочувствие само да критикуваме! Благодаря ви.\nУпрекът Ви към Народното събрание е неоснователен. Всеки един може да бъде поканен в Народното събрание...\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ, от място): Упрекът ми е към министъра, който толкова много критикува!\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Министърът не може да покани никого в Народното събрание. Но всеки народен представител по всяко време може да направи процедурно предложение и съответно да бъде поканен в Народното събрание този, който се предлага.\nГЕОРГИ ПИРИНСКИ (ДЛ): Господин председателю, господин министър, дами и господа! Господин Цонев ни представи решението на Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол, в което са цитирани становищата на колегите от Обединените демократични сили, където се заявява, че е необходим анализ на изпълнението на бюджетите за тези години, както е казано, има се предвид и 1996 г., даването на правилна оценка на икономическото състояние на страната и на отрицателните явления, за да се избегнат подобни грешки в бъдеще и да се подпомогне успешното извършване на реформите. Мисля, че това становище беше споделено от всички и според мен това трябва да е отправната точка и на дискусията ни днес по отчета на бюджета за 1996 г.\nПървият въпрос, за да стъпим на една обективна основа, е защо все пак гледаме този отчет днес, уважаеми колеги? Това становище, което господин Цонев ни прочете, носи датата           19 февруари 1998 г. - преди 2 години и половина сме го приели.\nРЕПЛИКА ОТ СДС: Чакахме да мине вотът.\nГЕОРГИ ПИРИНСКИ: Чакахте вота, нали, благодаря ви за обяснението. Аз щях да дам този отговор, правите го излишен от мен. Вие го запазихте за следващия ден след дискусията, която проведохме вчера. Тук е първият проблем. Всяка политическа сила има право да търси всички възможни аргументи да защити своето управление, да търси аргументи, но аз ви уверявам, че ако искаме да не се повтарят такива години като 1996 г., специално що се отнася до фискалната политика, до бюджета, тези проблеми трябва да бъдат извадени от политическата борба. Защото и тези цифри, които характеризира като числа господин министърът, като провал на едно управление, всъщност са провал, ако щете, на двете основни политически сили в България от 1990 г. насам. Разбира се, който е в момента в управлението, той носи основната отговорност, но аз ви уверявам, че ако ние не съумеем да изработим подход към преструктуриране и към трайната стабилизация и растежа, който да е надпартиен, ние ще продължим да се въртим в този омагьосан кръг, в който се въртим 10 години.\nПричината не е друга, освен дълбочината на самия проблем. Ние имаме икономика, която не е конкурентна. Имаме застаряващо население, заради което все повече ще трябва да се плащат пенсии. Имаме икономика, която не генерира работни места. Това са колосални проблеми. Те тежат с цялата си сериозност върху бюджета. Засега тези проблеми са приглушени от валутния борд, но вие виждате, че валутният борд изчерпва своята стабилизираща функция и започва да става все повече една много сериозна пречка и за износа, и за растежа. Как ще решавате тези проблеми от утре? Не мислете само за днес, че ще докажете нещо, което вчера е приказвано, още веднъж с тези цифри. Как утре вие ще решавате този проблем?\nИскам да кажа и още нещо. Защо смятам, че това е провал на 10-те години? Ако се върнем в 1990 г., тогава на посещение в България дойде тогавашният изпълнителен директор на Международния валутен фонд господин Камдесю, може би най-уважаваният международен банкер, който си даде оставката преди 2-3 месеца. Той се запозна с параметрите на икономиката тогава и говори пред двете комисии - Комисията по икономическата политика и Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол, и даде следната препоръка: вашите проблеми са такива, че не могат да бъдат решени само от една политическа сила, трябва да намерите начин да постигнете съгласие за общите мерки, които да стабилизират и развият страната в новите условия. Защо беше прав? Защото всяко правителство, което поема отговорностите на властта, се изправя пред необходимостта да предприема много тежки, непопулярни мерки - да затваря предприятия, да ограничава разходи, да търси възможности за стабилизиране на икономиката и за решаване на най-трудните задачи на обществото. И всяко правителство започва да бяга от тези трудни мерки, когато е поставено в условията на една остра политическа конфронтация.\nУважаеми колеги,  все пак аз смятам, че Демократичната левица през 1997, през 1998 г. даде две години на  много сериозен комфорт на мнозинството. Ние гласувахме за валутния борд, ние поехме една изключително тежка отговорност и бреме за нас. Между другото, когато се гласуваше валутният борд, министър-председателят отсъстваше от тази зала, той беше в Брюксел, той отново се сниши, той отново избяга от своята отговорност. Вместо да застане тук и от тази трибуна да обоснове  необходимостта от валутен борд, той беше на другия край на Европа.  Но това - в скоби.\nСтава дума, че вие две-три години на възможно най-големия комфорт, който имахте, не предприехте непопулярните мерки. Вие самите проточихте приватизацията, вие самите забавихте маса сделки и започнахте да ги правите в 1998 г., когато наистина натискът отвън стана такъв, че вие не можехте да отлагате повече.\nИскам да завърша със следното. Каквито и упреци да бъдат отправени към управлението през 1996 г., и Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол  констатира, и министърът на финансите призна, че бюджетът е изпълняван така, както е бил законът. Вярно, с двете корекции на бюджета, направени и в средата, и в края на годината, за да се съхрани обслужването на жизнено необходимите социални функции чрез нараснали разходи, за да се защитят вложителите в тези банки, които бяха фалирали, все пак с помощ от държавата. И тогава правителството не избяга от своята социална функция с аргументите, че толкова може и повече не може. То пое върху себе си едно огромно бреме, то не се отклони от своята отговорност. Вие сте заели една доста по-удобна позиция - толкова може  бюджетът, оттам нататък да се оправя всеки, както може. Естествено, че трябва да има твърди бюджетни ограничения, но вие и тях не наложихте. Колко са сега задълженията на фирмите? Не е ли същото това, за което говори господин Радев, и сега реалността - неиздължени работни заплати, неиздължени суми към бюджета, към НЕК, към осигуряването, към каквото щете, не е ли и сега реалност това, за което той критикува правителството тогава? Да речем, спада на износа. Той посочи 4 млрд. и 700 млн. лв. в 1996 г. Колко е сега износът, господин Радев? - Под 4 млрд. лв.! Вие не успяхте да създадете стабилна икономическа основа, която да позволи бюджети, които да решават елементарните проблеми на икономиката и на обществото. И един ден след вчерашния дебат използвате този отчет, за да продължите своята политическа агитация в обществото.\nОтново завършвам, господин председателю, с дълбокото си убеждение: ако ние не се научим да деполитизираме проблемите на бюджета, проблемите на заетостта и на растежа, ние сме обречени на нови кризи. Благодаря ви. (Ръкопляскания в ДЛ.)\nИВАН ГЛУШКОВ (СДС): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Аз слушах много внимателно изказването на проф. Стоилов. Трябва да призная, че той е един от малкото представители на групата на БСП, който, защитавайки позициите на своята парламентарна група, не си спестява и критичните забележки по отношение на една или друга страна от нейната политика и най-вече от икономическата политика.\nАз бях депутат в предишното Народното събрание и си спомням много добре дебатите по актуализирането на бюджета през 1996 г. Господин Стоилов каза доста верни неща, премълча някои важни неща и каза поне една неистина. Вярно е, че имаше големи трудности при изпълнение на бюджета, поради външния дълг на България. Именно този външен дълг от 10-11 милиарда, натрупан до 10 ноември 1989 г. Но и тази година, и следващата година, и предишната година този дълг, този товар от външния дълг тежеше на бюджета - около 1 млрд. на година.\nВярно е и това, че за БСП имаше допълнителни трудности, защото липсваше външно финансиране. Но защо липсваше външно финансиране? Защото БСП се беше озовала в една абсолютна международна изолация именно поради икономическата политика, която водеше. Нямаше просто ресурс, нямаше възможности за вътрешно финансиране, както каза господин Стоилов, от приходи от приватизация. Защо? Защото БСП не желаеше да започне структурна реформа и приватизация, именно поради причините, за които спомена и господин Пирински, именно поради обстоятелството, че си даваше сметка, че тази структурна реформа, тази приватизация ще доведе до сериозни трудности, до тежести, които от политическа гледна точка са неблагоприятни за всяко управляващо мнозинство.\nГосподин Пирински, не е вярно, че СДС повтаря грешката на БСП. Точно обратното е. Ние сме разговаряли с Вас по този въпрос и Вие бяхте съгласен с мен, че 1995 г. беше годината на пропуснатите възможности за Българската социалистическа партия. Вие преди малко говорихте за някакъв комфорт. Не може човек да си представи по-добър медиен, социален и политически комфорт, с какъвто се ползваше БСП през 1995 г. Вие обаче не посмяхте да започнете структурната реформа, не посмяхте да започнете приватизацията. Защо? От една страна, защото в края на годината бяха общинските избори и не желаехте по никакъв начин да нарушите възможностите за някакъв изборен успех на общинските избори, не желаехте да поемете никакви негативи от евентуалното започване на структурната реформа. Ето, това беше проспаното време за България. Именно това проспано време - незапочването на структурната реформа, незапочването на приватизацията е в дъното на катастрофата в 1996 г. и на фаталния изборен резултат за БСП през 1997 г. Както казва проф. Стоилов, именно поради вършенето или невършенето на нищо през 1995 г., там е закопано кучето, за което говореше господин Стоилов.\nОбединените демократични сили си извадиха поука именно от тази голяма грешка, от тази политическа нерешителност на Българската социалистическа партия. Още от средата на 1997 г. започнахме структурната реформа, започнахме приватизацията с ясното съзнание, че ще има политически негативи, че ще има големи трудности, че ще се увеличи безработицата, ще се ограничат доходите на хората от тази безработица, въпреки че предстояха общински избори, но ние преценихме, че това е необходимо за България. И тези трудности, които днес изпитва българското общество, аз съм убеден, че догодина тези трудности ще започнат да намаляват и реално ще се почувстват вече резултатите от провеждащата се структурна реформа и приватизация.\nТака че аз още веднъж искам да подчертая, че Обединените демократични сили поеха върху себе си голямата политическа отговорност да проведат необходимата структурна реформа и да изведат България от трагичното положение, в което се намираше през 1996 и 1997 г. Благодаря за вниманието.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря на господин Глушков.\nРеплика от господин Георги Пирински.\nГЕОРГИ ПИРИНСКИ (ДЛ): Господин Глушков, по-големият комфорт от 1995 г. беше 1997-1998 г., тъй като вие, поемайки тогава властта, наистина дойдохте на вълната на едни много големи очаквания. Но шансът беше пропуснат не 1995 г., а още 1990 г., когато позицията на Съюза на демократичните сили беше една-единствена: само СДС разбира от реформа, само СДС може да прави пазарна икономика.\nЕто защо, докато ние бяхме съгласни още през пролетта на 1990 г. да сключим споразумение за многопартийна система, да сключим споразумение за основите на Конституцията, да сключим споразумение за свободни избори, ние няма да сключим споразумение за принципите на икономическата реформа, ще я правим сами ние - СДС. И оттогава досега вие следвате тази линия с една-единствена цел - да елиминирате БСП от политическия живот чрез монополизиране на икономическите лостове на страната. Това е гибелна политика. Вие не търсите реално партньорство. Вие не го търсихте и трите години на вашето управление. Вие използвахте 1997 и 1998 г. да уволните директорите, да назначите свои хора и когато дойдат местните избори в Ловеч един представител на вашето правителство да каже: "Какво става с тези момчета, дето ги назначихме? Защо сега не работят, за да гласуват хората за нас?"\nРЕПЛИКА ОТ СДС: Изтъркани фрази.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Думата има за втора реплика господин Стефан Стоилов.\nСТЕФАН СТОИЛОВ (ДЛ): Той и парламентът като цяло вече е доста изтъркан.\nМоята реплика е следната. Благодаря Ви, господин Глушков, че с редица мои оценки и констатации се съгласявате.\nПрез 1996 г. правителството, макар и със закъснение, както съм го казвал тогава и в парламентарната група, повтарям го четвърта година, сключи споразумение. Бяха създадени известните на повечето от вас списъци с предприятия за ликвидация, за оздравяване и т. н. В ход беше и нелеката работа тогава да се подготви приватизацията на някои големи предприятия.\nСДС, вие много добре помните, за разлика от това, което ние правихме през 1997-1998 г. - прав е Георги Пирински като ви връща много назад и в 1997, и 1998 г. - вие тогава скочихте. Ако обърнете вестниците и протоколите на парламента, и на Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол, вие ще видите: "Това е имитация на реформи и пр." Подписаното споразумение, подписаните програми се обявяваха за имитация. Три години вашето правителство изпълняваше тези програми.\nВече в новите условия - след подписване на 3-годишното споразумение - се актуализираха. Тогава вашата реакция беше абсолютно негативна.\nВижте, този негативизъм наистина се повтаря винаги във връзка с големи неща. Първият провал на стендбай-споразумение с фонда стана през 1992 г. Когато да се подготвя брейди-сделката през 1994 г., макар че и ваши хора участваха в подготовката на тази сделка - вие пак скочихте: "Вредна за България!" Подготвихме въвеждането на един модерен данък ДДС. Аз съм разговарял с тогавашни ваши лидери: да, ще подкрепим този данък в този му по-консервативен модел с една ставка, по-лесно да се въведе. В залата скочихте, възразявахте и обявихте, че няма да подкрепите този данък. Виждате ли, тази разлика, наречете я "малка", но тази разлика работи против страната, господин Глушков.\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ): Благодаря Ви, господин председател! Господин министър! Господин Глушков, аз знам, че малко ще Ви затрудня с репликата си, но чрез Вас аз се отправям към цялото политическо пространство вдясно.\nЗа грешките в управлението на БСП съм дълбоко убеден, че ги има, знам ги, мисля, че мога да ги коментирам. Но понеже Вие говорите, че имате развитие в областта на икономиката и на стопанския живот, аз имам два въпроса към Вас.\nПървият е следният. Тенденциите, които сега се показват в световното преразпределение на стопанския живот, е създаването на укрупнени стопански субекти на така наречените транснационални компании. Питам: с кои стопански субекти България ще може да се впише в тези изисквания на световната икономика и да създава транснационални компании?\nВторият ми въпрос е: след тази бърза приватизация, защото Вие под структурна реформа, което не е така, разбирате смяната на собствеността, колко от отраслите повишиха своите икономически параметри - имат по-висока производителност, по-голяма ефективност, създават по-голям доход, разкриват работни места? Дайте една анкета! Седнете и кажете: вие не разбирате от икономика, но сега ще ви обясним, ето, в тези отрасли, в тези предприятия има ръст в резултат на нашата структурна реформа.\nАко няма, млъкнете и не говорете, че правите структурна реформа. Благодаря ви.\nЗа дуплика има думата господин Иван Глушков.\nИВАН ГЛУШКОВ (СДС): Уважаеми господин председател, колеги! Ще започна с господин Нешев.\nГосподин Нешев, Вие надценявате моите икономически способности, защото искате да Ви отговоря на един въпрос, който може да се дебатира в продължение на часове. Само ще Ви кажа една транснационална компания, която е в България, купила е един огромен завод, работи за България и е много доволна от своите капиталовложения. Става въпрос за белгийската фирма "Солвей", ако това нещо Ви говори.\nВторо, по отношение на господин Пирински. Господин Пирински, Вие абсолютно не сте прав, защото през 1990 г. в този парламент имаше абсолютно мнозинство на Българската социалистическа партия и тя командваше парада тук, в парламента, и тя вземаше решенията, които считаше за необходими.\nТака че нека да не говорим неща, които не отговарят на истината.\nЩо се отнася до репликата на господин Стоилов.           Професор Стоилов, аз отново ще кажа, че Вие защитихте едни тези, които в основата си са правилни, но трагедията е, че БСП по време на своето управление именно не следваше тези тези, които Вие защитавате сега. Вие отново говорите за 1996 г., но аз Ви казах, че кучето е заровено в 1995 г. Никой от вас не коментира бездействието на Българската социалистическа партия през 1995 г. Там се корени трагедията на България. Там се корени причината за трагичния, за слабия резултат на БСП през 1997 г. И за да завърша това, което пропуснах, ще кажа, че едно от Вашите твърдения, които не отговарят на истината, е, че Вие заявихте, че бюджетът от 1996 г. не е оставил никакъв дълг към бюджета от 1997 г. Що се отнася специално до Българската армия, защото ние това обсъждахме в Комисията по национална сигурност, имаше около 20-30 млрд., ако не и повече, стари, неденоминирани лева, които бяха останали като борч на Министерството на отбраната от храна, от суровини, от гориво и други, който борч беше покрит от бюджета през 1997 г. Благодаря ви.\nАТАНАС БОГДАНОВ (ДЛ): Благодаря Ви, господин председател! Уважаеми господин министър, уважаеми колеги! Без да се ангажирам да ставам адвокат по отношение на бюджета за 1996 г., не мога да се съглася с някои от нещата, които бяха цитирани в доклада на господин Муравей Радев, отнасящи се до икономиката, до брутния вътрешен продукт и индустриалното развитие през този период.\nНе бих поставил въпроса отново какви бяха вашите реакции по отношение на 40-дневната атака над Косово, но когато се прави един анализ на един изминал период, във всички случаи би следвало да се отчетат и някои фактори, които са повлияли върху брутния вътрешен продукт през тази година. В никакъв случай не мога да се съглася, че международната пазарна конюнктура през 1996 г. не даде отражение върху развитието на някои отрасли на икономиката на България. Имам предвид черната металургия, цветната металургия, някои от отраслите на химията и циментовата промишленост, където благодарение на рецесията, която се появи в края на 1995 и през 1996 г. имаше цялостно отражение, даде сериозно отражение и върху размера на брутния вътрешен продукт, и по отношение на износа. Защото, както Вие сам споменахте в отчета, пропорциите на държавния и частния сектор през този период бяха в различна структура, отколкото Вашата, която сега се отчита, и това не можеше да не даде отражение върху натрупването на брутния вътрешен продукт.\nНа второ място, по отношение на преструктурирането, също не бих се съгласил с такива крайни оценки, защото аз бих ги оприличил като бохеми членовете на правителството на Жан Виденов, но те точно тогава, когато действаше тази международна пазарна конюнктура, когато банките в банковия сектор вече се сриваха, те все пак взеха някои решения, които - аз съм го повтарял и в тази зала - вие след това не успяхте да реализирате.\nМакар и с по-малки и скромни средства, Държавният фонд за реконструкция и развитие даде възможност някои от обектите, които бяха в големите предприятия и в енергетиката, да могат да започнат действително да се преструктурират, но не в приватизационната част, а с някои неща, с които да подобрят своята цена.\nИ този въпрос не би трябвало да се казва, че не е решен, защото с консенсус, аз следях и протоколите от миналото Народно събрание, примерно, е приет Законът за Българските държавни железници, почти с консенсус, с доста голямо мнозинство е приет Законът за оздравяване и изолация на някои от предприятията, които в този период именно разработиха своите оздравителни планове, програми и те де факто дадоха възможност през 1997-1998 г. да се стигне до един по-добър разговор и по приватизационните сделки, да се стигне до някои неща, които дадоха възможност част от тези обекти да бъдат по-бързо приватизирани.\nЩо се отнася до вътрешното потребление през този труден период, аз имам числа, които бих могъл да назова, но сега не искам да ги използвам. Вътрешното потребление в страната, и то на индустриални продукти, беше значително по-високо и това също в определена степен се дължеше на една политика, която даваше възможност да се съживи вътрешният пазар по отношение на някои отрасли, които в този момент бяха в затруднено положение по отношение на техните възможности за износ.\nЕто тези факти бих искал да се имат предвид и да не се забравят, защото във всички случаи това нещо в следващи периоди ще се наложи наново да го анализираме, но нека да го анализираме както се следва, а не само в едностранна посока. Благодаря ви.\nПАНАЙОТ ЛЯКОВ (СДС): Уважаеми господин председател, уважаеми господин министър, уважаеми колеги! Често сме спорили с господин Стоилов за оценката, която правят експертите и политиците. Но аз винаги съм твърдял, че в тази зала заседават политици, а мястото на експертите е горе на балкона. И който се смята за политик, винаги трябва да прави политическа оценка, включително и на бюджета. И не е прав господин Пирински, че когато се разглежда бюджетът, трябва да забравим за политическите пристрастия и за нашата политическа ценностна система, защото бюджетът е най-концентрираният израз на една политика. В него се вижда дали една политика е успешна или не. И бюджетът за 1996  г. е ярка демонстрация на вашата катастрофа - политическа, икономическа и финансова. И каквито и доводи тук да привеждате, с нищо не можете да опровергаете този исторически факт. През 1996 г. вашето управление катастрофира, за съжаление заедно с него катастрофира и България. И сега да ми  говорите за валутния борд, какъв трябвало да бъде и защо бил въведен, ами, естествено, че ще бъде въведен, защото това беше единствената мярка за спасението на България.\nИ най-малко вие имате право да обсъждате валутния борд. Мога също така да се приведат много примери защо вашата политика катастрофира, не само с външното финансиране, не само с неуспешната приватизация, а изобщо с генетично сбърканата икономическа политика. Защото вие никога не сте имали намерения да правите пазарна икономика в България. Цялата ви политика от 1995 г. беше на стимулиране на държавния сектор, вкарване на пари и разпределяне на продукцията от вашите фирми на входа и на изхода.\nКой създаде тези банки, които след това фалираха? Кой ги създаде? Служители от Държавна сигурност, партийни секретари, организационни работници, до един абсолютно неподготвени професионално да водят една финансова институция, които раздаваха  кредити по списък, взимаха от 10 до 40% комисионна и след това се чудите защо банките фалирали. Ами, как няма да фалират?!\nИ защо смятате, че в този период, в който вие управлявахте, е имало, както спомена проф. Стоилов, някои положителни неща в приходната част на изпълнение на бюджета? Той не спомена други показатели, но няма начин в една държава, когато голяма част от тези, които са на възлови икономически постове, които владеят целият финансов сектор, крадат от нея, в държавата парите да се увеличават. И точно това се случи. Финансовата система се срина, защото от България непрекъснато се крадеше.\nПрофесор Стоилов също така спомена някои факти, непрекъснато правейки аналогия с нашата политика и с политиката на БСП през 1995-1996  г. Макар че ние не разглеждаме днес нашата политика, за нея, ако искате, можете да направите още един дебат - за цялостната политика на Обединените демократични сили, и да видим дали тя е успешна или не е, защото в този отчет на БНБ за 1999 г., който ви препоръчвам всички да го прочетете, има категорични доказателства, че нашата икономическа политика е успешна. И не е вярно, господин Стоилов, че крайното потребление е намаляло, а се е увеличило с 4,7%. И това би трябвало Вие да го знаете и да не заблуждавате тук народните представители. (Реплики от блока на ДЛ.)\nМога да ви кажа и още данни - и за структурата на брутния вътрешен продукт, и за каква част от него е създадена от частния сектор, и за структурата на износа, и за ориентацията на нашата икономика към Европейския съюз - нещо, което изобщо не съществуваше тогава в България. Вие знаете какъв е признакът на една модерна икономика - делът на услугите в нея. Непрекъснато се увеличава по време на нашето управление. Кажете ми колко беше, когато вие управлявахте и дали изобщо имаше такава тенденция - на увеличаване на услугите? Или вие непрекъснато мислехте да развивате тъй наречения реален сектор, за който непрекъснато говори господин Нешев и който знаете какъв малък процент е в развитите западни страни. Защото отдавна онова общество е информационно общество и целият оборот се върти през фирмите, които извършват услуги.\nТова са неща, които вие просто не можете да опровергаете, защото просто не можете да разберете, че онова развитие на икономиката в зората на социализма е историческо минало. Никой вече не развива такава икономика. (Единични ръкопляскания в СДС.)\nАз мога да продължа много и да говоря за 1996 г., но според мен основният извод, който беше споменат от министър Радев, е, че вие искахте отново да създадете централизирано планово стопанство в България, тоест някакъв видоизменен социализъм - китайски или някакъв друг модел, с голям държавен сектор, с дребен частен сектор и, почивайки на текста в Конституцията, че има равнопоставеност на формите на собственост, да говорите, че в България има пазарна икономика. Няма пазарна икономика, докато няма мощен или, ако не мощен, ефективно работещ частен сектор.\nВ момента, въпреки че вие го отричате, в България този частен сектор произвежда 65% от добавената стойност на брутния вътрешен продукт. Ето, има го записано тук от БНБ, която не е подчинена на правителството. И 50 и няколко процента от този брутен вътрешен продукт във вид на стоки и услуги се изнася за страните от Европейския съюз. Ето това е работеща пазарна икономика, а не деформирана, както твърдяхте вчера на вота, който безславно загубихте. Благодаря ви. (Ръкопляскания в блока на СДС.)\nЗа изказване има думата господин Христо Христов.\nХРИСТО ХРИСТОВ (СДС): Уважаеми господин председател, уважаеми господин министър на финансите, уважаеми колеги! Тъй като обичате много да критикувате от тази трибуна, аз искам да ви дам точни факти. Ще Ви припомня, господин Нешев, какво оставихте в застраховането 1996 г. Спомняте ли си, господин Нешев? Пълен хаос, без законодателна основа.\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ, от място):  Не говори глупости, бе!\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ:  Господин Нешев, моля Ви!\nХРИСТО ХРИСТОВ: Господин Нешев, Вие дори и преди малко признахте, че вашето управление е било некадърно.\nСТЕФАН НЕШЕВ (ЕЛ, от място): Отивам си.\nХРИСТО ХРИСТОВ: Некадърно управление.\nНо аз искам да Ви кажа и за това, което казахте Вие, че няма транснационални компании, които да са в България. (Господин Нешев говори високо и излиза от залата.)\nАз ще Ви прочета кои са в застраховането.  "Алианц България" каква е тя? Най-големият застраховател в света. "Мюних Ре". Каква е тази  компания? Най-големият презастраховател на света. Е, питам ви аз, какви са тези компании, които дойдоха в България? Вследствие на какво те дойдоха в България?\nИ за да не съм голословен, ще ви кажа само за тази година, че в застраховането има ръст на развитие.\nПЛАМЕН СЛАВОВ (ДЛ, от място):  Особено в синята част!\nХРИСТО ХРИСТОВ:  Ще ви го кажа. За брутния приход на лицензираните застрахвателни компании в България - по предварителни данни се увеличи с 32,4 на сто спрямо предходната година и възлезе на 308,1 млн.лв. В общото застраховане бяха събрани застрахователни премии в размер на 276,1 млн. лв., което е с 35,1 на сто повече в сравнение с 1998 г.\nВ животозастраховането събраните премии възлязоха на 32 млн. лв. - с 13 на сто повече спрямо 1998 г.\nОбщият обем на изплатените обезщетения и суми достигна 162,9 млн. лв., от които 136,2 млн. лв. се падат на общото застраховане,  а 26,7 млн. лв. - на животозастраховането.\nКакто се вижда от тези цифри, застраховането  у нас се развива с темпове на прираст, които изпреварват значително динамиката на основните макроикономически показатели.\nЕ, господа, отново питам отново ли ще говорите от тази трибуна без официални данни? Благодаря ви.\nЙОРДАН ЦОНЕВ (СДС): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги!  Преждеговорившите колеги от Демократичната левица се опитаха да направят къде професионален, къде не дотам професионален, но във всички случаи анализ, който не би трябвало да бъде политически според тях, за да можем да направим верните изводи.\nКолеги, аз от тази трибуна неведнъж съм защитавал позицията, че когато се правят такива анализи, те наистина трябва минимално да се политизират, за да можем да стигнем наистина до верните изводи. Но в случая става въпрос, обръщам се към проф. Стоилов и към господин Пирински, който не е в залата, но се надявам, че ще се запознае с моето изказване: не може да не бъде политически анализът на отчета на един бюджет, който представлява политика. Няма как да не бъде политически този анализ. И тук се казаха много неща във връзка с това какви са причините, защо е станало така,  как изводите, които трябва да направим от грешките, допуснати тогава, трябва да бъдат приложени сега и за в бъдеще, как трябва да ги направим всички заедно и т.н., и т.н.\nАз съм съгласен с част от тези констатации, но искам да запитам господин Пирински, който каза, че проблемите са с 10-годишна давност.  Че проблемите на този бюджет, чийто отчет ние гледаме днес,  са неконкурентната българска икономика, застаряващото население и т.н. Сега искам да ви запитам колко пъти, когато критикувахте политиката на правителството на ОДС, вие споменахте тези обективни фактори? Нито веднъж. Колко пъти,  когато от тази трибуна не само вчера, а и в предишни дебати и при предишни вотове,  и при дебати по отношение програмите на правителството някой от вас каза изходните данни, базата, от която тръгна  това правителство на ОДС? Колко от вас бяха така обективни,  когато говорят за политиката на Обединените демократични сили, както се опитвате да бъдете обективни, когато правите анализ на политиката на вашето управление?\nНе бива да имаме нито къса памет, нито двоен стандарт, когато правим оценка на едно и също нещо,  а именно - икономическата политика на различните правителства. Стандартът, мерките,  мерните единици трябва да бъдат едни и същи.\nРЕПЛИКА ОТ БЛОКА НА ДЛ:  Това зависи и за вас.\nЙОРДАН ЦОНЕВ: Да, зависи и за нас. Точно така. И  понеже зависи и за нас, аз ще се спра на няколко аспекта от нещата, които вие казахте.\nНапример, да говорим за доходите. Казвате,  много е актуално в последните месеци да се говори за бедността в България, за проблемите,  за цената, която плащат хората за обедняването, и т.н. Затова, че реалните доходи не са високи, за това, че покупателната способност е намаляла, че потреблението се свива. Искам да ви запитам, ако трябва да отговорите честно, не политически, както преди малко вие апелирахте от тази трибуна, какви да бъдат, какво да бъде съотношението, какво да бъде нарастването на  следните цифри, освен не това, което ще ви прочета? Как вие ги виждате?\nВ края на 1996 г. в доларово изражение минималната работна заплата е 11,3 долара. В края на 1999 г. е 34,4 долара. Средната работна заплата в края на 1996 г. е 40,7 долара. В края на 1999 г. е 105,3 долара. Минималната социална пенсия - 6,5 долара за периода, който анализираме,  и 19 долара за края на 1999 г. Средната пенсия - 11,6 долара за периода, който анализираме, и 35,9 долара в края на 1999 г.\nСъгласявайки се, че в края на 1999 г. цифрите 34, 105, 19 и 35 в доларово изражение на показателите, за които говорим, са крайно недостатъчни за хората и че те живеят в бедност, аз ви питам: за три години колко пъти, повече от три пъти трябва да се увеличат тези доходи? Как би могло да стане да не бъдат три пъти,  а да бъдат тридесет пъти? Някой даде ли отговор на тези въпроси, когато в продължение на две години критикува яростно и необосновано в много случаи, защото има и обоснована критика, защото има  и пропуски в нашето управление? Някой даде ли такава неполитическа, такава безпристрастна оценка на управлението, което ние извършваме в последните три години? Никой не я даде. Ето защо,  няма да намерите разбиране за това да не бъде политизиран един дебат, след като вие непрекъснато политизирате този дебат, когато става въпрос за управлението на Обединените демократични сили. И аз ще ви кажа, че няма нищо лошо в това то да бъде политизирано. Прави се анализ в крайна сметка на политика. Но все пак - да има обективни критерии, да има еднакъв аршин, еднаква мяра, когато се сравняват тези неща.\nПак казвам, има пропуски и ние говорим непрекъснато за тях. Има пропуснати възможности, но главното е, че когато тръгваш от една безкрайно ниска база, ти не можеш да стигнеш за един  кратък период от време до мечтаните равнища. Просто няма как! В икономиката магии не стават. В икономиката чудеса на стават. Там има закони. Всичко става бавно, за голямо наше нещастие. Много бързо се руши и много бавно се гради.\nИ анализът на отчета за 1996 г. показва, че тогава е било направено това рушене и на икономиката, и на финансовата, и на банковата система като цяло.\nЗащото аз не приемам начина, по който вие говорите за фалита на банките, като че ли това е едно зло, което е сполетяло вашето управление и вие просто сте се справили с това зло, като сте компенсирали с актуализация на бюджета съответните спестявания, влогове на  граждани и на фирми. Това зло си беше извършено с ваше участие. Абсолютно с ваше участие. Трябва ли да го припомням? Не говоря тук в чисто личностен план. Говоря като политическа сила. Че кой управляваше БНБ? Кой назначаваше? Чие мнозинство назначаваше? Кои бяха банките? (Оживление сред ДЛ.)\nИ сега искам да се спра на това защо е днес дебатът по този отчет. Прав е господин Пирински да задава този въпрос. Да, дебатът е днес, защото вчера беше дебатът за корупцията. Искам да ви кажа, че това, което се вижда в изпълнението на бюджета за 1996 г., политиката, която там е заложена, всичко онова, което вие казахте - първо, за приватизацията, второ - за фалита на банките, трето - изобщо за цялата бюджетна политика, говори недвусмислено, че корупцията е била институционализирана по време на вашето управление, че корупцията тогава е била в такива гигантски размери, че сега изобщо нямате нито моралното, нито никакво друго право вие да поставяте темата за корупцията.\nЗащо не беше извършена приватизацията през 1995-1996 г.? Аз ще си позволя тук несъгласие с колегата Ляков и други преждеговоривши мои колеги, че структурната реформа е била забавена и неизвършена, защото вие сте имали план да направите един друг вид икономика, в който държавният сектор да е голям.\nМоята лична оценка е, че вие не извършвахте приватизацията, защото е много по-лесно да крадеш държавни фирми, отколкото частни. Как ще сложиш на входа и на изхода на една частна фирма източващи я структури? Няма как да го направиш, защото тоя частник просто няма да ти го позволи. Как ще направиш ограбване на спестяванията на населението и на целия финансов ресурс на държавата чрез рефинансирането от Централната банка, ако имаш валутен борд? Няма как да го направиш.\nЕто защо аз съм абсолютно убеден, че безпристрастните анализатори ще направят извода, който аз сега правя пред вас. Приватизацията е спиране на възможностите за корупционни практики, а не извор на корупционни практики. Оставането на такъв държавен сектор, какъвто вие оставихте през 1995 и 1996 г., беше с цел именно това - да се източват държавните предприятия. Твърде лесно е.\nКак ще реализираш 600 млн. щатски долара печалба от "Нефтохим", ако го купиш? Няма как. Обаче, ако му сложиш на входа и на изхода фирми и му разрешиш да не си плаща задълженията към държавата, към доставчици, които също са държавни фирми, ще вземеш за две години 600 млн. долара, колкото са изтеглени от "Нефтохим". А като го купиш, купуваш с това предприятие и грижата за него, грижата за пазарите, грижата за неговото развитие и изобщо влизаш в целия оня труден живот на човека или на дружеството, което трябва да развива, трябва да се бори в една конкурентна среда.\nЗатова не извършихте приватизацията, затова печатахте пари и актуализирахте бюджета, за да могат основната маса от пари в страната да бъдат източвани по най-безскрупулен и нагъл начин от структури, които бяха близки до вашата партия. Никой от вас - аз съм дълбоко убеден - не може да отрече това, защото през годините това се доказа. Каза ви го вчера и главният прокурор от тази трибуна.\nЕто затова е днес дебатът по този отчет. Защото, когато говорите за корупцията, четете внимателно и се върнете назад. Недейте да имате къса памет. Спирането на корупционните практики в държавата е въвеждането на борда. Спирането на корупционните практики в икономиката е приватизацията на икономиката. Всичко онова, което правителството на ОДС направи и благодарение на което се постигна и финансовата стабилизация, и всички онези цифри, за които ние днес говорим.  Винаги съм искал и съм се старал да бъда обективен. Без това да означава, че сме изчерпили всички възможности, без това да означава, че нашето управление не е пропуснало шансовете да направи и по-добри неща. Но когато критикувате, критикувайте обективно и не забравяйте, че все пак човек трябва да мисли за това, което е правил, когато отправя критики към другите. Благодаря ви. (Единични ръкопляскания от СДС.)\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Колко пъти ще взима думата?\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Колкото пъти поиска, господин Корнезов. Вие сте от авторите на Конституцията и го знаете по-добре от мен. (Шум и реплики.)\nМИНИСТЪР МУРАВЕЙ РАДЕВ: Изглежда не ви става хубаво, когато ме видите на тази трибуна? (Неразбираема реплика от ДЛ.) Като станете министър, и Вие ще имате тези права.\nАз благодаря, господин председател. Трябва да ви кажа, че абсолютно напълно споделям думите на председателя на Комисията по бюджет, финанси и финансов контрол за връзката между икономическата политика и корупцията. Едното е неразривно свързано с другото и по този въпрос той достатъчно ясно преди малко изрази и обоснова тази връзка. Съзнавам, че тя не е приятна за представителите на Българската социалистическа партия, но, за жалост, такива са фактите.\nАз много добре разбирам неудобството на народните представители от БСП. Разбирам проблемите, които те имат и до голяма степен им съчувствам, защото съвсем не е лесно днес да се говори за 1996 г. Не е лесно за тях. Не е удобно за тях. Не е приятно за тях да говорят за годината, която илюстрира първия управленски провал на Българската социалистическа партия и това е напълно естествено. Аз разбирам опитите им да прехвърлят някак  си темата за тия години - било преди 1996, било след 1996 г. Бъдете убедени, че тук, в това Народното събрание, ще се гледат отчетите на бюджетите и за 1997, и за 1998, и за 1999 година. Вероятно от същия този състав. И тогава всичко онова, което искате, кажете за тези отчети, но не днес.\nНие днес имаме една-единствена тема и тази тема е едно безпристрастно свидетелство на пълния провал - управленски, икономически, социален и всякакъв друг, на едно управление, което отново сякаш има апетит утре да се опита да повтори своя управленски опит, при това, за голямо съжаление и за голямо мое безпокойство, аз не виждам от представителите на БСП да са се поучили от тези колосални грешки, които допуснаха. Просто от поведението им не виждам.\nКакво говори господин Стоилов? Той търси някакви обективни външни пречки сякаш пред правителството, за да стигне до тази катастрофа. Сигурно има и такива. Безспорно има. Може да има някаква международна конюнктура, било индустриална, било финансова, монетарна, както искате. Може би, но не това е проблемът. Не това е причината за тази катастрофа.\nАко вие наистина не осъзнаете, че истинската причина за тази катастрофа е сбърканата ви икономическа политика, вие оттук насетне ставате опасни за всяко едно бъдещо управление на България. Защо не осъзнаете най-после? То е толкова очевадно. Признайте го, откажете се от това виждане. Аз мога с три изречения да ви кажа отново тези неща.\nКъде е сбъркана тази политика? Къде? Не искате структурна реформа. Говорите за нея, но не я правите. Правите някакъв списък - сто предприятия, сто и едно ли бяха, после бяха 80, пък после - 60. И нищо не пипнахте в него, освен да направите списъка.\nХубаво, говорите за приватизация. Какво приватизирахте? Една "Плама" приватизирахте. Още плачат хората от тая приватизация.\nКакво друго приватизирахте? Какво? Една масова приватизация и сега хората се чудят как да купят предприятията, когато в тях се впиха тези така наречени приватизационни фондове и пречат на развитието на тази индустрия.\nКакво направихте, освен да направите един списък за ликвидация, които предприятия завещахте на правителствата след вас, за да извадят горещите картофи. И точно нашето правителство ги извади, защото без да ги извадиш, няма по-нататък никакъв шанс българската икономика. И аз съм убеден, че повече от вас добре го осъзнават.\nНо това са неща, които вие не искате да кажете, не искате да признаете. Ако щете го признавайте, но си дайте сметка вътрешно за тези процеси, за да не бъдете опасни утре, ако, не дай Боже, един ден народът отново ви гласува доверие. Защото трети път катастрофа при предишни две, които допуснахте, вече наистина ще бъде прекалено много за държава като България, за малката нещастна България ще бъде прекалено много!\nКакво направихте? Къде е проблемът при вас? Проблемът е, че вие се опитахте чрез антипазарни мерки да задържите полумъртва - полужива една индустрия, която не само, че не произвежда, но която работи на загуба и произвежда загуба, а не брутен национален продукт. Основните гиганти на вашата социалистическа индустрия - вие ги държахте тези гиганти две години над повърхността на водата, как? Ами, като наливахте ресурс в тях, паричен ресурс. Откъде го взехте този ресурс? Откъде го взехте? От касата на Българската социалистическа партия ли  го взехте? От банковата система го взехте, разбира се! Абсолютно безпринципно нареждахте - и през Централната банка, и през банковата система да се дават абсолютно необезпечени кредити, които отиваха в тази индустрия и я държаха над водата. Но, там, както каза и господин Цонев, на входа и на изхода чакаха, чакаха акулите! И поглъщаха този ресурс!\nЕто, стана дума и за фонд ДФРР. И фонд ДФРР беше използван за източник. И сега ще трябва да видим как да го балансираме отново. Огромни несъбираеми кредити!\nДържавният бюджет - ами, това е другият източник. Ето, виждате. Виждате какъв ресурс се изсипа. При първият дефицит - 58 млн. лева дефицит, в края на 1996 г. вие отчитате 182 млн. - три пъти и половина!\nКой от вас тук смее да твърди, че... Ето, господин Стоилов. Аз не знам как  господин Стоилов има тук пред всички вас доблестта да каже, че това правителство не било оставило никакви задължения за другите години. Ами, че какъв е този дълг? Какво значи този дефицит? Това значи вътрешен дълг. Това значи дълг, който после следващите правителства трябва да връщат пак, това, което го направи по стария тертип на външния дълг, същата работа. Външният дълг сега, който връща? Така че нека от тази трибуна да има все пак малко чувство за мярка. Не бива да минаваме мярката. Не бива онези неща, които са ясни и явни да ги прескачаме.\nКакво стана по-нататък? Наливахте ресурса, обаче то се свърши този ресурс. Те, банките, вече нямаха пари. Печатахте, печатахте,  давахте, но пак свършиха. И тогава какво се случи? Фалираха 15 банки. След като фалираха тези 15 банки фалираха и вашите индустриални колоси. Това стана през 1996 г.\nИ ако вие не разбирате каква е причината, за да се случи тази национална трагедия, аз не знам колко пъти трябва да ви се обяснява това нещо.\nГосподин Смоленов отсъства от залата, но тук зададе един, как да кажа, нелеп въпрос. Той говори за външния дълг, говори за погрешна стратегия на обслужването на външния дълг.\nАз не мога да разбера как може народен представител, представител на Народното събрание - висшия законодателен орган в България, да поставя такъв въпрос. Ами, че нали български правителства, нали български парламенти са ратифицирали това споразумение със страните - кредиторки за редукция на външния дълг?! Нали те са приели този график на изплащане на външния дълг година по година, размер по размер. Как можем да говорим за някаква друга схема на обслужването му, аз не разбирам, освен ако на някой в съзнанието не се върти споменът за Лукановия мораториум върху външния дълг? Това ли искате - да изолираме България за сетен път от целия цивилизован свят с един такъв мораториум? Едва ли. Ами, не го казвайте тогава.\nСтефан Нешев - да съм поканил бившия финансов министър. Моите уважения към господин Костов. Не е той виновникът за това, което се случи, защото ако има една сбъркана икономическа политика така безрезервно подкрепяна от мнозинството в Народното събрание, така безрезервно налагана от ръководството на правителството тогава, един министър, една личност, пък бил той и финансов министър, с нищо не може да промени нещата. С нищо не може да ги промени! Имал е само една единствена възможност - да се оттегли достойно преди катастрофата. И съжалявам, че той не го направи. Защото съм сигурен, че много пъти е стигал лично той до тази мисъл. Защото той е един достоен човек.\nВътрешното потребление било много голямо през 1996 г. Ами, как да е малко? Как да е малко? Как да е малко, като 124 млн. лева над планувания дефицит се изсипа на пазара. Че как да е малко? Как няма да има хиперинфлация на следващата година?\nТова са азбучни истини. И аз още веднъж съжалявам, че малко емоционално се изказвам, но бих помолил народните представители от опозицията независимо от това, че те просто няма как да признаят тези прости истини - нека това, което им казвам да им стигне до съзнанието, нека да разберат истинските причини за провала, за да може никога по-нататък да не ги повтарят. Това е последното, което искам да ви кажа днес. Благодаря ви. (Ръкопляскания от мнозинството.)\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Благодаря, господин министър.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ, от място): Изказване за 30 секунди!\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: За 30 секунди? Наистина, разполагате с толкова. Заповядайте.\nВярно е, че 1996 г. беше неуспешна за управлението на Демократичната левица. Неуспешна, но мисля, че все пак до известна степен, до голяма степен беше по-морална от 1999 г. и 2000 г. (Шум и реплики на неодобрение от мнозинството.)\nЗащото вие, господа, не само разграбихте държавата, но и в края на краищата управлявате и неморално. Как така бедните стават все по-бедни, вие все по-богати и по-богати, и по-богати?! Така че вие неуспешно управлявате и неморално управлявате. Благодаря ви.\nбюджет на Република България за 1996 г.\nНародното събрание на основание чл. 84, т. 2 от Конституцията на Република България и § 4 от Преходните и заключителни разпоредби на Закона за устройството на държавния бюджет\nПриема отчета за изпълнението на държавния бюджет на Република България за 1996 г., както следва."\nТова, което следва, беше докладвано от председателя на комисията, когато чете заключението на комисията.\nМоля, гласувайте проекта за решение... (Шум и реплики в залата.)\nГосподин Стоилов, давам Ви думата в нарушение на правилника, защото времето за процедура влиза във времето на парламентарните групи.\nСТЕФАН СТОИЛОВ (ДЛ): Да, Вие сте прав. Това е проекторешението. Ние подкрепяме това решение. Същевременно искам да направя в рамките на тази процедура една декларация, че приемайки решението, одобрявайки отчета за 1996 г. не подкрепяме, не одобряваме доклада, с който е представен този отчет. Благодаря ви. (Шум на неодобрение от мнозинството.)\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Господин Стоилов - първо, не е процедура.\nВторо, доклад никога не се гласува. Ние гласуваме решението.\nСледващата точка  от седмичната програма е:\nЗАКОНОПРОЕКТ ЗА РАТИФИЦИРАНЕ НА КОНВЕНЦИЯТА ОТ ТАМПЕРЕ ЗА ПРЕДОДСТАВЯНЕ НА ТЕЛЕКОМУНИКАЦИОННИ РЕСУРСИ ЗА ОГРАНИЧАВАНЕ НА ПОСЛЕДСТВИЯТА ОТ БЕДСТВИЯ И ЗА ВЪЗСТАНОВИТЕЛНИ ОПЕРАЦИИ.\nпо законопроект № 002-02-18/2.05.2000 г.\nза ратифициране на Конвенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и за възстановителни операции, внесен от Министерския съвет\nНа заседанието, проведено на 10 май 2000 г., с участието на представител на вносителя, Комисията по икономическата политика разгледа законопроекта за ратифициране Конвенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и за възстановителни операции, приет от Междуправителствената конференция по далекосъобщения при бедствия на 18 юни 1998 г. в Тампере, Финландия.\nКъм октомври 1999 г. Конвенцията е подписана от 43 държави - САЩ, Германия, Швейцария, Италия, Дания, Полша, Румъния и др., и е ратифицирана от Финландия.\nКонвенцията регламентира сътрудничеството и взаимодействието между държавите, неправителствени и междуправителствени организации за улесняване използването на телекомуникационни ресурси при ограничаване на бедствия и за възстановителни операции.\nТози документ се състои от 17 члена, които уреждат практическата организация по искането и предоставянето на телекомуникационно съдействие при бедствени ситуации. С конвенцията за оперативен координатор се определя координаторът за спешна помощ при ООН. В документа се регламентират телекомуникационните ресурси, които биха могли да се използват за ограничаване на бедствията и за възстановителни дейности. Определя се механизъм за искане и представяне на телекомуникационно съдействие, като се признава правото на страната, която се нуждае от такова съдействие, да упражнява надзор върху телекомуникационното съдействие, предоставяно по силата на конвенцията. Урежда се привилегиите, имунитетите и помощните средства, които нуждаещата се държава - страна на конвенцията, предоставя за правилното и ефикасно администриране на телекомуникационното съдействие, като изрично се указва задълженията на всички лица и организации да спазват законите на територията на нуждаещата се държава-страна по конвенцията, на която се възстановяват разходи или такси, свързани с предоставянето на телекомуникационно съдействие при бедствия и възстановителни операции. Регламентира съдържанието на информацията, която всяка държава-страна по конвенцията, предоставя на оперативния координатор. Тази информация включва органа (органите) на властта, който отговаря на въпросите, свързани с конвенцията, и който е упълномощен да отправя искане, да предлага, да приема и прекратяване телекомуникационното съдействие, и  който е компетентен да определя съответните ресурси, които биха могли да бъдат осигурени за използването на телекомуникационни ресурси за ограничаване на бедствия, включително за предоставянето на телекомуникационно съдействие. Предвижда се ограничаване или премахване на регулаторните бариери при използването на телекомуникационни ресурси за ограничаване на бедствия и за възстановителни операции при наличието на възможност и в съответствие  националното законодателство на държавите-страни по конвенцията. Посочена е процедурата за уреждане на спорове между държавите-страни по конвенцията, относно тълкуването или прилагането на конвенцията, като крайната инстанция за решаването на спорове между страните по конвенцията е отнасянето на спора към доброволен арбитраж или до Международния съд. Урежда се правото на всяка държава-страна по конвенцията, да изразява резерви при окончателното подписване, ратифициране или присъединяване към конвенцията, както и правото на денонсирането й.\nПрисъединяването към Конвенцията от Тампере би имало двупосочни последствия за Република България. От една страна този документ би съдействал за бързото ликвидиране на последствията от евентуални бедствени ситуации на нашата територия при необходимост чрез оказване на съответното телекомуникационно съдействие от друга държава-страна по конвенцията. От друга страна Република България в качеството си на страна по конвенцията би могла да предоставя телекомуникационни ресурси на други нуждаещи се държави при подобни бедствени ситуации.\nАктът по присъединяването на Република България към Кнвенцията от Тампере ще демонстрира на практика съпричастността й към високохуманните цели на конвенцията, като по този начин ще издигне авторитета на страната ни в ООН и в Международния съюз по далекосъобщения.\nОбвързването на Република България с конвенцията не изисква предварителни финансови ангажименти.\nВ резултат на проведеното гласуване Комисията по икономическата политика предлага на Народното събрание на основание чл. 85, ал. 1, т. 5 и 7 от Конституцията на Република България да ратифицира със закон Ковенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и възстановителни операции." Благодаря.\nИма думата господин Агов, председател на Комисията по външна и интеграционна политика. Няма го.\nИма думата господин Башикаров, заместник-председател на комисията, да поднесе становището на комисията.\nДОКЛАДЧИК ПЕТЪР БАШИКАРОВ:\nотносно проект за законопроект № 002-02-18 за ратифициране на Конвенцията от Тампере за предоставяне на телектомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и възстановителни операции, внесен от Министерския съвет на 2 май 2000 г.\nНа свое заседание от 11 май 2000 г. Комисията по външна и интеграционна политика обсъди проекта на предложения от правителството Закон за ратифициране на Конвенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и възстановителни операции прие следното становище:\nПриема за основателни мотивите на правителството и предлага на Народното събрание на основание чл. 85, ал. 1, т. 5 и 7 от Конституцията на Република България да ратифицира със закон Конвенцията от Тампере за предоставяне на телекомуникационни ресурси за ограничаване на последствията от бедствия и възстановителни операции, приета от Междуправителствената конференция по далекосъобщения при бедствия на 18 юни 1998 г. в Тампере, Финландия." Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ БЛАГОВЕСТ СЕНДОВ: Има ли бележки по законопроекта на второ четене? Няма.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Гласували  121 народни представители: за 121, против  и въздържали се няма .\nПРОЕКТ ЗА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ПОДКРЕПАТА НА ПОЗИЦИЯТА НА ПРАВИТЕЛСТВОТО ПО ГЛАВА "ОБЩА ВЪНШНА ПОЛИТИКА И ПОЛИТИКА НА СИГУРНОСТ", ПРЕДСТАВЕНА НА 28 МАРТ 2000 Г. НА МЕЖДУПРАВИТЕЛСТВЕНАТА КОНФЕРЕНЦИЯ  ЗА ПРИСЪЕДИНЯВАНЕ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ КЪМ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ.\nЗа процедура има думата господин Димитър Абаджиев.\nДИМИТЪР АБАДЖИЕВ (СДС):  Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Правя процедурно предложение т. 6 - проект за декларация относно подкрепата на позицията на правителството по глава "Обща външна политика и политика за сигурност" да бъде разгледана утре, тъй като очевидно днес времето няма да стигне за това да бъдат проведени дебати по тази точка и да бъде представено общото становище.\nМоля, гласувайте процедурното предложение на господин Абаджиев т. 6 да се отложи за утрешното заседание, а сега ще преминем към следващата, т. 7.\nГласували 129 народни представители: за 127, против няма, въздържали се  2.\nПреминаваме към точка седма от седмичната програма:\nВТОРО ЧЕТЕНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ЗАКРИЛА НА ДЕТЕТО.\nМоля председателят на комисията господин Иван Сунгарски да докладва законопроекта за второ гласуване.\nГосподин Сунгарски бил болен и отсъства.\nГосподин Великов, моля да докладвате законопроекта.\nДОКЛАДЧИК БОЙКО ВЕЛИКОВ: Първо, заглавието на закона: "Закон за закрила на детето".\nКомисията приема заглавието на закона.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Моля, гласувайте заглавието на закона така, както е предложено от комисията.\nГласували  116 народни представители: за 114, против няма, въздържали се 2.\nДОКЛАДЧИК БОЙКО ВЕЛИКОВ: "Глава първа - Общи положения".\nПо чл. 1 има предложение на народния представител Руси Статков, което комисията е приела, и предложение на народната представителка Анелия Тошкова, което комисията също е приела.\nОкончателният текст на чл. 1, който комисията предлага, е:\n"Чл. 1. Този закон урежда правата, принципите и мерките за закрила на детето, органите на държавата и общините и тяхното взаимодействие при осъществяване на дейностите по закрила на детето, както и участието на юридически лица с нестопанска цел и физически лица в такива дейности."\nМоля, гласувайте заглавието на глава първа и чл. 1 така, както са предложени: заглавието - от вносителя, и чл. 1 - от комисията.\nГласували  127 народни представители: за 126, против 1, въздържали се  няма.\nЗаглавието на глава първа и член 1 са приети.\n"Определение за дете\nЧл. 2. Дете по смисъла на този закон е всяко физическо лице до навършването на 18 години."\nКомисията подкрепя заглавието и текста на вносителя за чл. 2.\nДумата има господин Корнезов.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ): Член 2 дава определение за дете - дете е лице до 18 години. Не знам, поне от юридическа гледна точка досега лицата до 14 години се смятат за деца, над 14 години те придобиват своята не само правоспособност, но вече и дееспособност, макар и ограничена. Плюс това между 14 и           18 години тези деца носят наказателна отговорност. В областта на семейното право - над 16 години децата могат да сключват граждански брак и придобиват пълна гражданска, семейно-брачна дееспособност, могат да бъдат включително страни в граждански процес, без да бъдат представлявани. В областта на трудовото право - лицата над 15 години сключват трудови договори, получават трудови възнаграждения, участват в гражданското правораздаване без своите законни представители.\nМеждупрочем, над 14 години лицата въобще нямат законен представител, те се представляват сами в гражданския оборот, включително в процеса, само че със съгласието на своите родители, респективно - попечители. И поне за мен и поне в българското право дете е лице, което е под 14 години.\nЗа какво дете можем да говорим над 14 и до 18 години, когато нашето право му дава толкова възможности и то е дееспособно?\nТака че предлагам "18" да се замени с "14". Благодаря.\nАНЕЛИЯ ТОШКОВА (СДС): Благодаря Ви, господин председател! Господин Корнезов, искам да обърна вниманието Ви, че това определение за дете е пряко повторение на Конвенцията за правата на детето, където се казва, че за целите на тази конвенция дете е всяко човешко същество на възраст под 18 години, освен ако съгласно закона, приложим за детето, пълнолетието настъпва по-рано. Съгласно нашето законодателство пълнолетието настъпва на 18 години. И това е отговорът на Вашия въпрос.\nА иначе моето предложение, което не се възприе в комисията и не съм депозирала, е това определение да не съществува тук в закона, а в Допълнителните разпоредби, където му е мястото.\nТака че се надявам, че вече сте задоволен защо това е дете.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Думата за дуплика има господин Корнезов.\nЛЮБЕН КОРНЕЗОВ (ДЛ): Госпожа Тошкова не ме задоволи. Знам, че това е по конвенцията, но конвенцията дава едно много по-широко понятие за дете и тя касае тези страни, които са страни по конвенцията. Но всяко едно законодателство е различно. Едно е непълнолетието или пълнолетието по българското законодателство, друго - по шведското и т.н. И аз си задавам въпроса: след като нашият закон дава възможност, включително голяма част фактически лица на по 16 и 17 години имат по едно-две деца, а ние да кажем сега, че и децата, които са се родили, са деца и майката, която е родила деца, и тя е дете и попада под закрила на Закона за детето. Разбирате ли, получава се нещо, което е и юридически, и фактически неиздържано. Приемете го да бъде така - 18 години, но изпадаме в нещо, което е по-скоро фантазия, отколкото някаква реалност.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Господин Руси Статков има думата.\nРУСИ СТАТКОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, колеги! Аз наистина считам, че този законопроект, който изстрадахме, защото го правим вече в два парламента, трябва да бъде такъв, какъвто ни се искаше да бъде на всички, от всички парламентарни групи - да решава определени обществени отношения по най-добрия начин, на базата на конвенцията, на международния документ и съответно на негова основа без отлагане да се предприемат необходимите мерки за рязко подобряване положението на децата в България. Затова всъщност, уважаеми господин председател и колеги, съм предложил в принципите, т.е. в основните начала да се включат два нови такива, които за съжаление обаче не са приети от комисията.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Но това е следващият член.\nАз смятам, че ние трябва да се придържаме към конвенцията по отношение на определението на това какво е дете. Уважавам господин Корнезов, но в случая не можем при наличието на международния документ да не вземем предвид, че той, след като е ратифициран от нас, автоматично влиза в сила съгласно Конституцията.\nТака че аз смятам, както и колежката Тошкова, че текстът трябва да бъде в Допълнителните разпоредби. Съгласно Закона за нормативните актове понятията се изясняват в Допълнителните разпоредби, а не тук. Междупрочем, в някои от законите, които ни раздадохте в последно време, това се спазва, например в Закона за железопътния транспорт. Затова предлагам, господин председател, да го отнесем към Допълнителните разпоредби. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Ще формулирам предложението на господин Статков: отпадане на чл. 2 и включването му в Допълнителните разпоредби, въпреки че като отиде и в Допълнителните разпоредби, пак ще имаме деца с деца, както каза господин Корнезов, но това е друг въпрос.\nИВАН ТОДОРОВ (ЕЛ): Благодаря Ви, господин председател! Колеги, аз си мисля, че е нормално, след като има предложение, да има и обратно предложение. Аз, като член на тази комисия, която работи дълго, мъчително, творчески и предполагам вие се убеждавате, след като виждате този обемист труд, искам да ви предложа текстът да си остане така, както сме ви го предложили, защото няма нищо по-естествено от това да следваме логиката на един закон. Мисля, че така той е по-ясен, по-прегледен. Още в началото сме определили какво е дете и по-нататък започваме да аргументираме нашата защита на това дете.\nТака че аз предлагам текстът да остане такъв, какъвто го е предложила комисията.\nА по отношение на това, което каза господин Корнезов, мисля, че ние сме длъжни да дадем определение за дете независимо от елементите на обичайност или на явление в нашата действителност. Преди малко му казах на него, че не знам друг народ да има такава поговорка, но българите имат: "Дете - с дете на ръце!". Но да се надяваме, че това ще бъдат все по-редки случаи, изключения в нашето общество.\nТака че това, което предлагам, е обратно на предложението на господин Статков. Благодаря.\nГоспожа Мариела Митева искаше думата.\nМАРИЕЛА МИТЕВА (ДЛ, от място): Отказвам се.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Отказвате се.\nПоставям на гласуване предложението на господин Руси Статков за отпадане на чл. 2 и включването му като допълнителна разпоредба.\nГласували 107 народни представители: за 38, против 54, въздържали се 15.\nПоставям на гласуване чл. 2, както е предложен от вносителя. Във всички случаи, в които казвам "вносителя", имам предвид авторите, работната група, която е изработила обобщения доклад, който фактически ни предлага комисията. По-точно, всички предложения са на комисията.\nДОКЛАДЧИК БОЙКО ВЕЛИКОВ: Комисията приема заглавието и подкрепя текста на вносителя по принцип, като предлага следната редакция на чл. 3.\n"Принципи на закрила\nЧл. 3. Закрилата на детето се основава на следните принципи:\n1. зачитане и уважение на личността на детето;\n2. отглеждане на детето в семейна среда;\n3. осигуряване на най-добрите интереси на детето;\n4. специална закрила на дете в риск или с изявени дарби;\n5. насърчаване на доброволното участие в дейностите по закрилата на детето;\n6. подбор на лицата, пряко ангажирани в дейностите по закрила на детето, съобразно техните личностни и социални качества и грижа за тяхната професионална квалификация;\n8. контрол по ефективността на предприетите мерки."\nИма предложение на народния представител Руси Статков - в чл. 3 да се създаде нова т. 1:\n"1. създаване на подходящи условия за нормално физическо, умствено, нравствено и социално развитие на детето."\nПредложение на народния представител Анелия Тошкова - в чл. 3, т. 4 да отпадне изразът "или с изявени дарби".\nПредложение на народния представител Руси Статков, прието от комисията.\nПредложение на народния представител Анелия Тошкова, също прието от комисията.\nСъответно точки 6 и 7 стават точки 8 и 9 поради приемане на нейното предложение за т. 6.\nПредложение на народния представител Руси Статков - създават се нови точки 8 и 9:\n"8. държавно финансиране на дейностите по закрила на детето;\n9. задължение на родителите за възпитание на детето"\nПРЕДСЕДАТЕЛ ИВАН КУРТЕВ: Има думата господин Руси Статков.\nРУСИ СТАТКОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, колеги! Връщам се отново към онова, с което започнах - че още в основните начала ние трябва да дадем ясно и, бих казал, много точно една наистина здрава основа за разпоредбите, които да уредят тези обществени отношения и съответно да гарантираме, повтарям, своевременно, без отлагане съществено подобрение на живота на децата в България. Считам, че не можем да не изведем като първи принцип създаването на подходящи условия за нормално физическо, умствено, нравствено и социално развитие на детето. Не можем да не го вземем предвид като залегнало изискване в международните документи, които ние сме ратифицирали. Разбира се, би могло да има опоненти в посока на аргументация, че нашите условия са такива и такива. Но в края на краищата ние правим закон не за един ден. Ние правим закон за уреждане на обществени отношения в една, бих казал, най-малкото средносрочна перспектива.\nТака че, уважаеми господин председател, за да не отнемам парламентарно време, считам, че с този принцип трябва да започнем.\nРазбира се, без да подценявам важността на нито един от изброените във втора, трета, четвърта и т.н. точки, аз ще предложа още два принципа - принципа за държавно финансиране на дейностите по закрила на детето. Тук не съм бил най-прецизен, става дума, че аз не го поставям като изключително и единствено възможно финансиране. Става дума за преимуществено държавно финансиране. В този смисъл съм записал този принцип като предложение. И наистина няма, поне сега, в близко или в средносрочно време източник, който да реши по един добър начин тези въпроси. Затова считам, че колегите ще проявят разбиране и ще го подкрепят.\nНа следващо място, задължение на родителите за възпитание на детето. Някой би могъл да каже, че това се подразбира. Да, подразбира се, но не е достатъчно. Трябва да залегне като принцип, който, макар че го поставям на девето място, е важен и съществен. В Семейния кодекс, по който работим паралелно, сме заложили много от този принцип и конкретни разпоредби, но считам, че и тук трябва да го има. Още повече, че в този законопроект ние въвеждаме приемните родители. Разбирам, че е трудно за повечето от колегите, които са извън Комисията по правата на човека, вероизповеданията и по жалбите и петициите на гражданите като водеща, от гледна точка на специфичността на разпоредбите, но считам, че така направените предложения от мен имат своето достатъчно основание и се надявам да бъдат подкрепени. Благодаря ви.\nАНГЕЛ БАЛТАДЖИЕВ (СДС): Благодаря Ви, господин председателю! Аз искам да взема отношение по редакцията на т. 3 на чл. 3.  Струва ми се, че тази редакция не е много с ясен смисъл: "Осигуряване на най-добрите интереси на детето". Тогава, разбира се, трябва да има и лоши интереси на детето.\nЗа мен правилният текст е: "Най-добро осигуряване на интересите на детето", може би. В този смисъл мисля, че трябва да се направи редакционна корекция на т. 3. Защото в този смисъл "осигуряване най-добрите интереси на детето" ми звучи не много добре. Благодаря.\nАНЕЛИЯ ТОШКОВА (СДС): Благодаря Ви, господин председател! Преди да започна изказването си по предложението, което съм направила, искам да поясня, че в комисията основно при разработката на този закон е ползвана терминология от Конвенцията за правата на детето, която вече е част от нашето вътрешно законодателство и оттам идва терминът "най-добрите интереси на детето". Това го казвам за колегата Балтаджиев.\nА сега конкретно по предложението, което не се приема от комисията. Другите предложения, които са приети, няма да ги коментирам.\nТова касае да отпадне в чл. 3, т. 4 "или с изявени дарби".\nЗа всички колеги, които не са от тази водеща комисия, ще кажа, че по този въпрос стана голям дебат в комисията и то не един път. За всички в комисията стана ясно, че няма никой, който е против тази идея да се закрилят и децата с изявени дарби. Тук проблем и спор няма. Въпросът е какво дава този закон и дава ли изобщо такава закрила реално и къде в целия законопроект до края някъде има такава мярка за закрила, защото аз така и не я видях докрай. И ако ние само го запишем и кажем на хората, че ние ще закриляме децата, не е ли редно да кажем точно как ще го правим? Защото в предварителните разработки по законопроекта имаше предложение, което казваше, че тези правила трябва да бъдат строго регламентирани в подзаконов акт. В противен случай ние няма как да обясним и да докажем, че някое дете е по-талантливо и по-изявено от другото. За мен ще остане подозрението, за кой ли път в обществото, че някой по някакъв начин ще злоупотребява с такова право, дадено от закона. Защото, пак твърдя, никъде в законопроекта няма предвидена мярка, няма никакви норми, които потвърждават това, което голословно се явява като принцип на закрила. Освен ако не кажем, изхождайки от мерките за закрила, които сме приели в този закон, че децата, които са с изявени дарби, могат да се закрилят като се настаняват в приемно семейство, нали, който познава текста.\nЗатова аз поддържам предложението да отпадне "или с изявени дарби".\nОще повече ние в момента не можем да поемем такава гаранция. Ние, като страна по конвенцията, сме задължени първо да закриляме децата в здравен и социален риск, и след като сме се справили с този проблем, можем да кажем ясно: "закриляме и децата с изявени дарби".\nИ още нещо. И днес децата с изявени дарби могат да се закрилят и това се прави на места, в които има финансови ресурси, които позволяват това да се прави. Но законодателят, ако приеме този текст така, както е предложен, без никакви текстове по-насетне в закона, определено ще сбърка. Затова аз ви моля да подкрепите предложението ми да отпадне изразът "с изявени дарби". Благодаря.\nГосподин Марангозов има думата.\nКЪНЧО МАРАНГОЗОВ (ДЛ): Уважаеми господин председател, дами и господа народни представители! Аз се присъединявам към колегата Балтаджиев, защото наистина как ще кажеш кои са най-добрите? Не знам дали в конвенцията преводът е бил точен? Дайте да осигурим интересите на детето. Защото не можем да аранжираме едни интереси и кои интереси на детето ще имат предимство - спортните, понеже гледам към госпожа Берберян, музикалните или че детето има художествени интереси и т.н.\nЗатова аз предлагам: "Осигуряване интересите на детето". Имам предвид и други икономически показатели на държавата в момента.\nВторо, присъединявам се към госпожа Тошкова. В България в момента има изключително много деца, които живеят в условия на риск. Дайте да се справим с тях. Изявеното дете винаги намира, почти винаги, 90 на сто намира своя път. Може малко със закъснение, но ще го намери. И наистина обществото сега, на този етап, в тази икономическа ситуация на България, няма да разбере онова, което ние като законодатели искаме да му кажем. Разбира се, приветствам изявените деца, защото те прославиха България навсякъде по света. Знаем това прекрасно.\nТака че предлагам да приемем предложението на госпожа Тошкова и това "за най-добрите", според мен, трябва да отпадне. Благодаря ви.\nМАРИЕЛА МИТЕВА (ДЛ): Благодаря, господин председателю! Аз предлагам на народните представители да подкрепят текста на комисията така, както е предложен.\nНа първо място, ако гледаме по реда на предложенията, предложението на господин Руси Статков за нова т. 1 "Създаване на подходящи условия за нормално физическо, умствено, нравствено и социално развитие на детето" се съдържа в т. 3 - "Осигуряване на най-добрите интереси на детето".\nИзброяването, което предлага господин Статков, не е изчерпателно. То може да бъде допълвано още. Но най-краткият и най-ясният израз е именно намереният в т. 3.\nЩо се отнася до предложението дали като принцип на закрила Законът за детето трябва да закриля децата с изявени дарби, съгласявайки се, че финансовите условия в страната не могат да позволят закрила в степен, в която всички ние искаме, предлагам Народното събрание да не отказва този принцип. Защото по този начин, прогласявайки, че нашият принцип е закрила на децата с изявени дарби, ние даваме основание и на държавата, и на неправителствените организации да подкрепят тези деца тогава, когато имат възможност за това. В противен случай ние дори отнемаме това основание на някой, който иска да го направи.\nЩо се отнася до предложенията за държавно финансиране на дейностите по закрила на детето, в края на закона има специална глава "Финансиране", където ясно е казано откъде се набират средствата за закрила на децата, в това число, разбира се, и средства от държавния бюджет, но това не е единственият източник на финансиране.\nПо отношение на задължението на родителите за възпитание на детето считам, че отново изброяването не е изчерпателно. Защото задължения за възпитание на детето, разбира се, имат родителите, но, разбира се, ще имат близките, при които то е настанено, приемните семейства и естествено цялото общество, училището и т.н.\nЕто защо ви моля да подкрепите текста на комисията такъв, какъвто е. Благодаря.\nЗа реплика има думата госпожа Тошкова.\nАНЕЛИЯ ТОШКОВА (СДС): Благодаря, господин председател! Репликата ми е към госпожа Митева. След като уточнихме, че никой не е против такава идея, напротив, тя трябва да се приветства, аз искам да припомня, че такава норма - само пак пожелателна, можем да намерим в чл. 5, където специална закрила се осигурява на дете с изявени дарби. Значи това е поемане на конкретен ангажимент.\nВ този смисъл аз Ви питам: къде в законопроекта Вие ще ми дадете една норма, която гарантира този разпис и как точно ще се закрилят децата с изявени дарби? Защото в противен случай ние ще го приемем просто декларативно и утре ще бъдем упреквани, че не можем да изпълняваме това задължение. Още повече, повтарям, днес отново и винаги може да се подпомагат деца с изявени дарби, без това изрично да е записано така в закона.\nЗатова Ви моля: кажете ми каква е мярката за закрила и как точно ще става това?\nЗа дуплика има думата госпожа Митева.\nМАРИЕЛА МИТЕВА (ДЛ): Опасявам се, че аз съм от категорията на хората, които трябва да задават въпроси, а не да дават отговори.\nПрава сте, госпожо Тошкова, че тази специална закрила на децата с изявени дарби не е развита достатъчно в другите текстове на законопроекта. Но в същото време нека да запазим възможността в подзаконовите нормативни актове тя да бъде уредена. Благодаря ви.\nИВАН ТОДОРОВ (ЕЛ): Благодаря Ви, господин председател! Искам да кажа, че ми е много лесно да защитя тезата за запазване на текста "или с изявени дарби" след аргументите, изложени от госпожа Митева.\nТук искам да ви кажа, че беше  доста дълъг и мъчителен дебатът в Комисията по правата на човека, вероизповеданията и по жалбите и петициите на гражданите. Нали така, господин председател? Но комисията беше почти единодушна, когато приехме този текст.\nДопълнителните аргументи, които искам да споделя с вас,  съпроводени  с убеждението ми, че болшинството от залата ще подкрепи това предложение на комисията, са, че когато се приема един закон - аз мисля, че това е абсолютно нормална практика  - трябва да покажем един знак, да покажем една зрялост, готовност и бих казал, интелигентност на нашето общество затова, че то се грижи и за тези деца, които сигурно не са толкова много и то би искало да ги умножи. А това, че по-нататък няма нищо конкретно, за мен не е беда, тъй като споменавайки тези деца в един специален закон за закрила на детето, ние при всички случаи казваме на съответните институции, че те са длъжни да обръщат внимание и да осигуряват такива условия и на тези деца, независимо от това, че ресурсите не винаги позволяват. Но когато имат такава възможност, те ще се чувстват задължени от точно това, което сме записали в закона и няма да могат да излизат с аргументи, примерно: ами това в закона го няма.\nТака че след кратък размисъл апелирам към вас действително да приемем точно този текст, който предлага комисията. Благодаря ви.\nИ реплики, и дуплики, и нови изказвания остават за утре, когато ще продължим със закона.\nИмам да направя няколко съобщения:\nПървото от тях е, че напомням, че гласуването на искания вот на недоверие ще бъде утре сутринта в 9,00 ч.\nНасроченото за днес заседание на Комисията по правата на човека, вероизповеданията и по жалбите и петициите на гражданите се отлага.\nКомисията по местното самоуправление, регионалната политика и благоустройството ще проведе заседание днес от 15,00 ч. в зала 248 и извънредно заседание - утре, 18 май, от 15,00 ч. в зала 130.\nКомисията по културата и медиите ще проведе заседание утре, 18 май, от 15,00 ч. в зала 134.\nСледващото заседание на Народното събрание е утре, 18 май, от 9,00 ч.