Хапане и кислород | Лов и риболов\nХапане и кислород\nМного фактори влияят върху гриза. Това може да бъде и температурен режим на водата, обогатяването с кислород, чистота, за размера и дълбочината на водоема, релеф на дъното.\nВсеки вид риби е необходимо за нормалното съществуване на разтворен кислород. Хрилете – ето какво дишат риба, те се пробиват тънки сосудиками.\nВодата, която минава през хрилете, оставя кислорода и поема въглероден двуокис. Недостатъчно количество на кислород във водата води до рязко намаляване на активността на рибата, а оттам и до намаляване на захапка. Ако кислорода във водата твърде малко, а на въглероден двуокис напротив много, се случва мор риба. Но и бързо насищане на водата с кислород в големи количества е в ущърб на риба.\nЗа съжаление, липсата на нашите рибари преносими уреди за определяне на насищане на водата с кислород, не им позволяват по лесен начин да узнаят, обитавана от водата риба.\nВодата се насища с кислород, преди всичко с въздух. Колкото по-студено, водата, толкова повече тя е наситена с кислород. При преместването на масите вода, вятър, обогатяване се случва по-бързо. Колкото по-голяма площ на водоема, толкова повече той се осигурява кислород. Още източници на вода насищане на O2 има вливат в езерото извори, потоци, реки, водата от топящия се сняг или дъжд.\nОсвен всичко по-горе помагат за обогатяване на водата с кислород и водорасли. Благодарение на фотосинтезират, сутрин и следобед растителност активно консумират въглероден диоксид — може да се яде, а се секретира в тях кислород — и много повече, отколкото е необходимо за самия завод за дишане. Оказва се, че обогатяват водата. Сутрин растенията чрез фотосинтеза активно отделят кислород – чрез абсорбиране на въглероден двуокис. Когато въздухът е топъл – забавя процеса на фотосинтезата, а за вечеря се прекратява напълно. Вечерните часове с пет процесът започва отначало. По този начин, гриза по-добре само сутрин и вечер. Най-вероятно с това е свързан най-добрият риболов на зората.\nИзследователите на водните дълбини са провели серия от експерименти и извади една закономерност: ако водата на една трета площ е обрасъл с растения, а след това той става неизползваем за риба. Както се казва, всичко е добре в умерени количества, много растения води до проблема за отглеждане на телета.


Честита Баба Марта! – Пресата БГ\nby Дани Тренчева 01.03.2022 01.03.2022 0269\nВ първия ден на месец март всички се поздравяваме с „Честита Баба Марта“, след което окичваме близките и приятелите си с мартеници за здраве.\nБелият и червеният цвят – традиционни за мартениците, носят символиката на огъня, чистотата и плодородието.\nАвтентична мартеницата съдържа в себе си червеният и белият конец, като трябва задължително да са усукани.\nВ някои райони на страната, обаче, нишките са само червени, в други – многоцветни, но с преобладаващо червено.\nСпоред стара легенда, мартеници връзвали, по българските земи, траките. Те задължително слагали мартеници по времето на пролетните мистерии, които символизирали края на студа и пробуждането на природата за нов живот.\nНа мартениците се приписвала магическата сила да предпазва от „лошотията“, най-вече от болести и уроки.\nВоенното министерство: При нас не е обсъждано предоставяне на изтребители на Украйна\nКостадин Ангелов платил 323 000 лв. за падащ покрив на „Александровска“\nПрогноза за времето 15 февруари 2022\nНиколай Василев: Наложеният мораториум беше българска измислица


Baymont Inn & Suites Noblesville - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 8 места за настаняване в Нобълсвил )Индиана).\nBaymont Inn & Suites Noblesville16025 Prosperity Drive, Noblesville, Нобълсвил )Индиана), САЩ, 46060 - Покажи на картатаМного добър7,4Въз основа на110отзивиBaymont Inn & Suites NoblesvilleВижте повече снимкиИнтериор на хотелаВижте повече снимкиПлувен басейнВижте повече снимки7,4 Много добър рейтинг от гостиПрегледайте всички отзиви"When we walked in through the lobby, the doors were open and..."RitaUnited StatesБаняВижте повече снимкиВиж на картатаВижте всички27снимкиНеща, които ще харесатепаркингсейф\nИзбор на стаяВж. снимкиКралски делукс суит - за непушачи (Deluxe King Suite - Non-Smoking)...27 кв.м1 Супер голяма спалняВъведете дати, за да видите цениВж. снимкиKing Suite- Non-Smoking...300 кв.м1 Супер голяма спалняВъведете дати, за да видите цениВж. снимкиСтая кралица с 2 легла тип Куин - за непушачи (Queen with 2 Queen Beds - Non-Smoking)...Въведете дати, за да видите цениВж. снимкиСтая тип Кинг - за непушачи (King Room - Non-Smoking)...Въведете дати, за да видите цениВж. снимкиСтая с 1 легло тип Кинг за непушачи (1 King Bed Nonsmoking)...Изглед: Без гледка30 кв.м1 Легло тип КингВъведете дати, за да видите цениВж. снимкиDeluxe Queen Room - Disability Access/Non-Smoking...27 кв.м2 Кинг леглаВъведете дати, за да видите цениВж. снимкиСтая с 2 легла тип Куин - за непушачи (2 Queen Beds Nonsmoking)...Изглед: Без гледка30 кв.м2 Куин леглаВъведете дати, за да видите цениВж. снимкиСтая тип Кинг с достъп за инвалиди/за непушачи (King Room - Disability Access/Non-Smoking)...300 кв.м1 Супер голяма спалняВъведете дати, за да видите цени\nИнформация за обектаОписаниеАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Нобълсвил )Индиана), не се колебайте, а изберете Baymont Inn & Suites Noblesville. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. Ако се интересувате от забележителностите и местните атракции, няма да ви се наложи да отивате далеч, тъй като хотелът се намира в непосредствена близост до The Historic R.L. Wilson House, Randy's Toy Shop, Hamilton Town Center. В Baymont Inn & Suites Noblesville отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Хотелът осигурява Wi-Fi връзка в общите части, паркинг, допускане на домашни любимци, сейф, за да гарантира комфорта на своите гости. Атмосферата на Baymont Inn & Suites Noblesville се усеща във всяка стая. Удобства като климатик, отопление, събуждане, бюро, будилник са само някои от даденостите на обекта. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като закрит басейн, които ще направят престоя ви незабравим. Baymont Inn & Suites Noblesville е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Нобълсвил )Индиана).Покажи повечеХарактеристикиИнтернетWi-Fi връзка в общите частибезплатен WiFi достъп във всички стаи Опознаване на околносттапаркинг Неща за правене и активна почивкавътрешен басейн Услуги и удобствазала за пушачисейф Достъпдопускане на домашни любимци На разположение във всички стаибезплатна минерална водаинтернет достъп (безплатен)машина за кафе/чай Говорими езициАнглийски Покажи по-малкоПолитикиДеца и допълнителни легла\nНобълсвил )Индиана) Обекти


• Виж темата - Три Хонди бродят из Европа\nДата и час: 20 Окт 2018, 21:55\nТри Хонди бродят из Европа\nЗаглавие: Три Хонди бродят из Европа\nПубликувано на: 21 Яну 2016, 22:35\nЗащо ли избрах такова име на пътеписа си..., не без доза ирония и шега и разбира се, въдъхновен от настолната ми книга „Манифест на комунизма” Very Happy Причината е прозрачно проста: Искахме да обиколим колкото се може повече места, толкова много, че времето нямаше как да ни стигне – това предварително си го знаехме. Еднакво силно искахме както да се насладим на панорамните проходи на Алпите с величествените им гледки, така и да усетим духа на западната цивилизация, култура и манталитет.\nРазполагахме с две седмици отпуск, три Хонди, не много пари, вече не малко опит в дългите мотоциклетни пътувания и много, много етусиазъм. И така на 01.08.20011г тръгнахме още в тъмни зори. Екипажът и този път бяхме Аз (Иван), Димитър и Гергана – моето момиче\nЕто в общи линии каква траектория се получи този път:\nКрайната цел този ден беше гр.Крани (на около 40 км северно от Любляна) – Словения.- общо 1150 км\nРазстоянието до Калотина го пропътувахме бързо и на зазоряване вече бяхме на сръбска територия. Всичко вървеше от добре по-добре: Mоторът ми кротко и послушно мъркаше все едно пестеше сили за алпииските проходи, които го очакваха през следващите дни, Слънцето вече озаряваше гърбовете ни, сякаш ни каваше „Карайте внимателно и умната...!” Аз се чувствах свободен след напрегнатите работни дни преди отпуската,.... сякаш я вдишвах тази свобода.... но...! За съжаление в живия живот винаги има поне по едно такова „но”! Цялата тази идилия продължи само 7-8 км. Горе- долу на такова разстояние от границата заобиколих някакъв рейс , настъпвайки непрекъсната линия и секунди след това бяхме спряни от строгата, но справедлива ръка на един сръбски полицай, който безпощадно посочи патрулката с лаконично обяснение, че трябва да заплатим глоба по 150 евро на човек. Sad Това беше „хранилка”, а ние бяхме храната в нея! Отидохме при въпросната патрулка да се оправяме някак си, а там ни посрешна един значително по-добронамерен служител на реда. Видяхме в двйствие класическата схема „Доброто ченге - Лошото ченге”, доказала се през годините. След кратък пазарлък, редуцирахме глобата на 50 евро общо за тримата, което беше приемливо и продължихме пътя си, изпроводени от загрижения съвет на „Доброто ченге” да внимаваме нататък, че 1000 нямало да ни оправят, каквото и да означава това!\nПродължихме пътуването си, а Слънцето все така ни озаряваше.... и всичко останало си беше същото, но вече не усещах онзи кеф, който изпитвах само преди няколко минути. Не че тридесетина лева са кой знае каква сума, но усещането от рекета е гадно.\nСлед няколко часа яда ми беше минал и пътуването си мина нормално – скучно и монотонно, както по магистрала. Вечерта в 20.15 часа наше време се бяхме настанили в квартирата на нашите приятели, с които имахме уговорка.\nАлпите е може би най-красивото и зелено място в Европа. Човек бил веднъж там, трудно би могъл да си представи по-зелени , по-стръмни и по-добре подържани поляни, замъци , място с по-сполучливо съжителство между Човек и Природа, и ако щеш място с по- интересни, екстремни и приятни маршрути за каране на мотор.\nНа следващата сутрин станахме рано- часовата разлика в наша полза и биологичният ни часовник спомогнаха за това. Метнахме се на моторите и след половин-един час бяхме вече в Австрия. Няма да разказвам за такси и винитетки, а ще премина направо към пътя, който запътувахме, след като слезнахме от магистралата. Главната ни цел този ден беше прословутия със своята красота ледник Гросглокнер. За съжаление миналата година пропуснахме да го видим и сега бързахме да поправим грешката си . Аз водех колоната, но карах бавно защото постоянно гледах на страни. Нямаше как да не си отклонвям вниманието постоянно. Пейзажните картини са сякаш извадени от някаква приказка. Без да осъзнаваш се питаш :”Как го постигат това тези хора?” Очевидно с труд, техника и не на последно място и с държавна политика. Там тревата сякаш са я издигнали в култ....\nПостепенно започнахме да навлизаме във все по-планински райони, докато не стигнахме пункта за плащане на таксата от 19 евро, която ти дава право да се качиш до самия ледник. Моторът ми макар и с лекота , вече „пуфкаше” през отворените си ауспуси, като парен локомотив, а около нас минаваха на рояци всякакви мотори.\nТака увлечени в неспирния поток от всякакви превозни средства стигнахме подножието на самия ледник....а там....! Море от автомобили , чакащи ред да се качат до горе, имало лимит за автомобилите (в далечината на снимката се вижда 5-6 редовата опашка от чакащи автомобили).\nМоторите бяха привилегировани. Изкачихе и последните няколко километра и...\nСега вече осъзнавах, че си струваше всяка стотинка от тези 19 евро.\nБях чел в няколко пътеписа за мармотите, които може да се видят там. Трябваше да ги видим и ние, иначе все едно не сме били там. Започнах да се оглеждам и с изненада установих че точките по скалите, които в подножието на ледника бяха хора. Ето защо се казва ГРОС.... (снимал съм по-близките "точки" защото моята сапунерка (фотоапаратът ми, де), няма обектив\nВсичко беше толкова голямо! И не щеш ли видях мармот... и още един, и още един – цяла колония....Ура!, „Не вярвам на късмета си” – това си казах в онзи момент. Не след дълго, обаче осъзнах, че това са силно социализирани животинки и преживяваха от храната на туристите, нямаше нищо общо с късмета. Както и да е - мармотът си е мармот! Красиви животинки са... с тези пухкави дупета са много смешни и интересни.\nНе липсваха и интересни машини, та дори и двутактови.\nТук като че ли ми се иска да вметна следното: Там, по онези географски ширини, по-голяма „конфекция” от BMW е серията си GS няма. Просто имат висок стандарт и за тях не са скъпи. Както няколко дни по-късно установих, чрез собствените си очи, BMW 1200 GS Adventure от магазина на шоурума на БМВ в Мюнхен струва 14000 евро, има, няма три-четири техни заплати.\nПоседяхме, хапнахме, разходихме се...:\n.... и за съжаление трябваше да тръгваме, защото вечерта трябваше да спим някъде около Salzburg. Продължихме пътуването си, а пътят ставаше все по-интересен. Герганка най-много се впечатли от един неосветен тунел, в който нищо друго не се вижда, освен небе и зъберите на отсрещните върхове – гледка, спираща дъха, а когато се движиш с 60-70 км в час, имаш чувството, че ще полетиш, нещо под лъжичката ти се обръща. За съжаление такива моменти няма как да се уловят на снимка, докато караш, а също така не могат да се преразкажат – трябва да се изпитат!\nСамият връх не е по-малко красив и от другата си страна:\nМалко след тази гледка започна голамото спускане. Наклони от по 12-15 % . остри завои, и постоянен поток от мотори, повечето, от които караха на предела и всичко това гарнирано с рояци от велосипедисти....! Тази обстановка не е най-безопастната, в която съм карал. Като за капак, по едно време Гергана даде сигнал за проблем и спряхме. Оказа се, че дискът на задната спирачка беше посинял, а спирачната й течност беше завряла, при което спирачната системата се пълни с газова фракция, а като резултат - моторът остава без спирачка. Предвид големия наклон, опасното движение и крехката й физика, това си е проблем! За щастие нямаше последствия, всичко се оправи без проблеми и не след дълго продължихме. Постепенно се върнаха обичайните пейзажи с китни селца, хотели и тук там по някой замък. Искаме или не трябваше да се качм на магистрала отново – бяхме отделили доста време на ледника. И така стигнахме едно курортно ски селище в близост до италианската граница, в което си намерихме къмпинг, за да пренощуваме.\nНа следващия ден процедури по събиране на багажа и пак на път. Бързо влезнахме в Италия и първата ни работа беше да избягаме от магистралата. Да, но единствения пътен възел, от който можеше да го направим беше след пункта за таксуване. Искаме или не, трябваше да минем през него и 150-200 м след това да слезнем от магистралата. Чекирахме се и след една минута вече бяхме на изхода, на който заплатихме 1,3 евро. 1,3 евро пътна такса за няма 200м, ебати и жабарите! Целта ни този ден беше да минем последователно няколко прохода и вечерта да преспим в Понте ди Легно – селце в подножието на Пасо Гавия.\nПървият проход който минахме беше passo Giovo. Да си призная честно не помня много от този проход. С минаването ни покрай Гросглокнер се бяха променили критериите ни, така както след пътуване в Алпите, трудно биха могли да те впечатлят гледките от Троян-Кърнаре, например. Към обед стигнахме гр. Merano и седнахме да изпием по едно кафе. Като ни го сервираха, си помислих че това са кафета втора употреба, защото чашките, които и без това бяха малки, бяха пълни до половината. За сметка на това пък, кафето беше много вкусно ...ама малко! Surprised\nОбодрени продължихме пътя си и минахме през Lana, там спахме миналата година и както се казва и кучетата ни знаят\nМоже би този ден щеше да си мине в пътуване из Алпите с леко попритъпени вече сетива за нещета, които ни впечатляваха само 20-30 часапо-рано., ако не беше лошото време. Минавайки през Passo del Tonale – (проходът непосредсвенно преди крайната ни спирка в този ден), видяхме нагледно колко е могъща майката Природа! Трябва да кажа, че надморското равнище там е около 2500м самият път минава в непосредсвена близост до върхове, високи над 3500м . С всеки иминат метър по – нагоре, небето натежаваше все повече и повече и ставаше все по-черно . Беше хем малко страшно, хем красиво!\nЗа щастие изпреварихе бурята и успяхме да се спуснем в Ponte di Legno приемливо мокри, а там даже слънчице се подаваше. Също така бързо си намерихе къпинг (къмпинг Presanella), а там при настаняването, ни предложиха да оставим моторите под една тераса. От любезност приех, но малко по-късно разбрах че е имало защо да скрием моторите си. Бурята, за която заговорих беше прескочила планината и идваше направо към нас. За няма и 15 минути небето от синьо, стана страшно и като заудря една градушка…..!\nИ така повече от половин час – толкова ‘дългосвиреща’ градушка не бях виждал! Както дойде, така си и замина! След 2 часа всичко си беше както преди – свежо и красиво.\nТази нощ съм спал безпаметно, а на сутринта всичко мокро..! Събрахме мокър багажа и тродължихме по пътя си, Целта ни беше да стигнем до езерото Bodensee, но бяхме твърде далече от него. Тръгнахме рано и започнахме да изкачваме опасно тесния passo Gavia. Може би само спечелихме от ранния час, защото бяхме почти единствените на пътя. С всеки следващ завой по пътя нагоре, стъдът се стелеше все по-плътно и пронизваше сетивата ми. Стигнахме бавно и славно върха а аз бях умрял от студ. Добре че в кантончето гореше печка, на която се постоплихме.... Very Happy\nа на Север вече познатата ни от вчера картина:\nПоради малкото движение спускането мина много лесно и стигнахме Bormio. Там закусихме , отпочинахме и залъкатушихме по завоите на южния склон на емблематичния Passo del Stelvio (2670м). Беше минало една година откакто бяхме за последно тук. Всичко ми се видя не толкова голямо, както миналата година, видях неща, които не бях забелязал преди. А на върха познатата картина – мотори, мотори.... много мотори и всякакви...!\nПорадвахме се на гледките и тръгнахме надолу по северния склон. Мога да кажа с ръка на сърцето, че по-трудно спускане не съм имал. Прекалено острите завои, по които разни карачи си правеха контролирано плъзгане на моторите , са си направо страшни. Дали защото улучихме час с голямо движение, или защото се беше понатрупала умора.... не знам! 180 градусовите завои с нулев радиус на завиване откъм вътрешната си страна и над 4-5 м денивилация, бяха особенно трудни в посока спускане с натоварените ни мотори . И ако на мене ми беше трудно, при положение, че Господ макар да не ме е надарил с достатъчно акъл, ми е дал достатъчно сила да боря 265 килограмовия чопър, то за Гергана беше истински кошмар . На доста завои се наложи да спирам движението, за да може Герганка да се изнесе по-външно на завоя, за да не я увлече мотора и да падне. Имам чувството, че това спускане продължи цяла вечност. Беше ми додеяло от завои. Сетих се за крилатата фраза: „Изгинааме по теаа завои бре....!” Явно беше време да се изнасяме от планината. И тъкмо на време, защото това беше посления проход.\nТази снимка съм аз и Гергана и е направена от Димитър, който за да я направи, е изостанал с един завой:\nПредстоеха ни още няколкостотин километра по хубави пътища, за да стигнем езерото Bodensee, в което се пресичат границите на Швейцария, Австрия и Германия. По пътя ни до там, Димитър пресметна, че този ден минахме сумарно около 45 км тунели, като най-дългият беше 10 500м , той беше платен – 8,50 евро/мотор, пак пари....! . В късния следобяд стигнахме град Bregenz (Austria), където пренощувахме в един къмпинг на брега на езерото, което тънеше в блаженно спокойствие.\nНа другия ден, пътуването ни щеше да продължи в посока Щутгарт, откъдето щеще да започне втория етап на пътешествието ни, с който целяхме да се докоснем до ценностите на западната култура и начин на живот, до колкото, разбира се щяха да ни позволят времето и наличните финансови ресурси.\nЗаглавие: Re: Три Хонди бродят из Европа\nВтората световна война е разделила света на две Източен и Западен. За добро или лошо ние сме останали в източната половина. От както се помня слушам приказки от рода : „на запад.... ... не знам си какво”, в смисъл колко е хубаво и подредено там, колко са богати и т.н. И е така, но дали бих искал да водя техния начин на живот?\nЕто с такива мисли в главата ми, започна втория етап от нашето пътуване.\nОще при самото планиране, по мое настояване, бяхме заложили гр.Щутгарт, като първа цел. От една страна там е Меката на автомобилостроенето, а от друга си имам сантимент към този град . Още в зората на Демокрацията, като студент имах шанса да изкарам преддипломна специализация там в института по металорежещи машини.\nЧаст трета: Някъде на Запад\nСлед като станахме от сън, се разходихе малко около езерото преди да тръгнем – нямаше за къде да бързаме, събрахме багажа и тръгнахме. Точно в този ден отчетохме рекордно нисък разход на моторите ни. Карахме бавно , но основната причина беше невижданото (поне за мен) качество на бензина в Австрия и Германия. С по-хубав бензин аз не съм карал. Пътуването , както споменах, започна бавно и тегаво, защото пътят заобикаляше езрото и минахме през един куп селища. Може и GPS да имаше вина за това, но ние му се доверявахе напълно (е... почти напълно) . Мислех, че тази част от пътуването ни ще мине сред хубави езерни гледки, но нищо такова не се случи. Не че е не е хубаво там, просто пътищата с натоварен трафик около курортните зони са навсякъде „сепарирани”, за да не може шума от превозните средства да нарушава спокойствието на хората. Постепенно заобиколихме езерото, но на километража показанието надхвърляше 100км пробег- доста голяма „локва” си е. Малко след това се качихме на магистралата за Щутгарт и километрите започнаха да се топят под новите гуми на мотора ми.\nТози път с избора на къмпинг нямахме голяма свобода. Базата данни за къпингите, с която разполагах, показваше, че най- близкият къмпинг до Щутгарт е на 60 км. За наш късмет той се намираше по средата между Щутгарт и Страсбург в планината Шварцвалд ( това по-късно го разбрахме). Стратегическото местоположение на този къмпинг повлия на решението ни да останем тук 3 нощи. Бяха минали вече 5 дни от нашето тръгване и имахме нужда да изперем доста от дрехите си, а това беше допълнителен аргумент в полза на това решение. Не беше лесно да се доберем до свободна перална, но успяхме. Спомням си, че тогава се чудехме защо има сушилна машина в пералното помещение. Разбира се, ние като терикати, трудно бихме дали пари за сушилна, при положение, че си носехме сезал, за да си направим простор. Простор си направихме, но.... !\nПак това „но”! Мислехме, че сме избягали от планината и капризното й време, ама не! По вече добре познатият ни сценарий облаците се събраха и заваля дъжд на едри капки, като по учебник.....! Терикати, а...?! И така в събиране и простиране на пране си мина този ден, а резултатът от всичко това беше три перални полумокри дрехи.\nВечерта мина скучно под ударите на дъжда върху палатката, заспахме рано и съответно рано се събудихме . А като излезнах от палатката.... влага. Въздухът беше толкова влажен, че по-скоро не се вдишваше, а се пиеше. Казах си „Край на плановете ни”, но нали не сме стигнали чак там, та да се откажем заради някаква вода. Облякахме дрехите за дъжд и газ към Щутгарт. Стигнахме много бързо, а там какво да видим – Слънце. На GPS-a бях въвел координатите на Mercedes Museum и не след дълго се озовахме пред необикновената му сграда. Малко се пошматкахме докато разберем къде и как да паркираме моторите си , но се справихме брилянтно и ... се озовахме във фоайето на музея.\nВзехме си билети, но отново ни беше нуждно малко време да се ориентираме в обстановката. Тайната беше в трите панорамни асансьора, които извозваха посетителите на най-горния етаж, откъдето започваше вълнуващата обиколка, слизайки спирално надолу. Спиралата символизира еволюцията на Мерцедес. Ето снимки:\nНякои даже имаха жълто по гащите от кеф след тази снимка Very Happy\nСред морето от експпонати има един, който помня още от преди 17г., когато за пръв път бях там. Това е едно „устройство” (друга по-подходяща квалификация не мога да измисля), което е конструирано през 1939г . Развило е скорост 600км/ч.... да 600! Обемът на двигателя е 45 000 куб. см. и е 3000к.с.\nЕто снимка на „устройството” и на табелката му:\nЗа тези 17 г. на много хора съм разказвал за това . Всеки от тях ме е гледал невярващо и е премълчавал съмненията си , за да не ме обиди, вътрешно убеден, че го лъжа.\nСледващата цел беше центърът на града. Тръгнахме, но движението беше отклонено заради някакъв футболен мач и GPS-a се омаза. Продължихме по интуиция и не щеш ли видяхме супермаркет. Спряхме и чак тогава забелязахме хипермаркет POLO – магазин за всякакви моторджииски неща, като казвам всякакви, значи всякакви! Влезнахме и се потопихме в море от екипировка, части , тунинг елементи и т.н. Не знам колко време прекарахме вътре. Когато излезнахме, поседнахме на сянка да хапнем, и видяхме нагледно как се мие мотор. Странно, стъклената кабинка, която видях на влизане в магазина, била мото-мивка. За пръв път виждах напълно автоматизирана миялна машина за мотоциклети. Ей така на паркинга, като кафе автомат. Пускаш 5 евро вкарваш мотора и започва програмата. Моторът се върти, пръска се с препарат и вода, обдухва се с топъл въздух и докато пича изпуши една цигара вратата се отвоти.\nБързо намерихме центъра, а там маса народ.\nВярно, че беше събота, но според мен имаше някакъв празник. Жалко че не можахме да се разходим както трябва сред толкова много хора. За сметка на това пък видяхме всякакви екземпляри- улични артисти и музиканти. Най-много ни впечатли едни музиканти от индиански произход, които свиреха на странни духови инструменти. Не се сещам как се казват, но със сигурност ги виждах не за пръв път (мисля, че в Несебър и Созопол съм ги виждал).\nПодобно на много хора се излегнахме на тревата в градинките. Това беше най-хубавата трева!\nДали от скука, дали от болно любопитство, но започнах да наблюдавам хората, как общуват помежду си, жестове , мимики... Определено не са толкова емоционални, като нас, стегнати ми се видяха. А дебели хора... колкото искаш! Хубави девойки.... голяма рядкост – как я карат тогава там мъжете...?! Много ме изкефи как масово хората си взимат по една чаша бяло вино, сядат на тревата и говорейки си отпиват. При нас така си пием кафето..!\nИзядахме по един сладолед и дойде време да тръгваме обратно към къмпинга – времето неусетно беше отлетяло. Прибрахме се в къмпинга а картината беше аналогична на предния ден. Бързата смяна на дъжд и слънце продължаваше. Вечера също не ни предложи някакви забавление, просто това си беше спокойно, зелено място създадено за пълен релакс. Ноща мина като предната - спахме сладко под монотонното барабанене на дъжда върху палатката.\nНа следващата сутрин същото... пак влага. Този ден тръгнахме към Страсбург. Пътят до там пресичаше планината Шварцвалд и на места много приличаше на пътищата в Алпите. Този ден карахме под постоянно ръмене и мъгла. Това продължи почти до самия град Страсбург, но като прекосихме река Рейн, през която минава границата между Германия и Франция, Слънцето ни се усмихна, сякаш искаше да ни каже „Добре дошли във Франция!” Пак се иронизирам, но на практика си бяхме във Франция. Бяхме си обещали да опитаме истински френски кроасани- сега беше моментът.\nЗнаех, че отиваме в Страсбург, но не можех да кажа, че знам нещо повече. Оказа се, че това е важен град за Европейския съюз, макар да не е много голям.Така същотам имало важно търговско пристанище. И не само това-има много интересни сгради с интересни истории. Още с влизането в централната зона на града, погледът ни беше прикован от една доминираща сграда- това беше катедралата„Нотр Дам дьо Страсбург”. Оставихме моторите на един тротоар и след обичайната доза мрънкане от моя страна, тръгнахме да видим тази чудновата сграда. Все се притеснявам за мотора си.\nКолкото повече приближавахме катедралата, толкова по гъста ставаше тълпата. В края на крайщата и ние се смесихме с нея и станахме част от морето от туристи, улични артисти, музиканти, художници и търговци. В един момент вдигнах поглед а пред мен се разкри самата катедрала. Не мога да я сравня с никоя друга- не много голяма изградена от червени камъни, и много пищно украсена със склуптури с религиозна насоченост. За съжаление пространството около катедралата не е никак голямо и няма как да се направи снимка, която да отрази цялото й великолепие.\nЗа момент улисани да разглеждаме всички интересни неща, които ни заобикаляха, бяхме забравили за кроасаните, но бързо се опомнихме и макар да не познавахме мястото, инстинктът ни заведе до една разкошна, нека да я нарека „сладкарница” А там кроасани и всякакви вкусотии с лопата да ринеш. Гергана като главен лингвист на групата, се нареди на опашката и след някакъв странен начин на плащане, се сдобих със заветния кроасан. Яли ли сте кроасан, купен от някой хранителен магазин? Е... онзи си нямаше нищо общо!\nНакупихме разни сувенири, не за друго, а защото това беше най-отдалечената точка, до която щяхме да стигнем при това пътуване. По пътя, по който бяхме стигнали там, бяхме изминали над 2600км. Доста се помотахме из града, накрая и към края на разходката ни, ми се взе тока.\nНякак се добрах до мотора, който ме спаси от пълно изтощение. Пропътувахме разстоянието обратно до къмпинга в аналогични условия, а там черните облаци продължаваха да се правят на интересни. Вече не им се впечатлявахме особено, но таяхме надежда в Мюнхен- нашата следваща спирка да не е така. Ноща мина като първите две – в дъжд, макар и по слаб, а на сутринта потеглихме към града на BMW.\nЗа 270-те. километра магистрала, открих за себе си, че са мит твърденията, че по немските аутобани се карло с 300км/ч Почти на всякъде има ограничения, а там където няма, има трафик, така, че няма как да караш с 300. Пристигнахме в Мюнхен преди обяд, настанихме се в къмпинг, хапнахме и потеглихме към центъра на града. На първо място беше музея на BMW, но той в понеделник не работеше, за това отделихме доста време за интересностите в шоурума.\nВпечатление правят осемте свободно оставените мотора пред входа на сградата, Там всеки може да се качва, да се джаска върху тях, да върти копчета и ръчки и т.н.Качих се и аз, дори се и снимах с надеждата, като покажа снимката в Наше село да ме направят кмет. Имаше някакви малки гаменчета, които се катереха по моторите стъпвайки по датчиците на инцекционите (просто до там им стигаха крачетата) драскаха с обувките си по седалката , ритаха по спойлерите и изобщо вандалстваха върху тези бижута . Идваше ми да им обърша по един шамар, ама се въздържах, макар, че тези шамари биха имали безценен възпитателен ефект върху подрастващата им психика..\nСлед обиколката на шоурума на БМВ, се запътихме към центъра на града. Лесно стигнахме до там, но не можехме да намерим подходящо място да оставим моторите си , за това ги оставихме на един платен паркинг. Тръгнахме да търсим туристическия център на града, като репер ни служеха двете кули на Фрауенкирхе -катедралата Св. Богородица. Когато стигнахме в подножието на кулите, със съжаление установихме , че са в ремонт и не можем да ги видим както трябва, а бе изобщо повечето интересни сгради бяха в ремонт, а бе целият център е в ремонт.\nБързо намерихме и площада Мариенплац, видяхме и часовника на сградата на новото кметство, който е украсен с интересни движещи се фигури.\nМалко, по малко тръгнахме обратно към паркинга, купихме си храна и се натоварихме с чанти, пълни с провизии. Ей така натоварени започнахме да се лутаме, неможейки да намерим уличката, в която оставихме моторите си . Оказа се, че такива паркинги има във всяка втора уличка. Все пак намерихме нашия паркинг, но бяхме пресрочили евтиния период от време и се наложи да заплатим наказателна такса за последния започнат час . Не ни стана приятно че дадохме по 5 евро, но ги дадохме. Димитър попита човека на паркинга „Какво счупихме, бе пич ?!”, при което той любезно ни се усмихне, неразбирайки нито дума.\nПрибрахме си се в къмпинха и прекарахме една прохладна приятна вечер, без дъжд от не знам койюлко дни насам.\nСледващият ден щеше да е доста натоварен , предстоеше да разгледаме музея на BMW, да намерим Berghof – къщата на Хитлер в Баварските Алпи, и да продължим към Виена.\nВъв вторник не бързахме да тръгне, защото музея отваряше в 10.00ч. Спокойно се оправихме и в 10 без една, бяхме пред главния вход на BMW Muzeum - най после! Влезнахме вътре с огромни очаквания. На мене най-много ми харесаха моторите и то старите.\nМоторът на Джейм Бонд:\nА Герганка си хареса тази кола:\nВ сравнениве с музея на Мерцедес, този бледнееше. Не искам да кажа, че ми е било безинтересно. Много ме изкефи моторът спечелил Париж-Дакар през 2000г. Там си седи - ей така очукан, с понатрошени спойлери….\nИзлезнахме от музея и поехме в посока Австрия. Малко съжалявах, че не можехме да отделим повече време на този хубав град. Но когато реша да си купя BMW, ще го купя от там и тогава ще поразгледам повече.\nСледващата цел за този ден беше Berghof – алпииската къща на Хитлер, там където се е събирал целия елит на Хитлериска Германия. Трабваше да напуснем Германия, и веднага след това да влезнем отново.\nПубликувано на: 21 Яну 2016, 23:25\nЗа пореден път се доверихме на GPS-а и следвайки инструкциите на ”каката” след 170-180 km каране, се озовахме пред някакъв хотел. „Сега се издъних” – тази мисъл ми мина през главата, защото аз бях „свалил” координатите на мястото от Интернет. Позавъртяхме да огледаме, но нямаше нищо, което да отговаря на представите ни за тази къща, изградени от снимките в Инитернет. Тогава Димитър видя някаква невзрачна табелка, на която пишеше „Bunkeranlager" (или нещо такова.\nТогава се разбра, че сме си на точното място. После като размислих, си дадох сметка, че няма как да напишат указателни табели от 50 км „Алпииската къща на Хитлер”, примерно. За германците името „Хитлер” е еквивалентно на чума. Та, взехме си билетчета и тръгнахме . Изобщо нямахме представа къде влизаме. Аз очаквах да влезнем в някакви богато украсени зали със стари мебели и т.н., но се оказа, че влезнахме в подземен лабиринт. Някакви вити стълби, после някакви прави стълби, после някакви безкрайни коридори, а накрая едни зигзагообразни проходи, а в дъното на всеки от тях имаше картечни гнезда, защитени от бетонена стена, дебела над един метър.\nАз вече отдавна бях изгубил чувство за ориентация, не знаех кое е „напред” и кое „назад” Там някъде имаше подземни жилища. Намирахме се най-малко 50 м (вертикално) под земята. Обстановката беше тягосна, за което допринасяше слабото осветление, и влагата, която пропиваше всичко наоколо. Това очевидно беше един от бункерите, предназначени за защита при евентуално нападение. Хитлер явно здраво го е гонила параноята.\nСега след като са минали няколко седмици от това пътуване, си давам сметка, че това преживяване, ме впечатли най много от всичко, което видях. Често се улавям да мисля за това място – зловещо е!\nУспяхме да излезнем от зловещия лабиринт само и единствено с помощта на стрелките , сочещи изхода, и пак потеглихме на път. След още 170-180 км, спряхме да пренощуваме в един къмпинг в непосредствена близост до гр. Linz.\nНа следващия ден, след още не знам си колко километра магистрала, бяхме в града на Йохан Щраус, града, в който е творил не кой да е дру , а самият Моцарт, столицата на Австрия – Виена. След поредната , но неизбежна доза битовизми, се запътихме към центъра на града, където оставихме моторите паркирани на улицата – бяхме си взели поука от мюнхенската, паркинг-грешка. Вече бяхме свободни да обикаляме на воля, нещо което обаче леко ме притесняваше, познавайки добре нрава на Гергана и Димитър. Те двамата като видят два камъка на кръст, спират и започват да се въртят като шиштарбан и „да усещат духа на времето”...., а това ме изнервя! Какво ли ме чакаше във Виена, където има от всичко по много. Нямаше какво да се прави, „прехапах си езика”, за да не мрънкам много и тръгнахме.\nЕто ги моите хубавци, решени да ме изтезават за пореден път с ходене:\nЗа Виена каквото и да напиша, няма да е пълно и достатъчно – това е град с вековни традиции във всяко едно направление на изкуството и архитектурата.\nНе мога да не отбележа факта, обаче, че навсякъде в центъра, вятърът носи острата, специфична миризма на конски пикоч(с извинение!)Тук трябва да кажа, че аз имам силна неприязън към каруцарите. Някак друга представа имах за атмосферата на този град. Поне при мен това бе първото впечатление . Съзнавайки че за няколко часа, в никакъв случай не може да добиеш дори бегла представа за културно-историческите ценности на града, започнахме да обикаляме центъра хаотично или почти хаотично. Не мога да кажа, че видяхме много, но все пак ето някои интересни моменти от обиколката ни:\nИмаше алея от рози, но всяко храстче е различен сорт, обозначено с табелка:\nА това е Паметникът на Чумата:\nВ късния следобяд се прибрахме в къмпинга, а вечетра прекарахме на бира и пържени картофи\nНа следващата сутрин ни чакаха поредната доза километри. На влизане в Унгария, си платихме електронна винетка, и продължихме към Будапеща, където планирахме да останем две нощи. Този път попаднахме в някакъв къмпинк, който аз нарекох „Къмпинг Копърка” – все едно бяхме попаднали в консерва копърка – ужасно пренаселен.\nТова беше така, вероятно , защото този ден в града имаше някакър рок-фест или нещо подобно, а освен това къмпинга си беше в центъра на града (на 4-5 км от центъра). Беше неприятно да останем в къмпинга, за това вечерта си направихме опознавателна обиколка, по крайречната пешеходна алея , без да стигаме центъра. Усещаше се, че приближаваме Родината. По улиците имаше фасове, вече започнахме да срещаме хубави девойки, (нещо което в Германия, например беше рядкост), имаше не малко леняи, отдадени на поредната, алкохолна, PVC бутилка и т.н. Все неща, които често могат да се видят из улиците на всеки по-голям град в България.Ето някои хубави моменти от тази разходка:\nНа следващата сутрин станахме бодти, бодри , психологически и физически готови за голямото обикаляне. До центъра се стигаше най-лесно с метрото. Взехме билети и следвайки тълпата, след няколко спирки бяхме в центъра. Да, ама на излизане попаднахме на билетна проверка – някакви дебели „вуйни” ни налетяха като ято лешояди. Без притеснение показахме билетите си , но се оказа, че трябвало да се чекират, макар да важеха само за тази линия и тази посока, нещо което ние не бяхме направили поради незнание. На влизане в станцията, нямаше никъде торникет (това е една от онези въртележки, които, ако не се чекираш, не се завъртат и не може да продължиш), поне до сега навсякъде, където съм бил е било така. След шумна разправия нямаше какво да се прави и си платихме глобата (22 евро на човек), разбира се с пожелание да си купят свещи. Продължихме по пътя си с кофти настроение. И ако в Сърбия попаднахме на полицаи –рекитьори, то тук т.н. правила, бяха направени така, че да генерират „нарушители” - главно туристи, които не са на ясно с особеностите на унгарската циганщина, т.е. рекетът тук беше общинска , а може би държавна политика.\nИначе Будапеща е наистина хубав град и в много отношения не отстъпва на Виена (е... нямам предвид фасовете по улиците). Прекарехме целия ден в обикаляне. Ето снимки:\nА това е Парламентът. Казват че е направен по модел на английския парламент, но с една стая повече. За него били инвестирани средства, достатъчни да се построи 40 хиляден град.\nВидяхме и Площада на героите (как да не се снимаме и там... Very Happy?!)\nВечерта се прибрахе в „Къмпинг Копърка” и я прекарахме на слдаки приказки с “Legio” – колега от форума, с който вече се бяхме виждали веднъж на събор в Златица. Така ми липсваще възможността да приказвам наволя, че цяла вечер не млъкнах. Легнахме си късничко.\nНа следващата сутрин в 07.15ч (08.15ч българско време)тръгнахме от Будапеща с крайната цел да си пристигнем у дома до края на деня. Предстояха ни около 900км. Това бяха едни ужасни 900 км, поне за мен. Това усещане ми дойде от киломатричната опашка на Унгарско-Сръбската граница, на която се прередихме със завидно безочие, водени от Димитър,\nнепрятната сръбска магистрала, която е все в ремонт, многолентовото задръстване в Белград, в което не можеше да се диша от миризма на запален съедентел, тягосната отсечка Ниш-Димитровград и като за капак почти непреодолимата тълпа на Сръбско-Българската граница, която прередихме със същото завидно дебелоочие, слушайки нечувани псувни по наш адрес, но....! Ако не бяхме минали отпред, не знам дали щях да оцелея, се чувствах сякаш беше минала през мен девическа гимназия. Влезнахме в България, като пребити кучета, плувнали в пот.\nОт там до "у дома" оставаха някакви си 160 км, които пропътувахме на автопилот.\nПрибрахме се по тъмно.\nПосрещащата агитка бяха майка ми, баща ми и ... котаракът Манчо – нашият домашен любимец, който ни се радваше по своему.\nНяма такъв кеф – да се прибереш жив и здрав у дома след дълго пътуване, изпълнено с всякакви преживявания. В такъв момент осъзнаваш значението на думичката ДОМ.\nПоследна промяна IwanTT на 07 Авг 2018, 18:51, променена общо 1 път\nПубликувано на: 23 Яну 2016, 13:10\nБлагодаря за споделения пътепис .... лично съм преживял само първите 1800 км, за другите кроя планове.


Игри с пръсти и детски стихчета\nПриспивните стихчета и нежното докосване са двете действия, които правят бебето щастливо. Чети му класически стихчета и идеи, за да се сплотите по-бързо.\n„Това малко прасенце отиде до пазара” ("This Little Piggy Went to Market")\n(традиционна, Великобритания, Северна Америка)\nТова малко прасенце отиде на пазар. (докосни палеца на крака)\nТова малко прасенце остана у дома. (докосни другият палец на крака, и т.н.)\nТова малко прасенце хапна печено говеждо.\nТова малко прасенце не получи нищо.\nА това малко прасенце квичеше по целия пъ�� към дома. (Гъделичкай го по цялото тяло)\nПей това класическо бебешко стихче, докато сменяш пелената. Докосни всеки пръст на крачетата му, докато пееш, като започнеш от най-големия и се движиш нататък. Когато стигнеш до думата „дома”, гъделичкай бебето по цялото тяло, и виж как се смее от удоволствие.\n„Напред-назад из градината” ("Round and Round the Garden")\nНапред-назад из градината, из градината (нарисувай кръг на коремчето на детето)\nСе разхожда плюшеното мече.\nЕдна стъпка, две стъпки... (разходи пръстите си нагоре към гърдите)\nГъделичкай го там! (гъделичкай го под брадичката)\nНовороденото ти бебе ще заобича стихчетата, защото завършват с неояаквано гъделичкане. Започвай, като рисуваш въображаем кръг по коремчето на бебето, „напред-назад”. После с „една стъпка, две стъпки” разхождай пръстите си към гърдите му, и след това го гъделичкай под брадичката и ръцете.\n”Джак в кутията”\nДжак в кутията (закрий си очите)\nСеди толкова тих.\nНяма ли да излезеш?\nДа, ще изляза! (повдигни ръце)\nДецата обичат динамиката на криеницата. Покажи на детето ти как да прикрива очи и после кажи първите стихчета от римата бавно. Добави нещо, което да предизвика очакване в третия стих и след това повдигни ръце и кажи последния ред. Бебето ти ще хареса да чака притихнало, след което ти да изскочиш като Джак от кутията!\n„Греби, греби, греби в твоята лодка”\nГреби, греби, греби в твоята лодка (люлей го назад и напред)\nЛеко надолу по потока.\nЖивотът е мечта.\nТвоето бебче ще заобича да играе с теб, включително и да „гребе” в лодката. Седни на пода и сложи бебето в скута ти с лице към теб като поддържаш врата и главата му.\nДръж и двете му ръце в твоите и се поклащай напред-назад, докато пееш песента. Променяй темпото за по-бързо или по-бавно гребане. Възползвай се от лесния ритъм, като заменяш някои думи с твои („Мий, мий, мий си лицето…” “Търкули, търкули, търкули топката…”). Накрая и двамата ще се смеете.\n„Старият Макдоналд имаше ферма”\nСтарият Макдоналд имаше ферма,\nИ в тази ферма имаше крава,\nС едно муу, муу, муу там.\nТук муу, там муу\nНавсякъде муу, муу.\nМожеш да продължиш с каквито животни искаш, като патица („куак, куак”), куче („аф, аф, аф”), котка („мяу, мяу, мяу”), овца („бее, бее, бее”), и кон („иий, иий”).\nТази песен е толкова заразителна, че може да накара детето да мисли, че наистина пее думите. Звуците са толкова забавни за имитиране, а думите помагат на детето да научи имената на много животни. Пейте я на път за зоологическата градина или на село, и правете звуците, когато срещате животни. На детето ти ще му бъде интересно да разбере колко са познати.\nХъмпти-Дъмпти седеше на стената.\nХъмпти-Дъмпти падна на земята. (Наклони гърба на бебето леко)\nне могат вече да го вдигнат на мястото му, не.\n„Тръс, тръс, тръс”\nТръс, тръс, тръс до Лондон.\nТрос, трос, трос до Довър.\nВнимавай, ____, (името на бебето)\nИли можеш да паднеш! (потупай бебето по гърба)\nКакво би било по-добро от стихче, съчетано с подскачане на колене? Постави бебето в скута си, с лице към теб. Дръж го под мишниците, вдигни пети, и нека подскачането започне. Тази игра е най-добра за по-големи бебета, чиито вратни мускули вече са достатъчно силни, за да поддържат главата му.\nЧрез музиката твоето бебе се научава на слухови разграничителни умения, които са важни за развитието на езика и по-късно за четенето. Като му пееш песни през деня, ти му помагаш да започне да разпознава и отговаря на звуците и моделите на езика.\nОсвен това спомагаш за развитието на силна емоционална и социална връзка с детето ти. Игрите с пръсти, стихчетата с действияи обикновените повтарящи се песни са важни за развитието на езика на бебето и за неговата памет, защото то се учи да очаква, предугажда и свързва думите и значенията с действията.


Говори с Нева Архиви – Страница 5 от 9 – Тоест\nСалют, Нева, Не знам защо ми се минава директно на въпроса, без прелюдия. Как се дава и получава критика по конструктивен (и за двете страни) начин? В личен план, в професионален, в изкуството, та дори в социалните мрежи… Има ли как да си честен по фин начин? Защо толкова често се обиждаме при разкритикуване, без […]\nЗдравей, Нева! Съвсем наскоро ми се случи да се разделя с момчето/мъжа (хммм, какво сме на 32?… аз още упорито се наричам „момиче“), когото обичам, защото нещата не вървят. И се замислих колко различни могат да са разделите, както и дали това в крайна сметка има значение. С бившия ми съпруг се разделихме преди пет […]\nЗдравей, Нева, Чета рубриката ти с удоволствие, но не съм очаквала, че ще седна да ти пиша. Преди няколко дни най-неочаквано умря нашето петмесечно коте. От панлевкопения, или котешката чума. Беше ваксиниран, но по някаква причина не е успял да изгради имунитет. Фактът, че това се случва изключително рядко, не ме успокоява, а ме разстройва […]\nСтудентка съм, в сесия, наближава поредният изпит. Събуждам се с ясния спомен за последния си сън. Нямам обяснение защо точно това съм сънувала – следвам българска филология и изпитът, за който се подготвям, няма нищо общо. Сънувала съм как от една висока скала гледам ослепените Самуилови войници след битката при Беласица. И всичко е толкова […]


14 юли 2013 | 11:52\nКамен Воденичаров няма да участва в битката за шеф на БНТ, решиха от СЕМ. Медийните надзорници допуснаха до конкурса 6 от 9-имата кандидати за най-високия пост на държавната телевизия.\nТрима от кандидатите не отговаряли на изискванията - Камен Воденичаров все още фигурирал в частно дружество, а репортерът от БНТ Стоил Рошкев и пробвалият се и в конкурса за шеф на БНР Георги Божков нямат 5 г. трудов стаж в телевизия, съобщи Стандарт.\nЖребий посочил, че първи пред медийните надзорници ще представи концепцията си сегашният генерален директор на БНТ Вяра Анкова на 22 юли. След нея пред СЕМ ще застане Валерий Тодоров, който два мандата управлява БНР.\nНа следващия ден петимата от СЕМ ще изслушат визиите на оперативния директор на "Сан Стефано" 29 Константин Каменаров и на вечния кандидат за шеф на телевизията - Радослав Главчев. Последни в третия ден концепциите си ще представят Оли Груева и Красимир Ангелов.\nОт СЕМ призоваха шестимата да не присъстват на изслушванията на конкурентите си от професионална етика.\nНадзорниците ще изберат кой да управлява телевизията през следващите 3 години на 25 или 26 юли. Седмица преди това единият от петимата членове на СЕМ - София Владимирова, ще бъде сменена, тъй като мандатът й от парламентарната квота изтече преди година.\nДепутатите в медийната комисия изслушаха вчера двамата кандидати - Иво Атанасов и Радомир Чолаков. Идната сряда парламентът ще избере кой от тях да прати в СЕМ.\n18 юли 2013 | 11:21\nГоспода от СЕМ, не се притеснявайте, в най - скоро време ще пием сутрешното си кафе и пред вашата сграда. Не подкрепям Воденичаров, но непрозрачната дейност на такива като вас ни изкара на улицата. Факт - Воденичаров имал участие във фирма. Хипотеза - Воденичаров сигурно е идиот след като не е закрил фирмата си, въпреки, че е запознат с вашите изисквания. Въпрос - идиот ли е или фирмата не работи де факто? Ако това с де факто не го схванахне, ще ви обясня разликата между де факто и де юре. Де юре Воденичаров участвал във фирма. Де факто може да развие нерегламентирана търговска дейност в БНТ(ако фирмата работи). Де юре Вяря Анкова не развива подобни нерегламентирани дейности в БНТ. Носят се слухове, че де факто фирмата на нейният съпруг, посредничи на БНТ при закупуването на филми от различните фестивали. Намерихте препъни камъчета, чрез които да отстраните неудобните. Остава да направите “прозрачен“ и “неполитически“ избор и всичко ще си дойде на мястото. И гледайте да е “достойна“ кандидатура, та да може и това правителство да използва БНТ като хранилка. Знаем, че можете, нали сте независима институция.


LED кабел с призрачна виолетова светлина\nLED кабел жълта светлина\nLED кабел с 40 лампи\nLED кабел с виолетова призрачна светлина. Дължина на кабела: 3 метра. Брой на крушките: 30 броя. 2 режима на работа: Постоянно светлина и светкавица (мигаща светлина). Захранване: 3 АА батерии - 3 броя. LED използва 70% по-малко енергия и имат 4 пъти по дълъг живот от нажежаемите стандартни крушки.Изтощаване на батериите след 72 часа режим на работа.\nLED кабел с жълта призрачна светлина. Дължина на кабела: 3 метра. Брой на крушките: 30 броя. 2 режима на работа: Постоянно светлина и светкавица (мигаща светлина). Захранване: 3 АА батерии - 3 броя. LED използва 70% по-малко енергия и имат 4 пъти по дълъг живот от нажежаемите стандартни крушки.Изтощаване на батериите след 72 часа режим на работа.\nLED кабел . Дължина на кабела: 3 метра. Брой на крушките: 40 броя. 2 режима на работа: Постоянно светлина и светкавица (мигаща светлина). Захранване: 3 АА батерии - 3 броя. LED използва 70% по-малко енергия и имат 4 пъти по дълъг живот от нажежаемите стандартни крушки.Изтощаване на батериите след 72 часа режим на работа.\nНа страница 10 20 30 40 50 60 Покажи от 1 до 3 от 3 (1 Страници)


"Поставят ни в надпревара къде да са секциите": Трудностите при гласуването на българите в чужбина - Свободна Европа - Дневник\n15:46, 15 фев 21 / 19\nПо официални данни около 2 млн. българи живеят зад граница. За някои от тях гласуването на предстоящите избори ще е трудно не само заради въведените противоепидемични мерки, но и заради действащото в момента изборно законодателство.\nРейтинг: 1091 15:54, 15 фев 21 Неутрално\nКойто иска да гласува ще намери начин. През 90-те съм бил в чужбина и съм пътувал 200 км в едната посока за да гласувам.\nРейтинг: 609 16:00, 15 фев 21 Неутрално\nА пандемия имаше ли и тогава?\nРейтинг: 14 16:05, 15 фев 21 Неутрално\nБългарските граждани в чужбина винаги са гласували слабо, с изключение на онези в Турция, така че не знам какви претенции могат да имат.\nРейтинг: 3123 16:05, 15 фев 21 Неутрално\nИстината, тъжната истина е че голямото мнозинство от мераклиите да гласуват са хора с екстремни позиции.\nВажи и за българите в чужбина.\nОбикновенно са привърженици на така наречените патриотични и шкембеджийски партии, привърженици на конспирационни теории, търсачи на нов принц на бял кон.\nРейтинг: 686 16:10, 15 фев 21 Весело\nИстината, тъжната истина е че голямото мнозинство от мераклиите да гласуват са хора с екстремни позиции.Важи и за българите в чужбина.Обикновенно са привърженици на така наречените патриотични и шкембеджийски партии, привърженици на конспирационни теории, търсачи на нов принц на бял кон.\nКак позна, в Турция са точно такива.\nРейтинг: 1127 16:12, 15 фев 21 Неутрално\nВъв видеото се казва, че по официални данни около 2 млн българи живеят зад граница, но реално са много повече. Не приемам формулировката "реално са много повече" (от 2 милиона), просто защото българските граждани са общо не повече от 7-8 милиона. Е колко много повече от два милиона да са навън? 4 милиона? или 6 милиона?\nВлиянието на българитре, живеещи в чужбина, върху живота в България е значително, защото много голяма част от тях са временно работещи в чужбина и сравнително отскоро. Немалко от тях като навършат пенсионна възраст няма да са събрали достатъчно голяма пенсия и спестявания, за да живеят достатъчно добре в чужбина и ще се приберат в България, където пенсионните им доходи ще са над средните за страната и ще се чувстват по-доволни от материалното си положение като пенсионери. Това им дава моралното право да гласуват, защото искат България да бъде една модерна държава, освободена от мъртвата хватка на корупцията.\nРейтинг: 4911 16:13, 15 фев 21 Любопитно\nСпоред официалните данни 2 милиона живеят извън страната. Предполагам, че това са само тези за които се знае защото те самите са го обявили. Не знам как точно им работи системата за преброяване, но аз бих казал, че Българите живеещи навън са доста повече. Само в Европа са над 1 милион. "официалните" в ОК са над 200 хиляди а в Щатите са близо до 450 хиляди, ми те само до тук се събраха толкова и то само от "официалните"\nОтделно Българите в работеща възраст са малко под 3.5 милиона по статистика, значи ако извадим поне 1.5 милиона които работят навън то да не се окаже, че има повече работещи Българи в чужбина отколкото в България?\nНякой има ли данни за това?\nРейтинг: 6190 16:18, 15 фев 21 Неутрално\nВ Европа 4 април, неделя, е празник, Великден, а също така и петък, 2 април, както и понеделник, 5 април.\nПрекрасен период за гласуване! По средата на ваканцията!\nРейтинг: 2639 16:21, 15 фев 21 Неутрално\nСъздавало затруднение,да се събирали 60 декларации за да се отвори секция!!! Що това да е затруднение ?\nРейтинг: 2003 16:21, 15 фев 21 Неутрално\nКаква е логиката ако някой от Кърджали е във Видин да трябва да се прибере до Кърджали за да гласува, а ако е в Одрин да му правим там секция, за да не се разкарвал!?\nРейтинг: 2639 16:25, 15 фев 21 Неутрално\nНякой да си спомня ,по време на летните револУции,въстаниците да издигнаха искане за гласуване по пощата?Що сега изведнъж се сетиха за това ?\nРейтинг: 3123 16:29, 15 фев 21 Неутрално\nХахаха! Наистина, голям смях!\nТова е и “каузата” на радетелите да се отварят секции.\nТурците щели да ни управляват!\nСламката за която са се хванали няколкото файтона Шкембо-партийки.\nРейтинг: 601 16:32, 15 фев 21 Неутрално\nИзвод: България след изборите ще бъде театрално управлявана от ГЕРБ, ДПС, отбора на Сестра Галева в съюз с онова нещо, създадено за Миглена Кунева от тези, на които беше дадено да спечелят конкурса за машините за гласуване, наричано ДБГ, ароматизирано с Отровното трио. Проклятието на България ще прави театъра по-привлекателен с циркаджийските номера на шоумена. Каракачанов затвърди подкрепата си от Москва и ще продължи с поръчките си за ремонт на руска военна техника и пазарлъци със САЩ в изгода на ДПС, който притежава с подставени лица 80% от оръжейно промишления комплекс на България с управител МАМАН на ШИШИ. Другите участници, евентуално прескочили бариерата, вече нямат значение. БСП под юргана ще се гушка с управляващите, а над юргана ще се прави на опозиция. Личните сметки на някои от вождовете на ЕНП ще продължат да набъбват, представяйки се като рекламно лице на демокрацията в България. Клепоухите избиратели ще продължат да се чудят какво ли е искал да каже разпределителят на порциите с думите "морфичен резонанс"?\nРейтинг: 14 16:33, 15 фев 21 Неутрално\nСамо в Турция са към 400 хил.\nРейтинг: 2170 16:52, 15 фев 21 Неутрално\nС уважение към българите в чужбина, но нека да не искат невъзможни неща само защото са "българи в чужбина".\nРейтинг: 908 16:57, 15 фев 21 Неутрално\nВсичко е въпрос на *мерак*.\nРейтинг: 452 18:20, 15 фев 21 Неутрално\nВ чужбина има под 1,5 милиона български граждани и под 1 милион избиратели. За 17 години, от 1991 до 2017 г. на 9 парламентарни избори, гласовете от чужбина са донесли 15 мандата от 2160 (или 0,7%). Всички те са за ДПС. През 2017 г. гласовете от чужбина донесоха НУЛА мандата, защото гласовете в Турция се разцепиха между ДОСТ и ДПС.\nИ понеже сега много хора ще изпищят, за горните числа се обзалагам. Спечелените пари ще преведа на Фонда за лечение на деца.\nРейтинг: 1091 18:49, 15 фев 21 Неутрално\nДо коментар [#1] от "dma12587967":А пандемия имаше ли и тогава?\n—цитат от коментар 2 на stanchopansa\nИмаше, и сега я има. Нарича се БСП.\nРейтинг: 1129 18:49, 15 фев 21 Неутрално\nВидяха, как в САЩ , Байдън дойде на власт и се превъзбудиха .. па и Благият Старец е льбител на пликове по пощата - дал им е некой грант да подскачат..\nТова е обяснението - друго няма ..\nСега от 9 кладенеца ще мъкнат вода, та да ни убеждават кво е яко по пощата!\nА що така грубо обърнаха гръб на електронното гласуване?


Прахосмукачката Redmond RV-308 е с външна украсамодерен стил. Комбинацията от гладки извити линии изглежда грандиозно. Случаят е блестящ и има красив сребрист оттенък. Контейнерът за събиране на боклука е монтиран под ъгъл. Смукателният маркуч е прикрепен към дъното на корпуса. Тази форма дава смел и малко агресивен външен вид. Задните колела са достатъчно големи, достигат до височина почти до върха. Отпред - скрити, са директно върху долния панел. Бутоните за управление се различават благоприятно по общия фон. Зад тях има специален захват за тръбата с четка. Има и отделение за съхранение на приспособленията.\nТова устройство допълва редовете прахосмукачки без торбаза прах. Вместо това е инсталиран специален контейнер с капацитет от 1,5 литра. Той е предназначен само за химическо чистене. Използвайки модел RV-308, е забранено събирането на остатъчни течности, тъй като това може да повреди двигателя. Уредът генерира шум от 78 dB по време на работа.\nМоделът за прахосмукачка Redmond RV-308 е изчисленна следните индикатори: консумация на енергия - 1600 W, всмукване - 380 W. Допустимото напрежение е 220-240 V (50-60 Hz). Също така двигателят е защитен от три системи: от прегряване, температурен контрол и мек старт. Има телескопична стоманена тръба, пластмасов маркуч. Дължината на захранващия кабел е 6 м, радиусът на почистване е 10 м. Кабелът автоматично се развива.\nГъвкав маркуч и телескопична тръба. По-добре е незабавно да проверите в магазина мястото на крепежни елементи (в идеалния случай трябва да пасват на диаметъра).\nЦиклонен филтър за прахосмукачки, предимства и недостатъци\nКакво ще стане, ако маркучът на прахосмукачката е разкъсан?\nФилтри за прахосмукачката "Томас": основни типове и техните предимства\nПодменяеми торбички, освежители, дюзи за прахосмукачка - необходими аксесоари за добро почистване


Сърце на комарджия, разсъдък на мошеник, душа на войник | PokerNews\n20 Ноември, 2008 Lloyd The Gambler\nКакво е необходимо, за да бъдеш комарджия? Първо трябва да носиш сърце на комарджия, трябва да ти е в кръвта, иска се нещо специално, за да може да заложиш всяка монета на това, което вярваш, че е правилният ход, за да те направи победител на масата и в живота.\nНе трябва да изпитваш страх, страх от загубата, защото трябва да вярваш, че ходът, който предприемаш е правилният и ако не е, ти трябва да вярваш, че може да се завърнеш отново, ако загубиш и че ще може да живееш с това решение. Понякога трябва да платиш с всичко, което имаш, знаейки, че шансовете не са на твоя страна, но да имаш вярата, че може да спечелиш.\nТрябва да имаш разсъдъка на мошеник, мошениците винаги мислят как могат да направят пари, как могат да вземат пари. Трябва да имаш манталитет на мошеник, за да си създадеш система за взимане на парите и манталитет на мошеник, за да знаеш как да вземеш парите. Според някои, това качество ти е в кръвта... или го имаш, или го нямаш.\nСърце на комарджия, ум на мошеник, и душата на войник, това са нещата, които са нужди, за да бъдеш истински комарджия.\nНужна ти е душата на войник, войник, който никога не се предава и се бори до край, независимо от това колко малки са шансовете му за оцеляване. Трябва да имаш страст, когато играеш играта, независимо какво използваш, за да го направиш, без значение каква игра играеш, ти трябва да го правиш със страст.\nМожете ли да вземете всичко, което имате и да го заложите на един път, който ще ви докара толкова много пари, че ще ви промени коренно живота? Аз мога!\nПокер живот Стратегия за начинаещи Покер Стратегия\nКак да направим правилен избор на маса при кеш игрите


„Разкази от криптата” се завръща на екран | Операция Кино\nот Дринов на 2011-07-29\nКеф! Още си пазим видеокасети, на които сме си записвали епизоди от „Разкази от криптата”. Той, заедно със „Зоната на здрача”, „До краен предел” и „Amazing Stories”, е част от детството ни, която ни е супер скъпа и мила. Поради тази причина сме щастливи от перспективата сериалът да се завърне на малкия екран, но не сме съвсем убедени, че ни допада идеята за новата му форма.\nDeadline съобщават, че Гилбърт Адлър (продуцентът на оригиналния сериал, както и на филми като „Константин”, „Супермен се завръща”, „13 призрака” и др.) и Андрю Козби (ко-създтел на „Еврика”) подготвят нова версия на сериала, която няма да бъде свързана с тази на HBO и няма да бъде под формата на антология. По техните думи тя ще бъде ТВ версия на оригиналния комикс от 50-те години (по който е създадена и предната версия) и ще „използва герои от него в по-модерен контекст”. Това ще рече, че всеки епизод няма да бъде сам за себе си, а ще имаме някаква обща история, която ще се развива във времето.\nКакто казахме, не сме супер очаровани от идеята за развиваща се история, но смятаме, че можем да го преживеем. Това, което няма да може да преглътнем обаче, е ако култовият Crypt Keeper не участва в сериала по никакъв начин. Смятаме, че „Разкази от криптата” не може да съществува без него и ще откажем да гледаме подобно нещо, при все носталгията. Но както се казва, ще поживеем, ще видим.\nСериалът вече има „детайлизирана библия” и в момента създателите обикалят както националните мрежи, така и кабелните телевизии, за да му намерят дом – слуховете са, че Cinemax са проявили интерес, но засега няма нищо сигурно – така че скоро очакваме новини.\nАндрю КозбиВидеоГилбърт АдлърРазкази от криптатасериалхорър\n2011-07-29 at 18:09\nХм… интересна новина. Аз точно тези дни си припомням старите (намерих си всичките 7 сезона) епизоди и ги гледам всяка вечер с голям кеф…\nНо нещо… нова версия… хм…\n2011-07-29 at 20:11\n2011-07-29 at 23:48\n2011-07-30 at 18:00\nЩе видим, ако върнат the Crypt Keeper всичко ще е наред.\nАз съм за всякакви хорър сериали.\n2011-07-30 at 22:57\nЧе Криптата без Пазителя е като порно без цици бе, алоооооу… Тея как я мислят тая работа? Ако не го направят поредния тийн хорър бълвоч, пък ей ме на! Сещате се – пълно с изопачени лъскави образи на разни врещящи цицорести „колежантки“ и загорели „колежанти“, които внезапно стават много съвестни и почват да правят героизми и в крайна сметка измират по доста абсурден, но за сметка на това гнусно и подплатен с доста карантия начин… Всеки без да се напъва ще се сети за поне 3 такива филма в рамките на половин минута 😀\n2011-07-31 at 13:48\nСещаме се! Дано не се получи така както го описваш.\nНе виждам обаче, какво против имаш цицорестите колежанки?


Сириец от "Даеш" продавал нередовен тютюн в София (ВИДЕО) | Клуб 'Z'\nСириец от "Даеш" продавал нередовен тютюн в София (ВИДЕО)\nТой и двамата му съучастници продавали тютюн за наргиле\n13.10.2017, 15:52 ч.\nпоследна редакция 13.10, 15:52 ч.\nДокументът, издаден от "Даеш" на сириеца. Снимка Прокуратура на Република България\nСириец с българско гражданство, живеещ трайно у нас, е арестуван и обвинен в тероризъм за участие в "Даеш", съобщават от прокуратурата.\nТой бил задържан като част от организирана престъпна група (ОПГ), разследвана за производство и разпространение на тютюн за наргиле и тероризъм. Заедно с него били задържани още двама души - мъж и жена.\nИмената и на тримата не се споменават. Те били арестувани още на 29 септември, но новината бе огласена едва днес.\nПо искане на Специализираната прокуратура, на 1 октомври Специализираният наказателен съд е взел най-тежката мярка за неотклонение - задържане под стража. Мярката е потвърдена на 10 октомври.\nМажд Алгафари: "Даеш" отдавна има училище в България\nСириецът се установил в Българя и през 2008 г. получил гражданство. През лятото на 2013 г. той се присъединил към армията на "Даеш" на територията на родината си. Взел е активно участие в бойните действия като фигура с ръководни функции.\nПрез пролетта на 2016 г. арабинът се завърнал в България. Без да прекъсва връзките си с ръководните органи и лица на "Даеш", той организирал престъпна група за производство и разпространение на тютюн за наргиле.\nТази дейност служила като прикритие и основен източник на финансиране на групата и най-вече за основната фигура в нея - българският гражданин от сирийски произход, с основно участие във въоръжените формирования на "Даеш". Тютюнът бил предназначен за продажба в България, Холандия, Германия и Франция, смятат разследващите.\nСуровият нарязан тютюн пък бил изкупуван от производители в страната и доставян в София. В специално наето и подготвено за целта помещение, намиращо се в някогашното популярно софийско заведение "Вагон-ресторант", или "Вагона", тютюнът се обработвал в кофи с различни есенции и химикали, без да се спазват каквито и да било хигиенни и санитарни изисквания.\nОттам суровината била превозвана в няколко склада в София, където нелегално наети работнички от ромски произход я пресовали в подходящи форми, изсушавали и пакетирали. Пласирането на готовата продукция у нас и в чужбина ставало чрез познати участници в групата и купувачи от арабски произход.\nНа запад тютюнът за наргиле бил изпращан най-често по куриерска фирма, като количествата достигали 300-500 килограма на ден. При извършените претърсвания и изземания в складове и жилища са открити около 3 тона нарязан тютюн, предназначен за преработка, машини за опаковане на готовата продукция и голям брой други доказателства.\nПри извършените претърсвания е открит автентичен документ, подписан от един от лидерите на "Даеш", удостоверяващ принадлежността на сириеца към тази организация. Документът му давал право на свободен достъп и неограничено преминаване по цялата линия на водените бойни действия.\nБългария, арест, сириец, Даеш\nСирийци във "Враждебна" почват гладна стачка\nСпецпрокуратурата обвини в тероризъм трима сирийци


юни 2017 – Сайтът за магазини\nDate archive for:\tюни 2017\nСъвременните технологии са ни погълнали до такава степен, че малко са тези, които не се ползват почти постоянно от своето мобилно устройство или компютър. Continue reading Къде можем да изпробваме различни слушалки за телефон?\nМожем да срещнем какви ли не марки и стоки, които използваме в бита си. Можем дори да не обръщаме кой знае колко внимание на качеството, особено ако цената е ниска. Continue reading Предимствата на слухови апарати Сименс\nМожем ли да разчитаме на здрави подматрачни рамки и къде да ги намерим?\nPublished by магазини.eu on 15.06.2017\nАко имате необходимост от подобряване качеството на съня ви, преди да предприемете драстични мерки, като сънотворни хапчета и преди да се е влошило настроението ви, поради умората, то не е зле да обърнете внимание на нещо доста по-очевидно. Continue reading Можем ли да разчитаме на здрави подматрачни рамки и къде да ги намерим?\n5 съвета как да изберем качествена мивка за вграждане\nPublished by магазини.eu on 08.06.2017\nВинаги, когато се налага да направим по-голяма покупка сме изправени пред редица затруднения особено при наличието на толкова много и различни марки и предложения. Continue reading 5 съвета как да изберем качествена мивка за вграждане\nТениските с надписи – хит и през тази година\nPublished by магазини.eu on 07.06.2017\nНадписите открай време са начин за изразяване на личността и мнението на всеки индивид. И докато преди се срещаха най-често по срадите, днес може да носите какъвто надпис пожелаете и върху себе си. Но не – не става дума за татуиране. Continue reading Тениските с надписи – хит и през тази година


Условия за връщане на стока - Естетико\nРекламацията се извършва в основния ни търговски обект – София, Околовръстен път 183 Магазин ESTETIKO\nСтоката може да бъде върната в рамките на 14 /четиринадесет/ дни, считано от датата на покупка.\nСтоката трябва да бъде в търговски вид – с оригинални опаковки\nОпаковката трябва да е суха и без признаци на влага.\nОпаковката трябва да е без нарушени оригинални надписи, упоменаващи партида, дата на производство и т.н.\nОпаковката е в изряден търговски вид – без следи от късане , рязане или експлоатация.\nПлочките са здрави и без следи от пукнатини или деформации.\nКлиентът трябва да предостави оригинален документ, удостоверяващ покупката на стоката /касов бон/.\nНе се приема стока, която е изготвена или доставена по индивидуална поръчка на клиент и не е част от редовни наличности или производство.\nМагазин ESTEITKO не покрива разходите за транспорт на стоката до търговския обект.\nПРИ ИЗПЪЛНЕНИ УСЛОВИЯ ЗА ВРЪЩАНЕ НА СТОКА, търговецът съставя двустранен приемо-предавателен протокол, подписан от търговеца и клиента, в следствие на което възстановява сумата, заплатена за върнатата стока.\nТранспортните разходи за връщане на стоки са изцяло за сметка на клиента. При замяна клиентът следва да възстанови сумата за транспортните разходи и наложения платеж, с които е получил стоката, в случаите, в които същата е била за сметка на доставчика.\nСъгласно Чл. 122 от ЗЗП и добрите търговски практики, връщане и замяна на закупената стока става обосновано:\nПри онлайн покупка:\n– в срок до 24 часа след получаване на стоката, клиента има право да я замени, като са спазени следните условия:\n– Запазен добър търговски вид\n– Не са налице повреди, причинени от неправилна употреба\n– Запазена оригинална опаковка, консумативи и аксесоари, в случай, че е имало включени такива.


12-те Най-Добри Избелващи Пасти за Зъби - SHY.BG - Мнения, Избор, Съвети\nНачало » 12-те Най-Добри Избелващи Пасти за Зъби\nЖени, Зъби, Мъже\nИскрящо белите зъби са разковничето към красивата усмивка.\nКогато се усмихваме широко показваме колко уверени се чувстваме, а и е установено, че хората определено предпочитат да са в компанията на лъчезарни усмивки.\nПетната от храни и напитки често предизвикват неприятно оцветяване на зъбите, а в такива моменти избелването при зъболекар е най-ефективният вариант.\nЗа щастие, на пазара има достатъчно доказани продукти, които успяват да изсветлят зъбите ни с няколко тона, от комфорта на дома ни.\nВсе пак животът е твърде кратък, за да се тревожим за изяденото сладко от боровинки и чашата кафе, изпита без сламка…\nСпазвайки отлична хигиена с продуктите, които подбрахме, сме сигурни, че сами ще се впечатлите от резултата…и великолепната си усмивка.\nИзбелващите пасти действат по един от двата начина: чрез абразивно отстраняване на повърхностните петна или озаряване с избелващи агенти.\nОтстраняването на повърхностни петна и плака от горния слой на зъбите се осъществява с помощта на абразивни съставки като активен въглен или силициев диоксид. А най-често използвания избелващ агент в пастите за зъби е водородният пероксид.\nВажно е да споменем, че употребата на избелващи пасти за зъби е препоръчителна само при нужда и със сигурност не за дълъг период от време.\nПодберете качествен продукт, за да сте спокойни, че не рискувате да увредите венците и емайла си с евтини заместители и съставки…\n1. Swissdent Extreme Whitening\nИнтензивната избелваща паста за зъби, създадена от швейцарските експерти предлага ефективно и едновременно с това щадящо избелване на зъбите, без използване на силикати с висока степен на абразивност. Изключителното действие на пастата се предопределя от двойната доза естествени ензими от ананас и папая, които ефективно отстраняват зъбната плака и външното оцветяване на зъбите.\n2. Whitewash Professional\nИзбелващата паста за зъби играе ролята на професионален помощник в нежното озаряване на зъбите, премахването на плака и защитата от зъбен камък. При ежедневна употреба ще ви възнагради с идеална сияйна усмивка и свеж дъх. Съставките са деликатни към емайла и венците.\n3. Opalescence Whitening\nИзбелващата паста за зъби с флуорид ефективно почиства зъбите и надеждно се грижи за тях. Премахва от зъбите остатъците от храна, зъбната плака и оцветяването, помага за подсилване на зъбния емайл и подкрепя цялостното здраве на устната кухина. Пастата е с ниска абразивност, така че може без опасения да се употребява всеки ден.\n4. My Magic Mud Активен Въглен\nПогрижете се за това, зъбите ви да станат бели като перли, а вие да очаровате всекиго със сияйна усмивка. Избелващата паста за зъби с натурална формула щадящо избелва зъбите, а освен това помага за детоксикацията на устата. Резултатът от активния въглен със сигурност ще ви впечатли.\n5. White Pearl NanoCare Whitening\nИзбелваща паста за зъби със злато и наночастици от активен въглен ще се погрижи усмивката ви да е просто перфектна. Съдържа наночастици от 24-каратово злато и с тяхна помощ поддържа устната кухина свежа и здрава. Зеленият чай и прополиса укрепват венците.\n6. MEDIBLANC Whitening\nКрасиви бели зъби и сияйна усмивка както никога досега – точно за такъв резултат ще се погрижи избелващата паста за зъби При всяко миене нежно, но ефикасно премахва нежеланото оцветяване на зъбния емайл и то без нежелано уронване на зъбите и прекалено пенене. Освен, че ще се изумите от добрия резултат ще сте спокойни за здравето на зъбите и венците си.\n7. Beverly Hills Formula Perfect White Black\nАктивният въглен в пастата помага за премахване на бактериите, причиняващи лош дъх и неутрализира остатъчните миризми, оставяйки дъха ви свеж през целия ден. Съставката, съчетана с хидратиран силициев диоксид ефективно премахва танините от повърхността на зъбите, без да уврежда емайла.\n8. Sensodyne Extra Whitening\nНовата формула, с подобрена избелваща технология, осигурява усъвършенствано премахване на петната без да бъде по-абразивна. Това означава, че използвана два пъти дневно, пастата осигурява дълготрайна защита срещу чувствителност което я прави подходящ вариант за избелване на чувствителни зъби.\n9. Himalaya Herbals Oral Care Sparkly White\nИзбелващата паста за зъби на Himalaya е с революционна билкова формула, базирана на растителна ензимна технология, която нежно премахва повърхностните петна по зъбите ви. Гарантирано по-бели зъби и здрави венци след две седмици употреба.\n10. BlanX White Shock\nТърсите мигновен ефект, който ще ви впечатли с бързото озаряване? Това е вашият продукт. Деликатната текстура на пастата е лесна за нанасяне, неабразивна, без съдържание на пероксид и приятна за употреба. Съчетана с останалите продукти на марката професионалният резултат е обещан.\n11. Oral B Gum & Enamel Repair Gentle Whitening\nПастата за зъби Орал-Б активно защитава венците и укрепва емайла само за две седмици употреба. Създадена с технологията Activе Repair, която предпазва зъбите от киселинна ерозия и осигурява антибактериално действие. Нежно избелва и успешно почиства натрупаната плака.\n12. Colgate Max White Sparkle Diamonds\nРазкрийте искрящо бяла усмивка с пастата за зъби Colgate Max White Sparkle Diamonds. Формулата Sparkle Diamonds полира зъбните повърхности, оставяйки ги по-гладки и по-бели. Технологията FreshFX осигурява дълготрайна свежест с охлаждащ ефект.\nМоника Красимирова 05/05/22\n11 Любими Продукти на Maybelline New York За Завършена Грим Визия


Holiday Home Oásis - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nUrbanizacao Oasis Parque, Rua das Oliveiras Lote 37 R/C Drt, Vale da Arrancada, Портимао, Португалия, 8500-286 - Много добро местоположение - вижте на картата\nПовече за Holiday Home Oásis\nУдобно разположен в Портимао, Holiday Home Oasis Parque е чудесна стартова точка, от която можете да започнете да проучвате този оживен град. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nСъоръженията и услугите предлагани в Holiday Home Oasis Parque гарантират Вашия приятен престой. Подбор на съоръжения от най-висока класа като семейна стая, ресторант, бар, са на разположение за Вас в хотела.\nДизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като балкон/тераса, телевизор, хладилник, микровълнова фурна, вана. Хотелските съоръжения като гореща вана, голф игрище (в радиус от 3 км), открит басейн, закрит басейн, детска площадка са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Открийте интригуващата комбинация от професионално обслужване и широка гама удобства в Holiday Home Oasis Parque.\nМестен данъчен номер: 21651/AL\nМоля, уведомете предварително Holiday Home Oásis за очаквания час на пристигането ви. Номер на лиценза: 21651/AL


Салата Коза в градината\nХубаво е, когато на празничната трапеза води здравословен апетит на гостите си разнообразие от кулинарни шедьоври. Можете да се насладите не само на многослойно ястие, например, салата от Лайка с чипове, но и самостоятелно да се съберат в чинията съставки, разбърква ги сос. Тук могат да влизат деликатеси, сочни зеленчуци, други екстри.\nРецепти салата Коза в градината\nПреди да започне да се готви такава вкусна закуска, трябва да измислим името. Защо салата Коза в градината, така величают? Всичко е просто! В градината растат всякакви видове зеленчуци, плодове, билки, салатите, много други. Ето и в плоска купа за салата и красиво облицовани с разноцветни съставки, които в комбинация един с друг, дават уникален вкус.\nМежду другото, салата «Калейдоскоп» също е добър! Може лесно да бъде объркан с герой празник. Техните начини на готвене са сходни: всички продукти се смилат и красиво подредени в чиния. Само преди сервиране на салата Коза в градината не се смесва с майонеза, а на гостите се предоставя възможност за самостоятелно излезе със своя версия ястия, свързването не всички, а само с няколко съставки.\nКъм днешна дата има неограничен брой варианти на дадената салата! Вие дори можете да експериментирате и да добавите някакъв нов продукт, като по този начин пополнив кулинарен списък. Най-често в един Козел в зеленчукова градина включени са такива зеленчуци като краставици, домати, моркови, зеле, лук, цвекло, картофи. Те могат да бъдат пресни или мариновани. От месни съставки, за да проверите наденица, пилешко филе, телешко, свинско месо, пушена шунка и дори рулца от раци.\nСлед като сте решили от съставки за салата, започва козметична част на готвене. В центъра се поставя пиала със сос. По-добре е тя да е гъста маса, заправленная подправки, чесън. Около пързалка пускат продукти. Важно: ако решите да използвате съставки, които дават сок, събиране на Козел в зеленчукова градина за няколко минути преди храна. В краен случай, сложете всичко в една купа, а в някои част на порциите. За да завърши на пистата Козел в зеленчукова градина, зелена салата можете да украсите крутони, с клончета зеленина, кръгчета лук.\nИзглежда, че особено в хрупкав картофени им, но те се превръщат вкус на ястията! Всъщност, с тях лесно салата става специално. Единственото нещо, което трябва да се разглежда като вид на този снекового на продукта. Първо, чипс не трябва да се рифлеными. На второ място, те трябва да бъдат неутрален вкус. Добавяне на чипове в Коза в градината е по-добре в самия край на готвенето, за да те не абсорбира влагата и не са изгубили най-важното свойство криза.\nчипс – 50 грама;\nмариновани пръстени лук – 150 г;\nконсерви царевица – 180 г;\nкраставици – 200 грама;\nдомати – 250 г;\nчесън – 2-3 средни скилидки;\nмайонеза – 150 мл\nДомати нарязани на малки кубчета, краставицата – на тънки филийки. Чесън освобождаване от обвивката, се смила с помощта на преса за чесън.\nОтваряне на буркан с царевица, задължително се оттича цялата течност.\nПриготвя се сос за салата: piala попълват с майонеза и изсипете сол, чесън. Ползват лъжица, внимателно се разбърква до еднородно състояние.\nПоставете салата с чипс и можем да забавляват приятелите.\nТози салата рецепта не е получил това име. Той е един от първите варианти на ястия и спечели доверието на много хозяюшек. Вече след това феновете салати започна да се променя рецепта и в този момент вече не може да се каже, кой от тях е водещата. Истината е, че всички вариации на Кози в градината са добри, така че не се колебайте да продължи да експериментира. Например, можете да промените месо компонент на салата. Със зеленчуци, ще бъде чудесно се комбинира пушено свинско, варено пилешко, телешко.\nСъставки на класически Коза в градината:\nсвинско месо, прясно – 300 г;\nкорейски моркови – 200 г;\nглава лук – 1 голяма глава;\nцвекло, средно 1 бр.;\nзеле – 200 г;\nмайонеза 67% мазнини – 150-200 грама;\nShinkuem зелето на малки ивици.\nЦвекло, предварително се вари и се охлажда. Почистете от кожата, разтривайте на малък ренде корейски.\nЧисти домати, нарязани на малки парченца.\nСредна тенджера наполовина и да попълните с вода, добавете парче свинско месо и се слага на котлон. Когато съдържанието започне да ври, ще видите на повърхността на пяната. Това е в реда на нещата. Просто извадете го с решетъчна лъжица. Леко присаливаем вода и се вари месо 40-50 минути на умерен газ. Когато свинско месо ще бъде готов и изстинал, гледаме си на фибри.\nОбелени чесън настъргвам на ренде или с помощта на преса за чесън.\nЛук почистени от люспи, измити и нарязани на 4 части. Всяка нарежете напречно на филийки и гледаме на ивици.\nИзмити картофи, обелени и разтривайте на корейската ренде. Източете нишесте течности, както и за това използваме дуршлагом. На вкус и се поръсва с талаш подправки, сол и се запържва тон в растително масло. Внимание! Картофи има свойството силно поглъщат мазнините, така че подливайте го в тигана на малки порции. Компонент трябва да излезе наполовина пържени и задушени.\nПриготвя се дресинг за салатата: в дълбока купа, разбърква се с майонеза с чесън.\nСвързване на съставките Коза в градината: по ръба на плоски чинии (не по-малко от 30 см) по опашката пързалки, зеле, пържени картофи шоколад, домати, цвекло, свинско месо, корейска моркови, а в центъра поставяме лук. Ставите продукти от всички страни гарнира се със сос. Това ястие наподобява салата «калейдоскоп», тъй като вече на масата му се раздвижи кухненски инвентар. Вие също може да го направи по различен начин: с майонеза с чесън представено отделно за всеки успя да изберете компонентите, които са му повече на вкус.\nКозел в зеленчукова градина с месо\nТакава салатик да се приготви и само с зеленчуци, но това не означава, че той ще стане по-вкусен, той ще пасне идеално на всички онези, които седят на диета! Истината е, че ако в Кози в градината, за да добавите месен продукт, тогава той ще се превърне в празнична и колоритным вкус. В този случай може да сложиш 100 грама варено говеждо месо или свинско, малко пилешко, колбаси. Ще се окаже, салата със зеленчуци и меса. Разбира се, всичко това е въпрос на вкус, така че да не забраняваме на себе си въобразявате.\nЧе все още може да се наложи да:\nпушени свински балык – 400 г;\nчервен лук – 100 г;\nкитайско зеле – 200 г;\nдомати – 2 бр. средни;\nкраставици от среден размер – 2 бр.;\nзърна от нар – 150 г;\nсол – по желание;\nоцет таблица 9% – 2,5-3 супени лъжици. л.;\nстудена вода – 100 мл;\nЗа начало замаринуем лук. Повярвайте ми, с него салата просто прекрасен! Поставете на главата нарежете на тънки пръстени половина и се превръща в дълбока купа. В друга капацитет да смесваме водата, захарта, оцета, солта (1 щипка). Нарязан компонент се изсипва маринатата и се слага в хладилна камера за около половин час.\nБалык, нарязани на тънки ивици и по желание се запържва до златисто кафяво, пълнеж в тиган с малко масло.\nНарежете зеленчуците: китайско зеле – на ивици, домати с краставици на кубчета.\nЧиния, украсете съда в кръг всички съставки за салата. Майонеза сервира се или в отделен контейнер, или се изсипва в центъра на произведения на изкуството.\nВидео: празнични рецепти\nКогато идва празнична време, искам отдих и забавление. Как е там, не яде нещо вкусно и най – важното- оригинално! Тогава на помощ идват различни вариации на зелена салата Козел в зеленчукова градина. Ненадминат вкус и разнообразие на една и съща рецепта ще зарадва всички гости. Какво ли не се добавя, тъй като не променя състава на салата, той все пак ще се окаже необичайно ярък, изящен.\nС червено цвекло и нар\nКакво е шок лидер\nМомичета в дънкови шорти (55 фото)


Лилави моркови - Морковите всъщност са лилави | Кукуряк\nЛесни Веге рецепти 03.09.2013 23.11.2018\nНяма „изгубено“ поколение – това е едно поколение от зоопарка, пуснато в джунглата\nКакто вече ви разказахме в статията ни „Ако нещо изглежда като патица“, доматите, фъстъците и още ред други уж „банални“ храни от ежедневието ни не са това, което са. Е, сега ще прибавим към списъка и морковите, за които се оказа, че не са оранжеви. Или по-точно казано, не винаги са били. До късния 16 в. морковите са били предимно лилави – тоест съдържали антоцианини (пигментите, които дават цвета на гроздето, боровинките, къпините и останалите горски плодове). Срещали се също жълти и бели разновидности, но по-рядко. „Актуалният“ оранжев цвят бил получен от холандски ботаници с кръстоска между мутиралите светли моркови и други диви видове.\nЕдна от най-популярните градски легенди гласи, че този цвят бил избран като „tribute” към династията Оранж-Насау, чиято емблема била портокалови цветчета. Някои дори конкретизират с принц Вилхелм Орански и холандската борба за независимост. За това обаче няма никакви документални свидетелства. По-прозаичната (и вероятно по-правдоподобна ) версия е, че просто оранжевите моркови се оказали с не толкова землист вкус, по-хрупкави и сладки. Цветът им се дължи на каротеноидите, които в човешкия организъм се усвояват като витамин А. Впрочем, дивите лилави и бели моркови все още се отглеждат в някои части на Афганистан, където с тях приготвят силна алкохолна напитка.\nВ далечното минало цветът им изобщо нямал значение, защото морковите се употребявали най-вече заради ароматните им листа и семки, а не заради корените. Най-популярните роднини на моркова все още се отглеждат именно заради тези им части – магданоза, копъра и кимиона. Счита се, че култивираният морков Daucus Carota Sativa произхожда от Иран и Афганистан. През 8 век. той пристига в Европа през Испания благодарение на маврите, а през 17 век „доплува“ и до Америка заедно с европейските заселници.\n„Яж моркови и ще виждаш в тъмното“\nВтората световна война има особено голям принос в днешната популярност на моркова в кулинарията и славата му на здравословна храна. В началото на 40-те тогавашното Министерство на храната в Обединеното кралство направило всичко по силите си, за да представи морковите като суперхрана. От вестниците, готварските книги и радиостанциите започнало да изскача човечето „Д-р Морков“ с лекарска чанта, на която пишело „Вит. А“. Морковите били евтини и в изобилие, а сладкият им привкус можел да замести донякъде захарта и плодовете, които трудно се намирали във военно време. Морковените пудинги, морковените мармалади и морковената лимонада (наричали я „каролада“) станали особено популярни във Великобритания. Една от най-популярните пропаганди в онези години гласяла, че Кралските военновъздушни сили са толкова точни в нападенията през нощта, именно защото ядат моркови. (Всъщност, точността идвала от нови хай-тек радари, които засичали противниковите бомбардировачи). Обикновените хора обаче масово вярвали, че ако ядат повече моркови, ще виждат в тъмното. Всъщност, както във всеки мит, и тук има капчица истина – липсата на бета-каротен (витамин А) в диетата действително води до проблеми със зрението.\nСуров или не?\nМорковът е един от малкото случаи, при които отговорът на този въпрос е „и двете“. Ако се консумират сурови (нарязани или настъргани), се усвоява едва 3% от бета-каротена (това е така заради високото съдържание на целулоза). Ако се пасират или изстискат, този процент се повишава до 21, а ако се обработят термично – до 27. Това, което се случва при готвенето е, че то частично разтваря целулозно-уплътнените клетъчни стени на зеленчука, като по този начин освобождава достъпа до нутриенти и улеснява храносмилането. От друга страна, нагряването унищожава съдържащият се витамин C – той е много нестабилен и лесно се разпада при висока температура, особено при варене (водоразтворим е). Изводът е, че морковите са най-добри под формата на прясно изцеден фреш. В голяма степен това важи и за пулпата, която може да добавя към мъфини, кексове, в сосове за паста и дресинги за салата.\n– Първоначално морковите били отглеждани като лекарство, не като храна. С тях древните знахари третирали пострадалите при ухапване от насекоми и лекували стомашни неразположения.\n– Търговците на цигари във Франция слагали моркови в съндъците, за да предпазят тютюна от изсъхване.\n– В древната келтска литература наричат моркова „подземен мед“.\n– Дивите зайци не ядат моркови.\n– Историята, че Мел Бланк – гласът на Бъгс Бъни, е бил алергичен към моркови, също е мит – просто не ги обичал.\n– Проучва се възможността морковите да се използват като био гориво – предполага се, че ще са необходими около 6000 моркова, за да се пропътува 1 миля (1.6 км).\n– В Индийския щат Раджастан задължават жените да ядат морковени семки – вярва се, че притежават контрацептивни свойства.\n– Последното меню на „Титаник“ включвало морковен крем на петото блюдо.\n– Морковът е вторият най-богат на захар зеленчук след цвеклото.\n– Испанската дума за морков е zanahoria, което означава също nerd.\nХранителни стойности за 100 g сурови моркови\nЕнергия 173 kJ (41 kcal)\n– Захари 4.7 g\n– Фибри 2.8 g\nМазнини 0.24 g\nПротеини 0.93 g\nВитамин A (еквивалент) 835 μg (104%)\n– бета-каротен 8285 μg (77%)\n– лутеин и зеаксантин 256 μg\nТиамин (витамин B1) 0.066 mg (6%)\nРибофлавин (витамин B2) 0.058 mg (5%)\nНиацин (витамин B3) 0.983 mg (7%)\nПантотенова киселина (B5) 0.273 mg (5%)\nВитамин B6 0.138 mg (11%)\nФолиева киселина (витамин B9) 19 μg (5%)\nВитамин C 5.9 mg (7%)\nВитамин E 0.66 mg (4%)\nКалций 33 mg (3%)\nЖелязо 0.3 mg (2%)\nМагнезий 12 mg (3%)\nМанган 0.143 mg (7%)\nФосфор 35 mg (5%)\nКалий 320 mg (7%)\nНатрий 69 mg (5%)\nЦинк 0.24 mg (3%)\nФлуорид 3.2 µg\nСуров морковено-кокосов кейк\n1 ч.ч. кокосова пулпа\nМорковът се настъргва и се завърта в блендера заедно с банана. Прибавят се брашното и канелата и се разбърква бавно с лъжица (може и на ръка). Постепенно се прибавя водата, докато се получи хомогенна смес. Разделя се на две топки, които се оставят да се охладят в хладилник. През това време кокосовата пулпа се разбива до гладка смес (може да се прибави вода, ако е необходимо). Парчетата кейк се покриват с глазурата и се поръсват със захарта и стърготините.


Вещаят вълна от фалити в Германия | Бизнес.dir.bg\nЛоши прогнози и предупреждения от бизнеса след обявения от правителството на Меркел локдаун в празничните дни\n15:53 | 23 март 2021 | Редактор : Виктор Стефанов 15 2490 Снимка: AP/БТА\nРешението на Германия да удължи противоепидемичните мерки и да затвори магазините за Великден може да тласне още компании към фалит и да обезкуражи хората да пазаруват преди празника. Това предупреди днес браншовата организация на търговците на дребно Ха Де Е (HDE), цитирана от Ройтерс.\nСпоред организацията 54 процента от магазините за модни стоки са застрашени от неплатежоспособност след 100 дни на локдаун.\nСлед една година с коронавируса ситуацията за много търговци на дребно е отчайваща. Вече няма надежда да преживеем кризата икономически, каза президентът на Ха Де Е Щефан Гент.\nГерманският канцлер Ангела Меркел обяви в ранните часове на днешния ден - след преговори с премиерите на всички провинции, че правителството ще удължи ограничителните мерки до 18 април и призова гражданите да намалят максимално контактите си за пет дни след 1 април. Това обхваща периода на Великден, който тази година за католици и протестанти е на 4 април.\n"На практика имаме нова пандемия", заяви Меркел на пресконференция. "Имаме по същество нов вирус, очевидно от същия тип, но с напълно различни характеристики", каза тя и добави, че той е по-заразен и по-смъртоносен, предаде Асошиейтед прес.\nАсоциацията на германския туризъм също изрази разочарование от решението, отбелязвайки, че е непонятно как може да са разрешени пътувания до Средиземноморието, а да бъдат забранени самостоятелно организирани вътрешни пътувания.\nКритики отправи и асоциацията на автомобилните търговци Цет Де Ка (ZDK), която подчерта, че автомобилните салони изобщо не допринасят за разпространението на инфекцията и затварянето им е неоснователно.\nЛокдаун по германски\nОт 1 до 5 април ще бъдат затворени всички магазини, а само тези, продаващи хранителни стоки, ще имат право да отворят в събота, 3 април.\nГолемите семейни събирания ще бъдат забранени по време на празниците. Ще имат право да се срещат само до пет души от две домакинства. Правителството ще поиска от църквите предават богослуженията си онлайн, за да не се събират хора.\nГерманците могат да пътуват свободно в условията на пандемия, но хотелите и курортите нямат право да посрещат туристи. Това на практика означава, че единствената опция за желаещите ваканция е да отидат в чужбина. "Съветваме да не се пътува в чужбина", каза Меркел.\nАвиокомпаниите ще трябва да тестват всички пътници и екипажи преди качване на самолета за Германия, независимо от нивото на разпространение на вируса в страната, откъдето тръгва полетът. Няма обаче да се налага задължителна карантина за връщащите се в Германия - което е облекчение за ваканционни дестинации като Майорка, които разчитат на приток от туристи по великденските празници.\nВ Германия повечето магазини са затворени от 16 декември. Ресторантите, баровете и развлекателните обекти са затворени от началото на ноември.


как да подсилите имунната система с тази домашна тинктура - Храна | Юни 2021\nПада и с обръщането на листата и училището започва, всички тичат с пълна скорост. Работата, училището, спорта и други дейности на открито се отразяват на нас. Много от нас губят сън, което може да понижи съпротивата ни към всякакви неща. Болестта изобилства, но ако знаете какво да правите, можете да ги предотвратите и / или да съкратите продължителността им.\nДнес ви показваме как да подсилите имунната си система с обикновена домашна тинктура, но първо ви позволява да прегледате няколко изпитани съвета.\nСъвети как да засилите имунната система\nНякои от ключовете за поддържане на здравето са лесни.\nОтпуснете се много. Лишаването от сън може да отслаби имунната система.\nЯжте балансирани ястия. Имате нужда от всички витамини, които можете да получите естествено.\nВземете много упражнения. Ще поддържа дробовете и сърцето ви в добра форма.\nМийте ръцете си често. Това помага да се отървете от микробите по-добре от дезинфектанта за ръце.\nВземете малко свеж въздух. Застоялият въздух в затворени помещения може да съдържа всякакви бактерии и плесени.\nРазбира се, не можем да премахнем всеки контакт с хора, които може да са болни, така че естествено можем да бъдем изложени на много видове настинки, грип и други заболявания. Можете да си направите собствена тинктура, която ще ви помогне да засилите имунната си система и или да ви помогне да запазите здравето си или да съкратите продължителността на всичко, което може да ви се случи. Ето как!\nнаправете свой собствен сапун за ястия\nРецепта за подсилване на естествен имунитет\nКвартален буркан с капак\nАлкохол (поне 40%) - водка работи добре\nСмес от различни сушени билки и подправки, като която и да е от следните: бъз, коприва, копър, джинджифил, жълт корен, ехинацея, корен от грозде от Орегон, свещен босилек, равнец, сечива, мента, розмарин, градински чай или плантан (къде да ги купя билки и подправки)\nПоставете изсушените билки в буркана до около половината. В зависимост от билките, които използвате, това трябва да е еднакво количество от всяка, например ¼ чаша.\nПокрийте билките с алкохол до около ½ инча над горната част на билките. Разклатете добре и оставете да преседи един час. Проверете дали трябва да добавите още алкохол. Някои от билките могат да абсорбират повече течност и може да се нуждаят от повече, за да ги покрият. След като са напълно покрити, поставете буркана на слънце и го оставете да преседи няколко седмици. Това може да бъде отвън като на маса за пикник или вътре на перваза на прозореца.\nРазклащайте буркана всеки ден. След седмица или повече ще забележите, че цветът започва да се променя. Можете да го използвате след седмица, но той ще бъде по-мощен, ако го оставите да седи по-дълго. Често напускам моята в продължение на 6 или повече седмици.\nКогато свършите, прецедете твърдите части и ги хвърлете в компоста. Течността трябва да отиде в цветен буркан, например кехлибарена бутилка (като тази), и да се съхранява на хладно, тъмно място. Той ще се запази за няколко години, но най-добре се използва в рамките на 9 месеца до една година. След това потентността намалява.\n(Незадължителна стъпка) Можете да добавите малко суров мед или друг естествен подсладител към вашата тинктура, ако желаете.\nЗа да използвате тинктурата, консумирайте 3-5 капки на ден за поддръжка, както само за поддържане на здравето. Можете да го вземете направо или да го смесите в кафе или сок. Това всъщност няма значение и не се разрежда по този начин. Ако чувствате, че се разболявате или просто се нуждаете от допълнителен тласък, приемайте по 5 капки няколко пъти дневно. Това ще скочи старт на имунната ви система и ще ви помогне да се преборите с всичко, което ви мъчи.\nАлтернативи на алкохола във вашата тинктура\nИма хора, които не могат или не искат да употребяват алкохол, особено с деца. В такъв случай има алтернативи, които можете да използвате. Оцетът е един. Можете да използвате основа от ябълков оцет вместо алкохол и той ще се получи добре. (Намерете органичен, нефилтриран ACV тук.) Вкусът може да се откаже от някои, така че направете салатен дресинг от него или го добавете към гореща вода и мед, за да направите топла напитка.\nДруга алтернатива е суровият мед. Може да отнеме повече време, за да се влеят, но ще работи. Вземете го от местен пчелар или онлайн тук. Може да се използва и растителен глицерин. Глицеринът е достъпен в местния магазин за здравословни храни или онлайн тук. Сладко е като мед и двете са добре приети от децата.\nМожете също да използвате вода, но това трябва да стане бързо, а не за седмици. Варете сместа на печката и охладете. Прецедете, когато изстине и поставете в бурканче с пинта. Съхранявайте това в хладилника и използвайте, когато е необходимо. Тази смес не е толкова ефективна, но ако се удвои (6-10 капки), може да работи доста добре. Не забравяйте да го използвате в рамките на една седмица.\nКакто всеки друг билков препарат, не всички работят за всички по един и същи начин. Ако изпитвате някакъв дискомфорт, прекратете употребата му. Билковите лечения имат за цел да подобрят всяка здравна система, а не да я заменят. Потърсете съвет на лекар, ако имате въпроси. И последно, познайте собственото си тяло. Понякога може да се нуждаете от повече или по-малко от нещо. Ако имате чувствителност към определена билка, заменете я с друга или я премахнете изцяло.\nКакво правите, за да подобрите имунитета си?\nприготвяне на чай от кофрей