литература плюс култура |*| GrosniPelikani - Из „Kream Korner“\nАна Катарина Фрьолих, Из „Kream Korner“\nДата: петък, март 04 @ 13:11:55 EET\nПознавах семейство Бил от детството си, познавах двамата им сина, от времето, в което те носеха онези малки пред-тюрбани, които седяха на главите им като кълбета вълна. Докато тогава чичо ми пътуваше по своя работа за Афганистан, Бангладеш или Западна Бенгалия, леля ми и аз заминавахме в парк Джим Корбет на сафари, за риба по обитавани от крокодили реки, на езда на слонове и на наблюдение на птици. Пътуваше се с цялата прислуга, пътуваше се с множество автомобили, пътуваше се с провизии и шумни клаксони по шосетата. През спуснатите прозорци съзирах пъстро изрисувани конски впрягове, черни биволи в езерца, виждах брахмани на път с кравата си. Камбанен гонг от храмове, мирис на пшеница, синап и сусам, мирис на козина, тиня и каменен прах, на плодове и жасмин идваше през отворените прозорци, през които търговски гласове натрапчиво хвалеха стоките си, през които при всяко спиране нещо се протягаше, някоя отворена за милостиня ръка, някоя малка, мръсна детска ръка, някоя твърда женска ръка, някоя табличка пълна с бяло цвекло, някой портокал или главата на някоя крава.\nОтпред, до шофьора, седеше главата на клана на фамилия Бил, старият Радж Нараджан Сингх, със сребърна гривна около китката на лявата ръка, пръстен с корали на кутрето, на стъпалата английски обувки, по тялото английска конфекция. Огромен и строен, той стоеше изправен със своя тюрбан до волана, като че язди на гърба на някой слон, погледът насочен неотклонно напред. Лов на тигри, лов на лъвове, за това живееше той, и естествено заради парите. »They say, money is the root of evil, well, so let me be the root of evil«, беше неизменният девиз на неговия живот. Към тази сентенция той се беше придържал ден и нощ, в този дух бяха възпитани и неговия син и неговите внуци.\nЗа просяците не беше безопасно да дишат в близост до мистър Радж Нараджан Сингх. Покажеше ли се някой от тях в прозореца, той добиваше израза на тигър, един израз, който всички сикхи умеят да влагат в очите си със завидна завършеност. Еднокракият закуцаше под такъв един поглед, бързо колкото можеше, надалеч, безкракият на дъската си на колела се изсулваше между автомобили, впрягове и крави, прояденият от проказака покриваше лика си с своите юмруци-чуканчета, а красивият травестит скръстваше изпълнен с подигравка двете ръце над фалшивата си женска глава.\nНа мистър Радж Нараджан Сингх и на всичките му наследници богатството се изписваше особено добре по лицето, добре, та чак да се уплашиш. Негласно мъжете Бил вероятно мислеха за себе си, че са тигри, мъже с тигрови сърца, тигри на парите, и това убеждение, че си непобедим, съставяше забележителното, господарско ловно очарование, което се криеше в техните палати и градини, разположени в Пунджаб и Утар Прадеш, в техните планински хижи в Симла, където над камините висяха леопардови кожи, където ти се зъбят от препарирани лъвски глави, където ти святка стъклени тигрови очи, където зад витрини стояха на показ пушки и пистолети и сякаш в един и същ дъх ги презираш и обичаш фамилията Бил за това съмнително лесничейско очарование.\nМоят чичо и моята леля не пропускаха случай да винят безмерната Readers Digest-глупост на фамилията Бил, необузданата експлоатация на техните слуги, полски и фабрични работници, тяхната надхвърляща смехотворността им изкусност в конверсацията. Още нощем в леглото те се смееха на фамилията Бил, насмиваха се все още свободно до момента, в който вече се намираха между тях, но и двамата не искаха да се откажат от благосклонността на Бил. Кланът числеше чичо и леля към своите family members, едно означение, което естествено ласкаеше лорд и лейди Лесли. На мен като дете Бил не можеха да ми се видят нито глупави, нито експлоататорски. Жените и мъжете от цялата фамилия бяха предмет на моята любов и удивление. Колко леко ми се струваше общуването с тях! Жените с техните копринени сарита имаха нещо от суфле и ветрогон у себе си, те се обливаха в блясъка на своите диаманти, смарагди, рубини, перли и аметисти. Всичките те обичаха да се смеят. Грижи, притеснения, болка, страх, това бяха думи, които никога не се явяваха сред тях. Смъртта беше отхвърлен феномен, смутител на покоя, за който не можеше да се намери място нито в голф-клуба, нито в приемната на студиото за красота, нито на някое lady party. Бяха хора, които с будещо недоумение достойнство пропускаха да видят смъртта, дори с необичайно самочувствие я изключваха от живота. А какъв живот беше това! Живот положен върху възглавници, върху възглавници на дивана, възглавници на креслото, възглавници на седлото, възглавници в автомобила и възглавници в леглото. Решеше ли старата мисис Радж Нараджан Сингх да се отправи от своя дом към дома на своята снаха, се изкарваше колата, слагаше се малка табуретка за удобно качване пред вратата на колата на задната седалка и старата дама се откарваше пред намиращото се само на три къщи по-надолу имение. Краката си Бил подлагаха на натоварване единствено за една малка спортна програма, когато кланът целият, след вечерното редовно гледане по телевизията на Семейство Симпсън, се явяваше в една от фамилните градини и навърташе двадесет кръга пеша. През прътовете на оградата някой просяк или някой амбулантен продавач на цигари би могъл да види около тридесет потропващи нагоре и надолу сикхи с техните жени, под чиито сарита се подаваха бели ададиски – защото за вечерните кръгчета цялата рода се преобличаше, обуваше бели спортни обувки, сваляше тюрбаните и слагаше бейзболни шапки, докато слугите с гарафи с вода и водни чаши се разполагаха в тъмнината на дърветата. Че у чичо ми и у леля ми при една подобна гледка се надигаха понятни съмнения, е съвсем разбираемо. Аз за сметка на това бях убеден, че бих могъл да се устроя по най-чудесен начин в един подобен живот, какъвто водеха семейство Бил.\nМисис Моина Сингх Бил беше спътницата в живота на мистър Марипал Сингх Бил и дъщеря на водача на племето Радж Нараджат Сингх. С нейните черни дълги коси, нейните детински гледащи жирафски очи и нейната стройност тя изглеждаше до своя мъж като анаконда до някой слон, ако и да трябва да призная, че ако някога е възможно да има шик на слон, мистър Бил би го олицетворявал. Лицето на мисис Моина беше благородно, че да ти се приспи, едно могулско лице. Тя беше родена за гостоприемство, съпружество и майчинство, и когато тя се смееше, превиваше глава над скута, тогава диамантът на нейната дясна ноздра просветваше. Юзансът на всичките Бил да пускат вицове за пари, тя не беше възприела. Тя беше фина, много по-фина от мъжа си. В шкафа ѝ се трупаха шалове от пашминска вълна, подреждаха се на пластове златотканите, със сребърна нишка, ръчно щамповани зимни и летни сарита. Под леглото ѝ имаше извезани с пайети пантофи. Гримовете ѝ бяха от Америка, обувките от Италия. В нейните ковчежета за бижута трябва да беше като в рая. В сравнение с роднините си тя беше малко по-открита и се впускаше в разговори, които засягаха положението в страната ѝ, с повече спокойствие, но и нейните очи ставаха тъмни, щом леля ми започваше да говори за бедността в Индия. За това и фината мисис Бил не искаше да чува. Тя правеше онова, което правеха всичките ѝ роднини от женски пол: При всяко посещение в храма на Гурдвара тя раздаваше няколко рупии.\nПрез май тя с цялата фамилия забягваше в Кения на сафари, в средата на юни ходеха с мъжа ѝ за четирнайсет дни в Лондон, през юли тя пътуваше из Франция, Испания или Италия, август тя прекарваше на хижата си в Симла. Дали рожденият ден на Джнамаштами, Дусзера, Дивали, Гуру Нанак Джаянти, Гуру Гобинд, или Басант Панчами, Холи или Байсакхи, всички празници бяха празнувани, докато годината се затваряше на Коледа с пуйка в голф-клуба. Съвсем рядко имаше вечери, които мисис Бил посрещаше вкъщи. Веднъж обаче останеше ли вкъщи, то тя очакваше при себе си цялата рода и безбройни гости. Тогава къщата отново кънтеше от гласове и звън на чаши. Във вазите имаше тигрови лилии. През зимата сядаха до камината и пиеха Johnny Walker. Че един от нейните постоянни гости, един братовчед, се беше хвърлил от двайстия етаж на един хотел, беше преживяно като изключително смущаващо. Колко неловко беше за всички от семейство Бил, когато буйно окосменият братовчед лежеше на улицата насред града като прегазена, залята с кръв мечка, един от най-богатите от фамилията Бил и на това отгоре ерген, който би представлявал толкова добра партия за някоя от многото си братовчедки. »He was a nasty boy«, каза мисис Бил, »he shouldn't do that.« Що се отнася до този братовчед, то леля ми тогава се беше заела с него и го беше завела при един прочут психиатър, който просто установи, че на един така преследван от богатството си мъж му остава само бягството.\nПрез миналата година по същото време след едно пътуване до Бихар аз прекарах последните три дни от моя престой в Индия у семейство Бил в Лукнов.\nБяха ме разквартирували в едно помещение, което силно напомняше птичи кафез. Разположените под високия таван на стаята решетъчни прозорци се отваряха в клонака на едно дърво бодхи, което гъмжеше под набезите на зелени червеноклюнести папагали, тихо пращеше и пукаше. Песни на листата, плясък на криле, там се разполагаше леглото ми, високо в сянката на короната. От дрешника на мисис Моина се носеше миризма на нафталин.\nКогато някога стъпих в това птиче помещение, със сила ме връхлетя чувството, че с всички влакна на сърцето си съм достигнала до целта на моето пътуване. Не при всички пътувания се чувстваш по местата на пристигането в целта, дори най-често сърцето е устремено отново надругаде. Би могло да обезпокои мистър Бил, че се чувствах така добре в неговия дом. Той изненадващо много си беше внушил за фамилната собственост на този разположен в сърцето на града палат. Тъй че аз премълчавах веселието, приповдигнатото настроение, блаженството и насладата, които се бяха надигнали в мен от идването във Волиер. По-умно беше дискретно да се сдържам с такова едно чувство. Но аз бях безпомощна от щастие. Поглъщах на терасата на покрива един след друг сандвич с краставица, докато със залеза на слънцето се надигаше мирис на огън. Аз изяждах смрачаването в този момент, когато по-големият син на мистър Бил Манджитхиа пристъпи към моята маса и ме покани да го придружавам на един концерт на суфи в резиденцията.\nГласовете и звъна на Shye Ben Tzur, на Shujaat Husain Khan, на Shafquat Ali Khan, на Masood Habibi се извиваха в нощния топъл въздух. Слушателите лежаха и седяха върху проснати на тревата бели памучни кърпи, подпираха се на кръгли възглавници, заспиваха, пляскаха с ръце в такт, надигаха се, за да се върнат обратно от един обвит в пушек щанд за супа с книжна чаша пълна със супа Маги, смееха се тихо заедно и дъвчеха пан, който прокапваше като кръв между устните им. От тревите и от гробовете вееше влага. Ехото на гласовете на певците откънтяваше в руините. Високо в небето, в светлините на прожекторите, кръжаха нощни птици. Shafquat Ali Khan държеше червения си инструмент като някакъв сочен плод между ръцете, притискаше го към гърдите си, оставяше го да падне в скута, обвиваше го отново, отърсваше го, като че има още нещо в него, да изтиска още един мъчителен стон от него. Оплаквайки, крещейки, дрезгаво, нашепвайки, пронизвайки той с пеене се издигаше в серафимски висини и се спускаше в дяволски дълбини, от време на време просто тихо и мъдро смейки се, подхвърляйки някоя съблазняваща дума към публиката, кога питвайки придружителите си, кога настоятелно молещ за отговор.\nМанджитхиа Сингх Бил седеше до мен. Седеше си той млад в нощта, млад и разглезен до апатия, напълно наситен и в елегантна индиферентност, но на мен той ми беше неизречимо мил в неговата благоволителна преситеност, с уравновесената си неохота относно всичко, което го обгръщаше така звънко и звучно. Луна, гробове и певци го оставяха студен. Той седеше със студенокръвието на риба всред музикалния празник, и аз не можех иначе, освен да го намирам красив. Под мое ръководство, мислех аз, той вероятно би могъл да поеме единствената по рода си възможност да се събуди от арогантната умора. Аз протегнах стъпалата си в червените сандали в близост до него, на които той обърна също толкова малко внимание, колкото на пълнолунието на небето.\nДълго след полунощ аз се промъкнах редом с Манджитхиа покрай вратата на спалнята на стария мистър Бил. Ударите на токовете на нощните пазачи по каменните плочи на двора отекваха в зданието. През вложените между летвите на прозореца мрежи срещу комари лепкаво се точеше сладък цветен аромат. Кучета лаеха. »Манджитхиа!«, извика гласът на бабата в тихите помещения. »Manjithia! Say goodnight to grandma!« Внукът влезе в стаята на баба си с кръстосани зад гърба ръце и насочи за поздрав дясната си ръка към отеклото ѝ стъпало, което тя му протегна насреща изпод края на одеялото. »Did you enjoy the concert?«, попита тя с гущеровия си поглед. »No mosquitos?« »No mosquitos.« »No mosquitos?«, попита тя удивено в отговор. Това беше образецът за разговор в дома на семейство Бил. На втория етаж в леглата си лежаха мистър и мисис Бил, около тях разположени четирите стари хъркащи дакели. И слугата Ягатх спеше, но когато чу стъпките на Манджитхиа, той скочи от съня върху проснатата на настилката на терасата филцова постелка, наложи една вълнена шапка на главата и изтича в кухнята.\nМистър Сингх Бил беше стиснат. Богатството природосъобразно му предоставяше да прави сметки. Той пресмяташе всичко, което можеше да се сметне, смехотворните суми на получените от двамата готвачи сметки при пазаруването (на вестникарска хартия, с молив записани цени на банани и чили), възнагражденията, които се плащат на всичките слуги, цените на бутилките уиски, минималните храмови дарения, цени за самолетни билети, цените на отделните рула тоалетна хартия за гостите, цената на всяка отделна пощенска марка и всяка мухоловка, всичко, всичко до най-малката подробност беше записвано и пресмятано. Отворената през тази нощ от Манджитхиа бутилка червено вино, чието съдържание имаше вкус на изветрял боровинков сок, също щеше му даде материал за сметки на следващата сутрин, но сега бутилката стоеше все още пълна на масата под кръжещия под тавана на стаята вентилатор, който повдигаше краищата на покривката на масата. Цялото помещение беше окрилено. Изправените в чашите хартиени салфетки се развяваха, домакинската книга се разлистваше, вятърът минаваше между страниците на Hindustan Times, един пискюл на завеса удряше в люлеещ се такт по вратата на терасата, а суровата захар от английската захарница на мисис Бил се разсипваше като пясък по покривката. Оттатък прозорците на палата горещината убиваше стотици хора, но това беше оттатък. В дома на фамилията Бил се седеше във вятъра на вентилаторита, под взора на слугата, който стоеше в стара протрита войнишка униформа на края на масата и държеше очите си втренчено насочени в чиниите на младия си господар. »Пани«, нареди Манджитхиа, »пани!«, на което слугата заобиколи масата и наля в чашата на господаря си вода от една гарафа.\nАз знаех, че зад бялата варосана в бяло стена на трапезарията се намираше брачното ложе на семейство Бил, които от незапомнени времена бяха заменили раклите в своите спални с високи железни сейфове, върху които се издигаха кули от куфарчета за документи и по-малки сейфове. Трябваше да се говори шепнешком, за да не пречиш на болната майка, която вече не приличаше на дама от някаква могулска миниатюра, а по-скоро приличаше на Махатма, толкова олисяла и мършава беше станала тя в междувременно, толкова тънко и кръгло стояха едни сребърни очила на нейния нос тип Ганди. Откакто беше болна тя се беше превърнала в една раздразнителна жена. Нощем понякога тя викаше с вкиснат глас своя по-голям син Манджитхиа, за да развърне той своя нощен лагер в краката на брачното ложе, за да наказва с присъствието си мистър Бил, който трябваше да засяга мисис Бил в своето бляскаво здраве. Тя се наслаждаваше на една дотогава непозната ѝ власт, която можеше да се усети в целия дом. И сега също проникваше през стената на спалнята и тираничния покой беше онзи, който ме възбуждаше. Бутилката червено вино беше изпита в най-кратък срок. Изпитах желание, да се изсмея силно в тишината, да работя срещу приглушеността, застиналостта, безграничната умора на всички от фамилията Бил. Беше безотговорно от моя страна, а също и изключително безсмислено да мамя Бил, да въвеждам сина им в заблуждения, но от читателски опит аз знаех, че само който поема в заблуждения, стига до вкуса на живота, и така аз пускам в ход всички мислими похвати, за да пробия граничещата с престъпното отпуснатост на сина. Аз го убеждавах в тази нощ, говорех за книгите, които четях, за картините, които обичах, за музиката, която слушах.\nМоят гениален прадядо, който през целия си живот беше писал студии за Лукреций и се беше застрелял на един шкаф, трябва да ми беше оставил в наследство нещо от своя талант. На него трябва да благодаря, когато в общество на лица като въртящи се долапи попадах в махова сила и в сила на натиск, когато ме връхлита дързостта с моето словоопиянително забавление да изкарвам пред очите на хората тяхната собствена неопияненост. Аз съм на мнение, че във всяко отношение си струва да можеш да се забавляваш, но в обществото на фамилията Бил тази задача, която сама си бях поставила, ми се удаваше повече от трудно. Ако те се бояха от нещо като от чумата, то това беше опиянението, екзалтациите, докосващото сънната област.\nЗа мое собствено развеселяване трябва да призная, че синът също притежаваше не една от онзи дарби, които в моите очи правеха определен човек съблазнителен. Тъпота, неблагодарност, бездуховност, безстрастност, флегматичност и надменност бяха заложени в съществото му. Аз също не бях влюбена в него. Той беше само достъпното за ръката тяло, чрез което можех да докосвам, онова, което обичах наистина. С една единствена целувка по устата му може би аз бих попаднала там, където исках да попадна от детството си, в сърцето на тази преследваща ме до самите ми сънища страна. С една единствена целувка аз завладях всичкото онова, в чието владение от край време съм искала да вляза. Една целувка ни въвежда в света на целунатите като посветени. Една целувка е входът в едно чуждо царство и заедно с това и неговото покоряване. И нищо друго нямах аз наум, освен да си присвоя телесно целия палат и неговите обитатели, да проникна във виковете на папагалите, в крясъците на пауните от градинския плет, в мълчаливата гладеща бельото на терасата гладачка, в малките просякинчета, които стояха с отворена ръка пред вратите на дома на Бил, да ги претопя завинаги в паметта си. Толкова по съсипващо беше да не мога да пробудя и искра любопитство у сина, да не мога да го освободя от мрежата на неговата предначертана представа за живота. Той седеше твърдо, толкова твърдо, че неговата непобъркваемост се превърна в остен за моето растящо безпокойство. Започнах да го увещавам, че може би той е един гран по-различен от своите роднини, че може би зад маската на ловец на тигри и погледа на граблива птица притежава по-интересно сърце от другите. И тъй като моите часове в къщата на Бил бяха преброени, тъй като случаят ми се струваше единствен по рода си, аз реших да го, по дяволите излез, привлека към себе си.\nМистър Марипал Сингх Бил стоеше в червенокопринен халат на терасата на покрива. Пуснатата му коса се развяваше леко на вятъра. Медночервена лента беше вързана през челото му. Беше часът, когато той без тюрбан пушеше първата си сутрешна цигара. Един от законите им забранява на сикхите пушенето. По тази причина той никога не пушеше в къщата, а на терасата, като че този закон се отменяше на свеж въздух. Изглеждаше като нашия избягал от Европа в Азия Дядо Коледа, и така здраво и нежно стоеше на своите къси крака, едно стъпало насочено на запад, едно на изток. Целият късноутринен домашен покой, парата на тъкмо изпития масала чай се издигаше от пуснатата му брада. Запененото яйце седеше в стомаха му, той беше прелистил Tribune, Times of India и Indian Express, беше гледал новините на CNN по телевизията, по време на отделните репортажи беше приклимвал по божествен начин, от телевизионния будоар беше позвънил по телефона на болната си жена в спалнята и беше съобщил за пристигането на лекаря. Кафявите му обли очи гледаха с най-детинското, направо, с кърмаческо задоволство от високото на покрива към града. »Good morning!«, провикна се той, когато аз влязох от моята птича стая. »How did you sleep?«, попита ме той с неподражаема мелодия в гласа, която също носеше в себе си нещо от брадясалата доброта на някакъв Дядо Коледа. Беше глас от голф-клуб. Целунах го по космите на брадата, помежду ни коремът, тъй мек като втасало през нощта квасено тесто.\nНа Марипал изглежда всяка сутрин се удаваше наново, да отказва достъпа на всяка грижа до своите ритуали на удоволствието. Едва след като бяха приключили всички церемонии по закуската и измиването, едва след като беше изпушил своята Wills Classic Brand на терасата на покрива, той се впускаше в несгодите на живота, относно които никога в живота си не би твърдял, че става дума за несгоди. Всичко, което спадаше под рубриката ядове или грижи, той наричаше business или office. Будещо загриженост беше здравословното състояние на жена му, беше обстоятелството, че неговият по-малък син Говинд носеше дълга коса и беше избрал професията на фотограф вместо, като Манджитхиа, тази на управителя на състоянието. Да, мистър Бил притежаваше офис някъде в града, където неговият шофьор го откарваше за час или два, но този офис се разполагаше така нереално в някаква толкова нереална част на града, че аз понякога приемах, че офисът изобщо го няма и мистър Бил нарежда в този отрязък време да го карат по уличите на Лукнов. Не можех да си го представя в нито един офис на света, и все пак той твърдеше, че »неговата фирма« произвежда софтуер. Тази фирма, той бил създал на този свят собственолично, за да си придаде сам на себе си вид на зает мъж.\nМистър Бил беше толкова бездънно състоятелен, че единствената му работа трябваше да бъде управлението на неговото богатство. Тази работа обаче той отдавна беше сложил в ръцете на своя по-голям син Манджитхиа, който също така твърдеше за себе си в единадесет часа сутринта, че отива на работа, когато се отправяше в разположения на една-две преки по-нататък празен палат, там се установяваше в една тъмна, кънтяща от птичи гласове зала пред арена от осемнадесет компютъра и следеше на екраните курсовете на акциите по света.\nЯсно е от само себе си, че моят пръв интерес сутринта беше посветен на здравословното състояние на мисис Моина. »Oh, she's fine. She's right now having her papaya and waiting for the doctor. He's the best doctor in town! He says she will be alright in two months. God is great in this moment.« Как звучеше това успокоително. Бог се държеше великолепно с фамилията Бил. Настоящето състояние на нещата изглеждаше превъзходно на мистър Бил: »It's a lovely day today! Nice and cool.«\nТрийсет и осем градуса пропита от висока влажност горещина измерваше термометърът на сянка. Пристъпих към леглото на мисис Моина, която лежеше пред мен безжизнена като стар кучешки кокал. Тя следеше на екрана на телевизора през кръглите си очила един тенис-мач. Резенът папая седеше недокоснат на една чиния. Там, където някога беше проблясвал диамантът на носа, можеше да се види само една продълговата тъмна дупка. Перуката ѝ висеше на стойката на леглото. Една прислужница седеше на ръба на леглото и масажираше тънките ѝ дълги фаланги на пръстите на краката. Неочаквано тя изглеждаше чудно мъдра, ако и това впечатление да беше отслабено от гледането на тенис-мача. »A werry interesting match«, поздрави ме тя след една година, в която не се бяхме срещали и болестта беше сложила край на нейното празнуващо живуркане. Поех нейната гореща, чуплива ръка, чиито накити бяха бадемообразните, карминовочервено лакирани нокти. Изгризани. Отваряше ли се сега пролуката към онзи регион, който се криеше зад физиономията на клубното членство на всички от семейство Бил? »Как сте?«, питах аз в напрегната надежда тя да се разкрие »Thank you, fine. The doctor says I have to eat papaya but I can't stand them. Have you had your morning bath? It's a lovely day today. Nice and cool!«\nТя повика по мобилния си слугата, за да изнесе в коридора букета рози, който аз малко преди това ѝ бях предала чрез нейната прислужница. »I can't stand the smell of flowers.« По конзолите на коридора стояха ухаещи букети цветя, цъфтяха си както винаги на всички празненства, вечери и коктейли, без мисис Моина да можеше да им се радва. Всекидневно ѝ се носеха цветя, без никой от изпращачите на цветя да беше дошъл до мисълта, че мисис Сингх Бил не искаше нито да ги мирише, нито да ги гледа, сега, когато нейните празненства бяха изпразнувани. Засрамих се от моя подарък и реших да ѝ донеса една книга от града, стиховете на певеца баул Лалон Факир.\n»Fresh like a rose, isn't she?«, попита мистър Бил, когато аз излязох от спалнята. Една досадна, не подлежаща на сдържане сълза се търкулна с отблъскваща автономност по гърба на носа ми. »For money changing go to Thomas Cook! And see you for lunch. I'll leave for office now«, извика той след мен.\nДългата маса в трапезарията, която беше служила в хиляди нощи като маса за бюфет, беше сложена за двама души. Една кръгла мрежа против комари лежеше като предпазен похлупак върху моята чаша за вода. От вторите прибори заключих, че някой от синовете трябваше да закусва.\n»Good morning, mam. Tea? Pineapple juice?«\n»Ms Moina is not feeling well«, казах аз, за да чуя поне дума страх от слугата Ягат, който седеше върху плоските си стъпала до мен и ме гледаше в неописуемо тъжния си кучешки поглед.\n»Ms Moina werrrry bad. Ms Moina heaven.«\nДясното крило на вратата на трапезарията се разтвори. От затъмнената си стая като пияна мадона пристъпи по-младият син Бил. Мирис на никотин се просмукваше от дългата до талията му спускаща се като кожени ресни около торса му коса. В кафявите му силно светещи очи се криеше още люлеещо се опиянението на нощта. Той се задържа за няколко секунди на вратата в несвяст, преди да се осмели на стъпка в светлината на деня. Дълга беше не само косата, дълги бяха краката, ръцете, пръстите, дълги бяха гърбът и шията. Стъпалата му гледаха изпод подгъва на един японски халат.\nРазголената му красота предизвикваше в мен един определен свян. Личеше му, че на събуждане той беше имал най-приятните спомени за самия себе си, спомени за своята нощ в Tony's Bar, личеше, че на разположение му стояха мъже и жени, че целият свят му беше в услуга. Суетността му беше отнела всеки срам. На стената на стаята му висеше негова фотография, на която той гол, хермафродитски и с развята коса тичаше към едно езеро от глетчер. На двадесет и пет години Говинд Сингх Бил имаше своя собствена прислуга, която работеше за него, втурваха се вместо него, когато той поискаше цигари, когато той поискаше паста за зъби или чадър. Той обичаше да ги изпраща по задачи, нали още сега се движеше като световноизвестен фотограф из къщата на своите родители и сядаше по турски в церемониален маниер на стола при масата за хранене. Малко царство беше съоръжено единствено за него върху една малка табличка: там имаше чаша портокалов сок, купичка с корнфлейкс, кана пълна с мляко, един затоплян от плетена шапка чайник, панер с препечен тост и една паничка пълна с пъстри хапчета.\nНеговият дядо и неговият баща по времето на своя живот бяха работили върху това да направят от себе си англичани. Не им се беше удало да се справят с индиеца в себе си, но по-малкият син на Марипал принадлежеше към поколение, което по един странен заобиколен път през Америка беше открило индиеца в себе си.\nТехнически висококвалифицираните фотографии на Говинд, снимки на тропически цветя, хищници и морски плажове, неговите снимки на голи, оваляни в пепел садху, които той с безсрамна настойчивост побутваше по тялото, неговият обектив, жадно насочен към артистично тренираните гениталии на сектанти, свидетелстваха за една нова, непозната за дядото и за бащата, самоувереност на страната му. Онова, за което са се срамували бащите, това филмираше синът.\nКогато вечер на терасата седяха гости, Говидн се мотаеше със своя лаптоп из обществото, пускаше машината на лунна светлина и въртеше филмите си за садху, със звука на собствения си, долитащ от апарата глас. През това време бащата наливаше на гостите уиски в чашите, мяташе ледени кубчета отгоре и наблюдаваше гордо и безпомощно своя син, който пушеше опиум със садху, правеше упражнения йога, връщаше се в къщи в ранни зори от нощни екскурзии и заспиваше в своето детско легло, чиито завивки всяка вечер биваха отгръщани за него от един слуга.\nГовинд имаше обноските на царица. Той не се нуждаеше нито от тюрбан, нито от копринен халат, за да подчертава повелителското. По разкъсани, висящи свободно около талията джинси, сандали Reebok и разгърдена памучна риза той се тътреше царствено из къщата.\nНа своя Harley Davidson той със спуснати коси кръстосваше страната от север на юг. Излагаше се на опасности. Маларията можеше да го настигне, можеше да го ограбят, да го пребият до смърт, да го изнасилят и измамят. Но имаше нещо, което го пазеше. Садху, прокажените, жените от Андаман, племенните жители, безкастовите, всички онези, които той приближаваше със своята дигитална камера, при вида му биваха обхващани от страхопочитание. Догаждаха се по вида му за неговия произход и му служеха, като не се изплъзваха от безсрамния му поглед. А дори и наистина да го беше сполетяло нещо – едно обаждане в дома на бащата би било достатъчно, за да се приведат в действие слугите му с шофьора и да вземат малкия от най-гъстата джунгла или от ледения планински връх.\nТози красив наглец сега се прозяваше. Прозявката беше много популярна във фамилията Бил. Всеки от тях си се прозяваше често и по свой собствен начин. Говинд отваряше устата, протягаше ръцете нависоко и изпъваше дългия си торс като камшик над облегалката на стола докато върховете на косите му докосваха мраморните плочки на пода. Той се прозя почти в гимнастическо упражнение, докато се изправяше обратно от позиция лък, ми хвърли един въпросителен, чувствен поглед и извика »fish food!«.\nНа пазар за храна за риба щях да го придружа. Исках да знам, как се ходи до него, как се ходи до неговата дълга хвърляща сянка женска фигура, и колкото кратък беше походът ми редом до него, толкова странни чувства предизвика той в мен. За разлика от остатъка от фамилията Говидн беше слаб. Със своята стройност той се издигаше висок като къща над всичките си тлъсти и лениви роднини. От тясното му, лешниково на цвят лице с меките пълни устни се излъчваше такова високомерие, че беше трудно да не му предскажеш нещастно бъдеще. Онзи, който беше толкова красив, толкова дългокос и толкова самовластен, той хвърляше сянка върху всички, а в тази сянка за дебелия и дребния беше особено несигурно. Тъкмо бях прочела при Роберт Влазер следното изречение »Всички ние сме дотолкова бедни хора, доколкото всички нас може нещо да ни сполети.« На това сполитане от нещо разчитаме всички ние, когато имаме работа с някой наистина красив човек, защото нищо не ни кара да успяваме повече от красотата. И тъй аз вървях до Говинд с безвкусната мисъл за възможното нещастие, което внезапно можеше да го сполети, защото красотата отключва само два порива у хората: любов и завист. Фридрих Втори Пруски един ден си бъбрел с Д’Аламбер когато в залата влязъл чуднокрасив лакей. Д’Аламбер бил много удивен от красотата на младия мъж и погледнал царя питащо, на което той пояснил: »Той наистина е най-красивият мъж в държавата ми, известно време беше мой кочияш, и аз съм силно изкушен да го пратя като вестоносец в Петерсбург.«\nМоже би най-големият грях на един красив човек е неговата гордост. Но не е ли тъкмо гордостта сама по себе си нещо красиво? Не позволява ли тъкмо гордостта редки прозрения у човека? Дали мистър Бил би се осмелил да се надигне от масата и в продължение на малкото крачки към своята тъмна стая да пусне халата си да се свлече в ход от раменете му и да го остави като парцал на пода? Виждах как Говинд седи в полутъмното на ръба на леглото, главата сведена над скута, и прокарваше отново и отново гребен през косата си. После той изсвири през прозореца. Викове се дочуха от двора. Теренната му кола за три минути застана пред входа на къщата. Слуги и пазачи на вратите бяха приведени в движение: по-малкият син на господаря на дома можеше да поеме пътя си!\n»We take the gipsy«, обяви той. Джипси беше неговия джип, с който той пътуваше по улиците на града като през пустинни дюни. До тази открита кола, зад чието кормило Говинд седеше като цар Рам на своя трон, просяците можеха да се доближават. Той не се укриваше зад тъмни стъкла, както мъжете от неговото семейство, когато караха по улиците на Лукнов. Също така не прогонваше просяците със своята покрита с пръстени ръка. Оставяше се да го оглеждат, се впускаше на светофарите в разговори с тях, както някоя елегантна жена се впускаше в разговор с портиера на хотела, от чисто желание да го хвърли в смирено почтително мечтание и да го накара да осъзнае по магически начин, че му е отказано щастието да бъде някога и гран повече от слуга в нейния живот. По начало почти всяко действие на човек е едно повече или по-малко субтилно действие на отмъщение, но колко хубаво е, когато тези отмъстителни действия излизат на на светло така жестоко открито и с такова актьорско величие като при младия Говинд, който правеше единственото, което не беше уязвяващо нито него, нито просяците: Той ги оставяше да се дивят, оставяше просяците за миг да стъпят в неговия живот, позволяваше им едно докосване, което свързваше тях и него за този единствен момент. Дали предпочитах неговата суета или затворената недостъпност на неговия баща, който прогонваше просяци, садху и аутсайдери от друг вид с тигров поглед? В определен смисъл синът благодареше по свой начин на просяците, хромите и уличните акробати за това ,че той можеше така господарски, така чудесно самоуверено да кара и да върви по улиците, защото единствено на тях той дължеше своя горд вид, само на тях, които му позволяваха да се явява така надменно и изправено.\nИзглежда никакви съмнения не да смущаваха дневната му програма, която спокойно си се плъзгаше до настъпването на нощта, до мига, в който той добиваше от своя живот истинската наслада, насладата от своето битие, от своята красивост, от смирението на другите посредством неговата собствена гордост. Той изглежда живееше лишен от разкаяние и срам, лишен от вина. Не мога да кажа, че от сърце се стремях към такова едно състояние, по-скоро ме потискаше, и все пак бих искала да бъда увлечена в неговите дълги нощи, които си представях вулгарни и тържествени. Ако имаше миризма, то порокът вероятно би миришел на онези кратко разцъфващи тропици, малко на кръв, мед и пещера, но може би и на детство. Приемам, че най-голямата магия на порока се крие в неговата противоположност, в болезненото копнение за пречистване, за разкаяние и изкупление. Но у Говинд се виждаше, че той беше неспособен за велики дела на порока, като и за велики дела на добродетелта, той беше никой, който се отдаваше без задръжки на порока. Той го практикуваше по благовъзпитан начин, все едно в настроението за голф-клуб, в което се намираше цялото семейство, откакто на индийците след оттеглянето на британците е бил разрешен достъпът до английските клубове. Но имаше нещо, което хвърляше на бунището моите представи за нощния живот на Говинд, и това беше едно определено рицарство, което той притежаваше. Обикновено рицарското ни се струва комично, старомодно и изостанало, но когато човек го срещне, то и днес упражнява все още своята магия, а трябва да призная на всичките Бил, на дебелите, на уморените, на отпуснатите, на младите и старите Бил, че те притежаваха трогателно очарователно рицарство, което пращаше всички представи за морално падение в смехотворното.


Частен дом Парис, Поморие | Къщи за гости Поморие\nRooms.bg > Поморие > Къщи за гости Поморие > Частен дом Парис\nЧастен дом Парис\nПоморие, ул. Цар Освободител №45, GPS координати: N 42.555685 E 27.6480779\nСемеен Хотел Парис е разположен на тихо и спокойно място в старата част на гр. Поморие, близо до известния архитектурен резерват “Стари Поморийски къщи” и запазената средновековна църква “Преображение Господне” .\nВ непосредствена близост е разположена и плажната ивица. Ние предлагаме удобство и комфорт в просторни и светли двойни, тройни и четворни стаи и апартаменти. Апартаментите са подходящи за 4 или 5 души.\nВсяка от стаите и апартаментите оборудвахме с телевизор с кабелна телевизия, хладилник, тераса, самостоятелна баня с тоалетна. В тях имате на разположение кухня, уютен хол, спалня, самостоятелна баня и тоалетна, единият от апартаментите разполага и с детска спалня.\nНа последният етаж предлагаме просторен Апартамент с романтичен панорамен изглед.\nЗа по - голямо улеснение и удобство на нашите гости, на приземен етаж е разположено бистро "Парис", където предлагаме разнообразие от ястия и напитки.


На 5 април решават дали шефката на НИП да получи втори мандат - News.bg\nНа 5 април ще заседава публично Управителният съвет на Националния институт на правосъдието по заявлението за преизбиране за втори мандат на настоящия директор на институцията.\nЗаседанието ще се проведе от 14.00 часа. То трябва да бъде излъчвано онлайн в реално време. Линк за свободен достъп до излъчването ще бъде публикуван на страницата на НИП в интернет.\nПрипомняме, преди месец стана ясно, че настоящият директор на НИП Миглена Тачева може да бъде "служебно" преизбрана за втори мандат, без да се състои нова публична процедура, при която да се явят и други кандидати. Това стана възможно след промени в правилата за избор на директор, предложени от самата Тачева, чийто мандат изтича през юли тази година.\nМиглена Тачева бе вторият правосъден министър от Тройната коалиция, поемайки поста от подалия оставка Георги Петканов. През 2016 г. Миглена Тачева се яви на конкурс за директор на НИП заедно с Драгомир Йорданов, също бивш правосъден министър.\nНачало / У нас / Право и ред / На 5 април решават дали шефката на НИП да получи втори мандат


Ковид-кривата на заразяванията със всеки изминал ден сочи все по-стръмно надолу\nКовид-кривата на заразяванията със всеки изминал ден сочи все по-стръмно…\nПандемичното състояние на заразата във Великобритания е преминала в стабилна управляема фаза, според британските здравни власти.\nПубликувана: 01 May 2021 03:49\nОбновена: 29 Jul 2021 19:16\nNHS - Public Health England обяви в седмичния си доклад, че във възрастовата група над 80 години са се заразили само 6,3 на 100 000 души до 25 април. През предходната седмица те бяха 9, а за сравнение в пика през средата на януари достигнаха 623 души. Подобен сериозен спад се наблюдава във всички английски региони.\nЕпидемиологът на King`s College в Лондон професор Тим Спектър изрази удоволствието си от тази тенденция и определи състоянието на пандемията в момента като управляема. Той е ръководител на изследванията и имаше предвид, че вече пет седмици броят на заразяванията спада – дневните инфекции в Англия вече са 757, а в цяла Великобритания – 1046.\nТази оптимистична статистика без съмнение са дължи преди всичко на изключително успешната ваксинационна кампания. На практика вече почти 70 % от населението на Англия има антитела и сега рискът от заразяване на ваксинираните е един на 45 000 във Великобритания и само един на 100 000 – в Англия.\nНадхим Захауи предположи, че при тази благоприятна тенденция е възможно страната да излезе частично от блокирането даже по-рано от предвидения срок (17 май), тоест – и икономиката да се отвори по-рано. Ресторантите ще могат да използват закритите си помещения и в по-голяма натовареност.\nВсе пак господин Захауи предпочита страната да излезе напълно от блокировката в срока, определен от плана – не по-рано от 21 юни. Тогава всички ограничения на социалните контакти трябва да бъдат премахнати. Но най-предпазливите скептици допускат, че животът и тогава няма да се нормализира съвсем: ще останат маските и тестовете.\nСекретарят по работата и пенсиите Тереза Кофи също не бърза да свали ограниченията при погребалните процедури. Опечалените ще продължават да не надхвърлят максимума от 30 души, ще са държат далече от тялото на покойника и ще спазват помежду си социалната дистанция. Госпожа Кофи подчерта, че за премахването на тия правила е необходимо „сериозно обмисляне“.\nВеликобритания: близо 5 млн. човека чакат за операции и лечение. Забавенето се дължи на Ковид-епидемията.\nЗасега, въпреки целия оптимизъм на здравната картина в Обединеното кралство, премиерът Борис Джонсън не отстъпва от стриктното спазване на пътната си карта. Той нееднократно заяви, че не може да си позволи да отвори предсрочно страната. НОВИНИ ЛОНДОН


Любопитните събития в НБА за последната седмица. | Баскетболни и футболни прогнози\nЛюбопитните събития в НБА за последната седмица.\nПубликувано на 5 November, 2009 от Стефан Георгиев\nНяколко интересни факта за НБА от изминалата седмица:\n• При победата на Лос Анджелис Лейкърс над Хюстън РОкетс в сряда, Дерек Фишър прекара 34 минути на полето, но не успя да запише нито една точка, борба или асистенция. За първи път от сезон 1986-87 насам (а може и по-отдавна, но просто няма толкова подробни данни за по-старите мачове в НБА), включително и мачовете в плейофите, играч, който е играл повече от 30 минути не успява да запише точка, борба или асистенция. Преди Фишър, този “рекорд” се държеше от Тио Ратлиф, който успява да направи това “постижение” за 26 минути, на 17 април 2006 г.\n• През изминалият сезон, Ню Йорк Никс и Орландо Меджик стават вторият и третият отбори в историята, които записват средно по 10 отбелязани тройки по време на мач. Рекордът се държи от Финикс Сънс, които за сезон 2005-06 са със средно 10.2 успешни изстрела от линията за 3 точки. Но Орландо Меджик са се устремили към подобряването на това постижение, като дори без продаденият Хидо Туркоглу, и изтърпяващият наказание от 10 мача Рашард Люис, досега през настоящият сезон, за 5 изиграни мача, са записали средно по 12.2 успешни тройки.\n• Филаделфия отбелязаха 141 точки в съботната победа след продължение срещу Ню Йорк Никс, но още в следващата им среща (в понеделник срещу Бостън Селтикс) им отне 46 минути и 32 секунди за да достигнат половината от тези точки.\n• Филаделфия не бяха отбелязвали 141 точки от победата си срещу Финикс Сънс на 1 април 1990, когато също вкарват 141, но без да играят продължение. Две вечери преди това, Филаделфия вкарват 149 точки за победата над Денвър Нъгетс.\n• Предният петък, Далас успяха да удържат Лейкърс до едва 80 точки в Стейпълс Сентър. Това е едва деветият път, в който Лейкърс вкарват 80 или по-малко точки откакто Коби Брайънт е в състава, а той в момента играе 14-ият си сезон за Езерняците.\n• Предният сезон, Хосе Калдерон пропусна едва 3 от всичките си изпълнения от линията за наказателен удар, поставяйки рекорд в НБА за най-успешен реализатор за един сезон от линията за фал, отбелязвайки 151 от 154 опита. Този сезон, Калдерон не успя да отбележи 3 фала от едва първите си 8 изпълнения.\n• Рашийд Уолъс е играчът, чиито изстрели от тройката са най-много в процентно съдържание от общите му. Досега през сезонът, 40 от всичките 53 изстрела на Рашийд са от линията за 3 точки (или 75.5 %). През първите 14 сезона от кариерата си този процент е едва 22.5, като се е увеличавал постепенно през последните години, достигайки максимална стойност от 44.3 % през изминалата година. Бостън обаче не могат да се оплачат от Рашийд, тъй като той е отбелязал 17 от тези 40 изстрела, или впечатляващите 42.5 %.\n• В петък, Далас успяха да удържат Лейкърс до едва 80 точки в Стейпълс Сентър. Това е едва деветият път, в който Лейкърс вкарват 80 или по-малко точки откакто Коби Брайънт е в състава, а той в момента играе 14-ият си сезон за Езерняците.\n• Предният сезон, Хосе Калдерон пропусна едва 3 от всичките си изпълнения от линията за наказателен удар, поставяйки рекорд в НБА за най-успешен реализатор за един сезон от линията за фал, отбелязвайки 151 от 154 опита. Този сезон, Калдерон не успя да отбележи 3 фала от първите си едва 8 изпълнения.\nЕтикети : НБА\nКоментирай първи за “Любопитните събития в НБА за последната седмица.”\nВашият коментар за Любопитните събития в НБА за последната седмица.\nПредишна статия/прогноза : Индиана Пейсърс – Денвър Нъгетс\nСледващата статия/прогноза : Маями Хийт – Денвър Нъгетс


erotic10dream профил | Girlscam.ru\n26, Козирог, Estados Unidos, Miami\nПоследно влизане: 19.08.19 14:30:14\nКогато кликнеш на бутона, ще повишиш erotic10dream до първа позиция на главната страница за 60 секунди. През това време чат стаята на модела ще бъде много по-видима и изключително популярна! Известие за действието ти, което се вижда от модела и другите потребители, ще се появи в чата. erotic10dream със сигурност ще оцени жеста и ще ти бъде безкрайно благодарна!\nВажни детайли за erotic10dream\nРаботно време на erotic10dream\nСписък с желания на erotic10dream


Категория Вълна - January\nСилното забавяне на растежа на косата е причинено от множество фактори: липса на витамини, лошо хранене на корените, неправилно функциониране на ендокринната система, нарушения на храносмилането.\nКосата и ноктите са основните украшения на всяка жена. Ако те са здрави и добре поддържани, тогава във всеки случай тяхната домакиня изглежда красива. Но има периоди, когато по някаква причина косите падат едновременно и ноктите се ексфолират.\nДали си миеш косата всеки ден, но вечерта къдриците все пак се превръщат в тъпи висулки? Може би просто да използвате грешен шампоан. В нашия рейтинг ще се опитаме да идентифицираме тези шампоани, които наистина помагат с повишената мазна кожа на скалпа.\nКосата и скалпа често попадат под негативното влияние на различни външни и вътрешни фактори. Първият признак на проблем е пърхот. Кетоконазол (шампоан) ще ви помогне да върнете косата си на здравословен вид.\nСтатистика:Ключови думи:АЕЦ АТЛАС-1 - Г. Москва - Москва - civinst.ruЕсвицин балсам (ет.250 мл) Русия Атлас-1 АЕЦ в аптеките в Екатеринбург: цена, описание, инструкция.Запитвания за конкретни места за продажба можете да получите от служителите на OOO NPP Atlas-1.\nНикотинова киселина - и това е витамин В3, който също се нарича витамин РР, никотинамид, ниацин. Липсата на това вещество е причина за липидния метаболизъм и влошаването на структурата на всички тъкани, включително косата.\nНесъмнено всеки си спомня мита за китовете, на който почива Земята. Сред лечебните витаминови препарати, тези китове могат да се считат за витамини от група В, които понастоящем се предлагат под различни форми: в капсули, в таблетки, в ампули.\nМаска с арганово масло е един от най-ефективните продукти за грижа за косата, който има много полезни качества. Аргановото масло е скъп продукт, който се извлича от арганови плодове.\nБез значение колко парадоксално може да звучи, но сапунът за пране е абсолютно безопасен в състава, тъй като се произвежда с мастни киселини и натриева сол.Мазнините се вземат само от естествен произход (растителни и животински).\nС използването на пипер тинктура, за да се подобри състоянието на косата е много противоречия.Мнозина смятат, че има твърде много агресивни компоненти, които могат да навредят на направленията.\nНай-важният фактор, който влияе върху здравето на косата е храненето. Благодарение на правилното формулиране на диетата, можете да спрете косопада, да ускорите растежа си, да ги направите блестящи.\nФактът, че косата пада на мъжете, не е новина или събитие за никого. Добре излезте и изпадайте. Но ако косата пада от жена - това е просто ужас!За една жена косата е еднакво важен елемент на външния вид, практически като самото лице!\nБрашно масло за косаЧестото измиване със шампоани, излагане на агресивни бои, изсушаване чрез издухване - всичко това влошава косата. Те отслабват и започват да падат.\nКакво е временно боя за коса и как да го използвате\nКакво представлява безцветната боя за коса?\nЛечение при трихилога\nЖелатинна маска за коса: начин за изправяне на къдрици без гладене с ефекта на "преди първото измиване"


Днес избираме новите 17 български евродепутати - Flashnews\nчетвъртък, 21 януари, 12:39\nДнес избираме новите 17 български евродепутати. Общият брой на кандидатите да представят България в Европейския парламент са 318. От тях 6-ма са независими, останалите са издигнати от 13 партии и 8 коалиции.\nЗа всеки кандидат в листите на партиите и коалициите може да се гласува с преференция. За пръв път в бюлетината партиите са с номера до 100, а преференциите започват от 101.\nГласуваме с X или V.\nНа тези избори можем да пуснем вота си машинно в 3 000 избирателни секции.\nИзборният ден започва точно в 07:00 часа и ще приключи в 20:00 часа. Може да бъде удължен ако пред изборните помещения има още желаещи да гласуват.\n6 355 633 българи са в избирателните списъци с право на глас на изборите за Европейски парламент, съобщи Централната избирателна комисия. Общият брой на избирателните секции в страната по предварителен списък е 11 661.\nТази година са разкрити рекорден брой секциите извън България за избор на евродепутати – 191.\nЗа тези избори в чужбина не беше необходимо да се подават предавателни заявления за гласуване. Който отиде да пусне вота си, ще трябва само да попълни декларация, че през последните 3 месеца е живял в България или друга членка на ЕС и че няма да гласуват другаде.


ПРАНЕ НА ДИВАНИ ООД е фирма, която ти предлага интересни консултации за всеки бизнес\nПонякога не избираме продукти като тези на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ всеки ден, а в други случаи избирането им повече може да се окаже навик от делниците ни. Ако вие сте в позицията на купувач, не забравяйте да отбележите, че всички продукти на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ има свои отличаващи се ценности, които може да се превърнат в точно попадение за желанията ви. Както казваме ние, от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“, в следствие на това, че пазарът за всякакви продукти в наши дни е много разнообразен, вашето търсене може да бъде задоволено. „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ е компания, която залага на качеството на нашите продукти и не го заличава с цената.\nЗа всички от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ е от особена важност нашите потребители да бъдат доволни от своето решение да изберат продукти от магазина на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ и точно затова ние искаме непрекъснато да се усъвършенстваме и да се разрастваме. За „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ успехът и развитието са едно и също нещо. Свържете се с „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ , за да си бъдем полезни взаимно – бъдете мотивацията ни за усъвъвршенстване, а ние обещаваме да сме резултата, който желаете.\nпране на дивани – 42979\nУспешно пазаруване на необходимите ви продукти с Пране На Дивани ООД\nОнлайн магазинът на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ е удобно за всички средство за шопинг, в чието пространство сме положили грижа да съберем голямо разнообразие от продукти. Според екипа на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ сегашният момент ни предоставя впечатляващо количество възможности за купуване, които да облекчат деня ви и да го претворят в по-мобилен.\nПоради динамиката на пазара до днес не можем да присъдим титлата “Най=добрият избор“ в раздел продукти. Според експертите на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ динамиката на пазара влияе и на много голямото многообразие от продукти, които са в обръщение. Разнообразието на всички продукти на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ е резултат от нашия мотив да помагаме на клиентите, които са ни се доверили, да разбираме техните потребности и нуждите им и да ги удовлетворяваме. Ние от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ сме устремени да представим на своите клиенти най-добрите продукти в крак с новото време.\nПредпочетете предлаганите от Пране На Дивани ООД продукти, които се променят успоредно с вашите потребности и предпочитания\nПроизвежданите от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ продукти винаги се усъвършенстват с времето. Всичките продукти на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ са носители на отличителни характеристики. Ние от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ ще ви предложим своеобразни продукти, които изцяло сме съобразили с специалните нужди, които клиентите имат. Независимо дали имате важен повод, за да си вземете от продуктите на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“, или чисто и просто желаете да направите по-добър своя ден с нещо висококачествено, ние ще бъдем тук да сме съдействието, което ви е необходимо. Вие в ролята си на потребители на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ съхранявате своя индивидуалност и ние се стремим да запазим тази индивидуалност с нашите продукти, които подбираме за всеки от вас. Това, което събираме във всеки един от продуктите на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“, е нашето отношение към клиентите – ако предлаганите от нас продукти могат да направят вашия ден по-уникален, то в такъв случай нашата мисия е постигната.\nпране на дивани – 5944\nКакво да подчертаем на финала за предлаганите от Пране На Дивани ООД продукти\nКъм момента онлайн магазините още повече се умножават, като в същото време незначителен процент от тях гледат на потребителите си така, както гледаме ние. Ние от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ се стараем да следваме желанията на купувачите си и да им даваме всичко, което е вероятно да получат. В магазина на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ безспирно проследяваме тенденциите, които настоящето осъществява над изискванията и над фирмите, за да бъдем съвсем адекватни да отговорим на всяко клиентско искане и на всичко, което ви е необходимо. В магазина на „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ настояваме потребителите ни да са информирани и наясно с представените от нас продукти, за да вземат най-оптималното решение за себе си. Вдъхновението, с което ние от „ПРАНЕ НА ДИВАНИ“ ще ви приветстваме, преплитаме и в произвежданите от нас продукти.\nпране на дивани – 58334 вида\nпране на дивани – 7232 бестселъри\nпране на дивани – 65314 цени\nпране на дивани – 79800 цени\nпране на дивани – 3629 отстъпки\nпране на дивани – 89449 постижения\nпране на дивани – 94352 клиенти\nпране на дивани – 11908 бестселъри\nпране на дивани – 13216 награди\nпране на дивани – 50102 снимки\nпране на дивани – 39681 цени\nпране на дивани – 69525 разновидности\nпране на дивани – 39520 комбинации\nпране на дивани – 33298 бестселъри\nпране на дивани – 48753 промоции\nпране на дивани – 16484 варианти\nпране на дивани – 15597 типа\nпране на дивани – 27338 отстъпки\nпране на дивани – 70017 отстъпки\nпране на дивани – 77526 отстъпки\nпране на дивани – 52069 разновидности\nпране на дивани – 21818 цени\nпране на дивани – 20096 награди\nпране на дивани – 25834 постижения\nпране на дивани – 1383 бестселъри\nпране на дивани – 12384 промоции\nпране на дивани – 2260 награди\nпране на дивани – 45287 снимки\nпране на дивани – 66261 предложения\nпране на дивани – 82229 цени\nпране на дивани – 93889 новини\nпране на дивани – 74832 снимки\nпране на дивани – 54137 разновидности\nпране на дивани – 70924 вида\nпране на дивани – 13557 селекции\nпране на дивани – 6261 комбинации\nпране на дивани – 42339 клиенти\nпране на дивани – 47994 вида


Caviar Mask ниска цена! – Отличен сайт 🌗 ⚡ mrejovmarketing.net\nНачална страница / Потенциалност / Caviar Mask ниска цена!\nCaviar Mask маска цена на продукта\nCaviar Mask маска поръчайте тук\nCaviar Mask маска безплатна доставка.\nCaviar Mask маска Форум за продукта.\nБръчките със сигурност ще продължат да изчезват една година след първоначалното лечение, тъй като процедурата по естествено обновяване продължава. След това изцяло естествената реакция за възстановяване на кожата работи за възстановяване на Amazon Caviar Mask за подмладяване на отзивите за микроинфекция, като по този начин възстановява кожата. Caviar Mask маска купи сега За разлика от други терапии за лазерно подмладяване, това леко, неабративно лечение против стареене води до липса на време за възстановяване и ниска заплаха. За да получите максимален резултат от използването на крем за бръчки Caviar Mask, ще можете да го използвате до края на курса.\nПрепоръчваме ви да прочетете инструкциите за употреба, които намирате в опаковката на продукта, преди да го използвате за първи път. Този крем има огромен успех в световен мащаб и най-накрая се предлага в Португалия на супер достъпна цена. На пазара има многобройни решения за забавяне на процеса на стареене, премахване на бръчките, загуба на стегнатост и подпухналост на пилетата, но наличните решения не винаги са най-удобни или достъпни. Бръчките са един от най-трудните за премахване признаци на стареене, тъй като се дължат на няколко фактора. Caviar Mask маска оригиналната страница Повечето хора с напредване на възрастта започват да забелязват, че бръчките започват да се появяват и че те стават все по-дълбоки и по-дълбоки. Изключително мазна, кожата ви, ако имате материал от алое вера, по-голяма, отколкото можете да обработите. Кожата на алое вера се възстановява и става досаден един ден и след това имате облекчение.\nСамо за 4 седмици кожата ви ще бъде напълно регенерирана, хидратирана и без бръчки. Видове бръчки Само на 30 години той вече имаше толкова много изразителни линии, че започваше да се усложнява дори да бъде с приятели.\nКакво показват бръчките на лицето за здравето ви? Трайното излагане на Caviar Mask на UVA, както и UVB лъчение може да създаде оцветяване, фини линии, както и тъмни места. Витамин В3 може да предпази кожата ви от опасна слънчева светлина. Минимизира хиперпигментацията и също така намалява процедурата по стареене на кожата. За да постигнете здравословна и балансирана диета, свежа и сияйна с кожата, имате нужда от Caviar Mask, за да изберете правилните витамини, а всички модификации, които достигат до кожата, се случват на мобилно ниво. Д-р PAL се притеснява да разбере за връзката между корекциите на кожата и костите, още по-бързо и еднакво ефективни съставки могат да предотвратят фрактури при жени след менопаузата, докато ги приемат. Витамини за здраве и също така сияйна кожа. Намалява задвижвания костен деликатес Бръчките Caviar Mask при жените са по-големи от костните деликатеси, казват изследователите.\nБръчка Caviar Mask има колаген с висока чистота, над 99%, хиалуронова киселина, ДНК на сьомга и азиатска центела, всички съставки, които действат директно върху бръчките и имат ефект на съживяване на кожата при комбиниране. Усещам страхотна мекота на кожата сега, когато прилагам Caviar Mask всеки ден и хората забелязват и коментират и казват, че съм различен и дори питат дали съм си правил пластична операция. „Бях малко небрежен с излагането на слънце, тъй като бях тийнейджър и в крайна сметка претърпях последствията поради появата на нежелани бръчки, особено в очите и устата. Бях много недоволен от това и открих Caviar Mask по указание на приятел, който го използва и има красива кожа. Caviar Mask вече се предлага и в Португалия като решение против стареене за вашата кожа.\nПредходна статияCasaNova капки Тук -50%\nСледваща статияCell Power история кратко от чудотворната действие.


Търсене за "поема"\nhomeТърсене за "поема"\nОбразите на отечеството, Бога и човека маса в 7. – 12. част на поемата „Септември“\nСВЕТОГЛЕДНИ ИДЕИ И ЦЕННОСТИ В частите от седма до единадесета, разкриващи разгрома на бунта, лирическият говорител изгражда сложен, противоречив образ на родното. В родния свят се разиграва страшната трагедия на претърпелите поражение въстаници. Родината, в която бушува братоубийствената гражданска война\nПенчо Славейков е най – нежният и най – вглъбеният български поет, обладан от силна любов към българския народ, чиито най – прекрасни творби той възпява в редица от творбите си. Основно в този род произведения е народния бит, а успоредно с това той поставя много психологични и етични проблеми от живота на хората\nОтношението на древните гърци към смъртта според поемата "Илиада"\nВ Омировата поема “Илиада” е описана последната десета година от Троянската война. Наред с бойните действия в произведението се описва и животът на древните гърци. Творбата ни разкрива светогледа и ценностната система на ахейците. Един от интересните проблеми в “Илиада”, свързан с представите на древните гърци за света и човешкото битие, е отношението към смъртта. То се определя от митологичното съзнание, което мисли света като съвкупност от опозиционни двойки. В този смисъл смъртта за древните хора е противоположност на живота, нещо естествено, което те приемат като един от компонентите на човешкото битие, а не като фатално събитие.\nОбразите на народа и бунта в 1. – 6. част на поемата „Септември“\nСВЕТОГЛЕДНИ ИДЕИ И ЦЕННОСТИ В лаконичното заглавие на поемата са синтезирани двата основни изобразителни принципа в текста. Единият е свързан с конкретно историческия план, с представянето на реалното събитие от септември 1923 г. и трагичното разцепление на нацията, а другият се характеризира със символно обобщение и митологизиране.\nИзоблечителният и революционният патос в поемата “Септември” от Гео Милев\nНай-изтъкнатият поет-гражданин и патриот, увековечил дните на Септемврийското въстание е Гео Милев. Фашистката реакция срещу този справедлив бунт той заклейми с печата на позора. Само четири месеца след погрома, възмутеният поет обрисува вярно и реалистично положението в страната.\nИзобличителният и революционният патос в поемата “Септември” на Гео Милев\nНай-изтъктатият поет-гражданин и патриот, увековечил дните на Септемврийското въстание е Гео Милев. Фашистката реакция срещу този справедлив бунт той заклейми с печата на позора. Само четири месеца след погрома, възмутеният поет обрисува вярно и реалистично положението в страната: Над родината премина ураган, какъвто не помним


Gummi Star, Ехинацея + Витамин С и Цинк - за деца, 60 желирани табл.\nMarvi.bg » Хранителни добавки » Имунна система » GEO NUTRITION\nЕхинацея + Витамин С и Цинк.\nРедуцира симптомите на настинка и грип.\nУскорява възстановяването след боледуване.\nОблекчава хремата и възпаленото гърло.\nСпециална формула за деца за укрепване на детската имунна система. Действапротивовъзпалително и антимикробно. Редуцира симптомите при настинка и грип, и облекчава хремата и възпаленото гърло. Ускорява възстановяването след боледуване и увеличава жизнеността и енергията.\nВегетарианска формула, която се усвоява перфектно! Не съдържа желатин и глутен!\nСъдържание в 1 желирана табл. GUMMI STAR ECHINACEA PLUS VITAMIN C AND ZINC:\nВитамин C /като L-аскорбинова киселина/ - 30 мг.\nЦинк /като Цинков цитрат/ - 5 мг.\nЕхинацея (като Ехинацея Пурпурея)(цяло растение 4% екстракт) - 10 мг.\nОбщо въглехидрати, от които захари - 4 гр.\nСироп от царевица, захар, вода, пектин E440, лимонена киселина Е330, натурални аромати, оцветители (сок от черен морковконцентрат,каликарпа концентрат, куркума), фибри.\nПродукта "Gummi Star, Ехинацея + Витамин С и Цинк - за деца, 60 желирани табл." не е коментиран.


The Swallows - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nCombeinteignhead, Kingskerswell, Великобритания - Покажи на картата\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Bishopsteignton, не се колебайте, а изберете The Swallows. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВ The Swallows отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Докато са отседнали в този чудесен хотел, гостите могат да се насладят на безплатен WiFi достъп във всички стаи, Wi-Fi връзка в общите части, паркинг, допускане на домашни любимци.\nКато допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с отопление, телевизор, сателитна/кабелна телевизия, DVD/CD плейър, хладилник, за да удовлетворят и най-изискания вкус. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. The Swallows е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Bishopsteignton.


Понеделник, 23 Септември 2019 14:01\nPublished in Translation Techniques 2\nПонеделник, 29 Януари 2018 20:42\nРазвиване на умения за подобряване на социалното включване чрез преводачески техники и културна медиация\nПонеделник, 28 Август 2017 16:07\nИме: THE MALL справочник за преподаватели по чужди езици\nКоординатор: Iberika Education Group gGmbH (Германия)\nПартньори: Полша, България, Гърция, Великобритания\nPublished in THE MALL\nНоворазработени онлайн ресурси за чуждоезиково обучение\nПетък, 18 Ноември 2016 14:40\nВ рамките на проект „THE MALL GUIDE“ се проведоха две партньорски срещи.\nПетък, 18 Ноември 2016 14:24\nПет примера за това как ефективно да се използват средствата на чуждоезичното обучение в клас\nПонеделник, 19 Септември 2016 12:25\nИнтервю с Инес Райчева - преподавател в Хелен Дорон София Център\nПредстави себе си накратко.\nАз съм Инес, на 24 години, родена съм и живея в София. Завършила съм Философия с педагогически профил в Софийския университет, точно това беше желанието ми още в гимназията. Спокоен и усмихнат човек съм, и вярвам, че всичко около нас е отражение на вътрешния ни свят.\nРазкажи ни защо избра учителската професия?\nНе съм, тя избра мен. На мнение съм, че или се раждаш учител или не – то е вътрешен порив да подпомагаш усъвършенстването на другите през техните собствени способности и умения, да поемаш отговорност за всяка дума и действие, да уважаваш безусловно, да си полезен със съветите си, дори. Но не го виждам като самоцелен стремеж да се чувстваш полезен и ценен през учителската професия – по-скоро всяка крачка от пътешествието да бъдеш учител е истинско удоволствие и предизвикателство!\nКои, според теб, са най-големите предизвикателства и трудности в тази професия?\nТова би могла да бъде дълга тема! Смятам по-скоро, че трудностите се откриват индивидуално, според конкретните случаи. Един добър учител обаче в последна сметка винаги ще ги разреши – с мъдрост, разбиране и търпение. Мисля, че с прилагането на трите компонента можем да се справим с всяка трудност. А предизвикателствата са ежедневни и Слава Богу – без тях сме загубени, защото точно те, и желанието ни да се справим с тях, ни тласкат към нови висоти! Искам да уточня обаче, че не приемам това като своеобразна борба с нещо – всичко ни учи, всяко малко изживяване дори, съответно трябва да се цени и осмисля, да се приема, не да изпитваме страх и да бягаме – няма от какво, наистина.\nА най-голямото удоволствие?\nВиждайки уверени и щастливи учениците си – това е сигурен път към превръщането им в удовлетворени и развиващи се хора. За мен това стои на първо място, преди всяко знание дори – да се чувстват добре, спокойни, можещи!\nЗащо избра да преподаваш по метода „Хелен Дорон“?\nКогато разбрах за метода вече знаех, че няма как да не се впусна в това приключение! Спомням си, че докато гледах урок за първи път си казах „Това не може да е истина – гениално е!”, защото е едновременно позитивно и весело, а и даващо бързи резултати в научаването на английски език!\nС какво „Хелен Дорон“ е по-ефикасен сравнен със стандартните образователни методи?\nЧрез „Хелен Дорон” децата учат английски неусетно – като майчин език. Това, което винаги съм намирала за очарователно е колко са впечатлителни, защото са още мънички – което също спомага за ефикасността на метода, защото той включва игри, песнички, филмчета, образи, които те виждат, докосват, преживяват. Изключително забавно, смешно и приятно е както за тях, така и за нас, учителите!\nКакто вече споменах – уважението е изключително важен фактор – ние не преподаваме единствено английски език, ние демонстрираме и отношение и поведение, което е ценно както за развитието на децата, така и в отношенията им с родителите. Няма стрес и натиск, което за мен е от първостепенно значение.\nДействително има разлика в самочувствието при деца, обучавали се по метода „Хелен Дорон” и при деца, които не са – първите са уверени в себе си, спокойни и уравновеси дори и в училищна среда, която за съжаление, все още има тенденцията да бъде стресова.\nКак децата приемат обучението си по метода „Хелен Дорон“ и виждаш ли добър ефект върху тях?\nКакто казах са много впечатлителни – за тях часовете са едно непрестанно веселие, едно малко чудо, а след тях вече имат и нови думички в речника. Всички учители влагаме огромно желание и усилия, вършим задълженията си с голямо удоволствие – това се предава с лекота на децата, защото те усещат всичко!\nКакво е мнението ти за неформалното образование като цяло?\nРадвам се, че набира сила у нас, много е необходимо, струва ми се! Има огромно разнообразие от прекрасни, забавни, приятни, и изключително важно, ефикасни методи на обучение, от които всеки човек може да избере сам, според нуждите и интересите си. Време е вече клишето, че ученето, и изобщо развитието, трябва да стават трудно, мъчно и бавно – не, не трябва, а самоцелно да се търси точно това е нелепо! С неформалното образование имаме шанса да ни е, и лесно, и полезно да учим нови неща, а и много по-бързо, защото всъщност се осъществява по естествен за възприятията ни начин.\nСпоред теб защо до този момент то е толкова подценявано в България и има ли бъдеще у нас?\nНе мисля, че е подценявано. Все по-ценено става през последните години и се развива с бързи темпове. До голяма степен е и въпрос на информираност на хората и желание да опитат – съветвам ги да не бъдат скептични, а да се впуснат в усъвършенстването с лекота и усмивка!\nЗа децата например е съвсем естествено да искат да учат и да се развиват – въпрос на оцеляване е, буквално. Не казваме на бебетата: „Сега ще ти обясня как да ходиш, ще говоря за това дълго време, а после ще пробваш сам.” Не, просто започваме да им помагаме да ходят сами – в известен смисъл така е и с неформалното образование – използва по-ефективни и смислени подходи от формалното.\nРазкажи за някоя случка от уроците ти по „Хелен Дорон“, която винаги може да те накара да се усмихнеш!\nТепърва ми предстоят много такива случки, сигурна съм! Най-много ми допада радостта им, когато научават нови неща – увереността им, че могат, че се справят. За мен това е много вдъхновяващо! На първо място искам моите ученици да се чувстват уважавани, уверени и можещи хора, защото те заслужават да бъдат ценени, и то безусловно!\nВторник, 13 Септември 2016 10:32\nИнтервю с Емилия Найденова - преподавател в Хелен Дорон София Център\nАз съм Емилия, на 24 години, от София. Завършила съм Българска филология в Софийски университет, а през изминалата година се впуснах в изучаване на магистърска програма Е-Европа в СУ. Интересувам се от модерни методи на обучение от доста години, защото обичам работата с деца, но не обичам рамките – винаги търся различния начин, по който да достигна до тях и в същото време – най-естествения.\nЗащото учителите, които съм срещала и продължавам да срещам в живота си, са най-вдъхновяващите и щастливи хора. Защото да дадеш от пламъка, знанието и опита си е безценно. Защото обичам да виждам емоциите в детските очи и да откривам този свят заедно с тях. Да бъдеш учител е да се учиш всеки ден.\nМного са, но може би като най-голямо бих определила умението да изградиш връзка и доверие към теб у децата. Не просто да бъдеш поредния човек, който срещат в деня си, а да бъдеш най-доброто за тях. Когато те са малки – да им предадеш с поведение, че при теб е хубаво – за тях това е важно, тогава могат да учат, да възприемат, попиват. Един учител има по няколко часа на ден и десетки деца пред себе си, но учителят пред тях е един. И докато ние виждаме “поля от слънчогледи”, те виждат едно едничко, и нека се стараем то да е слънце, дори и мъничко.\nКлише е, но най-голямото удоволствие за мен е да виждам, че са щастливи. Да виждам, че растат и мога да бъда част от хубавата част от света им, че мога да им дам нещо. Огромно удоволствие е да се старая, да подготвям уроците си – всяка част от това да бъдеш учител е удоволствие.\nСлучи се съвсем случайно и непредвидено, но от години се интересувам от подобни методи, затова не се колебах дълго. Убедена съм в успеха на метода и това е нещо, което ме мотивира допълнително – искам повече деца да учат естествено английски език, да развиват себе си и да се забавляват, учейки.\nС какво „Хелен Дорон“ е по-ефикасен, сравнен със стандартните образователни методи?\nС това, че децата дори не осъзнават, че учат – идват, за да играем, а си тръгват “попили” нови думи и изрази. За тях всичко се случва естествено – както учат майчиния си език.\nМного се забавляват! Резултатите са несъмнени – попиват бързо, искат да покажат, че знаят – много са сладки! За тях всичко е игра и затова и в ученето не трябва да забравяме, че тъкмо с играта добиват и развиват уменията, от които всички се нуждаем като възрастни.\nНеформалното образование е вече изключително развито навън – очаквам с нетърпение и у нас да дойде този момент, в който родителите не подхождат с недоверие, а напротив – вярват в него и добрите резултати. Вярвам, че все повече хора – учители и родители, ще се насочват към различни методи на обучение и ще бягат от чиновете и задушаващите стаи. Нужна е промяна в образованието, за да се случи промяна и във всички нас.\nПодценявано е, защото образователната ни система не позволява разбиване на рамките. Но бъдеще има, защото малко по малко излизаме от черупката. Младите родители са с нови идеи, поведение и приемат различно света около себе си, и това предполага нужда от нови методи, чрез които да показват света и на своите деца.\nО, много са! Във всеки час, прекаран с тях, мога да открия нещо, което да ме усмихне. Но най-вече – естествеността им. Всичко е толкова леко – в часовете всичко, което има значение, са те.\nНо като се замисля сред най-любимите ми моменти е, когато мой ученик попита колко остава от урока – помислих, че иска да си тръгва вече, а той въздъхна - “еех, не искам да си тръгвам!”.\nИзползваме случая, за да ви напомним, че през месец септември имате възможност да се запишете на безплатен демо урок по метода „Хелен Дорон“! Повече информация можете да намерите тук.\nБезплатни демо уроци по английски за деца от 2 до 5 години!


Крис Пол избухна за „гръмотевеците” срещу Далас – bgnes\nна 01/01/2020 10:54\nКрис Пол /л/ направи разликата за Тъндър срещу Маверикс.\nКрис Пол отбеляза 13 точки в заключителните три минути за успеха на Оклахома Сити Тъндър над Далас Маверкс у дома със 106-101. „Гръмотевиците” изоставаха със седем точки при оставащи по-малко от три минути, но обърнаха срещата най-вече благодарение на Пол, който приключи общо със 17 пункта. Лука Дончич за Далас завърши с 35 точки, но вкара само три тройки от шестнадесет опита. Победата е трета поредна за домакините и общо седма в последните осем мача.\nВ друг двубой от НБА Хюстън Рокетс надигра Денвър Нъгетс със 130-104 и по този начин си отмъсти за загубата по-рано през сезона. Джеймс Хардън (35) и Ръсел Уестбрук (28) завършиха общо с 63 точки. Успехът е седми пореден за Хюстън срещу този съперник у дома. Нъгетс бяха в серия от девет победи и само едно поражение, преди да загубят и от „ракетите”.\nШампионът Торонто Раптърс надигра гостуващия Кливланд Кавалиърс със 115-97. Кауай Ленърд отбеляза 24 точки и добави осем асистенции за успеха. Серж Ибака завърши с дабъл-дабъл (20 точки, 10 борби), докато за „кавалерите” най-резултатен бе Колин Секстън с 22 точки, а Тристан Томпсън приключи с 14 точки и 11 борби. „Динозаврите” печелят за втори път срещу този опонент в рамките на 15 дни.\nШарлът Хорнетс 92-109 Бостън Селтикс;\nИндиана Пейсърс 115-97 Филаделфия 76-ърс;\nСакраменто Кингс 87-105 ЛА Клипърс;\nСан Антонио Спърс 117-113 Голдън Стейт Уориърс (след прод.). /БГНЕС\nбаскетбол, Далас Маверикс, Крис Пол, НБА, Оклахома Сити Тъндър


Автоматизация срещу хуманизация: Двете най-мощни тенденции в 21 век. | 2019\nАвтоматизация срещу хуманизация: Двете най-мощни тенденции в 21 век.\nДве изключително мощни тенденции променят света около нас. Сега всеки бизнес трябва да си зададе въпроса: На коя страна на линията попадаме?\nРаботя в централен Лондон и живея в югоизточната част на града. Почти всяка вечер на връщане от работа се спирам пред аванпоста на Лондон Бридж на M&S Simply Food (да, животът ми е толкова бляскав). Мястото винаги е опаковано, но опашката се придвижва бързо, защото има 12 касови каси. Или са били персонал. Миналия месец 12-те конвенционални тела бяха заменени от 12 сензорни екрана за самообслужване и двама служители на роуминг. През нощта почти всички познати лица бяха изчезнали.\nНеизказаното твърдение не можеше да бъде по-ясно: бъдещето идва. Технологиите ядат работни места. Не е чудно, че толкова много книги се посвещават на въпроса: Тръгваме ли към безработно бъдеще? И какво означава това?\nНо да вярвам в безработно бъдеще, мисля, е да видя само половината от картината. За да видим цялото, ние трябва да направим крачка назад и да разберем, че този феномен - технологиите за хранене на работа - е само едната страна на двустранната история.\nДве тенденции се развиват през консуматорството и бизнеса в момента. Може би двете най-мощни тенденции на 21-ви век. Те са автоматизация и хуманизация. И те наистина са две страни на една монета. Нещо повече, те трябва да накарат всеки бизнес лидер, главен изпълнителен директор, основател на стартиране или маркетинг да зададе два основни въпроса.\nОт една страна нараства очакването все повече аспекти на живота да бъдат бързи, лесни и без търкания. Автоматизацията на ежедневните услуги осигурява точно това, като изрязва често бавния и неефективен човешки компонент на услугата.\nОт друга страна, в свят на материално изобилие и нарастваща автоматизация, ние поставяме все по-голяма стойност на редки, изненадващи и обогатяващи преживявания. Просто проверете емисията си в Instagram. #Plethora от хора, които искат да ви уведомят, че имат невероятни преживявания, нали?\nИ ето нещо: като се има предвид, че хората са социални животни, участието на други хора е основно фундаментално преживяванията, които най-много ценим.\nТова са двете страни на монетата. Голяма част от ежедневието става все по-бързо, без триене и по-автоматизирана. И за цял спектър от задачи и взаимодействия, ние приемаме това. Но колкото по-автоматизиран и безличен става светът около нас, толкова повече ценим - и колкото повече време имаме за - приказки, интимни и човешки.\nДва от най-емблематичните бизнес в 21 век обобщават тази дихотомия: Uber и Airbnb. Uber цели да направи пътуването от A до B до вашия град възможно най-без триене - и те се надяват, че в крайна сметка автомобилите без шофьори ще означават, че вие клиентът сте единственият човек, участващ в целия процес.\nМеждувременно апелът на Airbnb винаги е бил за по-автентичен и човешки празник. И каква е стратегията на Airbnb за следващите 10 години? Това далеч не е просто платформа, която да ви позволи да резервирате настаняване. Airbnb искат да се превърнат в глобалната платформа, която свързва пътуващите с знаещи и страстни местни жители на местоназначението им. Глобалната платформа за човешки пътувания. За това се отнася програмата Experience Host. Нека ви приготвя нашия местен деликатес! Какво ще кажете за обиколка на нашите лозя! Чували ли сте за колектива на художниците в центъра?\nВинаги ще имаме един друг\nВижте тези две мощни, свързани тенденции като цяло и става ясно, че безработното бъдеще далеч не е сигурно.\nДа, автоматизацията ще убие един тон работни места през следващите години. Но в автоматизиран свят също ще има все по-голямо търсене на истински човека и нови начини хората да се възползват от своите уникални знания, страст и личност.\nС други думи, в свят, в който функционалното и транзакционното се автоматизира, това, което ще ни остане, е едно друго. Новите работни места и нов вид икономика ще бъдат изградени върху нови начини да забавлявате, вдъхновявате, информирате и просто да бъдете с вашите събратя.\nТази промяна вече поражда някои режими на работа и някои бизнес модели, които изглеждат доста странни от конвенционалната гледна точка. Помислете за Instagram influencers и YouTube звезди. Помислете за Pearl Bro от Китай, който печели милиони, като на живо се отваря миди и позволява на зрителите да залагат на резултата: ще съдържа ли бисер или не?\nВземете света, който вече е превърнал Pearl Bro в усещане и го разширете навън. Това е мястото, където се насочваме.\nДва въпроса за бизнеса\nТъй като тези две изключително мощни тенденции прекрояват света около нас, всеки бизнес лидер или основател на стартиране трябва да зададе два въпроса.\nПърво, на коя страна на монетата за автоматизация / хуманизация попадаме?\nНаскоро видяхме какво може да се случи, ако създателите на стартиращи компании не помислят този въпрос. Когато основателите на автомата на Bodega използваха думата Bodega, те изрично се стремяха към потребителско изживяване, което повечето хора виждат през обектива на тенденцията за хуманизация: магазина за мама и поп. И в резултат взеха тон топлина. Колко различен би могъл да бъде приемът, ако те просто бяха позиционирали услугата си от страна на автоматизацията на разделението, като безкасово преобразуване на традиционния вендинг машина със смартфон?\nРазбира се, един бизнес може да падне от различни страни на разделението в различни точки на пътуването на клиента. Ключовото е да се мисли всичко това. В противен случай вие летите сляпо, когато става въпрос за автоматизация срещу хуманизация.\nВторият въпрос: Аз спорих в това произведение, че ще се създадат нови форми на работа като тенденция за автоматизация подхранва свързаната тенденция за хуманизация. Всичко много добре. Но твърдата истина е, че това няма да помогне на много милиони онези, които ще загубят работата си в резултат на тази нова промяна. Най-вероятно няма да помогне на служителите на касата в моя местен магазин, които трябваше да отидат, когато дойдат сензорните екрани. Както и при предишните периоди на интензивни технологични промени, много животи са затворени така, че да бъдат прекратени чрез автоматизация. Ще бъде болезнено\nТака че другият належащ набор от въпроси, които всеки бизнес трябва да си зададе, е: каква отговорност носим ние, за да помогнем на тези, които са засегнати от тези промени?\nОтвъд това е просто да направите най-доброто, което можете, за хората, които пускате. В 21-ви век бизнесът трябва да се съчетае с правителството - с всички нас - за да преосмисли общество и режим на капитализъм, който може да даде приоритет на човешкото достойнство. Това преди всичко е огромното предизвикателство, поставено от тези две тенденции.\nДейвид Матин е глобален ръководител на Trends & Insights в TrendWatching.\nоптично устройство срещу ssdsauvage edt vs edpтехнически път срещу кариерабрегова охрана срещу морски пехотинципревключвате режим на заспиване спрямо изключенАндрю Джаксън срещу Андрю Джонсънлатентен срещу спящloopring vs 0x\nMimbleWimble монети (BEAM, Grin) срещу PIRATE (ARRR)Writer's Got Talent vs. MediumLaravel красноречив Lazy Vs. Горе заредениSTOs срещу IPOGen Z vs World Record EggFortKnoxster срещу останалите ...Laravel Nova vs Laravel Backpack: преглед на характеристикитеРастеж срещу фиксиран начин на мислене. Какво е твоето?


ИсторияЕкатерина Ангелова / 25 януари 2022\nСлед като завършва гимназия и след дълго колебание, Юнг се записва да учи медицина в Базелския университет. Също толкова трудно се оказва решението му впоследствие да избере какво точно да специализира. В крайна сметка прави съдбоносен избор и записва Психиатрия, която по онова време не се считала за никак престижна специалност и професия.\nНа 10 декември 1900 г. Юнг е назначен като асистент в Клиниката за душевноболни Бургхьолцли в Цюрих. Психиатърът си спомня:\n„С работата ми в Бургхьолцли животът ми навлезе в една интегрална действителност. Беше като постъпване в светски манастир, като даване на обет да вярвам само в онова, което е вероятно, средно, банално, лишено от смисъл, да отричам всичко странно, значимо, да редуцирам всичко необичайно до банално“.\nЮнг определя първите си професионални години в ролята на психиатър като „субективен експеримент“. Той следи изкъсо не само своите пациенти и техните патологии, но тайно изработва статистика за вродените дадености и на своите колеги. Младият лекар иска да вникне дълбоко в същността на психиатрията и специалистите, които упражняват тази професия. Въпросът, който не спира да се върти в главата му е: „Какво всъщност става в душевноболния?“.\nВ този период от живота си Юнг започва усилено да чете трудовете на Зигмунд Фройд, който живо се интересува от психологията на душевноболните пациенти, а не толкова от самото поставяне на диагнози и изброяването на техните симптоми. Нещо, в което Юнг обвинява своите колеги в клиниката.\n„Неговите идеи ми посочиха пътя към изследване отблизо и разбиране на индивидуалните случаи. Фройд въведе психологията в психиатрията, макар че самият той беше невролог.“\n„Клиничните диагнози са важни, тъй като дават на лекаря известна ориентация, но те не помагат на пациента. Решаващото нещо е историята. Защото тя самата разкрива скритата човешка същност и човешко страдание и едва тогава лекарят може да приложи съответната терапия“.\nКакто през целия си дотогавашен живот, така и тогава Юнг се чувства самотен и отчужден от хората в своето обкръжение.\nПрез 1905 г. швейцарецът става лектор по психиатрия в университета в Цюрих и е преквалифициран в главен лекар в психиатричната клиника. Работи като такъв в продължение на четири години, след което напуска, защото по думите му по това време (1909 г.) „работата буквално го задръствала“. Причината е, че частната му практика постепенно се разраства през годините и Юнг вече не може да смогне да работи и на двете места. Отделно продължава да води лекциите си в университета до 1913 г.\nЕдин от похватите, които Юнг прилага на пациентите си в началото на своя професионален път, е хипнозата и хипнотерапията. Той безусловно вярва в силата на този метод и запознава студентите си с него. Но скоро разбира, че всъщност хипнозата е нещо много по-голямо от това, което той знае за нея и се отдръпва от тази практика. Младият професор вярва също толкова убедено и в символиката на сънищата, които старателно изучава и изследва през целия си живот.\nМежду 1904 и 1905 година Карл Густав Юнг създава лаборатория за експериментална психопатология към психиатричната клиника Бургхьолцли. Той има много ученици, сред които и американски граждани. Така по-късно е поканен да изнася лекции на конгрес в Америка, където е поканен да говори и Фройд. Двамата са удостоени с титлата honoris causa.\nГолямо внимание в психиатричната си практика Юнг отделя на деменция прекокс, по-известна като шизофрения. Има множество случаи на пациенти и пациентки, страдащи от този проблем. Психиатърът се стреми да разбере причините и протичането на всеки един случай индивидуално и се вглежда дори в най-незначителните на пръв поглед детайли. Той открива, че в „безсмислиците“, които бърборят пациентите му, смятани просто за луди, всъщност има голям скрит смисъл. Че и те означават точно определено нещо и дават нова важна информация за болестта и историята на пациента. В тези бръщолевения Юнг открива останките на една нормална личност, дълбоко, но не и напълно заровени в тях.\n„По време на работата ми с пациентите аз установих, че параноидните идеи и халюцинациите съдържат смислово ядро. Зад психозата лежи една личност, една житейска история, определени надежди или желания. Причината да не разбираме смисъла им е в нас“.\nПсихиатърът изтъква, че в работата си винаги е действал с индивидуален подход в зависимост от конкретния случай. Понякога прилага и методи, които описва и използва и колегата му Зигмунд Фройд.\nЗа връзката между Юнг и Фройд е казано много. Ще очертаем тези взаимоотношения на кратко като отбележим най-важните моменти в тях.\nЮнг чете трудове на Фройд и открива много допирни точки между неговите и собствените си идеи и схващания. Психиатърът от Цюрих се превръща в ревностен защитник на Фройд, който по онова време е недолюбван и дори отхвърлян от академичната общност. Тази позиция можела да му коства много, включително отхвърляне на неговите теории и провал на собствената му кариера. Но той не се отказва.\nКогато Карл Густав Юнг написва своята книга „Психология на деменция прекокс“ и тя достига до Фройд, той незабавно го кани да го посети. Първата им лична среща се състои във Виена през 1907 г. Тя продължава цели 13 часа, по време на които психиатрите не спират да говорят и да обсъждат различни казуси. Юнг пише в своята автобиография:\n„Фройд беше първият наистина значителен човек, когото срещах според моя опит дотогава, никой друг не можеше да се сравни с него. В неговата нагласа нямаше следа от тривиалност. Намирах го за изключителни интелигентен, остроумен и във всяко отношение забележителен. И все пак първите ми впечатления от него останаха неясни; не можах да го разбера“.\nВ продължение на няколко години Юнг и Фройд общуват чрез писма и осъществяват още няколко срещи очи в очи. Юнг нарича „епохален“ труда на Фройд „Тълкуване на сънищата“. С течение на времето двамата се превръщат в близки приятели. Те имат сходни идеи и разбирания по много въпроси, които взаимно допълват и доразвиват. Двамата психиатри работят в посока развиването на психиатрията и в частност психоанализата. Но това не означава, че имат абсолютно еднакви виждания по всички въпроси.\nЮнг и Фройд често водят дискусии, в които става ясно, че имат различни гледни точки по един или друг въпрос и нито един от тях не отстъпва и крачка от собствените си идеи и убеждения. Един такъв (и може би най-известният) пример в тази посока е различното им мнение относно причината за появата на неврозите. Според Фройд те са резултат от сексуално потискане или сексуална травма, но Юнг не смята така. В работата си със свои пациенти швейцарецът открива, че факторите за отключване на невроза далеч не са само посочваните от Фройд, а са много и най-разнообразни.\nСамо три години след запознанството на Юнг и Фройд основите на тяхното приятелство са подкопани. Причината е, че Фройд заставя Юнг да приеме и да практикува според неговата теория за сексуалността, с което швейцарският психиатър не може да се съгласи. Назрява тих конфликт, но все пак двамата продължават да поддържат връзка и да коментират различни психологически казуси и теории.\nЮнг започва да изследва архетипите и парапсихологията, свързана с окултни явления. Фройд остро критикува писанията на своя колега, макар че няколко години по-късно се съгласява със сериозността и значимостта на парапсихологията. Докато двамата разговарят и Фройд обявява теориите на Юнг за глупост, се чува силен трясък от библиотечния шкаф, намиращ се в близост до тях. Юнг казва: „Това сега е един от така наречените каталитични феномени на материализация“\nФройд обаче отхвърля възможността трясъка от библиотеката да е свързан по някакъв начин с техния разговор. Но Юнг настоява, че това не е просто съвпадение и предрича повторен трясък, за да аргументира своята теория. И наистина едва изрекъл тези думи се чува втори трясък откъм шкафа. Юнг пише в автобиографията си, че и до днес не може да си обясни защо в този момент е бил така уверен в думите си, но просто е знаел, че ще последва втори пукот. След случката Фройд остава слисан и подозрително гледа своя събеседник.\nКакто казахме по-горе, Юнг се увлича силно по спиритизма и вярва в много от идеите на окултното. Самият той от малък има странни видения, усещания и пророчески или натоварени смислово сънища. А случката по време на разговора с Фройд за странните явления и паранормалното е само едно от доказателствата, че когато си настроен на такава честота, можеш да привлечеш мистериозни енергии и да предизвикаш необясними събития. Нещо, в което Юнг твърдо вярва, и за което пише в някои от трудовете си.\nПрез следващите години Фройд често намеква, че вижда в Юнг своя приемник в психоанализата.\n„Подобни намеци ми бяха неприятни - пише Юнг – защото знаех, че не бих могъл да поддържам неговите възгледи, така да се каже, коректно – т.е. според неговия замисъл.“\nС времето пропастта между Фройд и Юнг се задълбочава. От една страна стоят различията във възгледите им, от друга – личните им взаимоотношения стават все по-хладни и враждебни. Когато книгата на Карл Густав Юнг „Промени и символи на либидото“ е на път да излезе, той вече знае, че това ще е последният удар върху приятелството му с Фройд. Причината е, че заложените в ръкописа идеи противоречат на възгледите на неговия именит колега. Двамата психиатри и доскоро близки приятели скъсват окончателно връзката помежду си. Писанията на Юнг са обявени за „боклук“ и той остава дълбоко неразбран от своите съвременници.\nМладият Юнг по пътя му към психиатрията


БУКЕТ ОТ 55 ДЪРВЕНИ РОЗИ "MELODY" — Creative Wooden Roses | Букети от дървени рози за специални хора и поводи!\nБУКЕТ ОТ 55 ДЪРВЕНИ РОЗИ "MELODY" 1бр.\nБукет "Melody" от 55 дървени рози е като истинска есенна мелодия в комбинация от червено, оранжево и жълто. Прекрасен букет за декорация на дома или офиса.\nЦвят на розите Червено с черно, бяло с жълто\nБУКЕТ ОТ 55 ДЪРВЕНИ РОЗИ "MADLEN"


Екскурзия до Барселона - почивка на цена 736.00лв., отзиви, снимки, информация | Офертини\nЦЕНАТА ВКЛЮЧВА: Срещу един ваучер на човек предплащате 200 лв., при двойно настаняване, за: Самолетен билет София-Барселона; Милано – София с полет на АК Ryanair, с включен малък кабинен багаж с размери 40x30x20см; 3 нощувки със закуски и вечери в Коста Брава – Хотел Самба 3*, Лорет Дел Мар; 1 нощувка със закуска в Хотел Ibis Budget 2*+ в Екс-Ан-Прованс; 1 нощувка със закуска в Хотел Geppi Pietra Ligure 3* на Лигурската ривиера; Транспорт с луксозен автобус 3*; Трансфер летище – хотел; Туристическа програма в Милано, Кан и Ница; Медицинска застраховка; Водач – представител на фирмата туроператор; Останалата част от сумата по ваучера се доплаща към туроператора при подписване на договора или в срок по уговорка. ДОПЛАЩАНИЯ: Курортни и градски такси– 1 – 2 евро на ден (задължително доплащане); Priority Boarding с голям кабинен багаж до 10кг (55х40х20см) – 10 евро в посока; Допълнителен до 20кг – 40 евро в посока; Допълнителни екскурзии; Входни такси на посещаваните обекти.\nНова година в Албания (4 дни/3 нощувки, 3 закуски и 2 вечери в хотел Fafa Premium Resort 4*) за 295 лв.


Лавини из Пирин и Рила | САМОКОВ Инфо\nЛавини из Пирин и Рила\nянуари 12, 2019 red\nКъм 12.01.2019 г., според информация от района на хижа „Яворов“, в горския пояс, на западен склон се чуват издишания и тътени от снежната покривка, като при изкопан лавинен профил е установена 50 см снежна дъска върху лед, със слоеве от снежна захар под и над леда. Въпросната дъска пада на втори удар от лакът – съобщават планинари и сноубордисти.\nКакто стана известно, завчера, около 11:30 в „Бъндеришките гори“ се е случил лавинен инцидент. Лавината е потеглила по време на каране на група сноубордисти, като са повлечени и затрупани двама човека. Те са активирали раници с въздушни възглавници, но въпреки това са затрупани след преминаване през сложен терен от гора и тесен улей. Намерени са със сондиране от група на ПСС-Банско и доброволци, за съжаление загинали.\nСпоред хора, които са били в района, са налице много признаци за изключително нестабилна снежна покривка, включително в гористи терени!\nСходна е обстановката и на други места. Лавини са паднали в района на Рилските езера. Силният вятър продължаваше да навява много сняг във високите части на планините през деня!\nОстава в сила предупреждението за изключително опасна обстановка, особено на терени със западно и северозападно изложние, включително в горския пояс! Моля, бъдете много внимателни, не предприемайте каране в стръмни терени и в близост до тях!


kids.Програмата | Тупаниците на малкия Николà\nюни 1, 15 • slider, Книги • No Comments • Read More »\nНа 25 май излезе още една книжка за малкия умник Николà. Тупаниците на малкия Николa е точно толкова забавна, дяволита и непредсказуема, колкото всяка друга книжка от любимата на някои хлапета поредица. Историята в тази е леко странна – вали сняг, настъпва Великден, родителите на Николà купуват хладилник и голямо огледало за хола. Объркахте се, нали? Ето кратък откъс, за да ви стане по-ясно:\n„От много време под умивалника в кухнята тече вода и мама, както и татко, са звънили по няколко пъти по телефона на водопроводчика, а водопроводчикът отговаря, че ще намине веднага щом има възможност, обаче не наминава. Мама рече на татко да се опита той да оправи повредата, ама татко отказа, защото не бил водопроводчик и се страхувал да не се изложи, а мама се съгласи с него. Все пак татко се опита да оправи повредата, но само дето си удари пръста. Затова мама, докато чака водопроводчика, връзва един парцал на тръбата под умивалника, слага отдолу кофа и когато кофата се напълни, я изпразва в умивалника – обаче трябва да го прави все по-често.\n– Ще си облека шлифера – кикотеше се татко – и като отворя, ще кажа на Малбен и на жена му: „Вие ли сте? Ама че изненада! Не ви очаквах днес! Трябваше да дойдете идната събота… Ех, че неприятно! Нали виждате, каня се да излизам“.\n– Тц-тц-тц! – рече водопроводчикът. – Разбира се, доста сте се забавили, докато ме извикате… Само вижте каква са я свършили! Срамота! Не държи, и толкоз, и все същото: пести се на дребно от цената, няма никаква добросъвестност, рано или късно протича, а аз трябва да оправям белята! Ето сега например, госпожо, работя на един строеж, правя водопроводната инсталация. Тъкмо вчера отидох при архитекта и му разправям: „Господин Леврие (това е архитектът), господин Леврие, съгласен съм да спазя цената, но нека още отсега да ви предупредя – не поемам никаква отговорност за\nинсталацията. Просто няма да държи!“. Нали ме разбирате?…\n– Да, да – каза мама. – Сега ви моля да ме извините, но имаме гости и трябва да отида да се погрижа за…\n– Няма нищо, няма нищо – каза водопроводчикът. – Изобщо не ме безпокои. Ние тука станахме големи приятели, нали, Николa? Пък и аз имам внук почти на неговата възраст. И е хитрец! Тц-тц-тц! Казва се Теодор, като дядо си. Същинско приказно джудженце е той… Ама ние не сме се събрали тука да си говорим за Теодор, нали?\n– Много добре, много добре – заяви татко. – Едно ремонтче, точно така… Колко време ще отнеме?\n– Ама няма да стане днеска – добави водопроводчикът. – Не съм взел нито инструментите, нито помощника ми с мене. Дойдох да погледна. Ще се върна, примерно… Утре е неделя… В понеделник не работя… Вторник пък съм на строежа… Сряда или четвъртък. Във всеки случай – преди края на седмицата. Засега ще ви спра водата, за да не стане беля… Малкият, не пипай тръбата.\n– Тук сте напълно прав, господине – заяви водопроводчикът. – Човек трябва да бъде строг. И аз съм така с моя, малкия Теодор. Ако не проявиш твърдост с хлапетата, по цял ден ще се мотаят. Тц-тц-тц!“\nTags: детски книги, Малкият Никола, Тупаниците на малкия Николà\nфев. 5, 14 • slider, Кино, Музика, Работилница, Уикенд


Онлайн вестник Струма - Спорт - Дупничанин е №1 в световното таекуон-до WTF\nДупничанин е №1 в световното таекуон-до WTF\n10 юли 2018 09:43\t 3287 прочита\nНадеждата на българското таекуон - до в олимпийската версия WTF Александър Джорджев от Дупница се изкачи до №1 в световната ранглиста сред 527 таекуондисти от цял свят в категория до 57 килограма. До първа позиция Сашо стигна, след като спечели златен медал на Световното първенство за кадети през 2017 година.Той е първият българин стигнал до златото на шампионат на планетата.\nПрез месец май тази година Джорджев спечели европейската титла при юношите в категория до 59 килограма. При юношите в тази категория също има световна класация, в която дупничанинът е на 14- то място сред 736 таекуондисти на планетата. С Джорджев са свързани и надеждите на България за участие на българин на Олимпийски игри в този спорт. През 2020 година в Токио родното таекуон- до може да има представител в лицето именно на Сашо, който пък има амбиции не само за участие, но и за медал.\nОще за: дупничанин таекуондо джорджев Още от: Спорт