Създаден е Комитет за изкуство, наука и култура за ръководство на научните и културните институти. Председател - Вълко Червенков.\n3 януари 1948\nНационална конференция на НС "Звено" обявява подкрепа за "изграждането на социализъм".\nПленум на ЦК на БРП(к), в който Георги Димитров заявява: "Трябва да ви кажа - нека си остане между нас - че има един голям въпрос, който не от вчера съществува, той е, че по нашата южна граница имаме, всъщност, не българско население, което представлява постоянна язва за нашата страна. Пред нас, като партия и правителство, стои въпроса да намерим начин да го махнем от там и го заселим на друго място, а там да заселим наше, собствено българско население... Тази проблема трябва да се разреши през 1948 година... Не можем да оставим Народната република България в такова положение, в каквото е съществувала до 9 септември."\n25 януари 1948\nДекларация на Върховния партиен съвет на Радикалната партия (крилото в Отечествения фронт със секретар Славчо Стоилов, почетен секретар - Стоян Костурков) в подкрепа на "курса към изграждане на социализъм".\n25-26 януари 1948\nВисшият партиен съвет на БРСДП подкрепя "курса към изграждане на социализъм". Решено е вливане в БРП(к).\nЗапочва работа Държавната планова комисия, която е начело на централизираната система от държавни органи, осъществяващи плановото начало в индустриализацията.\nXIV пленум на ЦК на БРП(к). Закрита е длъжността председател на ЦК на БРП(к), Георги Димитров става генерален секретар на ЦК. За членове на Политбюро са избрани: Георги Димитров, Трайчо Костов, Васил Коларов, Антон Югов, Вълко Червенков, Георги Дамянов, Георги Чанков, Добри Терпешев и Владимир Поптомов. За кандидат-членове: Цола Драгойчева, Райко Дамянов, Петко Кунин, Димитър Ганев и Титко Черноколев. Секретари на ЦК отново са Трайчо Костов, Вълко Червенков и Георги Чанков.\n2-3 февруари 1948\nВтори конгрес на Отечествения фронт трансформира ОФ от партийна коалиция в единна обществено-политическа организация с индивидуално членство. Това е край на политическата дейност на ОФ и превръщането й в масова казионна организация.\n8-11 февруари 1948\nДелегация, водена от Георги Димитров, е на неофициално посещение в Москва. Сталин остро напада Димитров за несъгласуваното му с Кремъл изказване в Букурещ, че ще бъде създадена източноевропейска федерация с участието и на Гърция, за подписването на митнически съюз и за съгласуване на промишлените планове между България и Румъния. В разговорите от българска страна участват Димитров, Коларов и Трайчо Костов, от съветска - Сталин, Молотов, Жданов, Маленков, Суслов, Зорин. Присъства и югославска делегация - Кардел, Милован Джилас и Бакарич. В този период съветските планове за формите на съветска хегемония предвиждат федерации между Румъния и Унгария, които по-късно да се обединят с Украйна, между Полша и Чехословакия, обединени впоследствие с Беларус, и между България, Югославия и Албания, които да се обединят с Русия. Неколкократно Сталин настоява за бързо създаване на федерация между Югославия и България, а после на двете държави с Албания, което е срещу югославските намерения за първенство на югославско-албанска федерация. На 11 февруари са подписани протоколи за консултации между България и СССР и между Югославия и СССР по всички международни въпроси. България се подчинява на съветското указание за създаване на федерация, но Кардел заявява, че ще трябва да докладва пред югославското ръководство. На заседание на югославското Политбюро на 1 март 1948 Тито се изказва срещу създаването на федерация, която би била съветски троянски кон. На 18 март съветското ръководство решава да изтегли съветските съветници от Югославия.\n17 февруари 1948\nВНС приема Закон за народните съвети - местните органи на държавната власт. До провеждането на местни избори функцииите им ще се изпълняват от назначени от Президиума на Народното събрание временни общински и околийски управи.\n18 февруари 1948\nПриет е Закон за изкупуване на едрия земеделски машинен инвентар. Всички трактори, вършачки, тракторни плугове, тракторни редосеялки, тракторни сноповързвачки, тракторни култиватори и парни локомобили с всичките им принадлежности и резервни части принудително се изкупуват от частните стопани и кооперациите и се предават на ТКЗС, ДЗС и машинно-тракторните станции. В сравнение със закона от януари 1947 наказанието за отнемане на части или повреждане на машините, подлежащи на изкупуване, се променя от глоба в строг тъмничен затвор.\n29 февруари - 2 март 1948\nКонгрес на Общия работнически професионален съюз превръща организацията в казионна и приема програмата за изграждане на социализма.\nПриет е закон, с който всички гори са обявени за държавна собственост.\n18 март 1948\nПодписан е Договор за приятелство, сътрудничество и взаимна помощ със СССР.\n30 март 1948\nПрието е 9-о Постановление на МС, с което се назначава комисия по подготовка на изселването на турско и помашко население от югоизточните гранични области и заселването му във вътрешността на страната. До 1 км от границата изселването обхваща всички, а в 25-километровата гранична зона - семействата на бегълците в Гърция и Турция и всички неблагонадеждни елементи.\nСталин излага обвиненията си срещу югославските комунисти пред ръководителите на комунистическите партии в Коминформ и настоява за подкрепа на съветската позиция.\nОбнародван е Закон за кинематографията. С него се отменя изцяло Законът за кинокултурата от 14.Х.1946, който допуска частно филмопроизводство. С новия закон се национализират частните филмови предприятия в България и средствата за производство и експлоатация на филми и се налага държавен монопол върху кинематографията. Фондацията "Българско дело" прекратява съществуването си и на нейно място при Комитета за изкуство, наука и култура е създадено е Държавно предприятие "Българска кинематография" при Комитета за наука, изкуство и култура. За главен директор на ДП "Българска кинематография" е назначен Енчо Стайков.\n12-16 април 1948\nПроцес срещу бившия лидер на БЗНС Врабча-1 Димитър Гичев (02.12.1893-26.04.1964), арестуван на 31 декември 1947 и обвинен в подготовка на въоръжено сваляне на властта, организиране на саботажи и разпространяване на слухове. Подсъдими са и Димитър Аргиров (осъден на 15 г.), Катя Борисова Стефанова, Йордан Стоянов и Димитър Малковски. Димитър Гичев е осъден на доживотен строг тъмничен затвор и конфискация на имуществото. Освободен на 8 август 1960.\n15 април 1948\nВНС приема Закон за одържавяване на едрата градска покрита недвижима собственост. Национализирани са къщи, апартаменти, магазини, вили и промишлени сгради. Конфискационният закон е насочен срещу частната собственост на средната класа. Попадането под ударите на закона е признак за неблагонадежност в годините на социализма и един от въпросите при разпит или анкетиране е "Лицето засегнато ли е (има ли близки, които са засегнати) от специалните закони, издадени след 9.IX.1944 год.?"\n8 юни 1948\nОФ изисква от Светия Синод на БПЦ да не се води религиозна пропаганда сред децата, да сътрудничи на властта и да допусне свещеници да членуват в ОФ.\nПленум на ЦК на БРП(к) подкрепя обвиненията на Коминформ срещу Югославската компартия в национализъм, антисъветизъм и отстъпление от марксизма-ленинизма.\nИзвършва се изселването на първата група неблагонадеждно турско и помашко население от южната граница и депортацията му в Северна България. Изселени 415 семейства с 2319 членове. На семействата с техните старци, деца и пеленачета се дава срок от един-два часа да се приготвят и с камиони и товарни вагони се транспортират предимно във Великотърновско. Завръщат се след смъртта на Сталин през 1953. Някои "нелоялни към властта" мюсюлмани са въдворени в концлагерите Куциян и Богданов дол. Изселването на втората група е отложено за пролетта.\n29 юли 1948\nПолитбюро набелязва действия за прилагане на решенията на XVI пленум на партията: прочистване на партията от "случайни, гнили и чужди елементи"; теоретично разработване на политиката на компартията през "прехода от капитализъм към социализъм"; засилване на бдителността и непримиримостта спрямо класовите врагове; набелязване на мерки за "ограничаване на кулаците"; ограничаване на "капиталистическите и експлоататорските елементи" сред занаятчиите и насочване на занаятчиите към кооперирането; проучване и проверка на партийните кадри на ръководни партийни, държавни и стопански длъжности; обмисляне на партийната политика към културната автономия на Пиринския край след скъсването с Тито.\n1 август 1948\nДамян Велчев, бивш военен министър от "Звено" и бивш посланик в Берн, е лишен от българско поданство и имуществото му е конфискувано.\n3 август 1948\nС указ се закриват от 1 септември 1948 година всички съществуващи в страната чужди училища от всички степени и видове - предучилищни, основни и средни учебни заведения, колежи, курсове и др., открити или издържани от правителства на чужди държави, от различни религиозни мисии и конгрегации или от частни физически или юридически лица.\nЗа съветски посланик е назначен Михаил Фьодорович Бодров (1903-1988). Той е посланик до 27 януари 1954. 1946-1948 Бодров е съветник в съветското посолство в Чехословакия; 1948-1954 - извънреден и пълномощен посланик в България; 1954-1958 - заместник-началник на Управлението на МВнР на СССР; 1958-1964 - извънреден и пълномощен посланик в Израел; 1966-1970 - извънреден и пълномощен посланик в Кувейт. Бодров, заедно с министъра на Държавна сигурност на СССР Абакумов, лично участва в разпита на Трайчо Костов.\n11 август 1948\nБРСДП приема марксизма-ленинизма и се влива в БРП(к). Само половината от членовете й са допуснати в компартията.\n12 август 1948\nПроизнесени са присъдите в процеса срещу т. нар. Втори легионерски център, скалъпен от Държавна сигурност и военното разузнаване. Осъдени са 68 младежи легионери - 13 от тях на смърт, останалите получават различни срокове затвор. По-късно смъртните присъди са заменени със затвор.\nПриет е Закон за народната просвета, който утвърждава държавното образование и поставя като цел социалистическото възпитание на децата.\nНародното събрание дава разрешение за съдене на депутатите от опозиционната БРСДП(о) Коста Лулчев, Христо Пунев, Петко Търпанов, Иван Копринков, Петър Братков, д-р Петър Дертлиев и д-р Георги Петков (задочно), обвинени в "създаване на нелегални групи, изпращане на лица зад граница, отвличане на самолет".\n3 септември 1948\nНародното събрание дава разрешение за съдене на последния от опозиционните депутати - Крум Славов от БРСДП(о).\n4 септември 1948\nПриет е нов Закон за висшето образование, тъй като законът от 1947 е "недостатъчен в новата обстановка на ускорено движение към социализма". Съществен недостатък на закона от 1947 е, че във висшите училища "могат да постъпват свободно синовете и дъщерите на буржоазните и паразитните елементи". Законът определя задачите на висшето образование като подготовка на специалисти за народното стопанство, администрацията, научните учреждения и образованието; извършване на системни научни изследвания; съдействане на развитието на техниката и народното стопанство; и развиване на българската наука, култура и изкуство в социалистически дух. Всички висши училища са под ведомството на Комитета за наука, изкуство и култура, но трябва да съгласуват дейността си със съответните по отрасъл ведомства. Законът въвежда "единоначалие" в управлението на висшите учебни заведения. За студенти ще се приемат само "синове и дъщери на трудещи се"; няма да се приемат "лица с фашистки или други противодържавни прояви".\n25 октомври 1948\nИнструкция на ЦК на БРП(к) за прочистване на партийните организации от чужди и кариеристични елементи.\n4 ноември 1948\nРано сутринта са арестувани повечето евангелски пастири в страната, започва следствие, което завършва с обвинение за шпионска дейност в полза на бриганското и американското разузнаване.\n16 ноември 1948\nКоста Лулчев е осъден на 15 години строг тъмничен затвор; Христо Пунев, Петко Търпанов, Иван Копринков, Петър Братков, Крум Славов и д-р Петър Дертлиев - на 10 години затвор; д-р Георги Петков - на доживотен затвор, задочно. Процесът окончателно ликвидира легалната опозиция. Коста Лулчев прекарва в затвора 11 години. Умира на 31 януари 1965 в родния си град Оряхово.\n15 ноември 1948\nКъм МВР са създадени специални части, които през 1951 се обособяват във Вътрешни войски със задачата да охраняват важни държавни, промишлени и ж.п. обекти. Вътрешни войски осигуряват външната охрана на концлагера Белене. Въоръжени са с танкове Т-34, 76 мм САУ, миномети, бронеавтомобили, ранцеви огнемети, ръчни противотанкови гранати (РПГ). През 1951-1952 Вътрешни войски са хвърлени срещу съпротивляващите се на насилственото коопериране селяни, които се опитват със сила да вземат добитъка си от ТКЗС. С постановление на Министерския съвет от 1961 са разформировани. През 1985 отново са възстановени като специализиран вид войски на МВР за охрана на специално определени важни държавни обекти и за "гарантиране на националната сигурност и конституционния ред в страната". Използвани са при насилственото преименуване на етническите турци и при смазване на протестите им.\nВНС приема Закон за кооперациите. Подменена е същността на кооперацията - от сдружение, което трябва "да развие икономичните интереси на членовете си и да даде подтик на кредита, на земеделието, индустрията и занаятите", се превръща в "обществено-стопанска организация, която цели да подпомогне народното стопанство". Законът дава право на пълна намеса на политическата власт в делата на кооперациите и техните съюзи и централи.\n6-7 декември 1948\nСреща на Сталин и съветското Политбюро с Георги Димитров, Трайчо Костов и Вълко Червенков, които са в Москва, за да получат указания за провеждането на Петия конгрес на БРП(к). Сталин формулира идеята, че "народната демокрация" и съветският режим са две форми на диктатурата на пролетариата, което означава да се премине към открито прилагане на съветския модел в страните с "народна демокрация". На срещата Сталин остро напада Трайчо Костов за това, че е укрил стопанска информация от съветските представители в България, в което вижда проява на "национализъм" и стремеж към независимост по примера на Тито, и изисква от българското ръководство да вземе мерки срещу Костов.\n18-25 декември 1948\nВ София се провежда Пети конгрес на БРП(к). В конгреса участват 973 делегати, представляващи 496 000 членове на БРП (к). Конгресът преименува партията на Българска комунистическа партия и слага край на парадирането с "демократичния модел на преход от капитализъм към социализъм"; открито обявява, че преходът ще стане с диктатура на пролетариата и дава пълен ход на налагането на съветския модел във всички сфери на живота. Поет е курс към изграждане на социализъм чрез индустриализация, коопериране на селското стопанство и културна революция.\n27 декември 1948\nПленум на ЦК на БКП утвърждава Политбюро със същия състав като преди конгреса: Георги Димитров, Трайчо Костов, Васил Коларов, Вълко Червенков, Георги Чанков, Антон Югов, Георги Дамянов, Добри Терпешев и Владимир Поптомов. Кандидат-членове са Титко Черноколев, Райко Дамянов и Минчо Нейчев. Генерален секретар на ЦК на БКП остава Георги Димитров, секретари са Георги Чанков и Вълко Червенков.\n29 декември 1948\nВНС приема първия петгодишен план (1949-1953) за развитие на "народното стопанство".\n8-9 януари 1949\nВ Москва българска делегация участва в създаването на Съвета за икономическа взаимопомощ. СИВ е създаден в отговор на плана Маршал, за да предотврати включването в него на страните от Източна Европа, да затвърди съветския контрол върху икономиките им и да прекъсне икономическите им връзки вън от социалистическия лагер.\nИзключени са 3612 студенти. От тях 230 души са задържани на 14 и 23 февруари и са изпратени в концлагер.\n19 февруари 1949\nНационална конференция на "Звено" решава партията да прекрати съществуването си, а членовете й да се влеят в ОФ.\n24 февруари 1949\nЗакон за вероизповеданията, позволяващ по-голяма намеса на държавата в делата на църквата.\n25 февруари - 8 март 1949\nПроцес срещу 15 протестантски пастири от Евангелската баптистка църква, Евангелската петдесетна църква, Евангелската методистка църква и Евангелската съборна църква. Те са обвинени в противодържавна дейност, шпионаж и финансиране от американската и британската легации. Организацията на процеса е разработена от Политбюро на ЦК на БКП в края на януари. Васил Зяпков, Янко Иванов, Никола Михайлов и Георги Чернев са осъдени доживот, Ламбри Мишков, Георги Васев, Харалан Попов и Здравко Безлов - 15 години строг тъмничен затвор, Йончо Дрянов, Иван Станкулов и Захари Райчев - по 10 години строг тъмничен затвор, Митко Матеев - 6 години и 8 месеца строг тъмничен затвор, Ладин Попов - 5 години строг тъмничен затвор, Ангел Динов и Александър Захариев - 1 година условно. Срещу други 8 пастири, задържани в ДС и призовани като свидетели, се образува друг процес на 5 юли 1949. Други пастири и активисти в протестантските църкви са въдворени в лагери, изселени, уволнени от работа.\n6 март 1949\nРадикалната партия (крилото, влязло в ОФ) се саморазпуска и членовете й се вливат в ОФ.\nНаредба на председателя на КНИК Вълко Червенков ректорите на висшите училища да организират курсове по диалектически и исторически материализъм за всички преподаватели.\n19 март 1949\nПравителството на Австралия иска включването в дневния ред на третата редовна сесия на Общото събрание на ООН разглеждане въпроса за фундаменталните свободи и човешки права в България и Унгария, в това число правото на религиозна и гражданска свобода във връзка с процесите срещу религиозни лидери. На 30 април Общото събрание на ООН приема резолюция № 272 „Спазване на човешките права и основните свободи в България и Унгария“, с която изразява безпокойство от обвиненията срещу двете правителства в потъпкване на човешките права, обръща им внимание за задълженията им съгласно мирните договори и решава този въпрос да влезе в дневния ред на четвъртата сесия на Генералната асамблея на ООН.\n2 април 1949\nС ноти Великобритания и САЩ обвиняват правителствата на България, Унгария и Румъния в нарушаване на клаузата в мирния договор от 10 февруари 1947 за гарантиране на гражданските права и свободи. България е обвинена в произволни арести, систематично погазване на юридическите процедури, продължително задържане в арести и лагери без публичен процес на хора, чиито възгледи противоречат на режима, в разпускането на БЗНС, БРСДП и други партии и лишаването от свобода на много от техните лидери, в ликвидиране на парламентарната опозиция и екзекутирането на Никола Петков заради неговите демократични възгледи, в ликвидиране на свободата на словото и на вероизповедание чрез законодателство, административни актове, използване на сила и съдебни процеси.\nРешение на Политбюро да не се пречи на турците, желаещи да се изселят в Турция, но да не се разрешава на българите мохамедани. От граничните райони да се изселят турското и българо-мохамеданското население, както и реакционните елементи от българското население. Да се подготвят списъци за изселване на север на по-голям брой реакционно население, независимо от народността и местоживеенето. На 3 октомври 1949 е прието 1-о Постановление на МС и през октомври са изселени 495 семейства с 2696 членове.\n15 май 1949\nИзбори за народни съвети и съдебни заседатели. Кандидатите на ОФ получават 92%. Съгласно министерска заповед от 9 май за незабавно изпращане в ТВО на вражеските елементи преди изборите неколкостотин души са арестувани и въдворени в концлагерите "Богданов дол", "Николаево" и "Ножарево".\n29 май - 29 юни 1949\nВ цялата страна е проведен Месец на съветската култура и българо-съветската дружба.\nСъс заповед на помощник-министъра на вътрешните работи Руси Христозов се създава ТВО "Белене". Началник на концлагера до ноември 1950 е майор Ангел Куртев, а от ноември 1950 до септември 1953 - Стефан Китов.\n11-12 юни 1949\nПленум на ЦК на БКП прилага указанието на Сталин за "почивка" в социалистическите преобразувания в селото, за да се намали напрежението. Намалени са държавните доставки и са увеличени изкупните цени на селскостопанската продукция. Пленумът изключва Трайчо Костов от БКП, обвинен в антипартийна дейност, насаждане на антисъветски настроения, националистически уклон, опити да разцепи партията и нечестно и двулично отношение към Георги Димитров и Сталин.\n20 юни 1949\nТрайчо Костов е арестуван от ДС. Следствието е водено от съветски и български следователи от следствените отдели на КГБ и ДС. Някои разпити са проведени лично от министъра на държавната сигурност на СССР (НКГБ) Виктор Абакумов и съветския посланик Михаил Бодров. След 4 месеца разпити Костов "признава", но на открития процес се отказва от показанията си. Осъден е на смърт.\n22-24 юни 1949\nВ концлагера на остров Персин край Белене пристигат първите лагеристи, започва изграждането на лагерните бараки и стопански обекти.\n2 юли 1949\nВ правителствения санаториум Барвиха край Москва умира Георги Димитров. Тялото е балсамирано. В София започва денонощна работа по строежа на мавзолей. Сталин посочва Васил Коларов за министър-председател. Масови арести и изпращане в концлагер на хора, които не са демонстрирали скръб, а са се усмихвали, празнували свои празници или са били с ведри лица. Въдверени са сватбарите на няколко сватби, извършени в деня на смъртта на комунистическия вожд. Въдворените в тази и предишната акция по изборите са над 4000 души.\nВНС избира правителство с Васил Коларов за министър-председател. Негови заместници са Вълко Червенков, Добри Терпешев, Антон Югов, Кимон Георгиев и Георги Трайков.\n25-25 август 1949\nВ София се провежда заседание на Сесията на СИВ. Създавайки затворената икономическа система на социалистическия лагер, Сесията препоръчва търговията между страните членки да се води на основата на дългосрочни договори, за да се гарантира доставката на материали и оборудване и продажбата на собствената продукция. Решено е да се извършва взаимно безвъзмездно предаване на техническата документация, да се съгласуват стопанските планове, специализацията и кооперирането на производствата.\nСоциалдемократът Кръстю Пастухов (р. 1.10.1874 г.) е удушен в Сливенския затвор от криминален престъпник по заповед на Държавна сигурност.\nРъководството на БКП отправя до Сталин молба за началник на Генералния щаб на БНА да бъде изпратен съветски генерал. (Слуховете от това време обговарят името на маршал Конев.) Сталин не намира това за необходимо и отхвърля искането. За сравнение през октомври 1949 министър на отбраната на Полша става командващият групата съветски войски в Полша маршал Рокосовски, а в полската армия са назначени няколко хиляди съветски офицери.\nВНС приема нов закон за БАН. БАН е "най-висшето държавно научно учреждение в страната и е подчинена на Министерския съвет". БАН трябва да развива теоретичните и приложни науки с оглед прилагането на техните постижения в строителството на созциализма; трябва да внедрява марксисткия диалектически метод във всички области на науката; да работи колективно и планово. Наложени са съветските научни, идеологически и административни модели.\nПо заповед от Москва България прекратява договора за приятелство, сътрудничество и взаимна помощ с Югославия и започва антиюгославска кампания.\nЗапочва съдебният процес срещу Трайчо Костов и още 10 ръководни стопански функционери, обвинени в заговор срещу строя и служба на чужди разузнавания. Трайчо Костов отхвърля обвиненията за участие в заговор на Тито и декларира уважение и почит към СССР. На 14 декември Костов е осъден на смърт, а останалите на различни срокове затвор. Смъртната присъда е изпълнена на 17 декември.\n18 декември 1949\nИзбори за народно събрание. Кандидатите на ОФ получават 97,66 % от гласовете.\nСъединените щати, Канада, Белгия, Дания, Франция, Италия, Холандия, Норвегия и Великобритания създават КОКОМ - Координационен комитет за контрол върху експорта, който определя забранените за продажба на Съветския съюз и страните от социалистическия лагер стратегически продукти и технологии. През 1951 към КОКОМ се присъединяват Западна Германия и Португалия, през 1952 - Япония, през 1953 - Гърция и Турция, през 1989 - Австралия.\n11 януари 1950\nРешение на Политбюро на ЦК на БКП "За създаване на вярна на партията и народната власт социалистическа интелигенция". От 1950 ще бъдат приемани във висшите училища 35-40% младежи работници. Тези от тях, които нямат средно образование, ще преминават подготвителни курсове - Рабфак, и ще бъдат приемани без изпит във висшите училища.\n19 януари 1950\nСъставен е втори кабинет на Васил Коларов, в който 22-ма са комунисти, 3-ма са земеделци и един е безпартиен.\n23 януари 1950\nУмира Васил Коларов.\n1 февруари 1950\nВълко Червенков е избран за министър-председател при същия състав на кабинета.\n27 февруари 1950\nРешение на Политбюро на ЦК на ВКП (б) да бъдат изпратени 11 съветници от КГБ в българското МВР. Старши съветник е ген.-майор Степан Иванович Филатов (04.1950-02.11.1951). 1941-1943 нарком на вътрешните работи на Кабардино-Балкарска АССР, 1943-1944 нарком на държавната сигурност на Кабардино-Балкарска АССР, март 1946-април 1950 - служи в Бранденбург.\n3-6 април 1950\nСъдебен процес срещу 12 стопански ръководители, обвинени в участие в трайчостовския заговор, саботаж и вредителство.\n9 май 1950\nПленум на ЦК на БКП решава да продължи борбата срещу вътрешнопартийния враг чрез "повишаване на бдителността, разобличаване на Титовата клика и нейните агенти от трайчокостовската банда, за по-нататъшно разкриване на империалистическо-Титовите бандити-диверсанти".\n28 май 1950\nПромени в състава на Министерския съвет. Министър на отбраната на мястото на Георги Дамянов става ген. Петър Панчевски, генерал от Червената армия.\nСелски вълнения, бунтове и индивидуална съпротива като саботажи, диверсии и палежи на селскостопанска продукция из цялата страна, предизвикани от насилията при масовизирането на ТКЗС и събирането на държавните доставки. Подписки за намаляване на доставките. Провежда се национализацията на едрия земеделски инвентар.\nС нападение на Северна Корея срещу Южна Корея започва Корейската война. До септември 1950 севернокорейските сили превземат почти цялата територия на Южна Корея, но тогава силите на ООН предприемат контранастъпление и изтласкват севернокорейските сили до китайската граница. В края на ноември Китай влиза във войната с 4 армии и силите на ООН отстъпват, но през март 1951 започват контранастъпление по целия фронт и достигат 38-я паралел. Към юни 1951 войната става позиционна, на 10 юли 1951 започват мирните преговори в Кесън, по-късно в Панмунджом, на 27 юли 1953 войната завършва с подписване на примирие. На практика това е война между САЩ и западните демокрации от една страна и Китай и СССР от друга. Избухването на Корейската война поражда много надежди в българския народ, че конфликтът ще се разшири и в Европа и западните съюзници ще освободят България от болшевизма. Чудомир пише в дневника си: "Южнокорейци и Севернокорейци, т.е. Русия и Америка се бият здравата. ...Някои нашенци мислят, че това е началото на голямата всеобща война..." Същите надежди съществуват и в СССР и Ал. Солженицин пише, че в съветските специални лагери през лятото на 1950 г. силно се вълнували от съобщенията от Корея, радвали се на провала на севернокорейския блицкриг и били силно въодушевени от създаването на силите на ООН. Те възприемали Корея като „Испания на Третата световна война“. „Така бяхме зажаднели за истината, че не ни беше жал и сами да изгорим под една бомба с палачите си. Намирахме се в онова пределно състояние, когато нямаше какво повече да губим.“\n2-14-18 юли 1950\nМитинги на 500 жени в с. Бърдарски геран, 400 жени в с. Ставерци и 600 жени в Козлодуй срещу държавните доставки и за напускане на ТКЗС. Селяните се съпротивляват на извозването на снопите за вършитба на общите хармани. Пред представителите на компартията Сюлеймезов и Горуня жените скандират "Смърт на комунистите", "Долу ТКЗС", "Насила ни накараха да влезем в ТКЗС", "Дайте ни хляб", "Умираме от глад", "Защо ни взимате хляба и го давате на руснаците".\n27 юли 1950\nДепортация с 50 камиона на 75 неблагонадеждни семейства от Смолянски окръг - четвърто масово изселване в окръга.\n1 август 1950\nДепортация на неблагонадеждно население от западната граница. В полунощ къщите на набелязаните по списък семейства са блокирани от милиция. В 3-4 ч. сутринта започва вдигането на хората и товаренето им на камиони, с които ги откарват на определените гари и до вечерта всики са натоварени на вагони. На 2 август на гара Военна рампа в София са сабрани всички вагони с депортираните от Софийски и Благоевградски окръг и са отправени към местата на принудително заселване. От околиите Годеч, Трън, Брезник, Кюстендил и Дупница са депортирани 127 семейства с 499 членове, други набелязани 41 семейства избягали в Югославия. От Благоевградски окръг са изселени 204 семейства.\nПолитбюро на ЦК на БКП решава административните власти да поощряват с всички средства изселването на етническите турци в Турция, преди всичко от родопските гранични райони, а оставащите в страната да бъдат изселени в Северна България\n21-26 август 1950\nВтори съдебен процес срещу стопански ръководители, обвинени във вредителство и саботаж.\nсредата на август - края на септември 1950\nСеляните от зърнопроизводителните райони масово влизат в ТКЗС, за да се спасят от насилието и непосилните държавни доставки. В този период е кооперирана до 40% от земята.\nСеляните масово изколват добитъка си. По данни на Държавна сигурност изклани са 22 000 глави едър рогат добитък и 104 000 глави дребен рогат добитък.\n8 ноември 1950\nВълко Червенков е избран на закритата след смъртта на Г. Димитров и отново възобновена длъжност генерален секретар на ЦК на БКП.\n9 ноември 1950\nПриет е Закон за защита на държавната и кооперативната социалистическа собственост.\n1 януари 1951\nГен. Айзенхауер пристига в Европа като главнокомандващ силите на НАТО, което с началото на Корейската война и със създаването на Върховния щаб на съюзническите сили в Европа става реална военна сила. Това, наред с Корейската война и започналото въоръжаване на Западна Германия за защита от съветска агресия, подхранва нови надежди в опозиционно настроените българи, че един военен сблъсък между Запада и СССР е съвсем скоро предстоящ и ще донесе свобода на България.\n4 януари 1951\nРешение на Политбюро на ЦК на БКП за масово извънучилищно изучаване на руски език.\n13 февруари 1951\nОбнародван е приетият от Народното събрание нов Наказателен закон, изработен по модела на наказателния кодекс на РСФСР от 1926 г., който ще е законовата основа на репресиите през 50-те години.\n2 март 1951\nПостановление 218 на Министерски съвет за реорганизация на банковата система. Българската народна банка се превръща в разчетен и касов център на държавата. БНБ регулира паричното обръщение в страната; организира и извършва краткосрочното кредитиране на народното стопанство; организира и извършва разплащанията в народното стопанство и привлича свободните средства\nна предприятията, организациите и учрежденията; извършва разплащанията с\nчужбина. БНБ е единственият емисионен институт в България. Българска инвестиционна банка извършва безвъзмездно финансиране на строителството със средства на държавния бюджет; дава краткосрочни кредити на строителните и монтажните организации по утвърден кредитен план; извършва дългосрочно кредитиране на кооперациите и частните лица за жилищно строителство. Създава се Държавна спестовна каса като институт за влогонабиране на мястото на Пощенската спестовна каса. Популярните банки са закрити. Забранен е търговският кредит. Установено е дългосрочно и краткосрочно кредитиране на ТКЗС. Ликвидиран е пазарът на ценни книжа.\n7-9 март 1951\nСелски и женски бунтове за възвръщане на добитъка и инвентара в Плевенско, Врачанско, Видинско и Търновско. Масово подаване на заявления за напускане на ТКЗС.\n19 март 1951\nПостановление на ЦК на БКП осъжда насилията при кооперирането в Кулска околия и в с. Ябланица, станали причина за бунтове. Това постановление е възприето от селските стопани като разрешение за напускане на ТКЗС.\n19-28 март 1951\nМасово напускане на ТКЗС, демонстрации срещу кооперирането и насилствено възвръщане на добитъка и инвентара в Пловдивско, Асеновградско, Първомайско, Карловско, Кулско, Видинско, Плевенско, Луковитско, Велико Търновско. В с. Грамада, Кулско, 59 души са арестувани, част от тях са изпратени в концлагер. Някои семейства са изселени в други райони на страната. Масови бягства на селяни от Видинско в Югославия.\n20 март 1951\nОтменят се купоните за промишлени стоки, които ще се търгуват свободно по единни държавни цени. Повишение на заплатите на работниците и служителите, на пенсиите и стипендиите.\n30 март 1951\nПолитбюро възлага на министъра на вътрешните работи Георги Цанков в срок от 10 дни да проведе изселването във вътрешността на страната на семействата на всички забегнали зад граница.\nЗапочва предаванията си радио "Горянин" - "Гласът на българската съпротива", което изиграва много важна роля в координирането на нелегалната съпротива и информирането на българите в този период. Мисията на радиото е борба за свободна България, в защита на българщината и срещу съветизацията на страната. Радио "Горянин" информира за политическите събития по света, за насилията на властите, за действията на горянските чети, предава шифровани инструкции към горяните и предупреждава за конкретни внедрени агенти на Държавна сигурност. Емисиите са в 6,30, 12, 17,30 и 22,30 часа, започват с марша "Един завет" и завършват с химна "Шуми Марица". Радиото излъчва от околностите на Атина, с два предавателя на различни честоти. Заглушавано е от военни радиопредаватели, по локализирането му - дълго време неуспешно - работят МВР, разузнаването и техническите отдели на Държавна сигурност. Някои от работещите в радиото са: Димитър Бахаров, Златка Влайчева, Емануил Кожухаров, Иван Митев.\n1 април 1951\nЖенски бунт срещу ТКЗС и опит за минаване на границата в с. Делейна, Видинско.\n3-5 април 1951\nРазграбване на добитъка в Луковитско и Тервелско, напускане на ТКЗС в Плевенски и Търновски окръг, Асеновградско, Русенско, Силистренско, Тутраканско, Тервелско, Балчишко, Генерал Тошевско, Врачанско, Ломско, Казанлъшко, Шуменско. Женски бунт в с. Ново село, Търновско, слухове за над 200 горяни в Сливенския балкан.\n6-7 април 1951\nДемонстрации с искане за освобождаване от ТКЗС и връщане на нивите и добитъка - 300 души в с. Дерманци, Луковитско, 150 души с. Радомирци, Луковитско, 350 души в с. Драгана, Ловешко, 200 души с. Катунец, Ловешко, 400 души в с. Радомирци, Луковитско. Прибиране на добитъка и масово подаване на заявления за напускане на ТКЗС в много други села в района.\n8 април 1951\nСелски бунт в с. Николаево, Плевенско. Около 300 селяни, въоръжени с тояги, се опитват да вземат добитъка си от ТКЗС. При сблъсък с милицията е убит един селянин. В селото са изпратени части на Вътрешни войски да потушат бунта.\n11 април 1951\nВ 5 часа сутринта започва депортацията на семействата на бегълци зад границата от цялата страна. Изселени са 830 семейства с 3172 членове. Принудително заселени в Русенски, Коларовградски (Шуменски) и Сталински (Варненски) окръзи.\n15-16 април 1951\nНапускане на ТКЗС и прибиране на добитъка в множество села на Варненски, Русенски, Търновски, Бургаски и Врачански окръг. От 20 март до този момент във връзка с бунтовете са арестувани 550 души от Плевенски окръг, 27 от Сталински (Варненски), 251 от Врачански, 158 от Пловдивски, 4 от Русенски, 3 от Коларовградски (Шуменски), 35 от Софийски и 6 от Търновски.\nПо предложение на Тодор Живков Политбюро създава Политическо управление към Министерство на земеделието, политотдел във всяка Машинно-тракторна станция (МТС) и заместник-директор по политическата част към по-големите Държавни земеделски стопанства (ДЗС). Началникът на Политуправлението е с ранг на помощник министър и е подчинен едновременно на министъра и на ЦК на БКП, като се назначава от ЦК на БКП. Политотделите са от 5 души, като един от тях е към Държавна сигурност. Политотделите са подчинени на Политуправлението, а началниците им се назначават от ЦК на БКП. Политотделите имат решаваща дума в подбора на редови кадри за МТС, а заедно с околийските комитети на БКП определят ръководните кадри в тях. Заместник-директорите по политическата част в ДЗС са подчинени на Политуправлението, съгласуват работата си и се отчитат пред околийския комитет на БКП, а са назначавани от ЦК на БКП. Директорите на ДЗС и МТС, началниците на политотдели в МТС и зам.-директорите по политическата част в ДЗС са включени в номенклатурата на ЦК на БКП. Задачата на новата структура е да "обезпечи бдително партийно око и контрол" върху МТС, ДЗС и обслужваните от МТС ТКЗС.\n23 април 1951\nБунт на жените от ТКЗС Враца и прибиране на овцете.\n29 април 1951\nВ ранните часове на този ден, Великден, са извършени масови арести на "вражески елементи". Задържани са 1337 души в цялата страна. Те са подложени на следствие и опити за вербовка и повечето са въдворени в концлагер, като мъжете са транспортирани с конски вагони до Белене, а жените - до лагера Босна в ТВО "Ножарево". Много от задържаните са полицаи, военни, "бивши хора", легионери и предвоенни политици, осъдени от "народния съд" и изтърпели присъдите си, но мнозинството са членове на БЗНС Никола Петков.\n1-2 май 1951\nПрибиране на добитъка, напускане на ТКЗС, сблъсъци и лозунги против Сталин и комунистическата власт в редица села в Варненски, Плевенски, Русенски, Врачански, Пловдивски и Шуменски окръзи.\nНов процес срещу висши комунистически функционери - Петко Кунин, Манол Сакеларов, Иван Масларов, Петър Семерджиев, обвинени в съучастничество на Трайчо Костов. Присъди от 10-15 години затвор.\n1-2 юни 1951\nОперация на милиция и армия срещу горянската чета на Георги Търпанов в Сливенския балкан. Убити са 40 от горяните от четата, която наброява около 100 души. Останалите горяни, някои от които ранени, водени от Георги Търпанов, успяват да преодолеят блокадата.\n16 юни 1951\nВ нощта на 15 срещу 16 юни е извършена нова акция на масови арести. Задържани са 1097 души, трима са убити. Ударът е насочен срещу "враговете" в селското стопанство, предложен е на 25 май на Политбюро от министъра на вътрешните работи Георги Цанков и е утвърден от Вълко Червенков. Задържаните минават през следствие, повечето са въдворени в ТВО "Белене". Идеята за Великденската и за Юнската акции е на съветските съветници в МВР, като организацията на Юнската акция е изцяло подготвена от тях.\nВъпреки двете кампании на масови арести, със започването на жътвата и наложените държавни доставки, които докарват до глад селяните, отново се подават масово заявления за напускане на ТКЗС в цялата страна. Опити да се ожънат частно взетите от ТКЗС ниви в Хасковско, Търновско, Врачанско, Видинско, демонстрация в с. Ново село, Търновско, с искане за частна жътва. На 6 юни 300 души в с. Байкал, Оряховско, направили опит да нападнат зърнените складове, на 13-15 май в с. Коиловци, Плевенско, по 300 души се събирали пред селсъвета да искатхляб, на 2 май през селсъвета в с. Тръстеник, Плевенско, се събрали 100 души и не си отишли, докато не докарали хляб от Плевен. След края на жътвата има масови настроения за напускане на ТКЗС през есента и за саботиране на есенната сеитба, за да се избегнат задълженията с нови непосилни зърнени доставки. Държавна сигурност силно активизира дейността си и вербовката на агентура, за да се справи с бунтовете и съпротивата.\nПроцес срещу Георги Ганев, заместник-директор на Държавна сигурност, и Стефан Богданов и Николай Задгорски, началници на отдели в ДС, обвинени в участие в трайчокостовския заговор. Получават по 15 години затвор.\nСтаршият съветник на групата съветски съветници от КГБ ген. Филатов е отзован.\n5 ноември 1951\nСтарши съветник на групата съветски съветници от КГБ става Владимир Николаевич Суходолский. В НКВД от 1938. На тази длъжност е до 18 юни 1953, заменен от ген. Сергей Инокентиевич Плесцов, и отново от 20 юли 1953 до юли 1955. През 1957 е изключен от партията и лишен от звание. От октомври 1951 съветник, а от юли 1953 до март 1955 заместник на старшия съветник е Сергей Григориевич Банников, в органите от 1941, след 1955 - председател на КГБ в Туркменска ССР, началник на 7 управление на КГБ, зам.-началник и началник на 2 Главно управление на КГБ, зам.-председател на КГБ 1963-1967.\nТурция затваря границата си, защото българските власти отново допускат изселването на цигански семейства, които нямат това право и турски визи. От началото на изселническата кампания през 1949 са се изселили около 156 000 етнически турци. На 30 ноември България обявява, че прекратява изселванията на български турци. Промяната в политиката към турците поради недостига на работна ръка в селското стопанство е направена още с решението на Политбюро от 26 април.\n31 декември 1951\nСъбирането на всички политически лагеристи от ТВО "Ножарево" в ТВО "Белене", което е започнало от май-юни 1951, приключва с пристигането на 67 жени от лагера Босна. Те поставят началото на женския обект на остров Щурчето. Така всички лагеристи от ТВО "Ножарево" вече са преместени в ТВО "Белене" и той остава единственият концлагер.\n16-25 януари 1952\nСъдебен процес срещу група строителни инженери, обвинени, че от 1945 участват във вредителско-шпионска група в железопътното строителство, организирана от Манол Сакеларов. Трима са осъдени на смърт, 9 - на различни срокове затвор.\n22 март 1952\nВ изпълнение на решение на Политбюро от 6 март 1952 със секретно постановление на МС по съветски модел е създаден секретен държавен орган за стратегическо ръководство на отбраната - Държавен комитет за отбрана, ДКО. Мирновременният състав на съвета е от 6 души, военновременият от 9. Председател е главнокомандващият - Вълко Червенков. През ноември 1952 Червенков и членът на ДКО Тодор Живков са удостоени с генералски звания. По предложение на съветските съветници в края на 1953 ДКО е закрит.\n11 май 1952\nПремахнати са купоните за хранителни продукти и са установени единни държавни цени. Намалени са единните държавни цени на дребно на тъканите, трикотажа и обевките.\n12-15 май 1952\nПарична реформа. 100 лева се обменят за 1 нов; курсът на лева е базиран на руската рубла: 1.70 лв. = 1 рубла.\nПристигането на ген. Матю Риджуей като главнокомандващ силите на НАТО на мястото на ген. Айзенхауер и обиколката му в Европа отново подхранват надеждите за скорошна война и освобождение на България.\n3 юни 1952\nПроцес срещу католиците отец Роберт Прустов и Стефан Цоков, обвинени в шпионаж. Отец Прустов е осъден на 20, а Стефан Цоков на 10 години затвор.\nПоредна стъпка към ликвидиране независимостта на адвокатурата - издаден е Указ за адвокатурата, с който се премахва Висшия адвокатски съвет, а цялостното ръководство и надзор над адвокатите се поверяват на Министерство на правосъдието. Министерството приема подзаконови актове за организацията и дейността на адвокатските колегии, адвокатските съвети и юридическите консултации (днес - правните кантори), разглежда жалби срещу техни решения и може да ги изменя или отменя.\n6 юни 1952\nЗакрит съдебен процес в Пловдив срещу католическия свещеник Йосиф Тончев, обвинен в шпионаж и създаване на нелегална организация. Осъден е на смърт и е екзекутиран на 25 януари 1953.\n28 август 1952\nУказ № 359 на Президиума на Народното събрание за Гранични войски разрешава да се употребява оръжие срещу лица, които правят опит да преминат държавната граница.\n29 септември - 3 октомври 1952\nСъдебен процес срещу 40 католици, от които 27 свещеници и една монахиня, обвинени в създаване на "шпионска и заговорническа католическа организация в България", работила за Ватикана и западни разузнавания. Епископ Евгений Босилков, отец Йосафат Шишков, отец Павел Джидров и отец Камен Вичев са осъдени на смърт, а останалите на различни срокове затвор.\n29 октомври 1952\nПроцес срещу католическия епископ Иван Романов, осъден на 12 години строг тъмничен затвор. 74-годишният епископ умира в затвора на 8 януари 1953.\n2-4 декември 1952\nПроцес срещу 7 католически свещеници, "създали нелегална контрареволюционна организация, агентура на папското и империалистическото разузнаване". Д-р Петко Момчилов е осъден на смърт, останалите на различни срокове затвор. Едновременно с показните процеси през есента на 1952 в ТВО "Белене" са въдворени 30 католици като "сътрудници на чуждото разузнаване".\n13 декември 1952\nПроцес срещу втора група строителни инженери.\nНародното събрание приема изменения в Наказателния закон, които определят като "измяна на родината" напускането на страната без разрешение от властите и отказ от завръщане след изтичане на срока на разрешеното пребиваване в чужбина. "Изменниците на родината" се наказват със смърт. Близките на бегълците, които са знаели за подготвяното бягство, се наказват със затвор от 5 до 10 години, тези от близките, които не са знаели за готвеното бяство, се въдворяват в ТВО или се изселват. Тези норми са отменени през ноември 1953.\n3 март 1953\nГеорги Константинов, анархист, и Васил Зафиров, легионер, взривяват паметника на Сталин в Борисовата градина в София. Няколко дни по-късно са разкрити и арестувани. На 15 юни 1953 са осъдени за създаването на организация, която "си е поставила за цел да събори народно-демократичната власт в Народната република". Георги Константинов е осъден на 20 години, Петър Николов Петров на 16 години, а Васил Зафиров на 14 години затвор.\n27 март 1953\nПрезидиумът на Върховния съвет на СССР по предложение на министъра на вътрешните работи Берия приема указ за амнистия, като първо от лагерите се освобождават непълнолетните, бременните жени и жените с малки деца, старците и инвалидите. От 2 526 402 затворници към момента на амнистията са освободени около 1,2 млн. души. Амнистията не се отнася за осъдените за тежки криминални и стопански престъпления и за "особено опасните държавни престъпници (шпиони, диверсанти, терористи, троцкисти, есери, националисти и други)", които са 221 435 души в специалните лагери на МВР.\nСтачка на тютюноработничките в Пловдив за целогодишна заетост - една от първите стачки в Източна Европа след смъртта на Сталин. От 20 април 1953 нараства напрежението сред работничките в тютюневите складове "Иван Караджов", "Стефан Кираджиев" и др., които остават без работа и средства за препитание за семействата си. На 4 май неколкостотин работнички, които не са включени в списъците за оставащите на работа, разбиват вратите на склада "Иван Караджов", а след това заедно с работничките от склада "Георги Иванов" се отправят на протест пред секретариата на Държавния тютюнев монопол - клон Пловдив. При потушаването на протеста са убити повече от 9 души.\nБългарската православна църква е въздигната от Екзархия в Патриаршия. Патриаршеският събор избира за патриарх митрополит Кирил.\n16-17 юни 1953\nНародно въстание в Източна Германия срещу комунистическата власт. Потушено с танкове на Съветската група войски в Германия. Убити 513 души, 106 екзекутирани или осъдени на смърт, 1838 ранени, 5100 арестувани, от които 1200 осъдени, 18 съветски войници екзекутирани за отказ да стрелят по демонстрантите. Въстанието отново събужда надежди в българите, че ще се превърне в повод за избухване на война в Европа.\n26 юни 1953\nНа заседание на Президиума на ЦК на КПСС министърът на вътрешните работи Берия е арестуван и отведен в бункера на щаба на Московския окръг на ПВО. През юли е изваден от състава на Президиуча и изкючен от партията, а портретите му са иззети. От 18 до 23 декември 1953 Лаврентий Берия, Всеволод Меркулов - бивш нарком на държавната сигурност и министър на държавния контрол, Богдан Кобулов - зам.-министър на вътрешните работи, Сергей Гоглидзе - зам.-министър на държавната сигурност, Владимир Деканозов - нарком на вътрешните работи на Грузия, Павел Мешик - нарком на вътрешните работи на Украйна, Лев Влодзимирски - началник на следствената част за особено важни дела, са изправени пред специален съдебен състав на Върховния съд на СССР под председателството на маршал Конев. Признати са за виновни в измяна на родината "под формата на шпионаж, организиране на терористични актове и на антисъветска група" и са разстреляни.\n11 юли 1953\nПленум на ЦК на БКП за промени в политиката според новите инструкции от Москва след смъртта на Сталин и ареста на Берия: забавяне темповете на индустриализация; насочване на капиталовложенията към селското стопанство, за да се подобри жизненото равнище; увеличаване на продукцията за широко потребление и намаляване на цените; спиране на кампанията за коопериране в селското стопанство; освобождаване на въдворените в лагерите за принудителен труд, с изключение на "най-опасните за социалния ред елементи".\n5 август 1953\nЗапочва закриването на ТВО "Белене". Със заповед на министъра на вътрешните работи Георги Цанков са освободени 858 души. Помилвани и освободени са и 517 затворници, намиращи се в концлагера.\nначалото на септември 1953\nПроцес срещу 14 минни инженери, "създали шпионско-вредителска група с цел спъване минното дело в страната". Инж. Димитър Буров е осъден на смърт, по-късно присъдата е заменена с 20 години затвор, останалите - от 10 до 20 години затвор.\n5 септември 1953\nРешение на Политбюро на ЦК на БКП да се закрие единственото трудово-възпитателно общежитие в страната - ТВО "Белене". От концлагера са освободени още 638 души, а 421 остават, за да бъдат предадени на следствие и съд. На 19 септември министърът на вътрешните работи разпорежда закриването на лагера. Останалите в лагера на групи са отвеждани в следствието на Държавна сигурност в София. Последните седем лагеристи са изпратени в следствието на 6 януари 1954 г. Те са бившите министри проф. Петко Стоянов, Стойчо Мошанов, ген. Никола Недев, Илия Кожухаров, Марко Рясков и бившите депутати Методи Янчулев и Васил Маринов. Междувременно в Белене пристигат вече като затворници някои от осъдените бивши лагеристи, предадени на съд. От откриването на ТВО "Белене" през 1949 до закриването през 1953 през концлагера преминават над 10 000 души. С решението на Политбюро се прекратява изселването от София и другите големи градове и се вдига изселническия режим на вече изселените. Към този момент в страната има изселени 6756 семейства с 23 390 членове. От тях 2548 семейства с 5075 членове са изселени от София, а 4208 семейства с 18 316 членове - от граничните райони и окръжните градове. Като близки на бегълци са изселени 2397 семейства с 9739 членове, а като "неудобни за граничните райони и големите градове" врагове на народната власт или ятаци и помагачи на горяни - 4352 семейства с 13 651 членове.\n20 декември 1953\nИзбори за народно събрание. ОФ печели 99% от гласовете.\n16 януари 1954\n2 ОНС одобрява новото правителство на Вълко Червенков. Подпредседатели са Антон Югов, Георги Трайков, Георги Чанков, Иван Михайлов и Райко Дамянов.\n27 януари 1954\nЗа съветски посланик е назначен Юрий Кондратевич Приходов, посланик до 21 май 1960.\n25-26 януари 1954\nПленум на ЦК на БКП, който по съветски пример осъжда култа към личността. Основният доклад "За още по-голяма колективност в ръководството и работата на партията" е изнесен от Вълко Червенков, който възлага вината за култа към личността си върху партийния апарат. На пленума Червенков подава оставка като генерален секретар на ЦК на БКП, а Георги Чанков и Райко Дамянов - като секретари на ЦК на БКП.\n25 февруари - 3 март 1954\nШести конгрес на БКП. Вълко Червенков изнася отчетния доклад и въпреки че отстъпва партийното лидерство на Тодор Живков, който е избран със съгласието на Хрушчов за първи секретар на ЦК на БКП, остава министър-председател и фактически партиен лидер, натоварен да ръководи работата на Политбюро. Първият секретар Тодор Живков заедно със секретарите Енчо Стайков и Димитър Ганев ръководи текущата работа на Централния комитет на компартията. Конгресът следва съветската политика след смъртта на Сталин да се преодолее изтощението от форсираната индустриализация с развитие на селското стопанство и леката промишленост, за да се нормализира потреблението и стандарта на живот.\n23 август - 2 септември 1954\nСъдебен процес срещу о.з. ген. Иван Вълков и 10 бивши офицери, които през 1923-1925 са имали задача да парират действията на БКП и БЗНС, обвинени за убийствата на земеделци и комунисти през този период. Ген. Вълков и още шест души са осъдени на смърт, а четирима на 15 години затвор. По-късно смъртните присъди са заменени с 20-годишни.\n7 септември 1954\nОткрит е паметникът на Съветската армия в София.\n26 март 1955\nРешение на ЦК на КПСС и на Съвета на министрите на СССР четири ракетни съединения, инженерни бригади РГВК (Резерв верховного главнокомандования), да бъдат изпратени през 1955-1956 в зоните на тяхното разполагане при война (една от зоните е България). За целите на бойната им тренировка са въоръжени с балистични ракети Р-1 и Р-2.\n30 април 1955\nРешение на съветското правителство за оказване на помощ на България в използването на атомната енергия за мирни цели.\nВъв Варшава Албания, България, ГДР, Полша, Румъния, СССР, Унгария и Чехословакия подписват Договор за приятелство, сътрудничество и взаимопомощ, с който е създаден военно-политическият съюз Варшавски договор - един от основните инструменти на съветския военен и политически контрол над Източна Европа. С договора Съветският съюз формализира вече съществуващия съветски блок и създава фасадата на равноправен и многостранен съюз със сателитите си. Варшавският договор легитимира присъствието на съветските войски в Източна Европа след края на окупацията на ФРГ и Австрия, институционализира съветския контрол върху армиите и външната политика на източноевропейските държави и не им позволява да имат собствена национална териториално-отбранителна стратегия. Варшавският договор става реална военна структура в началото на 60-те с концепцията за тотална ядрена война, когато източноевропейските армии са въоръжени с ядрено оръжие и са подготвяни за първи ешелон на настъпателната операция на съветската армия при ядрен конфликт, а Източна и Централна Европа - за театър на ядрените бойни действия. Една от основните функции на Варшавския договор е легитимирането на съветската военна намеса при опасност за съветското господство в Източна Европа, пряко осъществена с интервенцията на Обединените въоръжени сили на Варшавския договор в Чехословакия през 1968.\n3-4 юни 1955\nВ България пристига съветска делегация, която се завръща от преговори в Югославия за подобряване на югославско-съветските отношения. В делегацията са първият секретар на ЦК на КПСС Никита Хрушчов, министър-председателят на СССР Николай Булганин и първият заместник-председател на съветското правителство Анастас Микоян. След среща с Хрушчов Вълко Червенков се отказва от изразеното през април намерение да се оттегли от ръководството на Политбюро.\nПолк. Никола Алексеевич Ляпунов сменя ген. Суходолский като ръководител на съветниците от КГБ в България. До март 1960. В органите на държавната сигурност от 1930. Началник отдел във 2-о главно управление, зам.-началник и началник 7-о управление, към назначението си в Българие е старши инспектор в Инспекцията към председателя на КГБ.\n2 юли 1955\nВ изпълнение на препоръка на Хрушчов от 25 юни Политбюро приема решение за развиване на българо-югославските отношения и сдържаност по македонския въпрос. До края на годината са сключени редица спогодби с Югославия.\n27 юли 1955\nДва изтребителя от военното летище Доброславци край София свалят израелски самолет със 7 души екипаж и 51 пътници, летящ по линията Лондон-Виена-Истанбул-Тел Авив, който се е отклонил в българска територия. Самолетът се разбива край Перник и всички 58 души загиват. Пътниците са израелски, американски, френски, канадски, британски, южноафрикански, западногермански, полски, австрийски, шведски и съветски граждани. Свалянето на самолета предизвиква международен скандал и влошава отношенията между Израел и България. Израел завежда дело срещу България в Международния съд в Хага, което се проточва до 1964 и в крайна сметка на семействата на пътниците са изплатени минимални обезщетения.\n27 октомври 1955\nСлед посещението си през юни Никита Хрушчов се обръща с писмо към Президиума на ЦК на КПСС за оказване помощ на България, за да бъде завършена изцяло колективизацията. България трябва да стане образцовият колхоз на социалистическия лагер - "пример за другите страни с народна демокрация" и разочарование на "реакционните кръгове на Запад, които разчитат, че широките селски маси в страните с народна демокрация няма да отидат в колхозите.“\n6-7 декември 1955\nПленум на ЦК на БКП по писмата на Хрушчов и ЦК на КПСС. Пленумът тълкува писмата като вълзожена от съветското ръководство задача колективизацията в България да бъде завършена до 2-3 години. От началото на 1956 започва "масовизация" на съществуващите ТКЗС и изграждане на нови, основно в планинските райони.\nкрая на 1955\nЗавършено е строителството на Партийния дом и на сградите на Държавния съвет и Министерския съвет и така центърът на София е преустроен в сталински архитектурен стил.


Да осветлим управлението на София | ДЕМОКРАТИ ЗА СИЛНА БЪЛГАРИЯ\nДа осветлим управлението на София\nJune 28, 2012 in Инициативи, Новини\nДСБ-София започва кампания срещу управлението на закрити врати, налагано от ГЕРБ и Фандъкова.\nАтанас Атанасов: Добър ден. Благодаря Ви за вниманието. Утре на сесия на Столичен общински съвет ще бъде разгледан Проект за изменение на Правилника за работа на Столичния общински съвет. Седем месеца след конструирането на настоящия Общински съвет се стигна до това изменение. Това не го казвам случайно, защото обикновено би следвало СОС да започне работа със своите правила, но така или иначе сме изправени пред внесения Проект. В тази връзка даваме тази пресконференция и искаме да Ви кажем нашите възражения срещу внесените текстове. Основната тема, която прозира през всички текстове, внесени, е контролът върху работата на общинската администрация и по-точно върху работата на кмета. В тази връзка най-фрапиращи и неприемливи са внесените текстове, които касаят института на питането. По каква процедура да се отправят питания към кмета, по какъв начин той да отговаря, кой може да отправя питанията, кой може да отговаря и така. Недопустимо е това, което се предлага, именно да могат да бъдат отправяни питания към кмета само по въпроси, които касаят издадени от него заповеди или въпроси, по които има решения на Общинския съвет. Защото правомощията на кмета произтичат от закона и би следвало общинските съветници, които имат правото да отправят питанията да задават своите въпроси за цялостната дейност на кмета, а не само по тези въпроси, по които той бил издал заповед. Отделно от това тези текстове са в пряко противоречие със Закона за местно самоуправление и местна администрация, защото в закона лаконично, но точно е казано, че общинските съветници имат право да отправят питания към кмета. Това означава, че съветниците могат да упражняват този вид контрол върху цялостната дейност, а не само за въпроси, по които той е издал заповед. И тук ще Ви дам един пример. В голяма част от случаите възниква необходимост да се отправят питания към кмета за бездействие на подчинената му администрация. Ясно е, че когато има бездействие, няма издадени заповеди, нали така? Друго, което е много фрапиращо – органът на местно самоуправление, който е избран пряко от народа ,е кметът. В предлаганите текстове за изменение се предлага кметът да прехвърля правомощието да се отговаря на своите заместници – на главния архитект, на главния секретар на общината и т.н. Това е недопустимо, защото кметът би следвало да отговаря за дейността на подчинената си администрация, а не да се прехвърля отговорността да отговарят подчинените му. Освен въпросите, свързани с питанията, има няколко други предложения, които също са неприемливи и които на практика ограничават възможността за пряк контрол на гражданите върху работата на кмета и подчинената му администрация. Става въпрос за присъствието на граждани на сесии на Общинския съвет. Става въпрос и за това, че се отваря много широко вратата за т. нар. закрити заседания и на комисиите, а и за закрити сесии на СОС. Нали в крайна сметка местното самоуправление трябва да бъде близко до гражданите и гражданите не само да могат да контролират, а също така и да правят предложения по определени въпроси, касаещи местното самоуправление. А тези възможности се ограничават. Затова ние не можем да подкрепим тези текстове. И утре на сесия ще влезем в остър дебат по направените предложения и ако не се получи диалог няма да ги подкрепим. Г-н Лилков също има да Ви каже няколко неща.\nВили Лилков: Добър ден и от мен. Във връзка с предложените изменения за Правилника личи явното намерение на ГЕРБ да направи две неща. На първо място да постави в сянка кмета, защитавайки го от питанията на общинските съветници, второ – да снеме от него отговорността от промени на стратегически важни нормативни документи, стратегии и програми и, разбира се, да постави гражданите, да ги изолира от работата на Общинския съвет, като не им дава възможност да узнават какво става в общината. Във връзка с това и във връзка с обещанията на всички политически партии, особено на ПП ГЕРБ за прозрачно управление, ние ще започнем много активни действия от ДСБ – София, буквално от утре, да осветим работата на общината, на кмета и на Общинския съвет. Припомням, че г-жа Фандъкова в своята предизборна програма обеща изнесени приемни във всички райони на Столицата с цел управлението да бъде близо до гражданите. Нищо от това не се е случило. Имаше обещание за качествена промяна в информацията, която тече от районните администрации към гражданите. Нищо не се е случило до сега и във връзка с това. И имаше обещание и много милиони, изхарчени за т. нар. електронна община. Сами знаете, че резултатът е нулев. Във връзка с това ние ще започнем много активни действия заедно със всички организации на ДСБ – София – срещи с граждани, срещи с организации, неправителствени, дори и политически организации, за да осветим работата на общината и да направим достояние на гражданите всичко това, което се случва в Столична община.\nАтанас Атанасов: Само едно изречение искам да кажа след това, което каза колегата Лилков. ДСБ – София започва кампания за осветяване дейността на кмета и неговата администрация. Защото не само предложенията, които се правят за изменение на Правилника, те, разбира се, са най-показателни, но и цялостната дейност след изборите, местните избори от миналата година, на кмета е насочена в тази посока да се преекспонират публично определени действия, а други да се прикрият. Прикриват се много важни неща, свързани с обществените поръчки на Столична община. Кметът би следвало да контролира целесъобразното изразходване на бюджетните средства и за всеки един разход да иска съгласието на СОС. Много често това не се случва. Обществените поръчки много често се решават в един ресторант в Дианабад, а не в СОС и това е недопустимо.\nВъпрос: Как точно ще осъществите тази кампания?\nАтанас Атанасов: Кампанията ще започнем със срещи с граждани, с неправителствени организации, за да може да се опитаме да активираме гражданското общество, което също да участва в упражняването на контрола върху дейността на кмета и неговата администрация. Това като начало.\nВили Лилков: Искам да допълня, че всеки офис на районна организация на ДСБ – София ще се превърне в приемна на общинските съветници, където те ще могат регулярно всеки месец да посещават определен район и, разбира се, стартираме със сайта на ДСБ – София, в който ще бъде показвана всякаква информация по това, което се случва не само в партията и в организациите и това, което се случва на територията на Столична община, свързано с управлението. Ще открием приемни за гражданите, на които те могат да поставят своите нерешени въпроси, които да се превръщат в питания към кмета и съответно в отделни инициативи на общинските съветници на ДСБ – София.\nАтанас Атанасов: Ще предприемем и всички действия в СОС, за да може кметът на общината да носи отговорност за политиките, които се провеждат, а не да прехвърля тази отговорност на своите заместници или на администрацията. И ще Ви дам пример в тази насока. Съгласно действащия към този момент Правилник за организацията и работата на СОС, проекти за нормативни актове или за изменение на такива нормативни актове като наредби, правилници, инструкции и т. н. може да прави само кметът. До сега, и утре, ако погледнете Дневния ред на СОС, такива предложения се правят от заместник – кметовете, които нямат това право съгласно Правилника. Това е бягане от отговорност. Не може утре СОС да се занимава с материята, касаеща увеличаването на таксите и глобите в София и под този документ да се е подписал зам. – кметът. Това е политика на вдигане на приходите през данъци и глоби и зад това трябва да застава избраният орган, а не неговият заместник. Това е бягане от отговорност. Ще Ви дам пример по-назад във времето, когато се опитаха ГЕРБ да увеличат данъците в София и тогава изгоря бушонът Минко Герджиков. По същия начин сега се действа.\nВъпрос: Имате ли яснота от ДСБ заедно със СДС ли ще се явявате на изборите?\nАтанас Атанасов: Парламентарните избори не са днешна тема.\nВили Ликов: Все пак ние сме общински съветници, заедно сме в СК в Общинския съвет, нямаме проблем в работата с нашите колеги, но това е въпрос от друг порядък, който Вие задавате. Благодаря.\nTags: Атанас Атанасов, Вили Лилков, ДСБ София, Инициативи на ДСБ София\n← Иван Иванов: Софийската организация е гръбнакът на ДСБ\nПротокол 27.06.12 →


store.bg - JUMBO играчки куче\nИграчки ... ... Търсене на: JUMBO играчки куче\nИграчки от серията "Slingers: Войната на титаните"\nТърсене на: JUMBO играчки куче\nПродукти отговарящи на търсене: JUMBO играчки куче\nПредполагали ли сте някога, че сами може да си ушиете плюшена играчка? Е, това е напълно възможно с помощта на комплекта от "Плюшено сърце". При това без да се притеснявате, че може да не се справите, защото комплектът е съобразен с това и изцяло подходящ за начинаещи, както и всички останали комплекти от серията "Basic". Единственото нещо, което ги различава, е плюшената играчка, която може да направите. В опаковката на комплекта "Куче" ще откриете готови части от тялото на играчката: глава, крака, както и разкроен плат, с който сами да съшиете коремчето на кученцето. Освен това са ...\nБлизки съвпадения: кученце, кучето, кученцето\nБлизки съвпадения: кучето, кучета, кученца\nБлизки съвпадения: далматинец, кученцето, кучета, кученца\nБлизки съвпадения: кученца, кученцето, кучета\nБлизки съвпадения: кученце, кучето\nБлизки съвпадения: кученце, кучето, кученцето, кучета, кученца\nТърсене на: JUMBO играчки куче Продукти 1-12 от над 500


Биология и здравно образование за ВТОРИЯ СРОК на 11 . клас\nВторник, 09 Февруари 2021 15:40\nИздателство „Педагог 6“ изпълни всички подадени в срок заявки за първата част на учебното помагало по БЗО за втория срок на 11. клас. Помагалото е в две части, който покриват учебната програма по БЗО – модул 2 от профилираната подготовка.\nПоради многото заявки, които продължават да постъпват, отпечатахме допълнителен тираж. Мисията на издателство „Педагог 6“ е учителите и учениците да имат възможност за качествено преподаване и усвояване на учебния материал. Напомняме, че срочната и годишната оценка върху него ще участват в дипломата.\nМожем да удовлетворяваме и нови колективни заявки от сряда – 10 февруари. Дали сме възможност и за учениците, които не успяха да се включат досега, да могат сами да си направят поръчка през сайта ни pedagog6.com. Моля да ги информирате за това.\nПомагалото е в две части:\nПървата част обхваща\nпърва и втора тема\nот учебната програма.\nЦената е 15,00 лв.\nВтората част съдържа\nтрета и четвърта тема.\nОчаква се да бъде готова\nпрез месец март, за което\nще Ви уведомим допълнително.\nНапомняме, че за Ваше улеснение сме подготвили методическо разпределение на целия модул 2 в DOC и PDF формат. Всеки учител, независимо дали има поръчка, може да го ползва. За целта е необходимо да си направи учителски акаунт (ако все още няма такъв) на ebook.pedagog6.com и да отбележи ресурса в този формуляр. Ние служебно ще дадем достъп до разпределението.\nЕкипът на издателство „Педагог 6“


Предпазени от вируса | Budnaera.com\nПредпазени от вируса\n(Minghui.org) След като коронавирусът избухва в Ухан през зимата на 2019 г., поради усилията на китайското правителство да прикрие огнището, близкият град Чиби е зле подготвен. Въпреки че са докладвани 200 инфекции, реалният брой е много по-висок. Има случаи, при които практикуващи Фалун Дафа (Фалун Гонг) и хора, които вярват в благочестивите фрази „Фалун Дафа е добра“ и „Истина-Доброта-Търпение са добри“, са предпазени от вируса.\nЗатворниците са заразяват, практикуваща Фалун Гонг - не\nГ-жа Уанг е възрастна практикуваща Фалун Гонг в Чиби. Тя е арестувана и осъдена на една година затвор за говорене за Фалун Гонг на публични места.\nТъй като коронавирусът се разпространява като див пожар в района, много затворници са заразени. Всички затворници са поставени под карантина в хотел. Г-жа Уанг е сложена в килия с други две затворнички, които да я наблюдават и тормозят.\nНаскоро след това една от затворничките дава положителна проба за коронавирус. Няколко дни по-късно и другата дава положителна проба. Г-жа Уанг не е засегната.\nЗатворът изпраща други две затворнички да наблюдават и тормозят г-жа Уанг. В крайна сметка те също се заразяват с вируса. Г-жа Уанг отново не е засегната.\nТака имунитетът на г-жа Уанг срещу вируса предизвиква доста шум в затвора. Някои затворници вярват, че практикуващите Фалун Гонг не са обикновени хора и не искат повече да се замесват в преследването им. Последните две затворнички, изпратени в килията на г-жа Уанг, не я тормозят. Те не се заразяват от вируса.\nВ древни времена китайците са вярвали, че напастта не заразява хората сляпо. Тъй като онези, които преследват мирни практикуващи, извършват престъпление и грях, от това следва, че те няма да бъдат пощадени от напастта.\nСимптомите изчезват след вяра, че „Фалун Дафа е добра“\nПреди епидемията в Ухан практикуващата Фалун Гонг г-жа Й и нейният съпруг придружават брата на г-жа Й за лечение на неговата емфизема в белодробната болница в Ухан.\nНаскоро след това г-жа Й и семейството й забелязват, че хората в болницата започват да носят хирургически маски. Те също се опитват да си купят такива, но не могат да ги намерят никъде в града. Това, което не знаят е, че белодробната болница в Ухан е назначена за център за лечение на пациенти с коронавирус.\nСтепента и истинската статистика на пандемията не са известни на обществеността. Братът на Й е преместен в друго отделение по необяснима причина. През цялото това време тя и съпругът й спят на колички в коридора на болницата и използват тоалетните за пациенти.\nТогава лекуващият лекар ги убеждава да се приберат вкъщи: „Защо не вземете брат ви вкъщи? Състоянието му не е нещо, което може да се лекува бързо, а и вие не бихте искали да хванете нещо тук”.\nКогато се връщат у дома, г-жа Й я втриса, започва да кашля и я свива стомаха за разстройство. Но всичките тези неудобства изчезват след като прави упражненията на Фалун Гонг. Нейният съпруг получава затруднено дишане. Той не е практикува Фалун Гонг, така че г-жа Й му предлага да рецитира „Фалун Дафа е добра“ и „Истина-Доброта-Търпение са добри“. Той също бързо се възстановява.\nВъзстановяване на семейство от трима души\nБратът на г-жа Бинг, неговата съпруга и техният син практикували Фалун Гонг преди Китайската комунистическа партия да започне бруталното си преследване на Фалун Гонг през 1999 г. От страх тричленното семейство спряло да практикува.\nИ тримата са заразват с коронавирус, а братът на Бинг е поставен на вентилатор.\nГ-жа Бинг им казва да рецитират искрено: „Фалун Дафа е добра“ и „Истина-Доброта-Търпение са добри“. Не след дълго и тримата се възстановяват.\n**„Фалун Дафа е добра; Истина, Доброта, Търпение са добри“, (на китайски: Фалун Дафа Хао; Джън Шан Рен Хао) (ефектът е най-добър когато фразите се произнасят на оргиналния език).\nИзточник/ци: Falun Gong Protects Believers During Pandemic | Falun Dafa - Minghui.org


Гласуваха го! 4-годишните задължително на детска градина!\nАвтор: Васил Динев 14:07 / 09.09.2020 Коментари (1) 1307\nЧетиригодишните деца ще подлежат на задължителна предучилищна подготовка. Това прие окончателно Народното събрание с промени в Закона за училищното и предучилищно образование. Промяната мина с гласовете на 107 народни представители, против - 12, въздържали се - 14.\nПредучилищното образование за децата на 4-годишна възраст ще стане задължително най-късно до 2023 година. Според законовите промени, ако в дадено населено място са осигурени условия за осъществяване на обучението, което значи достатъчно места в детските градини за четиригодишните, то може да стартира и по-рано.\nСпоред образователното министерство задължителната детска градина ще помогне за преодоляване на обучителните затруднения чрез ранно интегриране на потребностите, ще предотврати натрупването на дефицити, а впоследствие и отпадането им от образователната система.\nА, късно им е, от родилното направо!


Любовта на бТВ към Боеко, горещо изразена тия дни, едва ли се дължи само на едно хекимянче, турено за шеф – Свободно слово\nЛюбовта на бТВ към Боеко, горещо изразена тия дни, едва ли се дължи само на едно хекимянче, турено за шеф\nЛюбовта на бТВ към Боеко, горещо изразена тия дни, едва ли се дължи само на едно хекимянче, турено за шеф.\nТова неуморно препиране и лъскане на един корумпиран политик, слязъл от властта, може би е свързано и със CME (Central European Media Enterprises).\nСлед като загина чехът собственик на групата, управлението е в ръцете на борд от 6 души. Те управляват телевизиите в 5 източноевропейски страни. От тях не повече от двама имат някакво отношение към бТВ. И да си купиш един-двама шефове е по-лесно, отколкото да купиш цяла телевизия. И те да ти назначат когото искаш за шеф по-надолу.\nБившт шеф на Нова тв доказваше това правило години наред. Като го смениха, хванаха за топките един наш туземен бизнесмен да купи телевизията и тя да продължи да пее сладко на повелителя на мисирките. Даже намериха и спонсор на телевизията в лицето на Васил Божков. Само че при разместването на пластовете собственикът се отърва бързо от тая дупка в джоба и сега там тече процес на сложна комуникация с новия собственик. Ято чучулиги там още припяват на Борисов и вече се озъртат полека на кого друг да запеят, объркани са.\nСобствениците на бТВ и Нова тв ги интересуват само парите. И ако някакви шефове по-надолу са намерил начин да печелят освен от заплати и премии, това е временно, винаги има размествания, промяна в собствеността и големите шефове. Хекимянчетата ще търсят нов благодетел да му кълват от ръката и безсрамно могат да запеят на нов Боеко. От такива извратени чучулиги, обаче, вече журналисти не става.


Накъде ще поеме Турция? - Съвременна и обща проблематика - Форум "Наука"\nНакъде ще поеме Турция?\nОктомври 30, 2012 in Съвременна и обща проблематика\nАнтиислямистки протест в Анкара\nЩе успеят ли военните и светски настроените кръгове в Истанбул да разклатят ислямския бастион на фундаменталистите в Анкара, който напоследък взе превес. След като САЩ ги прецакаха с кюрдите заради Ирак при първа възможност и то при положение, че турците им бяха най-верния съюзник в района и след като Меркел им хлопна вратата към ЕС след толкова дълго протакване и празни надежди Турция закономерно почувства необходимост да смени линията, която следваше. Все повече започнаха да издигат неоосманизма и пантюркизма пред идеите на Ататюрк и вместо със Запада да търсят сближение с Бразилия, Китай, Русия, дори Иран...\nНо явно покрай арабската пролет и там се надигат някои процеси в обществото. За арабите не съм оптимист, че ще сътворят нещо свястно и ползотворно в тази насока, но за турците изглежда има надежда и стискам палци.\nРедактирано Октомври 30, 2012 от ISTORIK\nИзобщо не съм съгласен. Напротив, неоосманизмът изобщо не е за вътрешна консумация, Турция се опитва да стане регионален лидер, при това не просто на сравнително ограничените като територия и потенциа\nАнтиислямистки протест в Анкара Ще успеят ли военните и светски настроените кръгове в Истанбул да разклатят ислямския бастион на фундаменталистите в Анкара, който напоследък взе превес. След като\nТи няма ли да престанеш с откровените провокации и неприкрито обидни изказвания? Какво искаше да кажеш с това ,,НИЕ Българите сме поначало с яко дупе"?\nТам неоосманизмът е много силен, но поне засега е "с човешко лице", даже с едва ли не романтичен облик. За вътрешна консумация.\nИзобщо не съм съгласен. Напротив, неоосманизмът изобщо не е за вътрешна консумация, Турция се опитва да стане регионален лидер, при това не просто на сравнително ограничените като територия и потенциал Балкани, а на това, което наричаме "Близък Изток" + Балканите, Черноморието и Средна Азия (говорим за регион от 15 млн. км2), със съответната икономическа, културна и политическа експанзия. Разбира се, който си е представял сцени от "Време разделно", кланета, еничари и пр. ще бъде разочарован, но в крайна сметка дори и при по-рафинирани методи, целите и желаните резултати са същите.\nВсъщност не оспорвам това. Имах предвид, че за вътрешна консумация е конкретно човешкото лице на неоосманизма - особено за пред интелигенцията. Навън той има практични и понякога много твърди политически прояви, които ти добре си посочил.\nЗасега не е ясно - лицето на Турция още не е очертано. Очертан е огромният й стопански и хуманитарен успех! Но за мен е удивително как така кемализмът в Турция загуби и се възроди османизмът?! Та Турция без Мустафа Кемал е.... какво е?\nДали това не е някакъв неоконсерватизъм - нещо, от което всяко модерно общество се нуждае и турското, получавайки го, показа на какво е способна?\nТурция досега е "дръпвала" три пъти - през 30-тте години при Кемал; - след 1980 г. при и след ген. Кенан Еврен /от политкоректност ще ви оставя да си спомните какво стана през 1980 г./; - сега, под ръководството на този много, много, много умен лидер.\nСтранно е това днешното.\nЗасега не е ясно - лицето на Турция още не е очертано. Очертан е огромният й стопански и хуманитарен успех!\nЧак огромен не бих казал, икономически Турция е успешна, но сравнена с България, докато спрямо стандартите на ЕС е на светлинни години във всяко отношение. В Турция има такива фрапиращо бедни региони, където мизерията е по-голяма дори от нашите цигански гета. Все пак ми се струва, че Турция ще влезе в ЕС преди Сърбия и Македония, а тогава за България ще стане доста страшно, когато у нас масово почнат да се заселват тълпи от Анадола.\nТурците също като нас имат демографски проблеми и са изправени пред възможността кюрдите(които не успяха да асимилират) да станат мнозинство в Турция. Отделно икономически не са чак толкова цъфнали, та да вържат. С търгофски дефицитит от над 30% не ги чака нищо добро. Това е наследството от кемализъма. С пантюркизма могат да спечелят няколко авторитарни и полуфеодални страни в Средна Азия, а с панислямизма вече нещата стоят по друг начин.\nАкадемик Георги Марков прогнозира, че до 5-10 години Турция ще излезе от НАТО, защото вече страната не е толкова зависима от САЩ. Това трябва да ни накара да бъдем много внимателни към политическите действия на съседите ни. Историкът сподели още, че според него централата на ДПС в София е поръчала заигравката около генерал Васил Делов, когото Общинският съвет в Кърджали не пожела да направи почетен гражданин.\n”Неоосманизмът, който се проповядва от настоящото управление на Турция, цели подмяната на култа към Мустафа Кемал - Ататюрк с този към Реджеп Ердоган. Идеята на неоосманизма е да се възстанови великата Османска империя. В момента в Турция ронят сълзи по величието на Османската империя. Ататюрк унищожава халифата, а сега той се радва на възраждане. Целта на Турция е да оглави ислямския от сват. Това е и причината в близките години Турция да излезе от НАТО, защото вече страната не се намира под контрола на САЩ. Сега в Турция се опитват да подменят освободителния характер на Балканската война. Техният проводник на това у нас е ДПС. Партията прокарва линията на неоосманизма, който идва от Турция. Милиони са наливат за пропаганда от страна на Турция. Саудитска арабия налива милиони в джамиите и имамите, а Турция налива в политика. Българската държава трябва да действа в момента, а не само да наблюдава. Цялата патаклама в Пазарджик идва и се финансира от Саудитска арабия”, коментира още академик Марков.\nАкадемик Георги Марков прогнозира, че до 5-10 години Турция ще излезе от НАТО, защото вече страната не е толкова зависима от САЩ.\nДоста ме разсмя това. Явно академикът е много слаб прогностик или просто си говори ей така.\nМихов, 10 г. не са малък срок.\n10 години са нищо при степента на обвързаност на Турция със САЩ.\nАко знаеш колко лесно падат тия връзки, Михов.\nНе, не е така. Турция е страшно зависима от САЩ, а турците, дори да са ислямисти, са доказано прагматични. Саудитците също са ислямисти, но не си и помислят да са срещу САЩ. Икономически и военно Турция просто не може без Америка. Технологично и финансово не може без Америка. Разбира се, нещата се променят, но не толкова бързо и не при сегашното статукво, а то няма как да се измени радикално за 10 години.\nТурция е базов проводник на американската политика в такива стратегически региони за САЩ - Близкия изток и бившия СССР, та и Балканите, та даже се изхвърлят и в СУАР, Китай. Да се мисли че САЩ ще се откаже от Турция в близките деситилетия е меко казано наивно. Тяхния съюз е дълбоко взаимоизгоден и това го осъзнават и двете страни. Даже за ислямистите повече отколкото за светските части в Турция. Както е и със Саудитска Арабия.\nПантюркизма и ислямизма, които Турция произвежда и изнася за Балканите, Кавказ и Средна Азия са основната алтернатива на руското влияние в тея региони, за американците това е изключително важно. Турция е и алтернатива на антиамериканските ислямски и светски режими в Близкия изток. Както виждаме в случая със Сирия и те ще са и прекия военен изпълнител на американските интереси. Щото им се насъбра малко множко войни в ислямски страни, затова и европейците пипаха в Либия, а сега турците евентуално в Сирия, щото пряка американска намеса ептен ще изостри антиамериканизма в ислямския свят.\nТова е съюз основан на общи интереси, не на общ цивилизационен и подобен бля, бля избор. Така че ислямизма в Турция с нищо не му пречи.\nРедактирано Ноември 3, 2012 от stinka (Rom)\nДоктрината на неоосманизма е нещо, която от няколко години Турция се опитва да пропагандира, скъсвайки с кемалистките принципи. Кемалистките принципи бяха, че Османската империя е тюрма на народите, хората в нея нямат никакви права, тя е една държава дори не на турците, а на исляма, където всички народи, включително и турците, нямат никакви права, с които се ползват по това време европейските народи. Затова тази война й нанася предпоследния удар, а последния удар ще й нанесат 10 години по-късно самите кемалисти и ще унищожат напълно Османската империя. Така кемалистите оценяваха дори положително самата война, а това са създателите на съвременна Турция. Допреди 10-ина години, когато със своето ръководство Турция направи неочакван завой в политиката, обяви се за наследник на Османската империя, а нея самата представи като земен рай на живеещите народи”, коментира историкът Божидар Димитров.\nПо думите му, показателен е филмът „Великолепния век”, който е платен именно от тази пропаганда, за която годишно се отделя по една програма 1,7 млрд. евро. „Такива красиви разголени жени не е имало през ХVІ век дори във френския двор, каквито гледаме в този филм. Жени, дори без забрадки, с пуснати коси, огромни деколтета, европейски дрехи и т.н. Очевидно е, че това е част от тази пропаганда, която цели да представи в друга светлина Османската империя, в която и самите турци страдаха от ред закони, насочени именно срещу тях”, каза Божидар Димитров.\nОще малко новини тип копи пейст по темата.\nТоя сериал си е жива пропаганда, очевидна, но въпреки това много добре пласирана, щото всички го гледат, включително и в Сърбия и Русия е хит в момента, плюят яко по него и все пак го гледат\nДойдохме си на мястото, ТВ-историк (Б.Д.) се изказва по върпоса за ТВ-сериал.\nМежду Турция и Саудитска Арабия разликите са огромни. Но за някои историци това не е много ясно.\nАбе сериала е пропаганда,ама си го бива....\nИначе няма как да се възроди Османската Империя.\nКомшиите ги сполетяха интересни времена...\nИнтересността май почна да идва в повечко - http://www.buzzfeed.com/ryanhatesthis/incredible-and-frightening-photos-from-istanbuls-occupygezi\nАма и турската полиция е брутална. По азиатски брутална. Май нищо ново не са научили, нищо старо не са забравили, а искаха в ЕС да влизат.\nИ все пак хората са против Ердоганските простотии, масово. Даже футболните агитки на Бешикташ, Фенербахче и Галатасарай се обединили по време на шествията - такова нещо не се е случвало никога досега\nТрудно може да се предскаже изходът, но е ясно, че Ердоган не е човек, който подава оставки. Отделно наистина голяма част от турците са зад него /вдияхте ли вдигнатите пръсти на подръжниците му - "Един е аллах"/. От друга - светските сили в Турцися вероятно ще се консолидират и вероятно ще се формира някакво представителство.\nАко властите употребят сила, това ще е краят - турското общество ще се разцепи. Затова според мен те ще изберат твърда, но дискретна политика, и сложна система от мерки - успокоение, убеждение, дискредитиране, разцепване на протестиращите, меки и по-силни провокации и психологическо въздействие, от което да се види, че силният човек не са протестиращите. Забележете изявлението, че не се отказва от проекта на площада. Това е знак- няма да мине вашата, дори и по такъв не чак толкова важен въпрос.\nЩе стане като Тянънмън, обаче в по-мек и по-нахален вариант.\nСвалянето на такъв режим е невъзможно. Да са мислили как и дали гласуват - също като при нас. Въпросът е дали гласът на протестиращите ще бъде чут.\nМисля, че няма. Умереността е чужда на такъв тип лидери - тактическата гъвкавост - не.\nОбективните турски медии:\nДаже футболните агитки на Бешикташ, Фенербахче и Галатасарай се обединили по време на шествията - такова нещо не се е случвало никога досега\nНещо изключително знаменателно!Особено що се отнася до феновете на Фенер и Галата.Те не просто се мразят,ненавиждат и бият-те се колят...Не орел,рак и щука,ами змия,таралеж и лисица в един чувал са трите агитки.И щом те са намерили общ език и обща кауза-смятайте за какво става въпрос!


Дюлево сорбе с канела и карамфил ♥ Culinary with me\nДюлево сорбе с канела и карамфил ♥ Quince sorbet with cinnamon and cloves\nНачало/Сладки изкушения ♥ Sweet temptations/Сладоледи ♥ Ice creams/Дюлево сорбе с канела и карамфил ♥ Quince sorbet with cinnamon and cloves\nДа, да. Знам, че е зима. Знам, че все още някоя и друга снежинка прелита край прозореца и вероятно още доста време ще бъде така.\nСъщо така знам, че на много места хората все още се любуват на приказни, зимни пейзажи и по-скоро наблягат на горещ чай или мляко с какао. Но, винаги има едно но. Но, защо пък да не може, човек да се отпусне в топлия си дом и да се наслади на нещо като „зимен” сладолед, с всичките типични за сезона аромати и вкусове.\nВсе пак лятото едва ли ще ми бъде до канела, да не говорим, че и няма дюли.\nМисля, че сега е точния момент за дюлево сорбе с букет от „зимни аромати”.\n600 гр. дюли\nПочистете дюлите от семките, твърдата част и корите и ги нарежете на кубчета. Загрейте на средна температура водата и захарта, добавете дюлите и подправките и оставете всичко да къкри за половин час или до омекване на плода. Охладете, отстранете канелата и пъпките карамфил и пасирайте сместа до фино пюре. Добавете лимоновия сок, разбъркайте и прецедете през цедка. Изсипете в кутия с капак и разбърквайте през половин час в първите два часа от замразяването и през един във вторите два часа. Оставете във фризера до пълно замразяване, а преди да сервирате, преместете в хладилник за около 10-15 минути да се отпусне.\nянуари 10th, 2012|Categories: Сладки изкушения ♥ Sweet temptations, Сладоледи ♥ Ice creams|Tags: дюлево сорбе, канела, карамфил|2 Comments\nlevi 10/01/2012 в 16:37-Отговори\nУау, много ми хареса това предложение,Ванче!!!!!\nА снимките са прекрасни,има още мноооого да уча:)\nVania Georgieva 10/01/2012 в 16:42-Отговори\nБлагодаря ти, Леви! Аз пък точно снимките не харесвам, ама, това е положението, стоях до 2 през нощта – първо да замръзне и после още час да снимам. Така ми се спеше, че едвам си събрах мозъка. Иначе на вкус се получи уникално. Поздрави 🙂


Sentiments in the kitchen ...: С домашна, вита баница на гости при Пепи Стоева\n„Sentiments in the kitchen... „ гостува в „Храна за мой’те канибали”\nНаскоро получих първата си покана да гостувам в блог и бях много изненадана. Та, аз едва вчера стартирах моя, а днес вече на гости ще ходя. Поканата дойде от Пепи Стоева. Вярвам, много от вас я познават, ако не и всички, защото Пепи така да се каже, е ветеран в българското, кулинарно блог пространство. Ако пък по някаква случайност не сте я посетили досега, бързо трябва да поправите това, защото в "Храна за мой'те канибали" ще намерите много полезни съвети, неустоими предложения за делник и празник, ще се заредите с настроение, идващо директно от нейната слънчева усмивка и тънко чувство за хумор, ще научите много за родната, традиционна кухня и не на последно място ще се поразходите с нея из чудни местенца, богати с онова, българското, без което никой от нас не може.\nТа, по стар, български обичай на гости се ходи с баница.\nС баница гостувах на Пепи, в поредният ѝ петъчен прием. Надявам се да съм изненадала приятно домакинята, още повече защото знам колко голяма е страстта ѝ към сирената. И ще съм много доволна да видя рецептата изпълнена от нейните ръце, ръце на майстор кулинар, естет и ценител на българският бит и кухня.\nПепи, мила, благодаря ти най-искрено за поканата, за гостуването и за доверието което ми гласува! Да съм твой гост е чест и удоволствие за мен! Беше ми приятно и забавно да се потрудя за визитата си, в една толкова богата и майсторска кухня! Надявам се, съм успяла да те изненадам приятно, както и да съм била полезна на многото ти читатели и фенове!\nПубликувано от Irma в 11.8.12\npep-4o 11 август 2012 г., 16:33 ч.\nИзненада ме и още как! Нямаш представа как се ококорих срещу тази апетитно зачервена баница с тънки, но точени кори, когато отворих мейла ти!\nУдоволствието е изцяло мое, Ирма и много, много ти благодаря, че специално за случая направи баницата :) мда, с един от най-любимите ми продукти - сирене :))\nПП: Татко не даде да похабя мляко за сирене с левурда. Но мама каза "Ти защо му обясняваш за какво ти е млякото, вземаш го и толкова". За сега вече свърши, последното мляко доят и то отива на катък, но напролет ще си направя.\nРоси 11 август 2012 г., 18:38 ч.\nЧестита ти покана,Ирма!Прелюбопитна отивам да видя баницата,защото съм им голям любител !\nDani 11 август 2012 г., 19:20 ч.\nИрма, създала си чудесно местенце, което благодарение на Пепи, открих!\nВсе още ми е малко трудно да точа толкова тънки кори и винаги се възхищавам на майсторите!\nIrma 11 август 2012 г., 21:18 ч.\nЕх, Пепи де да можех и с истинската да те почерпя! Но, времето е пред нас, живи и здрави да сме и това да се случи!\nА за онова сирене, наистина трябва пролетта да изчакаш, че трябва зеленийката да е свежа. Пък за една проба все ще отделите млекце, ако не от вашата, то от друга крава/козичка/овчица. Струва си - опитах и на мен много ми допадна. Бих намалила само левурдата, да не преобладава аромата и толкоз. Надявам се, идващата пролет да успея и аз да завъртя едно колело шарено сирене.\nIrma 11 август 2012 г., 21:31 ч.\nРоси, Дани, толкова сте мили! Драго ми е да сте ми гости и тук и при Пепи! Бих ви почерпила на драго сърце, стига да сте ми по-наблизо, момичета! Но, хайде опитайте да я направите - затова съм снимала така подробно, знам че ще успеете, стига да спазвате всички указания. Не е никак трудно. :)\nМъх 11 август 2012 г., 23:50 ч.\nИрма, аз обратното: първо там, сега и тук я видях.\nПрекрасна баница и чудни снимки. Пепчо знае кого да кани;)\nIrma 12 август 2012 г., 11:33 ч.\nИ много вкусна, Мъхче! :) Благодаря ти!\nАма как предразполага към преяждане, не е си дума. И после килцата...