ХуЛите » произведение "Фрагменти от дневника на Марко Тотев 2"\nФрагменти от дневника на Марко Тотев 2\nТака криво- ляво избутах гимназията с няколко поправителни изпита. Имах чувството , че учителите ми ги дадоха само и само да се оттърват от мен- толкова им бях дошъл до гуша през тези няколко години . И те на мен.\nНо когато веднага след това ме прибраха в казармата , разбрах какво са имали предвид .Искали са час по- скоро да получа наказанието си -такова каквото ми се полага - заради издевателствата над тяхното търпение. Гадна работа.\nНо има един странен парадокс в цялата история. Докато в училището се опитват малко или много да ти налеят акъл в главата , в казармата - тъкмо обратно - наливат ти гълфотии. И до сега се чудя защо е необходимо да те карат в училище да поумняваш , след като и без друго в казармата ще оглупееш. Щеш не щеш . Няма мърдане.\nЗа разлика от училището , където ти казват: "разсъждавай", в казармата съществува едно основно правило: "не разсъждавай". Там не е необходимо да си умен ;наопъки- необходимо е да си глупав.\nДокато новобранците пристигат в казармата с различен интелектуален потенциал- бъдещи професори и бъдещи шофьори -много скоро този потенциал се изравнява -,разбира се , на най- ниско равнище- всички шофьори.\nОстригват те , дават ти униформата и ти заповядват :" Равнис !" И ти се равняваш по последния . Такъв е редът.\nФелдфебелът , естествено , е някой полуграмотен мамульовец , който веднага започва де си придава важност пред строя и с характерно казармено красноречие ти дава да разбереш кой командува парада. Няма начин да не разбереш.\n"Старият кокал"-това са вече школувани в казармата младежи , абсолютно еднакви, преминали през целия стадий на обучение , след което дори и да са имали нещо в главите , вече го нямат. Това е целта.\nТези младежи вече напълно приличат на началниците си - тоест- не приличат на нищо. Достигайки определен стадий на огълфяване , войникът може и да получи нашивка , може и две. Обикновено нашивки се дават на най- големите мекерета и простяги , за да налагат простотията си над останалите. Казармата - това е една триумфираща простотия . Ако усетят, че някой има все още нещо останало в главата , започват да го мачкат от всякъде , докато се изравни с останалите , съобразно необходимостта от доминираща посредственост. Налага се понякога да се правиш на имбицил , за да те оставят на мира. Ако си достигнал до необходимия стадий на деградация, може да те пуснат в гарнизонен отпуск.\n- Редник Мисирков , бегом до хоризонта и обратно- реве фелдфебелът с ръце на хълбоците.\n- Слушам - отговаря нещастникът и хуква към хоризонта.\n- Редник Тотев, бегом да " полееш розите" !\n- Слушам - дера гърло аз и грабвам кофата и маркуча .\nПоливането на розите на казармен жаргон означава измиване на тоалетните. Съвсем понятно , аз бях най-добрият "поливач на рози." Направо се издигнах.\nЕдин войник от моя набор- редник Хинов се прочу по своеобразен начин. Заради някакво незначително провинение- скъсано копче или нещо подобно, го наказаха да бяга до един връх в Родопите , а фелдфебелът засичаше време. Изумителното беше , че войникът не само покри нормата , но се и прочу сред военните картографи . Това събитие по някакъв начин стана известно в щабовете и върхът над малкия градец , където служех - една камениста чукара- беше преименуван на топогравските карти.. Стана " Точка Хинов". Така моят приятел Хинов на шега , на майтап вписа името си во век и веков в географията и военната топография на страната.\nКакто е известно , за "поливане на розите" най- често се използуват услугите на арестантите. И понеже бях най- квалифицираният "поливач", от самосебе си се разбира, че съм бил и най- редовният посетител на гарнизонния арест. За какви ли не щеш заслуги . От най -баналните : внасяне на алкохол в казармата , неизпълнение на заповед и др. до най- сериозните: бягство от казармата , заспиване на пост и т.н.\nВеднъж бях вкарал в караулното помещение една известна мома от градчето, но за зла участ след малко довтаса проверка от щаба на дивизията - някакви подполковници. Разбира се , реагирахме своевременно и скрихме момичето под едно легло , но хич не се сетихме , че тя- гъската- си е оставила обувките с високи токчета отвън на стълбището. Онези овни минаха без изобщо да забележат , но последният от тях - точно нашият пряк началник- един луд майор- ги мярна и ги срита в тревата.\nПроверката мина без засечки ; изобщо не се сетиха да надникнат под леглото- и си заминаха доволни.\nНо на следващия ден след дежурството , майорът ни привика един по един- целия караул- в канцеларията си и мълчаливо - без много обяснения- ни изпраска по един шамар във врата и по един шут в задника. Последен от редицата бях аз . За мен дозата беше двойна.\nИнтересно , че скоро след това същият този тип ме награди за някаква заслуга - непонятно каква -с три дена домаше отпуск. Много се чудех каква беше заслугата ми и накрая проумях , когато дебнейки по кьошетата на градчето , една вечер засякох същата тази хубавица да слиза от колата на майора. Тоест- бяхме станали" баджанаци".\nПринципът , който формулирах впоследствие гласеше следното:" Не е важно колко бой си изял; важно е да имаш шеф- баджанак".\nОказа се , че "баджанакът " наистина полага грижи за моето безметежно пребиваване в казармата. Отначало не можех да си обясня защо. От много батаци ме измъкна. Ако не беше той като нищо щяха да ме осъдят и вкарат в " дисципа" поне за половин година. Бях заспал на пост и ме заловиха ;как няма да заспя като бях скапан от умора от предишното занятие. Дежурният офицер , който ме залови- някакъв мушморок службогонец- веднага подаде рапорт и процедурата се задвижи на бързи обороти.\nЛежах в ареста и чаках да ме привикат при военния прокурор, когато в килията влетя "баджанакът" и веднага ми опали един шамар във врата.\n- Мамка ти , копеле , слушай внимателно!\n- Слушам , шефе!\n- Значи, станало е така - припаднал си. Когато те питат отговаряш само това: "Вървял си по полосата , прилошало ти е и си припаднал . Не помниш нищо. Ясно ли е?"\nБаджанакът излезе псувайки; след малко дойде военният лекар, набързо ме прегледа и съчини някаква диагноза- нещо от рода на " бацилус гълфурникум".\nВеднага ме освободиха от ареста и ме преместиха в лазарета. Няколко дена спах като кърмаче и гълтах аспирини . Събуждах се само за храна и пак лягах. Накрая дойде баджанакът и ме изрита от леглото.\n- Мързеливо копеле, марш в отпуска три дена!\nОказа се , че онзи рапорт , дето го бе направил "мушморокът" е хвърлен в кошчето , а аз съм болен от грип или нещо подобно.\nВсичко щеше да е от хубаво - по- хубаво , ако не беше станал един гаф. Чудех се защо баджанакът толкова държи за мен , а то си имало сериозни причини. Оказа се , че онази мома -нашата- е бременна. Ами сега ? Извика ме баджанакът в канцеларията и ме изгледа кръвнишки.\n- Мамка ти , пич - ти какво си направил?...\nОкокорих се и истинах. Какво ли пак съм направил?..\n- Онази твоята хубавица е бременна и сега ще трябва да се жениш за нея.\nНаправо се гипсирах. Защо пък" моята" хубавица, след като тя си беше обща хубавица.Също и негова. Но той , разбира се , беше женен и сега се опитва да натопи мене. Проумях. Ситуацията ми се изясни максимално. Зинах и си останах така в зинало състояние.\n- Ясно ли ти е ?!- изрева баджанакът.\n- Тъй -вярно!…\n- Пускам те в отпуск пет дена . Отиваш , вземаш си булката , подписвате и т.н. Изпълнявай!\nФормулата придоби следния вид: " Ако нямаш обяснение защо някой шеф ти прави добрини , провери отдолу - вероятно ще откриеш два комплекта топки ."\nСтоях като насран и се чудех какво да предприема. Само това ми липсва- булка и то бременна кой знае от кого. Нещо за секунда мръдна в мисловния ми куфар . Сетих се , че едно дебилче - новобранец от някакво Пазарджишко село - Чънгърлии ли беше Ишикишлии ли - няма значение - много харесваше въпросната мома и непрекъснато се навърташе около тяхната къща по време на отпуск , но не знаеше какво да направи и все ме молеше аз да и говоря за неговите чувства. Караше ме да му ставам сватовник , от където , всъщност ,започна цялата история, но аз малко прекалих с това "сватосване ." Харно момче , но малко тъпичко.\nЗапочнах да се чеша по врата и да мигам.\n- Какво клепиш , бе- още ли си тук - действувай !- кресна баджанакът.\nНо аз вече бях "укротил топката."\n- Ще трябва и кум , шефе- рекох - дай ми редник Шушулков.\n- Шушулков ли? Вземай го и заминавайте!\nИзпълних заповедта моментално. Извиках новобранеца , оправихме военните книжки и отидохме при момичето. Намерихме я лесно. Май Елена се казваше и ми напомняше за онази Дуда на Елин Пелин.\nЧестно казано , те си бяха лика- прилика и външно , и вътрешно. Защо да предизвикваме съдбата . Беше ми даден " карт-бланш" и аз веднага се заех със задачата . Направо го " обясних в любов".\n- Слушай , Ленче - рекох - това е Иванчо от Чънгърлии. Много те обича момчето и иска да се ожени за тебе. Ти искаш ли го ?\nТова беше съвсем достатъчно. Веднага заминахме за въпросното Чънгърлии и още същата вечер направихме годежа. Никога не бях се напивал така зверски като на този годеж. За малко щяха да сгодят и мене за някаква тамошна мома , която дори не познавах , но в решителния момент съм паднал мъртво пиян под масата . Това ме спасило.\nСлед по- малко от месец вдигнахме и сватбата. Кумът , разбира се , бях аз. Трябва да призная , че това се оказа най- здравото семейство на света. Започнах дори да му завиждам на този Шушулков.- Няма нищо по- желателно от една добра и глупава жена в къщи.\nНо най- изненадан от всички се оказа моят "баджанак" - майорът. Когато се върнах в казармата и той самодоволно започна да ми честити булка , аз направо се изхилих.\n- По- точно трябва да се чистити на Шушулков.\n- Ами той е младоженецът.\nБаджанакът се облещи и ме загледа като втресен.\n- Мамка му! - И след малко повтори- Мамка му , ами ти бе , баджо, какво си правил там а ? Пет дена отпуск ти дадох.\n"Баджо". Той направо ме нарече "баджо". Лукаво копеле - искал е да ми натресе собствения си проблем, а аз отначало мислех , че съм му симпатичен. Отговорих подобаващо:\n- Аз кумувах, баджо. Просто бях кум.\nТой се разсмя. После ми прасна един шут в задника и ме изхвърли от канцеларията.\nСлед известно време се наложи да бъда и кръстник . Току що се бях уволнил . Момченцето , което ми дадоха да държа в ръцете си направо ми бе "одрало кожата."\nФормулата ,която се получи от пребиваването ми в казармата придоби следния вид:\n"…Трай си и не се разгащвай!\nНа началник вяра не хващай!\nНа бял лист не се подписвай!\nНа кура си не уйдисвай!"\nВ университета попаднах съвсем случайно . Изобщо нямах намерение да си блъскам главата с науки и да чета "дебели книги", повечето от които са пълни с глупости , но докато бях в затвора, просто нямаше какво друго да правя.\nЧакайте ! Пропуснах затвора.\nРазбира се , преди да запиша в университета , се наложи да премина през един друг "университет"- затвора. Опандизиха ме по политически причини. Пълен парадокс - аз , който абсолютно ненавиждам политиците и никога не съм се занимавал с политика , попаднах в затвора по политически причини. Искал съм да свалям правителството.\nВсъщност, историята е толкова нелепа, че хич не ми се споменава за нея.Както вероятно се досещате , в нея беше замесена жена. Напълно нормално , ами то може ли да се случи някоя гадория без да е замесена жена.\nПиех си кафето в барчето и четях вестник , когато се появи тя. Направо си "глътнах граматиката ." Такова красиво парче не бях виждал през живота си. Разкошна блондинка със синьосиви очи , прозрачно лице , стройна като фея , дълги бедра , дълги естествено червени ,вълнисти коси.\nДойде направо при мен на моята маса и ми вика:\n- Пия уискито с лед на тъмно и с музика от Шопен\nОтговорих като изкукуригал , без да се замисля:\n- Пия уискито без претенции , но във ваше присъствие.\nМамка му на такъв късмет. Оказа се , че това било парола и аз без да зная съм уцелил отговора. Красавицата веднага ме улови под ръка и ме поведе нанякъде. Вървях като дрогиран и блеех. Помня само , че на вратата се сблъскахме с млад мъж - държащ вестник- който ни изгледа много очудено. После се качихме в луксозен автомобил , който чакаше отвън и тръгнахме. На къде пътувахме хич не погледнах, дори не си спомням от къде сме минали - мярнаха ми се къщи от богатския квартал . Озовахме се в подземен гараж, после в асансьор и накрая -в разкошен мезонет.\nОбстановката беше шашваща. Великолепен будоар, персийски килими, мека мебел с неизвестен произход, оригинални картини от популярни български майстори ,музика от Шопен, уиски…\nЗинах и се втрещих.\nСлед малко хубавицата излезе полугола от банята и ме помъкна към спалнята . Предадох се.\nИзвестно време след това , докато реанимирах , нахълтаха едни типове с качулки и пищови, награбиха ме и обявиха , че съм арестуван. Обвинението беше недвусмислено -заговор срещу народната власт.\nКакъв беше този заговор , така и не проумях. И до сега все още не съм много на ясно. Оказа се впоследствие , че ефирната дама била любовница на някакъв дипломат , че дипломатът участвувал в заговор , че аз съм му бил помощник , че намерили изобличителни материали в мезонета и т.н. Иди разправяй , че си невинен. Аз никога не съм го виждал и дори не съм го и сънувал този дипломат. Но кой ще ти повярва - онези инквизитори ме размазаха от бой да им разкрия тайните на заговора. Щом - значи -знаеш паролата , ти си участник . Обяснявай им колкото си щеш на тъпите ченгета, че нямаш нищо общо. Също като в онзи виц за Гарабет , само че не ми беше до вицове.\nОсъдиха ме като "народен враг " и ме вкараха в панделата с доста тежка присъда. Две години по- късно ме освободиха , защото случайно заловили истинския участник -същия онзи ,с когото се бяхме сблъскали на вратата на барчето. Цели две години в затвора без никаква вина. Накрая дойде в килията един много елегантен шеф- вероятно ченге с висок ранг , усмихна се любезно и обясни:\n- Станала е малка грешка. Надявам се , че няма да го правим на политически въпрос…\nНастръхнах от наглостта на подобно изявление . Да те тормозят, да ти съсипят живота поголовно и накрая да те потупат съчувствено по рамото: "Станала е малка грешка".\nОтговорих злобно и безцеремонно:\n- Мръсно копеле, искаш да кажеш , че мога само да "пия една студена вода"…\n- Нещо такова - изхили се той. И си замина.\nОсвободиха ме с множество извенения , но цял месец по късно. Докато се задвижи процедурата , докато се насрочи ново дело , докато минат обжалванията ,докато вземат решение и т.н. и т.н.\nОбикалях като бесен из коридорите на затвора - вече не ме заключваха в килията - и псувах наляво и надясно. Псувах държавата , властта ,законите, съдебната система , шефовете - всички . В затвора получих пълна свобода на словото, което не беше възможно навън. Но не ме съдиха повече за заговор. Просто не ми обръщаха внимание.\nВ деня на освобождаването , директорът на затвора , когото често биех на шах с всичката си злоба, дори ми предложи работа там. Естествено като надзирател. Благодарих му и си тръгнах.\nНа изхода ме чакаха други ченгета . Пак ченгета- те просто си личат по мутрите.\nПредложиха ми работа като сътрудник към тайните служби . Тоест - да ме завербуват , понеже съм бил "наше момче". Бяха дори ми измислили агентурно име - "агент Марио " или нещо подобно . Разгеле , излезе ми късмета . Агент Марио. Изпсувах за последен път и си тръгнах. Тогава хич не проумявах , че са ми изфабрикували агентурно досие , което ще ме следва цял живот. Много по- късно го разбрах. Но пребиваването ми в панделата си имаше и своите положителни страни. Запознах се с множество интересни личности - като почнеш от разни рецидивисти , кокошкари, взломаджии и свършиш с литератори , журналисти , бивши генерали и професори по гражданско право , попаднали там по политически причини или просто станали неудобни някому и наклеветени. Освен това се запознах подробно и почти наизустих наказателния кодекс, следвайки препоръките на Остап Бендер.Прочетох много книги , на които преди никога не бих обърнал внимание , поради блажената си простота , дори написах нещо свое - автобиографично ,което после се загуби някъде. В действителност ,затворът ми отвори пътя към университета. Ако бях разчитал само на знанията си , получени в училище , щях да стигна най- много до равнището на шофьор или зидаро -мазач. Но знанията , получени в затвора се оказаха трайни .\nС мен се бяха занимавали педагози , литератори , дори онзи професор по право - моят съкилийник- ми изнасяше цели лекции. Така че въпреки смехотворната си гимназиална диплома , на приемния изпит се оказах на върха. Да си призная , кандидатствувах най-вече заради моя съкилийник професор Шишков , който беше с дългогодишна присъда от някакъв " народен съд " и все се надяваше , че като стана адвокат ще заведа ново дело по неговия случай и ще го измъкна от затвора. Аз също се надявах това да се осъществи , но малко преди да се дипломирам, човекът почина - бог да го прости. Успях само няколко дена преди това да му отида на свиждане ; беше много болен , прегърна ме и заплака.\nРазбира се , присъствувах на погребението , където го видях за последен път.\nИ , което беше най гадното , година по- късно го реабилитираха . Дори го обявиха за голям български учител и патриот, напечатаха му трудовете , издигнаха му паметници и започнаха да им се кланят.\nМоже да прозвучи парадоксално , но завърших право без проблеми , при положение ,че ходех много рядко на лекции и се явявах на изпити , когато си искам. Някои неща ги знаех дори по- добре от лекторите. Има си хас да киснеш цели две години и кусур в затвора и да не ги знаеш.\nИмах проблеми само с жената на един професор- също преподавателка , но в друг факултет -млада и много хубава жена. Тя ми налетя внезапно по време на един бал в аулата на университета. Беше леко пийнала и по време на танца направо ми се обясни. Самотна била , нещастна била ; онзи дърт пиргиш напълно я изоставил и се подветрил по разни студентки.\nЕ , братя , няма спасение . Какво да правя , започнах да я утешавам. Разбира се , утешаването продължи на друго място и тя- съвсем утешена - заяви , че остава при мен. Ами сега ?!\nЕто че станахме баджанаци и с професора ; то май че ми е тръгнало в тази посока и не виждах изход от положението.\nСамият професор усети това много скоро , но реакцията му беше изненадваща. Един ден ме извика при себе си и ,докато мигах и подсмърчах гузно , направо ми обясни играта:\n- Не се притеснявай- всичко е наред. Като всеки нормален човек и тя има нужда от това , поради което не и се меся. Вече съм стар и не мога да се справям така че…\nПродължих да мълча и да си гледам върховете на обувките . Това изказване ми прозвуча ма лко нелепо на фона на информацията , която имах. Знаех, че старият пръч обича да се занася по студентките, а някои от тях са дори отзивчиви. Разказват , че доста добре се справял , въпреки възрастта си. Усетих само , че нещо ме премята , но какво беше , отначало не проумявах.\n- Е да , не е уместно веднага да се развеждаме с нея, но може и до там да се стигне - продължи той - така че ще ви трябва квартира- по- голяма и по- хубава от твоята.\nАха загрях. Значи той направо ми я прехвърля. Ами как няма да я прехвърля като се е подветрил по едно кошмарно гадже -студентка в първи курс от факултета по журналистика. Пустият му старец…\nПроумях, че няма оттърваване от този капан. Дори не се и опитвах да се оттърва. Оставих се на течението. Всичко се нареди от самосебе си. Скъпа квартира , млада и хубава жена и аз - переспективен бъдещ юрист Бях се примирил и предал.Избавлението дойде от съвсем неочаквана посока. Професорът ни плащаше наема , само и само жена му да стои настрана от неговите заигравания. Но явно беше надценил възможностите си . Преуморил се- заваллията -и направил имфаркт. В най- решителния момент. Онази хубавица веднага изчезнала "яко -дим",а буйният любовник се оказа в реанимацията.Съобщението се получи още същата вечер.Старият бил в съзнание -молеше и се и хленчеше по телефона жена му да отиде при него в болницата. Сетил се за нея най- после. И тя …отиде. И не се появи на следващия ден . На по -следващия - също. Когато се е появила , мен вече ме е нямало.\nВъзползувах се от подходящия момент и си събрах багажа - един куфар с непрани гащи , няколко книги и толкова. Дим да ме няма… Преместих се в квартирата на един приятел и се покрих - цял месец не ходих на лекции. Междувременно професорът прескочил трапа и бил изписан от болницата , но си седял в къщи и една медицинска сестра се грижела за него . А благоверната му съпруга хукнала да ме търси , но след като не ме намерила , намерила друг човек.\nПознавах го - едно много тъжно момче от факултета по математика , което нямаше нито приятели , нито приятелки - момичетата бързо го изоставяха , защото беше бедно като църковна мишка , а освен това нито пиеше , нито пушеше , нито ходеше по кръчми . Изобщо - нищо.\nЗарадвах се за това момче- беше попаднало тъкмо на място . Определено се зарадвах и за нея- този щеше да и бъде верен до гроб.\nНа абсолвентската вечер се запознах и танцувах с …бъдещата си съпруга.\nМамка му- хич да не бях ходил на тази абсолвентска вечер. Помня , че се напих и танцувах с тази и онази . На сутринта се събудих с жестоко главоболие и с някаква усмихваща се кака в леглото.\nУсмихваше се нежно и ме галеше . Тая пък от къде се взе? Опитвах се да си спомня и си спомних нещо смътно. Виждал съм я и друг път по коридорите на "Алма-матер", но не съм обръщал внимание .\nЗатова пък тя е обръщала внимание и то- много сериозно .\nОтличничка от факултета по театрално изкуство . То е ясно , след като успя да ме издебне пиян и да се напъха в леглото ми . Няколко дена по- късно обяви , че е бременна. Шах и мат.\n" Ако откриеш в гащите си лайно , недей да обвиняваш съдбата или гащите. Предстои ти среща с представители на държавната администрация."\nТам ти прочитат една проникновена тирада , пускат ти Менделсоновия марш и те карат да подпишеш един договор ,съгласно който доброволно се лишаваш от свободата си . Нещо подобно на затвора , само че тук присъдата е доживотна , а прокурорът продължава да осъществява контрол над постъпките ти , решенията ти и парите ти. Най вече…\nСитуацията горе долу е следната . Прескачам този мрачен период от моя живот и продължавам по- нататък. "Колегата " Нушич е приключил до тук автобиографията си с мотива , че след встъпването в брак , човек повече не може да има собствена биография. Вероятно е прав.\nВъпреки това не възнамерявам да приключвам до тук , но някои епизоди ще съкратя максимално- запознанството с тъщата , роднините , запознанството ми ,ако щете ,със собствената съпруга и т.н.\nЗащото за разлика от повечето представители на мъжкото съсловие, които успяват да се запознаят със съпругите си още преди брака , което не означава , че ги познават добре, аз направих това след него , което още повече усложнява нещата - тоест първо се ожених , а след това се запознах , съгласно известния Маркототевски принцип - всичко да върви на терсене. Добре , че не ме накараха да се обяснявам в любов -съвсем щяхме да я втасаме.\nГолям майтап падна на тържеството , когато баща ми се появи пиян като талпа и се хвърли да целува ръка на тъщата , но се препъна , падна в обятията и и заспа моментално. Няколко души с голям зор успяха да го откъснат от нея , защото в просъница се бе впил като кърлеж и за малко не я разсъблече.\nТой единствен внасяше живец във всеобщата меланхолия на това тържество.\nКакто предвиждах ,нещата не потръгнаха още в самото начало. Кандърдисаха ме да се примиря със съдбата на заврян зет , защото булката беше една на мама и на тати, а освен това професионалното израстване и на двамата изискваше пребиваването в голям град. Това ме погуби окончателно.\nЖенен и заврян зет…\nЕстествено , с жената много скоро започнахме да разговаряме на различни езици. По-точно тя говореше или се караше , а аз мълчах. Какво може да се очаква от един заврян зет? Обувките ми винаги бяха обърнати по посока към изхода и когато ме попитаха защо е така отговорих без да се замисля:\n- За да мога , ако се наложи , да изчезна по- бързо.\nТо се знае - наложи се многократно, но за съжаление , не се възползувах, дори , когато ми се изясни , че не е била бременна. Вероятно трябваше да минат столетия при моето волско търпение , за да предприема нещо сериозно ,но накрая свикнах , както магарето свиква с тоягата.\nОт своя страна тъщата непрекъснато наливаше масло в огъня. Дърта вещица - все аз и бях виновен за неразбориите и неудачите в тази къща.Чух я веднъж да приказва с жената на висок глас в другата стая :\n- Как можа да ми го домъкнеш тоя селяндур в къщата… Бях ти намерила един доцент , един дипломат , един режисьор, ама ти като не слушаш , чукай си сега главата!\nЛаеше непрекъснато срещу мен. Когато не може да си намери очилата, защото ги е захвърлила някъде , виновен съм аз- преместил съм ги , когато потроши някоя чиния в кухнята , виновен съм аз - не съм я поставил където трябва, когато изгори котлона или се потроши бравата , виновен съм аз , когато кучето намъкне мръсотия в къщи или се изсере на килима , пак аз съм виновен- все едно , че аз съм им го домъкнал това куче в апартамента.. То поне да приличаше на куче , ами беше някаква проскубана дърта мъстия - някога трябва да е било пудел. На всичкото отгоре ме караха да го извеждам на разходка в кварталната градинка , гаче си нямам друга работа - само то ми липсва. Оттървах се когато изгълта някакви лайна край контейнерите за смет и взе , че умря. Вероятно някой беше изхвърлин нещо отровно и то го намерило. Бабичката нададе кански рев , когато то "удари куйрука".\n- За нищо не те бива , даже едно куче не можеш да гледаш като хората !\nСлушам я и си мисля . Ако бях аз умрял вероятно щеше да се радва , но за кучето пищи и се тръшка. Вкиснах се и се озъбих:\n- Ами и то е дърто като тебе ; дошло му времето да мре и умряло.\n- Ти как смееш да ми говориш така - къде се намираш !- виеше тя съвсем освирепяла . Към нейния вой се прибави и воят на жената.\nВзех си шапката и отидох в кварталния клуб , където се събират пенсионерите и безделниците , за да играят карти и табла.\nПаднах от смях , когато се върнах и разбрах какво са направили двете умници- майка и дъщеря: Напъхали трупа на кучето в един найлонов чувал и го погребали в горичката извън града. Даже курдисали дървен кръст на гроба с надпис "Рекс", палили свещи и раздавали курбан. Викнали дори поп да го опява , но попът само се изсмял и си заминал. Ами то - господ като иска да накаже някого , първо му взема акъла.\nОтначало се посмях доста , но после като размислих , смехът ми помръкна . " Ами ти - рекох си - бе Марко , като не си куче как мислиш да живееш между такива хора ?"\nНе можах да си отговоря на този въпрос. Въпросът остана открит.\nТо се знае тъщата често ходеше да плаче на кучешкия гроб и , което беше най- гадно , викаше ме да я придружавам. Ако бях аз умрял ,нямаше хич да припари на гроба ми , но за кучето се скъсваше от рев. Приятелите ме съсипаха от майтапи , като разбраха за моите кучешки подвизи.Накрая ми дойде до гуша и и казвам:\n- Зает съм ,имам други грижи. Защо не ходиш сама при кучето си?\n- Ами страх ме е - отговаря тя- може някой да ме нападне.\n- Не бой се - успокоявам я - той като те види , ще избяга…\nЛеле , Боже , какво стана ! Истинско стълпотворение… Последваха писъци , ревове , вайкане , тръшкане…\n- Ти какво си въобразяваш! Мен на времето ме избираха за мис "Мокра фланелка". Бях най- хубавата . Мъжете вървяха по мен на глутници … - И т.н.\nМислех да и кажа : " Сега ще те изберат за мис "Мокра кокошка" ", но благоразумно премълчах , когато дотича жената и застана в свирепа поза на рамката на вратата.\nС жената се разбирахме най- добре , когато не си говорехме. Възникнеше ли диалог , моментално възникваше и кавга. Тя , като артистична натура и начинаеща театрална звезда си имаше свой кръг от интереси сред театралните среди,около който гравитираше, а аз си имах друг свой кръг:-прокурорските\nлюбимци, аутсайдерите и кръчмарските отрепки . Не и се бърках в работите и тя не ми се бъркаше .\nПонякога играех покер с едни мафиоти , които , колкото и невероятно да звучи , бяха видни представители на магистратурата . Чак когато навлезнах сериозно в съдебната практика , ми се изясни тъжната ситуация, че в действителност тези , които издават присъди и решават съдбите на мнозина , в същото време участвуват активно в мафиотски мероприятия. Една елементарна сметка е достатъчна , за да се установи , че съобразно имотното състояние , действителните им приходи надвишават поне десетократно заплатите по ведомост. Няма как иначе да бъде обяснен разкошът в който са затънали.\nА ние сме хукнали да се преборваме с мафията… Ядец!\nРазбира се , моите покерджийски изяви имаха ограничен характер поради добре известния ми кутсузлук. Нямах смелост да се впускам в по- сериозни залагания , тъй като съществуваше опасност накрая да ми смъкнат и гащите. Един единствен път през цялата ми покерджийска практика ми се падна " Кент флеш" , но играта се разтури , тъй като се случи случка- мина по улицата нещо като сватба или погребение ; за мен то си беше явно погребение , защото всички захвърлиха картите и отидоха на терасата да гледат. Яж си ушите!\nПоради спецификата на професията си , имах възможност да се сблъсквам и участвувам в множество парадоксални ситуации . Както е известно, като адвокат, работата ми беше преди всичко да защитавам престъпниците от правосъдието , както и невинните , но в значително по- ограничена бройка и, което беше най-гадно , поради неизбежната Маркототевщина , успявах да се справям със защитата на престъпниците сравнително добре , но с невинните , почти не успявах. Все повече се убеждавах, че или законите са така измъдрени да дават по- големи шансове за измъкване на престъпниците , отколкото на невинните , или с мен нещо е объркано. Възможно е и едното , и другото.\nВиждаш го - жив разбойник , крадец , убиец , насилник, но задължението ти е да го защитиш максимално и започваш да вадиш безброй аргументи в негова полза , докато съдиите се объркат и го пуснат на свобода, а някой хрисим човечец, който не успял да си плати навреме данъците към държавата /чунким заслужава да и се плащат данъци/, както и да въртиш и сучеш , накрая го изкарват виновен и го окаушват . Имал съм случаи в практиката , когато , защищавайки някой разбойник , след оправдателната присъда , която съм издействувал , ми се е приисквало сам да го гръмна в тиквата , но няма как - законът е на негова страна -старо правило. Поради което никога не нося оръжие със себе си.\nПод коварния мотив , че защитава правата на човека , законът откровено защищава правата на разбойниците. Отначало се чудех защо е така , но после ми просветна: ами кой -мислиш- ги кове тези закони?\nВеднъж оттървах един никаквец - кокошкар под предлог ,че е дебилен, беден, гладен и т.н., което може и да е било вярно, но впоследствие същият този тип за награда ми измъкна от джоба портмонето .\nПада ми се…\nКогато чуя да ми разправят , че някой се явил в българския съд, за да получи правосъдие , косата ми се изправя. Такъв човек - вероятно честен - с цялата си наивност направо отива в затвора или го разкарват години наред от инстанция на инстанция за някаква дреболия , която може да се реши за пет минути. Много по- разумно е да отидеш в черквата и да подадеш жалба направо до Дядо Боже. Може да не ти решат проблема, но поне няма да те оскубят толкова , колкото в съда. Шегата на страна , но подобен случай имаше в нашата практика.\nЕдин човечец години наред се съдеше за наследствен имот с бившата си съпруга , която не само че го напуснала - и него , и децата -, за да отиде при любовника си , но на всичко отгоре справедливият съд , съгласно още по-справедлив закон, и отсъдил собстветото му наследствено жилище и човекът нямаше къде да се прибере с децата . Добре , че накрая се намесил самият Господ и решил проблема с подобаваща строгост. Явил му се насън и му рекъл: "Не бой се , синко, този път тя си намери майстора.\n"Майсторът " се оказа новият и любовник , който в пияно състояние я биеше като тъпан и веднъж я ударил на лошо място по главата , след което получила комоцио и нещо превъртяла шайбата.\nДокторите я кърпили , лепили , лекували и накрая я пратили в психиатрията като безнадежден случай.\nНевероятното в случая е , че онзи тип , дето я млатил , накрая го оправдаха , защото се оказа , че тя му слагала в ракията някакви любовни билета , афродизиаци и други лайна в конски дози , от което човекът буквално изкрейзил и в пристъп на "любовен екстаз" я тряснал по тиквата с една бутилка. Така, че впоследствие случаят се оказал под юрисдикцията на Всевишния , който за разлика от Българския съд , си свършил добре работата.\nС жената , както споменах , нямахме много общи теми за разговор. Тя се движеше между своите интелектуалци , където вероятно си говореха за безсмъртието на душата , а аз между моите пияндета и мошеници , с които дегустирахме от еликсирите на Бакхус и играехме покер . Естествено , че кутсузът ме преследваше на всяка крачка. Една вечер след дегустация на елитни вина в една Перущенска изба с приятели от института по винарство, се прибирах доста пийнал и съм объркал етажите на блока . Вместо при жената съм попаднал при комшийката от по долния етаж. За проклетия ключът уйдиса , вратата се отвори безпроблемно и аз се омъкнах тихичко по чорапи , без да святкам лампите , за да не я събудя , разгащих се и си легнах . Заспал съм моментално и хич не съм усетил , че вместо при жената съм легнал при комшийката . За още по голяма проклетия мъжът и отсъствувал -бил някъде на гости, така че всичко се подреди като на кино. Тя помислила , че съм мъжът и , гушнала ме и продължила да си спи. Събудих се чак на сутринта от писъци и яростно грухтене. Комшията се беше завърнал сабахлен рано -рано пиян юнашки и ме дърпаше за ризата.\n- Какво правиш тука , бе мамка ти !..\nСкочих и се втрещих. Хич нямах представа какво правя тук. Половин час след това не можех да дойда на себе си и да разбера какво се е случило. Накрая разбрах . Започнах да се оправдавам с напиването , но никой не ми повярва . Комшията псуваше , комшийката виеше и пищеше . Поне да имаше нещо сериозно , а то- за нищо и никакво. За едното спане.\nНакрая комшията ми нанесе много коварен удар на най- болното място- изобщо не си го представях. Вместо да започне да нервничи , да скача да се бие , да заплашва и т.н. ,той изпсува за последен път и рече:\n- Подарявам ти я. Халал да ти е…\nИ тръгна нанякъде без дори да се обърне назад. Ами сега ? Само това ми липсва. Тя взе бухалката , дето изтупваше килимите и налетя свирепо.\nНаправо си грабнах сакото и панталона и изкочих на стълбището бос и по бели гащи . Там вече ме очакваше цяла делегация, включително и жената.Чудно как ли успяха да научат всички толкова бързо?\nСамо дето журналисти нямаше да отразят събитието с подобаваща сериозност.\nЦелият този резил беше нищо в сравнение с онзи , когато разбраха , че аз просто съм преспал там и нищо не съм направил . Да преспиш при чужда жена без да разбереш и нищо да не направиш, едва ли може да има по- голям резил от това. Онзи скоро се завърна триумфално като герой и колчем минех покрай него , все ме дразнеше : " Как е , баджо …" Моята жена , която от начало беше склонна да ми прости за "изневярата " , след като разбра цялата истина , а тя я разбра много лесно , направо ме скъса от подигравки. Буквално и паднах в очите: " А аз съм си мислела , че имам мъж"…\nНо най- ядосана от всички се оказа комшийката - вероятно не толкова , че с нелепото си участие съм предизвикал семеен скандал , а защото този скандал е бил безпричинен. "То поне да имаше нещо"…\nДълго време след това , като се сблъскахме по стълбището и асансьора, тя ме гледаше кръвнишки , докато накрая изплю камъчето:\n- Слушай, тази вечер мъжът ми наистина го няма. Ще се прибере чак след два дни.\nТогава ми се изясни в подробности още един Маркототевски принцип:\n"Никога не е късно да станеш за резил. Но често резилът е не толкова , защото си се осрал , а защото не си го направил с необходимото великолепие."\nЕ щом сме тръгнали в тази посока , нека да продължим:\nЕдна вечер се напихме с едни мушмороци от градската бохема- някакви поети , худохници , музиканти ; те ходят на сюрии от кръчма в кръчма и колкото повече пият, по- велики стават и тогава някой рече , че отиваме на бал с маски.\nБал с маски? Тръгваме . Там сме.\nСамият бал - организиран от някакъв творчески колектив или акционерно дружество- не беше много ясно- се състоя в хотел Елсинор и не беше никакъв бал. То си беше жива оргия, където освен яденето и пиенето , бяха включени секс-мероприятия, конкурс за " Мис дълго бедро" , конкурс "Мистър Чеп" , голи танци и хора и пр.\nРазбира се , всички бяха с маски , но въпреки маските , ясно си личаха мутрите на различни босове от местната мафия , както и думбази от градската администрация. За разлика от разплутите туловища на представителите на "силния пол"- повечето дърти пиргиши- жените бяха очевидно подбрани. Доколкото схванах , присъствуваха все млади гаджета - красотата им прозираше дори през маските .\nДадоха и на нас маски и се омешихме в калабълъка. Моята беше на някакво чифтокопитно животно - вероятно вол- май съвсем подходяща за случая ; с нея приличах на някакъв сбъркан минотавър.\nНо тъй като явно си личеше , че съм по- млад от другите , жените проявяваха нескрит интерес. Особено упорита беше една усмихваща се "Венера Милоска ", почти гола, с великолепна маска на класическата богиня, която ме атакуваше непрекъснато и аз вдигнах байраците. Точно по време на танца токът угасна или някой го угаси нарочно - така и не се разбра, но"Венера " веднага ме поведе нанякъде и скоро се отзовахме в една от стаите. Продължихме на тъмно.\nНяма да ви разправям каква стихия се оказа тази "Венера". Направо ми разказа играта. Мислено я сравнявах със съпругата си и не можех да открия никакво сравнение. Беше несравнима.\nПосле сме заспали и се събудихме чак на сутринта. Събудихме се едновременно и се втрещихме взаимно . Шокът беше смразяващ. " Венера Милоска" се оказа моята собствена съпруга.\nКаква е поуката ли ? Ами никаква…\nКато размисля ,май ще трябва от сега нататък , преди да легна при случайна жена , да и проверявам първо паспорта и да я карам да попълва декларация , че не е собствената ми съпруга. Формулярът би могло да има следния вид:" Аз- долуподписаната - еди коя си- декларирам , че влизайки в интимни отношения с лицето Марко Тотев , не съм законната съпруга на същия и нямам никакви роднински връзки с нея. Подпис: …………" Но после съобразих , че подобна декларация за по- голяма автентичност би трябвало да бъде и нотариално заверена с подписите на необходимите свидетели и т.н. Това вече обърква всичко.\nНе, не се разведох тогава . За съжаление това не се случи.\nКакто обикновено , аз поех цялата вина , а тя "великодушно " ми прости. Дори съвсем мегарски се измъкна с думите : - Ако искаш да знаеш, онази , с която преспа същата вечер , изобщо не бях аз. Ти беше пиян и не си видял добре. Направо се вцепених от наглостта на подобно дебелоочие. Но после като размислих, май че беше права . "Онази" нямаше нищо общо с "тази". Отговорих:\n- Вярно е - "онази" наистина беше по-хубава и много по- добра в леглото.\nДобре , че се измъкнах овреме , защото щеше да ме светне с някакво подръчно средство. Докато тичах надолу по- стълбището , чувах непрекъснат вой и квичене. После солото се превърна в дует - беше се присъединила и тъщата.\nРазбира се , случвало ми се е да преспивам в кантората . Никак не е срамно. Предвидливо съм се обзавел и с диван. На сутринта съм малко гурелив и небръснат , но не е толкова важно. Две- три вечери така и накрая идват да ме търсят. Ясно защо- свършили са парите.\nАми как няма да ги свършат , като половината хонорар на жената отива за тоалети и по разни козметични салони, а тъщата никога не е работила през живота си. Старецът е пенсионер ,но мизерната му пенсия не достига само да си доставя илачи . От къде ще дойдат парите ? То се знае -от завряния зет Марко Тотев. Марко дава , дава , но когато има . Когато няма , взема заеми.\nСлучвало се е да ме оберат на покер до последен грош. Дори съм заборчнявал здравата. После тръгват кредитори и тогава става сложно.\nЗа да се оттърва временно от един особено настойчив кредитор , съм прибягвал и до нестандартни методи. Веднъж дори си бях налепил некролози по стълбовете из махалата. Имаше временен успех.\nОнзи отмени исковете си , докато "отмине траурът", но на мен самият ми се наложи да "възкръсна", за да получа хонорар от един голям бос , когото не познавах лично. Отбих се в офиса му , за да взема парите и само дето не припаднах. Оказа се , че трябва да получа хонорара си от същия онзи кредитор , на когото дължах пари . Двамата се гледахме дълго време с "нескрита симпатия" и накрая онзи произнесе въодушевено:\n- Честито "възкресение", приятелю. Май че всичко е "пито - платено."\n- Май , май е така… - потвърдих аз.\nА то така си и беше.\nОбщо взето с мафиотите се погаждахме , а то не може да бъде и друго яче, след като правосъдието и държавата ги подкрепят , вероятно поради факта , че те самите са държавата.\nНо имаше един особено нагъл тип , който се бе нагълтал с общински парцели ; купуваше ги на безценица и ги продаваше петорно и десеторно по- скъпи, използувайки вратичките в закона , които бяха оставени нарочно за целта. Същият беше депутат в парламента и в ролята си на такъв ползуваше депутатски имунитет- пак въведен по целесъобразност- бързаше да използува мандата си , за да се нагуши максимално. Парите привеждаше в чуждестранни банки, а придобивките прехвърляше на свои близки , за да не бие далаверата на очи.\nОбщо взето в далаверите му участвувах и аз като юридически съветник, но накрая просто ми се догади и не издържах. Оказа се , че едно сиропиталище - зградата и парцела- които бяха общинска собственост , неочаквано се оказаха негова частна собственост. Аз осъществих сделката , но хич нямах представа , че този имот е сиропиталище. Но общинарите не можеше да не знаят, ама си траеха. Както и да е, накрая разбрах истината , хвърлих му хонорара в очите , напсувах го без свидетели и го изритах от кантората ; не можех да си представя, че някой си позволява да се облагодетелствува за сметка на сираците.След което дадох публичност на събитието. Дори си позволих да напиша фейлетон в местния вестник, където го бях разкрасил с цялото му" великолепие." Това се оказа най- голямата ми грешка.\nТой веднага използува депутатския си имунитет и се покри. Повече по вестниците и по другите медии не се появи никаква информация за случая. Дори излезе опровержение. Вероятно много пари бяха заговорили в негова защита. А по- късно , съобразно закона за всеобщата проклетия- следствие второ : "не ритай лайното , защото ще те изпръска", неговата партия, използувайки имфантилността на електората , взе че спечели парламентарните избори - то винаги така се случва- и човекът - ни лук ял, ни лук мирисал-влезе направо в правителството. Министър…\nА сега, Марко, да те видим що чиниш!..\nОбвиниха ме , съдиха ме и ме осъдиха - този път за клевета над държавен служител.\nИзобщо не успях да извадя доказателства в своя защита, макар че ги имах. Една вечер кантората ми бе разбита , папките с делата - отмъкнати и унищожени. Не се жалвах за последното , защото нямаше пред кого. Вероятно щяха да обвинят мен самия , че сам съм си опустошил кантората . Обикновено полицаите като не могат или не искат да хванат извършителя , обвиняват потърпевшия , че сам нарочно е направил поразията , за да прикрие нещо си.\nТози път ми "дадоха " една година и ме осъдиха да плащам за морални щети. Опитал съм се да окалям\n"прекрасния образ" на голям български държавник. Пада ми се…\nПоуката , която формулирах доби следния вид: " Обичай и уважавай родния български разбойник - може би той е следващия премиер".\nРазбира се , този път не останах в затвора дълго . Правителството скоро се смени и онези разбойници бяха заменени с други разбойници . Оказа се , че докато съм пребивавал в затвора , съм станал симпатичен на новите разбойници и те ме освободиха. Дори не успях да си довърша мемоарите.\nПредлагаха ми да се кандидатирам за някаква длъжност в държавната администрация , но отказах . Не ми се щеше да сядам с тях на софрата , защото ми бяха съвсем ясни, а освен това , поради категоричния си кутсузлук , току виж ме направили и премиер , та хептен да закъса държавата.\nПрочее, онези - предишните загубиха властта най-вече защото не успяха да си поделят плячката - всеки "дърпаше кокала" към себе си - изпокараха се и се разцепиха на няколко враждуващи фракции.\nИмаше дори атентати , мафиотски войни и показни разстрели на видни участници в "родното мафиотско движение" . Естествено , не бяха по- стока и следващите…\nОсвен неприятната ситуация- попадане в затвора и т.н.- след излизането ми от там, зашеметяващо ми се срина рейтингът като професионалист. Мафиотите с много пари и много далавери вече ми нямаха доверие и се прехвърлиха към колегите , а към мен се ориентираха неудачниците- тоест- честните, които по правило са бедни. Трябва да поясня предварително , че е истински икономически провал един адвокат да работи само с честни хора.. А те са честни , защото нямат пари или нямат пари , защото са честни. Кръгът се затваря.\nТяхното нямане рефлектира неизбежно и върху моето нямане. Какво да вземеш от един сиромах, който идва да се жалва , че циганите му откраднали козата , а полицията нехае или от някоя клетница, която се оплаква , че мъжът и пиел и я биел.\nТогава проумях, че най- надеждния работодател на родния адвокат е родният мафиот. Обичай го и го уважавай! Да , но не можах да го обикна , затова и не прокопсах.\nЕ- не винаги съм бил кутсузлия. Един път дори ударих шестица от тотото. Но когато си потърсих фиша , се оказа , че старият ми панталон е заминал за подарък на един просещ циганин заедно с фиша.\nЖена ми се престарала с дарителските си изяви.\nНо всяко зло - за добро: Най- голямо удоволствие ми направи , когато съобщих неприятната новина на семейния съвет и жена ми получи истеричен припадък -този път съвсем истински , а не театрален, а тъщата направо се тръшна на земята и пририта. После и се схвана чеенето , физиономията и се изкриви на една страна , очите и се ококориха и не можеше да каже ни гък , ни мък. Загуби напълно говор и картина за няколко месеца , а после едва фъфлеше. Констатираха апоплексия.\nВ действителност това бяха всичките преимущества от загубения фиш.\nПо едно време се заговори за колегата Мърфи , който бил прочут в Америка със своята Маркототевщина. Появи се и книга с изявите му в тази област. Наистина човекът е сродна душа.\nЕдин ден ме стегна шапката и викам:\n- Заминавам за Америка , за да се видя с Мърфи.\n- Никъде няма да ходиш- само пари ще харчиш- писна веднага жената . Не и идва на акъла , че може да не се върна , че може да се затрия някъде , че самолетът може да падне и т.н. , но веднага се сети за парите. Много загрижена.\n- Не се притеснявай - казвам и- можем да издадем заедно книга за Маркототевщината - нещо като съавторство. Тук в България шансовете да издадеш подобна книга са нулеви , но в Америка…\n- Там са още по- нулеви - отряза ме тя- при твоя кутсузлук дори и некролог няма да ти отпечатат.\nВъпреки всичко посъбрах някой лев , извадих си виза и заминах за Америка да търся Мърфи. След дълго лутане проучих къде живее и един ден потропах на вратата. Показа се възрастна жена.\n- Търся мистър Мърфи…\n- О , няма го - поясни загрижено тя- Той замина за България . Искал да се срещне с един свой приятел -мистър Мар… Мар… Марко Тотев…\nРазминахме се не само с Мърфи . Много разминавания се получиха впоследствие. Междувременно тъщата умряла и аз не можах да присъствувам на погребението . Пропуснал съм този тържествен момент. Избрали ме за най- кутсузлия адвокат на годината - имало разпивки и награден фонд- пак съм пропуснал. Поради стачка на авиодиспечерите, самолетът закъсня и пропуснах конгреса на бирената партия, на който съм един от учредителите.Не успях да присъствувам на окаушването на онова копеле , дето ме вкара в затвора . Оказа се , че е нарушил комфорта на по- големи разбойници от себе си и те успели да го натопят по обвинение за източване на ДДС , което може и да не е било вярно , но това няма значение. В България може да те осъдят за изнасилване дори и да си кастриран , но може и да не те барнат , ако ограбиш демонстративно националната банка.\nОбщо взето животът се движеше в добре познатия коловоз. Един ден се видях в огледалото и не можах да се позная- отсреща ме гледаше едно ошмулено старче. После се сетих , че всичките ми близки са си заминали , дори и тъщата , а следователно сега е мой ред. Вече бях станал много популярен -кой не е чувал за кутсузлията Марко Тотев - няма такъв. А някой да е чул , че с нещо е прокопсал - също няма такъв. Мисля , че ще е добре да ми издигнат паметник пред парламента , за да може, минавайки народните избранници да виждат най- напред моята мутра , която да ги вдъхновява за творческите им изяви в законодателен аспект и да знаят в каква карикатура са превърнали родния електорат. Починът вече е поет от пловдивчани , които издигнаха паметник на местния секссимвол и олигофрен Милю за густо на всички "майнички " и за прослава на градското ръководство.\n" Аберджиите " се обадиха на няколко пъти : Днес ти се замае главата , присвие те сърцето , утре хванеш запек , проблеми с простатата и пр. Докторите непрекъснато се заяждат : "това няма да ядеш , онова няма да пиеш; ще вземаш от тези и онези илачи". Майната им.\nНапоследък започна да ме заобикаля често , често и поп Харалампи и ми се чини , че все е очуден , дето ме вижда още жив.\nОт погребалната къща " Танатос" също колчем мина от там и все ме оглеждат внимателно , сякаш ми вземат мярката. Още малко ще дойде някой от тях и ще ме дръпне за ръкава : "Господине , заповядайте , имаме за вас чудесна стока."\nНо аз се инатя и не бързам.\nИдват журналисти от местния вестник , тупат ме по рамото и цъкат с език.\n- Как е , как я караш?\nВсе едно ме питат : " Абе ти още ли си жив?"\n- Карам я някак- отговарям аз - още не съм си довършил мемоарите.\n- Какви са бъдещите ти творчески планове?- хилят се те.\n- Възнамерявам в следващото си прераждане да се отдам на журналистика. Предпочитам в някой "жълтурко". Сладка работа - плюеш наляво и надясно и забавляваш публиката.\n- Ти доби широка популярност- някои я сравняват с тази на Бай Ганьо.\n- Като популярност - може би, но като символика - не. Докато Бай Ганьо със своето нахалство и простотия символизира просперитета на забогатяващите класи - търговци , мафиоти , политици и др. , моето присъствие в националната памет се изразява с непрекъснатите неудачи на сиромащията - проблема с кравата и общинския бик.\n- Вярно ли е , че твоят съперник Мърфи те превъзхожда по популярност?\n- Вярно е . По популярност ме превъзхожда , но не и по кутсузлук. Все пак- живее в Америка , а аз- в България. В България , дори да си Крали Марко , пак ще си останеш Марко Тотев.\n- Вярно ли е , че пишеш нещо мемоарно? Кога ще бъде издаден дневникът?\n- Вероятно никога. Или аз ще умра преди да съм го зъвършил , или издателството ще се подпали заедно с ръкописите . Възможно е също някой велик редактор да го хвърли в коша с отпадъци.\n- Говори се , че преди време си лежал в затвора за някаква далавера.\n- По- точно - обратно- лежах в затвора , защото разкрих далавера . Трябва да призная , че тогава извадих късмет за първи път в живота си. Можеше и да ме гръмнат от засада.\n- Как ти изглежда бъдещето на България?\n- Розово? Много странно…\n- Не е странно. Както е известно , розовият цвят е предпочитан в някои учреждения за по- специални услуги…\n- Как виждаш своето бъдеще?\n- Като куче , кога яде сливи…\nС това интервюто приключи.\nНапоследък "аберджиите" зачестиха, но само дойдат , поогледат ме , посръчкат ме оттук-оттам и си заминават. Дотегна ми тая работа, един ден ударих в кръчмата някоя и друга ракия наднормено , след което веднага ми се яви Свети Петър и започна за ме хока:\n- Ти- казва- толкова ли си я закъсал , та пиеш от тези ментаци ?\n- Ами закъсал съм - викам- с тая пенсия парите не достигат за илачи , а камо ли за свястен алкохол.\n- Ти ги остави сега илачите ; няма да ти помогнат. Но ракията трябва да е от хубав материал и добре отлежала.\n- Чакай, ама нали не е позволено да се внася в рая ракия ?\n- Абе кой ти говари за рая ? Има време за това.\n- Но аз мислех , че вече…\n- Няма какво да мислиш . Още не си за там . По - точно аз дойдох тук.\n- Как така , да не са те уволнили?\n- Ами -уволнили… Кой ще ме уволнява мене . Дойдох тук и аз като хората да пия една ракия. Я се пребъркай и потърси някой лев из джобовете да почерпиш!\nПогледнах го по- внимателно. Пелената се повдигна и проумях заблудата си. Не беше Свети Петър , а комшията Петър от долния етаж , дето едно време преспах по грешка при жена му без да я докосна.\nСрещу мен се хилеше една беззъба старческа гротеска. "Баджанакът".\nСамият Свети Петър изглеждаше друго яче. Побелял хрисим старец на златен трон с ореол и строго византийско изражение- такъв какъвто съм го виждал по иконите. Ангелите ме замъкнаха направо при него и ме стовариха в краката му. Той ме погледна изучаващо и отсече:\n- Сбъркали сте - не е този . Това е Марко Тотев от България ;махайте го , докато не се е съборила оградата на рая!\n- Ама как ?\n- Махайте го по- надалеч да не види шефът, че току виж го наредил между светиите!\nНе успях дори да си отворя устата в своя защита. Хванаха ме и ме помъкнаха нанякъде. Мястото , където попаднахме май беше адът. Наоколо горяха огньове , виеха се пушилки , смърдеше на прегоряла мърша , грачеха лешояди - също Столипиново по време на "курбан байрам". А може и да беше… Изоставиха ме пред някакъв новопостроен замък и изчезнаха "яко-дим".\nИзлезнаха онези рогатите и ме награбиха. Помъкнаха ме през някакви дълги коридори и ме изтъпанчиха при самия Сатана. Още като ме мярна от далеч Сатаната направи гнуслива гримаса и кресна:\n- Да го махате този! Направо ще съсипе бизнеса ми…\n- Шефе, ама какво да го правим?\n- Дайте го на онзи мушморок- Свети Петър! Нека той да се занимава с него.\n- Но те току що го доведоха неговите хора . Вероятно и там не го искат.\nСатаната започна да се чеше зад рогата и накрая отсече:\n- Не ме интересува. Ако трябва , върнете го обратно в България - тук не го искам!\nОнези веднага ме награбиха и ме помъкнаха в друга посока. Захвърлиха ме там някъде в някакъв друг Ад. После се поогледах внимателно и установих : Не , не беше същия Ад - беше България.\nЕдин съвет към съотечествениците: " Когато умреш и попаднеш в Ада, поогледай се още веднъж - може и да не си умрял…"\nКакво се бе случило ли? Нямам представа - уж бях умрял.Докато си пиех ракията индивидуално в битова обстановка ,нещо ми се завъртя пред очите - видях светлина , после тъмнина и накрая - нищо. Значи това било - нищо. Дойде докторът, премери пулса ,кръвното …\nНяма пулс , няма кръвно - умрял!\nДойдоха близките и роднините , дойдоха от погребалното бюро "Танатос", взеха ми мярка , нагласиха ме в кофчега , туриха цветя , запалиха свещи и т.н.\nПосле започна едно вайкане: "Най- добрия, най- честния , незаменимия , непрежалимия, нашия мил приятел и т.н." Неутешимата вдовица плачеше сърцераздирателно. Чак ми стана жал.\nДойде и поп Харалампи- той отдавна имаше мерак да ме опее; най- после му излезе късметът.\nПосле катафалката , процесията , гробищата , циганите - гробари , които се подпираха на лопатите.\n….Прочее накрая гробарите съсипаха това тържествено мероприятие. Провалиха го по най- жалък начин.\nПредварително бях проявил загриженост по повод предстоящото събитие и заделих няколко бутилки ракия с надпис: "За гробарите".\nАми човек трябва да помисли за тези неща и да се подготви овреме.\nТе , както му е редът , ги изпили , докато копаят гроба и се бяха накудкудякяли здравата.\nПосле за зла участ изтърваха кофчега с" непрежалимия покойник" и той се изтърколи върху пръстта барабар с цветята , бомбоните , салфетките , парцалите и всички други джундурийки , които трябваше да го придружават по пътя към вечността.\n…Усетих силен удар по главата , сепнах се и се ококорих.\nВидях наоколо всичките си роднини … Шашнати и изумени.\nНе , още не бях умрял…\nИ тук не ми провървя.\nПубликувано от BlackCat на 09.07.2006 @ 10:40:00\n07.12.2021 год. / 11:53:50 часа\n"Фрагменти от дневника на Марко Тотев 2" | Вход | 5 коментара (16 мнения) | Търсене в дискусия\nRe: Фрагменти от дневника на Марко Тотев 2\nот filantrop (asdaa@abv.bg) на 22.08.2006 @ 09:41:34\nИнтересен разказ!Колко много отговори се съдържат в преживяването!..\nот radi_radev19441944 на 22.08.2006 @ 23:21:03\nИ аз се чудя как се получи. Ако сега се опитам да го направя същото ,няма да мога.\nот libra на 10.07.2006 @ 21:16:09\nи весело и тъжно и се сещам за твоите гротески които четох в началото..\nагент Марио, мога ли да си взема разрешение от теб да използвам изречението -"Пия уискито с лед на тъмно и с музика от Шопен" от време на време и аз )))\nхаресаха ми и двата текста!\nот radi_radev19441944 на 10.07.2006 @ 22:30:37\nНаздраве! Ще участвувам в мероприятието индиректно.\nот libra на 10.07.2006 @ 22:40:39\nшегувам се, аз не пия алкохол, просто ми хареса )\nот radi_radev19441944 на 10.07.2006 @ 23:00:27\nЖалко . А аз ще глътна едночко...\nот libra на 10.07.2006 @ 23:05:30\n..е, тогава аз ще участвам в мероприятието индиректно ))\nот bedstvieto (bedstvieto@abv.bg) на 11.07.2006 @ 13:41:53\nСтранен и прекрасен , както винаги :) ! Благодаря , мисля че отново попаднах в афера с героя ти :)))))\nот radi_radev19441944 на 11.07.2006 @ 20:03:08\nМного ценя мнението ти и присъствието ти .\nБях се притеснил , че някъде се загуби напоследък.\nот bedstvieto (bedstvieto@abv.bg) на 12.07.2006 @ 11:21:20\nЕжедневието се опитва да задуши вдъхновението ми ... Прозаично , но факт :(\nот radi_radev19441944 на 28.08.2006 @ 19:30:35\nЕй, къде си ?\nот victoria на 15.07.2006 @ 11:18:21\nВ етой жизни умереть не трудна,\nсделать жизнь, значительна трудней !\nот radi_radev19441944 на 15.07.2006 @ 17:41:18\nЗабележителен коментар, Вики.\nот victoria на 15.07.2006 @ 18:26:10\nот rimoza на 28.07.2006 @ 23:54:42\nМного интересно приключение.\nПожелавам все така да не ти върви... :))\n(да не умираш)\nот radi_radev19441944 на 29.07.2006 @ 21:05:33\nРадвам се , че обръщаш внимание на този експеримент.


Използвайте Microsoft Teams с виртуалния Курсор на JAWS - Поддръжка на Office\nИзползвайте Microsoft Teams с виртуалния Курсор на JAWS\nЗапознайте се с виртуалния Курсор на JAWS, как да го включите и как да навигирате Microsoft Teams с помощта на виртуалния курсор. Ще научите също къде да намерите инструкции как да използвате Microsoft Teams с виртуалния Курсор на JAWS.\nКакво представлява Виртуалният Курсор на JAWS?\nРазрешаване на виртуалния Курсор на JAWS\nВключване или изключване на виртуалния Курсор на JAWS\nИзползвайте виртуалния Курсор на JAWS в Microsoft Teams\nНамиране на виртуалните инструкции за курсора на JAWS за Teams\nОтваряне и навигиране в клавишни комбинации за Teams\nВиртуален курсор е един от трите курсора, налични в JAWS. Той е проектиран да се използва в HTML, уеб или подобна среда (включително базирани на HTML помощни системи, PDF файлове и формат на HTML поща), където навигацията с други курсори на JAWS може да е по-малко ефикасна.\nВиртуален курсорът на JAWS ви позволява да навигирате и да четете уеб страница, както бихте го направили с текстов документ, като напримерWord файл. Курсорът може да се скита свободно по същите звена на текста, които би трябвало да има приложение за текстообработка, като например знаци, думи, редове или абзаци. Докато Виртуалният Курсор на JAWS се премества на уеб страница или подобна среда, не се показва видими индикатори за местоположението му. По този начин можете да премествате виртуален курсор извън диапазона на съдържанието, което се показва в момента на екрана.\nПри най-новите версии на JAWS вече режимът на виртуален компютърен курсор не е зададен като режим по подразбиране за Microsoft Teams. Трябва да разрешите виртуален курсор, преди да можете да го използвате с Microsoft Teams.\nДокато JAWS се изпълнява, отворете Microsoft Teams.\nНатиснете клавиша JAWS + 6, за да отворите прозореца на центъра за настройки на JAWS . Фокусът се променя на полето за търсене в този прозорец.\nВ полето за търсене въведете използване на Virtual PC.\nНатиснете клавиша TAB веднъж, за да премествате фокуса в списъка с резултати от търсенето. Чувате "използване на виртуален Курсор на КОМПЮТЪРА", последван от текущата настройка на опцията за виртуален компютър на курсора. Ако текущата настройка е "неотметнато, натиснете интервал, за да попълните квадратчето за отметка Използвай виртуален Курсор на компютъра .\nНатискайте клавиша TAB, докато не чуете "бутон OK", след което натиснете клавиша ENTER.\nСлед като сте разрешили виртуалния Курсор на JAWS, както е указано в Разрешаване на виртуалния Курсор на JAWS, натиснете клавиша на разказвача + Z, за да включите или изключите виртуалния курсор, докато се изпълнява JAWS.\nС виртуалния Курсор на JAWS можете да навигирате и да използвате ефективно настолните и уеб приложенията Microsoft Teams.\nЗа да обхождате циклично регионите на екрана на Microsoft Teams с JAWS, натиснете R. Регионите на екрана включват хоризонталната лента с менюта в горната част и три вертикални секции, които са отляво надясно, следните: вертикалните ленти с приложения отляво, екрана със списък в областта на основното съдържание и накрая екрана съдържание в областта на основното съдържание.\nЗа да се придвижвате между вертикалните ленти за приложения в далечния ляв ъгъл на екрана, натиснете клавиша с горна или долна стрелка.\nЗа да се придвижвате в екрана със съдържание, където се показват всички ваши чат разговори, файлове или Wiki съдържание в зависимост от изгледа, който сте избрали, натиснете R, докато не чуете последния елемент в областта, като например най-новото съобщение в разговора.\nЗа да навигирате между заглавия, като например съобщения, в екрана съдържание натиснете H или SHIFT + H. Най-новото съдържание е в долната част на екрана. Разговорът е организиран в следните нива на заглавия:\nФункция Level 2: името на канала или контакта\nФункция Level 3: разделители за дати в разговора\nФункция Level 4: отделните съобщения в този разговор\nФункция Level 5: отговори на съобщение или полето за отговор\nЗа да се придвижвате в съобщение или между контроли за съобщения, натиснете клавиша със стрелка надолу или нагоре.\nЗа подробни инструкции как да навигирате в Teams с помощта на виртуалния Курсор на JAWS, отидете на използване на екранен четец за преглед и навигиране в Microsoft Teams.\nМожете да намерите колекция от инструкции как да използвате Teams тук: поддръжка на достъпността за Microsoft Teams. Вашите виртуални инструкции за курсора на JAWS са налични за Windows и за уеб, където е приложимо.\nКогато използвате връзката по-горе, приземявате се на страницата с връзки към инструкциите за Windows. Ако използватеMicrosoft Teams в уеб в браузъра си, натискайте клавиша TAB, докато не чуете "уеб свит", след което натиснете клавиша ENTER, за да отидете на страницата, съдържаща връзки към инструкциите за уеб приложението.\nWindows и уеб страниците съдържат връзки към отделни статии. Придвижете се до връзката статия, която искате да прочетете, и натиснете клавиша ENTER, за да се придвижите до съдържанието на статията.\nМожете бързо да проверите основните клавишни комбинации за Microsoft Teams директно от приложението.\nНатиснете CTRL + точка (.). Страницата с клавишни комбинации се отваря в отделен прозорец.\nЗа да се придвижат между таблицата shortcuts на страницата, натиснете T.\nНатиснете клавиша със стрелка надолу, за да прочетете преките пътища в таблица.\nНатиснете ESC, за да излезете от клавишните комбинации.\nПоддръжка за достъпността в Microsoft Teams\nКлавишни комбинации за JAWS (текст)


Започва първият етап от ремонта на бул. „Димитър Димов“ | Грамофона - новини от Бургас, България и света.\nЗапочва първият етап от ремонта на бул. „Димитър Димов“\n04.06.2019 , 10:52 | Автор : Gramofona.com\nОт утре, 5 юни, започва изпълнението на първия етап от предвидения ремонт на бул. "Димитър Димов", съобщиха от Община Бургас. Това налага въвеждането на временна организация на движението в дните до 15 юни. През това време ще се работи в участъка от кръговото кръстовище с ул. "Транспортна" до кръстовището с ул. "Димитър Аврамов" (до хотел "Фаворит"), като се затварят платната за движение от страната на ж.к. "Изгрев" и движението на автомобили ще се осъществява двупосочно в платната за движение откъм морето.\nОт Община Бургас се извиняват за причиненото временно неудобство и призовават шофьорите да спазват въведената временна организация на движение.


Касетъчни климатици Какво? .Net\nНачало / Технологии / Климатик / Видове климатици / Касетъчни климатици\n« Касетъчни климатици\nКасетъчните климатици се използват за скрит таванен монтаж – при окачени тавани и гипсокартон. Произведени са по съвременна технология, с ниско ниво на въздействие на околната среда, висока енергийна ефективност. Касетъчните климатици са проектирани да създават уютна атмосфера, с изключително ниски нива на шум, уникален дизайн и комфортен въздушен поток при намалено потребление и разходи на енергия. Изходящият въздушен поток се разпределя от четирите страни на вътрешното тяло и така се достига по-бързо желаната температура.\nВодещи производители на касетъчни климатици са: DAIKIN, FUJITSU GENERAL, GREE, LG, MITSUBISHI HEAVY, MITSUBISHI ELECTRIC, PANASONIC, KAISAI и CHIGO.\nИдеални са както за ново строителство, така и за проекти за обновяване, с възможност за лесен и гъвкав монтаж. За да осигурите приятна и уникална обстановка целогодишно на вашите клиенти, спокойно може да заложите на климатици тип касета. Ще спестите от разходи за монтаж и текущи разходи, и ще си осигурите бърза възвращаемост на инвестицията.\n+ Колонни климатици + Подово таванни климатици + Стайни климатици + Касетъчни климатици + Канални климатици + Подово стенни климатици


Ливорно - Настаняване, хотели, хостели, мотели, апартаменти в Ливорно \n226 хотели, мотели, хостели в Ливорно 2018\nНастаняване, хотели, хостели, мотели, апартаменти в Ливорно 2018\n« Оферти за хотели в Италия\nПокажи Ливорно по-голяма карта\nМоля, уведомете предварително La Casina ad Antignano за очаквания час на пристигането ви. При настаняването гостите трябва да предоставят валиден идентификационен документ за самоличност със снимка и кредитна карта. Необходимо е плащане посредством банков трансфер преди пристигане. Мястото за настаняване ще се свърже с вас след като направите резервация, за да ви предостави допълнителна информация.. ... Покажи повече информация »\nПри пристигане се изисква гаранционен депозит от 400 EUR за инцидентни разходи. Този депозит е изцяло възстановим при напускане след проверка на мястото за настаняване за евентуални щети. Моля, уведомете предварително Attico Stupenda Vista Mare за очаквания час на пристигането ви. При настаняването гостите трябва да предоставят валиден идентификационен документ за самоличност със снимка и кредитна карта.. ... Покажи повече информация »\nЦена на нощ 109 USD\nМоля, уведомете предварително Suites Marilia Apartments - Holiday Home за очаквания час на пристигането ви.. ... Покажи повече информация »\nМоля, уведомете предварително Villa Speranza -Seaside Apartment in Tuscany - Quercianella за очаквания час на пристигането ви.. ... Покажи повече информация »\nМоля, уведомете предварително Fucini Apartment за очаквания час на пристигането ви. В това място за настаняване не могат да се провеждат момински или ергенски партита и други подобни празненства.. ... Покажи повече информация »\nМоля, уведомете предварително Appartamento il Geranio за очаквания час на пристигането ви. Bed linen and towels are not provided.. ... Покажи повече информация »\nВключващ градина с барбекю, 447 предлага апартамент с възможност за самостоятелно готвене и пране в Quercianella, на 8 минути пеша от плажа. ЖП гара Quercianella се намира на 900 метра от апартамента. Този апартамент с изглед към градината е оборудван с телевизор със сателитни канали и кухненски бокс с готварска печка и хладилник. Самостоятелният санитарен възел разполага с душ и биде. Ливорно е на 20 минути с автомобил от 447, а Castiglioncello е на 9 км. Международно летище Галилей Галилей в Пиза се намира на 30 ... Покажи повече информация »\nРазположен на непокътнат бряг на 20 минути от Ливорно, Villa Margherita е заобиколен от 4 кв. километра средиземноморски парк и предлага панорамен изглед към морето. Сградата от XIX в. разполага с много тераси, където можете да се насладите на изглед, а навън, в добре поддържаните градини ще откриете голям плувен басейн. Стаите предлагат модерни съоръжения, включващи безплатен достъп до Wi-Fi и сателитна телевизия. Villa Margherita може да обслужва събития конференции, а хотелският ресторант-тераса е очарователно м... Покажи повече информация »\nСредна хотел цена в Ливорно е 1.06 пъти по-ниска от средната цена в Съединени американски щати\nСредна хотел цена в Ливорно е:\nЦена на 1 -звезден хотел в Ливорно е около: 70 USD 55 GBP 62 EURO 483 CNY 4,700 RUB\nЦена на 2 -звезден хотел в Ливорно е около: 45 USD 35 GBP 40 EURO 309 CNY 3,000 RUB\nЦена на 3 -звезден хотел в Ливорно е около: 83 USD 65 GBP 73 EURO 569 CNY 5,527 RUB\nЦена на 4 -звезден хотел в Ливорно е около: 103 USD 81 GBP 91 EURO 706 CNY 6,860 RUB\nЦена на 5 -звезден хотел в Ливорно е около: 152 USD 120 GBP 134 EURO 1,045 CNY 10,156 RUB\nСъвети за пътуване и повече подробности за цените и валути в Ливорно


gnezdoto.bg - Гладуването може да спаси живота ви - Хърбърт Шелтън - книга\nОткрийте удивителната регенеративна сила на своето тяло! Популярното, погрешно мнение гласи: не можем да бъдем силни и устойчиви към болестите, ако не се храним. Докато тази илюзия се радва на поддръжката на обществото, хиляди хора ще умират преждевременно. Храна и хранителна стойност не са синоними. Ние не се изхранваме с храната, която ядем, а с това, което храносмиламе и асимилираме. В продължение на векове мъже и жени са гладували, за да се сдобият със здраве, умствен покой, хармония и нов начин на живот. Наскоро в Америка беше събуден голям интерес и се проведоха наблюдения върху отличните резултати, постигани чрез гладуване. Запазването на живота зависи от цялостната система, включваща принципите на правилния начин на живот.\nОткрийте удивителната регенеративна сила на своето тяло! Популярното, погрешно мнение гласи: не можем да бъдем силни и устойчиви към болестите, ако не се храним. Докато тази илюзия се радва на поддръжката на обществото, хиляди хора ще умират преждевременно. Храна и хранителна стойност не са синоними. Ние не се изхранваме с храната, която ядем, а с това, което храносмиламе и асимилираме. В продължение на векове мъже и жени са гладували, за да се сдобият със здраве, умствен покой, хармония и нов начин на живот. Наскоро в Америка беше събуден голям интерес и се проведоха наблюдения върху отличните резултати, постигани чрез гладуване. Запазването на живота зависи от цялостната система, включваща принципите на правилния начин на живот. Гладуването е само една фаза от тази система. Когато се прилага правилно и се предприема под грижите и наблюдението на опитен специалист, ГЛАДУВАНЕТО МОЖЕ ДА СПАСИ ЖИВОТА ВИ.\nНикой не разполага с по-голяма практика, достойна за написване на книга за гладуването и здравето, от д-р Шелтън (1895–1985). Провел наблюдения при повече пациенти, предприели гладуване, отколкото всеки друг свой съвременник, Хърбърт М. Шелтън се нарежда сред най-изтъкнатите авторитети в тази област. Повече от половин век той ръководи собствено здравно заведение, където хора от цял свят, в различно здравословно състояние и различен стадий на болестите, от които страдат, идват да предприемат гладуване и да се научат как да запазят здравето си.\nРоден през 1895 г., д-р Шелтън е ревностен и безкомпромисен ученик на природната хигиена и пропагандатор на нейните методи. Много рано той открива грешките и несъстоятелността на всички добре познати лечебни терапии и започва сам да изследва метода, доказващ, че здравето се поддържа единствено чрез правилен начин на живот.\nПродуктивен писател, д-р Шелтън е автор на голям брой статии и повече от 40 книги, сред които „Гладуването може да спаси живота ви“, „Науката и изкуството на храненето“, „Здраве за милиони хора“, „Човешкият живот – неговата философия и закони“.\nРедактор и издател на „Хайджиник ривю“ в периода 1939–1980 г., д-р Шелтън повече от 50 години е директор на Здравната школа на д-р Шелтън и неотклонно преследва благородната цел в живота си: да избави хората от страха и невежеството им по отношение на болестите и да ги научи как могат сами да си помогнат по пътя към доброто здраве, което е рождено право на всекиго.


Azzaro Chrome, тоалетна вода тестер за мъже 100 мл. | enzo.bg\nAzzaro Chrome тоалетна вода тестер за мъже\n1 размер на продукта 53,40 лв.\nИнформация за парфюма Azzaro Chrome\nдъбов мъх, жасмин, циклама, кориандър\nзърна от тонка, сандалово дърво, кардамон, бразилско розово дърво, кедър, мускус, дъбов мъх\nAzzaro Chrome е свеж аромат за съвременния мъж. Той изразява търсенето на идентичност, емоция и радост. Умелото свързване на силни емоции с кристално чиста мъжественост.\nAzzaro Chrome веднага ще спечели Вашето внимание с луксозни акорди на лимон и бергамот. Уникалният състав на розмарин, нероли и сочен ананас е тясно обвързан с жасмин. Циклама и ароматен кориандър се преплитат с топли нотки на кардамон, кедър и сандалово дърво. В самото начало се усеща чувствен мускус, бобова тонка и мек мъх. Ексклузивния парфюм Azzaro може да придружава мъжете на всяка негова стъпка.\nAzzaro Chrome е аромат със собствената идентичност. Той почиства ума и стимулира Вашата решителност за да намерите своето място под слънцето.\nвидеоклипове към Azzaro Chrome\nКакво да се коментира... просто няма какво да се каже, няма какво да се добави....Един истински мъжки парфюм! Класика! Който го е ползвал, няма начин пак да не повтори....!!!\nБърза доставка, траен продукт с добро качество.\nИдеалния ежедневен парфюм и цената е просто без коментар! Най-ниската, която намерих на пазара и бързо дойде.\nМного свеж и приятен аромат на убийствено ниска цена !!!\nДобър продукт на изгодна цена.\nПодходящ за всекидневна употреба, добре балансиран нюанс на ароматите. Свеж летен аромат.\nМного лек и свеж аромат.Подходящ и за най-претенциозните\nМного ни наресва!За втори път го купих на съпруга ми.\nКато цяло ми харесва но аромата е малко сладникав, предпочитам по тежките аромати.\nПокажи всичките 12 мнения


Вдъхнови Цитат Стикери За Жена Модерни Стикери За Спални Подвижна В категория начало декор - Marketsreal.news\nВдъхнови Цитат Стикери За Стена Жена Салон За Красота Модерни Стикери За Спални С Подвижна Домашен Декоат\nОтрежете излишните части; внимателно отстранете переносную филм с хартиения лист, наклейте я на стената и отново поцарапайте повърхност на рисунката; внимателно отстранете переносную филм с стикери за стена. Вашето отношение към нас ще бъде високо оценена. Насладете се на пазаруването. Освен това, доставката може да бъде отложено поради празници или природни бедствия. Щанцоване не се отпечатват, така че те не съдържат фон (прозрачна или друго). Поради ръчно измерване на размер, може да има грешка 1-4 виж Размери на повече от 23 инча може да бъде в няколко части за по-лесно прилагане. Стоки се изпращат от Китай въздушна поща, като правило, достигат до повечето страни в рамките на 15-30 работни дни. Искрено ви да оставите положителен коментар, ако сте доволни от нашите стоки и услуги. Не се препоръчва стик тапети. Просто оставете бележка, когато ще пътувате. Моля, оставете бележка при напускане. Ние правим това, за да се гарантира, че вие получавате съвсем нов стикер на стената, която отдавна не седи на рафта или в посудном магазин.\nОбратна връзка вашето удовлетворение и положителна обратна връзка са много важни за нас. Ще трябва да използвате трансферную хартия, за да се залепи за нея. На трансферния хартия е многократно и се намира заедно със стикер на стената е в опаковката. Нанесете върху плоски повърхности като стени, стъкло, метал, дърво, пластмаса.\nЗа Стени, Стикери Панел Прекъсвач, Стикери На Мебели, Етикети На Пода,За Хладилник,За Отстраняване Дим, За Плочки, Етикети За Прозорци\nПродажба на едро на самотен задната сянка художествени картини модерен начало декор на стените абстрактна\nКоментари : * Нашият успех зависи от вашето удовлетворение Рекламации се приемат в рамките на 7 дни след �\nРядък сребърен блок мелхиор скулптура украса\nBGN 76.00 94.38 24 %\nРазбира се, ако закупите повече, цената ще бъде пониска.И ако не сте доволни от моето обслужване или моя �\nBGN 17.00 24.00 24 %\nBGN 8.00 14.51 24 %\nBGN 2.00 3.20 24 %\nРъчно рисувани високо качество платно изкуство маймуна живопис с маслени бои за декорация на стените палитра\nBGN 63.00 118.56 24 %\nОбратна връзка и се свържете с нас1.and please let me know you need white edge or not, Описание на стокитеПроба за нашите ръчно\nBGN 12.00 19.97 24 %\nBGN 23.00 25.58 24 %\nBGN 11.00 20.00 24 %\nНие не носим отговорност за каквито и да е покупки след този 30дневен период Ако не получават даден проду\nBGN 3.95 24 %\nСтройна жена стикер на стената творчески подвижна винилови стикери за стена, тапети за момичета спалня\nBGN 4.00 6.06 24 %\nBGN 6.22 24 %\nДецата 12x фоторамка рисувани стенни бял начало декор творчески дете първата година, картината виси декоративна\nBGN 60.58 24 %\nДОСТАВКА ПО ЦЕЛИЯ СВЯТ 2) плащането трябва да бъде в рамките на 3 дни от датата на поръчка.Бял цвят за деко\nЦъфтят цветя модел на корица стилове 64 джоба фотоалбум за Mini Fuji Instax Polaroid & Name Card 6 см\nBGN 5.00 5.84 24 %\nНИЕ НЕ РЕМОНТ И НЕ ЗАМЕНЯМЕ ЧАСТИ С ПОМОЩТА НАИЗТЕКЪЛ СРОК НА ГАРАНЦИЯ поръчки се обработват своевремен\nБезплатна доставка ръчно рисувани Modren абстрактен цвете дърво на маслената живопис за декорация\nBGN 23.00 54.40 24 %\nЗа връщането на стоки и следпродажбено обслужване на едноНие обещаваме, че стоките, които купуват от на�\nСкачущая кон стенописи стенно изкуство Cavalo животни плакат на листа за стикери за стена кон тапети за\nBGN 19.00 20.78 24 %\nКолко често ще получа продукта? А : Здравейте, ще бъде обслужен в рамките на периода на действие на задъл�\nBGN 44.00 63.98 24 %


Ученици и възрастни от III и IV квартал празнуваха заедно Трети март | Вестник Приятел - новини от град Самоков\nВръзката на приемствеността между ученици с ръководители Татяна Костова и Вера Николова от ОУ “Св. св. Кирил и Методий” и членовете на пенсионерския клуб в III и IV квартал бе затвърдена на мило тържество, състояло се навръх 141-годишнината от Освобождението на България.\nДецата и младежите от сборната ученическа група рецитираха вдъхновено “Опълченците на Шипка” и предизвикаха бурните ръкопляскания на благодарната публика. Гостите, дошли с голямо българско знаме под ръка и окичени с трибагреници на гърди, предизвикаха умиление и с изпълнението на “Де е България” и други родолюбиви песни и стихове. Накрая домакини и гости си размениха мартеници. Възрастните хора почерпиха учениците, които получиха и малки родни знаменца и спортни пособия от Димитър Лъвски.\nВълнуваща беседа за самоковското участие и въодушевление около Освобождението изнесе краеведът Христо Ярловски, бивш кмет на Самоков. Той подчерта, че най-силно съчувствие след кланетата в България преди Освобождението проявява братският руски народ. В Руско-турската война участват и около 7500 опълченци, включително и 60 самоковци, които се заклеват пред Самарското знаме в Плоещ. Един от организаторите на опълчението е нашият съгражданин и руски дипломат Никола Даскалов.\nЯрловски говори и за това как се е разминала кръвопролитна битка между настъпващите от София руски военни части и намиращите се в Самоков 30 000 души турски аскер, които в крайна сметка се оттеглят само за една нощ през Гуцал за Пловдив. “Самоковци са се притеснявали дали турците няма да се върнат и затова в първия ден руснаците били посрещани само от деца. На втория ден, когато самоковци научават, че турците вече са се оттеглили към Пазарджик, излизат на улиците и по-късно руснаците казват, че никъде не са били посрещани толкова радушно и сърдечно”, разказа Христо Ярловски. Тези и други любопитни факти обогатиха познанията на присъстващите и те благодариха сърдечно на лектора.\nПредседателката на Управителния съвет на клуба Зорница Матина изтъкна, че авторът е дарил на клуба всичките си книги, включително и последно появилите се на бял свят издания – за самоковския евреин Анджело Куюмджийски и за историята на Боровец. “Г-н Ярловски чрез неговите беседи и родолюбиви търсения и писания ни кара да обичаме и да уважаваме още повече историята на града и държавата си”, изтъкна Матина. Председателката заяви, че клубът води активен културен живот, редовно се организират чествания и празници. Приветливата обстановка – уютът, чистотата и любезното отношение от служителите зад бара Катя Томова и Петранка Петрова, привлича все повече съкварталци. Съобщено бе, че досега над 210 души са платили годишния си членски внос. Председателката на контролния орган Елена Шехтанова пък посочи, че само в последно време са приети общо 28 души.\n“Нека да бъдем все така активни, обичащи града и родината си”, призова Зорница Матина. Тя сподели, че следващата сбирка ще бъде по случай Международния ден на жената 8 март.\nВсички присъстващи получиха мартеници, красиви картонени кокичета и се почерпиха с вкусни сладкиши.\nСред празнуващите бяха Елена Каменова, бивш кмет на града ни, и най-възрастният член на клуба Никола Ярловски-Муклес, който е член и на Управителния съвет.\nTags: 3 март 8 март Анджело Куюмджийски беседа Боровец Вера Николова война Гуцал Ден на жената Димитър Лъвски Елена Каменова Елена Шехтанова знаме знамена Зорница Матина Иван Вазов Катя Томова Никола Даскалов Никола Ярловски Опълченците на Шипка Освобождението Осми март ОУ Св. св. Кирил и Методий Пазарджик пенсионери пенсионерски клуб песни Петранка Петрова Пловдив Плоещ празник рецитал Румъния Русия Руско-турска война Самарското знаме стихове Татяна Костова Трети квартал Трети март Турция тържество управителен съвет ученици Христо Ярловски Четвърти квартал Шипка


8 причини истинският мъж никога да не изневери на жена, която обича\n8 причини истинският мъж никога да не изневери на жена, която обича\nНикога не съм осъзнавал колко ужасно е измамата, докато съпругът ми не ми беше изневерен. Осъзнах, че дори това, което си представях, не може да се сравни с реалността на това колко е опустошително. С други думи, гадно е. Но това, което разбрах е, че мъжете, истински мъже, никога не биха изневерили на някой, когото обичат. Ето защо:\nИстинските мъже постъпват правилно, дори и да боли.\nИма страхотен цитат от филма Ларс и истинското момиче където персонажът на Райън Гослинг пита по-големия си брат откъде знаеш кога си мъж. Въпреки че брат му се спъва в началото, той в крайна сметка отговаря: „Да бъдеш мъж означава да постъпваш правилно, дори когато боли; да не изневеряваш на жената си; признавайки, че грешите. ' Да. Бих казал, че почти го заковава.\nИстинските мъже уважават жената, с която са.\nС любов, истински любов, идва уважение. Само тотален душбаг би обидил жена по такъв начин, с пълна липса на уважение към нейните чувства и, нека бъдем честни, нейния разум. Истинският мъж е уважителен и не би посмял да бъде толкова безчувствено наранен.\nИстинските мъже имат самоуважение.\nИстинските мъже не само уважават жените, с които са, но и себе си. Това е, когато хората не се уважават, те са склонни да изпаднат в ад. Ако смятате, че сте глупост за начало, няма нищо, което да ви попречи да се държите като глупости.\nИстинските мъже знаят как да кажат не на изкушението.\nАз съм първият човек, който призна, че изкушението е НАЙ-ЛОШОТО. Но въпреки че се озовах в изкусителни ситуации, докато бях женен, знаех да си тръгна, защото уважавах партньора си и уважавах себе си. Разбира се, предишното чувство на уважение вече не съществува, но поне знам, че отдалечаването от изкушението е възможно и нещо, на което са способни само истинските жени и истинските мъже.\nИстинските мъже ценят това, което имат.\nКато нюйоркчанин виждам колко често мъжете обичат с един крак навън. Изглежда, че момчетата тук винаги търсят следващото най-добро нещо и е сърцераздирателно. Истинският мъж обаче истински оценява това, което имат, приемайки всички недостатъци или усложнения във връзката и поради това той няма да изневери.\nБаба Тиндер уморена от стойки за една нощ и накрая готова да се установи\nТийнейджърката от Тексас има най-дългите крака в света, които са с дължина 4 крака и 5 инча\nможе да не съм най-красивото момиче, но


Рамос принуден да смени телефонния номер заради смъртни заплахи - 7Bet\nРамос принуден да смени телефонния номер заради смъртни заплахи\nСерхио Рамос е бил принуден да си смени телефонния номер, след като е бил засипан със заплахи за убийство във връзка с инцидента с Мохамед Салах, при който футболистът на Ливърпул получи контузия. Става дума за ситуацията от първото полувреме на финала в Шампионската лига,\nкогато двамата се сблъскаха и паднаха на земята. Националът на Египет се оказа с травма в областта на рамото, а мнозина обвиниха Рамос, че е действал умишлено.\nВ дните след това Рамос е получил множество обаждания и съобщения, в които е бил заплашван. Жертви на същото са станали и членове на семейството му, заради което и те вече са с нови номера.\nМеждувременно Салах се възстановява и няма гаранция, че ще е готов за старта на Мондиала .\nБразилия постигна лесна трета победа в Лигата на нациите Германският футболен съюз (ДФБ) може да получи сериозна глоба


Икономика пред разболяване: Строителството вече губи - доставките от Европа са неясни - bTV Новините\nНад 252 хиляди са били заети в сектора миналата година\nПубликувано в 19:05 ч. 27.03.2020 г. - Обновено в 20:15 ч. 27.03.2020 г.\n150 милиона лева загуби от оборот на седмица в строителството заради коронавируса. Прогнозата е на Браншовата камара.\nКристиан е отговорен за организацията на строителството на сграда. Признава, че е притеснен, защото в сектора работи и съпругата му, а семейството им е 5-членно:\n„Нормално е да се притесняваме всеки човек разчита на заплатата си, за да си издържа семейството“, заяви Кристиан Георгиев, организатор „Строителство“.\nУспокоителното за него е, че засега няма забрана за дейност в строителството и работата на обекта върви.\nНСТС ще продължи утре\nМениджърите в компанията вече срещат трудности - сградата чака асансьор от Италия, а сроковете за доставката са неясни:\n„Ако не дойде асансьорът, ние не можем да въведем в експлоатация сградата, не можем да вземем акт 16 съответно не можем да си реализираме средствата по продажбите и влизаме в огромна забава“, обясни Диана Глосова, управител на строителна компания.\nПлочки, мазилки, елементи от довършителните работи също пристигат от чужбина и доставката им е предизвикателство. С основните материали проблем няма:\n„Складовете за строителни материали имат строителни материали и все още отговарят на изискванията ни“, обясни Глосова.\nДържавата ще се опита да закупи още 500 000 теста за COVID-19, освен предвидените от ЕК 1 милион бройки, обяви премиерът\nИкономисти чертаят недобър сценарий за сектора:\n„Целият обем на строителството за тази година вероятно е някъде около 4,8 млрд., т.е. това е сумата, която е под риск, защото не се знае за колко време ще продължи пандемията. Ако имаме спиране на всякакви сделки, то нищо от това, което е в работен вариант няма да бъде завършено“, поясни икономистът Красен Станчев.\nНад 252 хиляди са били заети в строителството миналата година. Секторът обаче е свързан и с много други като транспорт, логистика, складове.


20 забележителни кадъра, заснети от дрон | Галерия Framar.bg\nНачало › Интерактивни › Галерия › Мотивация › Вдъхновение › 20 забележителни кадъра, заснети от дрон\nПрез последните години все повече навлизат дроновете, поради картината, която ни представят – необятност, висота, красота. Те постепенно изместват фотоапаратите и камерите за запечатване на неотразими снимки от природата, от фестивали, празници, явления или просто защото се вижда една различна гледна точка.\nРазгледайте галерията от най-впечатляващи снимки за 2017 година, заснети с дрон. Надяваме се да ви заразим с любов към този нов вид изкуство.\nПовече от 5 милиона свежи цветя и растения са използвани за създаването на самолет A380 в реални размери. Дубай, ОАЕ.\nТази снимка е направена на наистина райско място - плаж в Бразилия. Южното слънце, златистите пясъци и живописна лагуна – какво друго му трябва на човек?\nЖена събира водни лилии в делтата на река "Деветте дракона" във Виетнам.\nЛетящ орел над национален парк в Бали, Индонезия.\nДълъг път през гората при залез слънце, САЩ.\n„Това е първият ми шедьовър с дрон, който ме провокира да създавам още нови и интересни кадри“. Лагуна Бийч, Калифорния.\nМинути след финала на футболна среща на националните отбори на България и Италия в София, България. Грандиозна експлозия от фойерверки обхваща целия стадион – всички пеят и танцуват. Невъзможно е да се забрави!\nБял декември, Украйна.\nСемейство щъркели в своето гнездо върху електрически стълб, Полша.\nКадър от района на катедралата в Мардинг, символ на града, потънал в мъгла. Уникално изображение! Парана, Бразилия.\nПоглед отвисоко на църквата "Успение Богородично" в езерото Блед, Словения.\nКръгове с АТВ-та в пустинята на Дубай, Обединени Арабски Емирства.\nПлаващ кит едновременно под и след моторната лодка. Калифорния, США.\nДве осветени от слънцето крави на сутрешен водопой. Южна Африка\nНад откритите пространства в пустинята Татакоа, Колумбия.\nБелоснежна Дева Мария в Мантон, Франция.\nИзгрев над водопада "Гърлото на дявола", Аржентина.\n„Ранно утро, лека мъгла и спокойствие. Ние сме на брега на Калифорния на едно от любимите ни места, за да се възхищаваме на морските слонове, събрани на плажа. Това просто може да ти спре дъха". Калифорния, САЩ.\n„Тази снимка на полярна мечка е истински шедьовър на Арктика“. Канада.\nРаботна дейност на промишлени алпинисти по кулата "Меркурий", Москва, Русия.\nпреди 523 дни, 6 часа и 29 мин.


Via Alle Vigne 41, Център на Локарно, Локарно, Швейцария, 6600 - Покажи на картата\nCasa Alice, който се намира в Център на Локарно, Локарно, е популярно място за туристи. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nCasa Alice също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Локарно. Безплатен WiFi достъп във всички стаи, Wi-Fi връзка в общите части, паркинг, семейна стая, допускане на домашни любимци са само част от нещата, които отличават Casa Alice от останалите хотели в града.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелът разполага с множество уникални възможности за отдих, като например градина. Casa Alice е добър избор за всички посетители на Локарно, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.\nПри настаняването гостите трябва да предоставят валиден идентификационен документ за самоличност със снимка и кредитна карта. Моля, уведомете предварително Casa Alice за очаквания час на пристигането ви. Необходимо е плащане посредством банков трансфер преди пристигане. Мястото за настаняване ще се свърже с вас след като направите резервация, за да ви предостави допълнителна информация.\nВсички типове туристи (42) Двойка (12) Самостоятелно пътуващ (1) Семейство с малки деца (21) Семейство с големи деца (4) Група (6)


Автор: Екип Burgas24.bg 10:34 / 25.05.2020 Коментари (8) 732\nПрез изминалото денонощие констатирани са само 6 нови случаи на коронавирус у нас. Това съобщиха от Националния оперативен щаб. Общия брой на заразените у нас е 2433.\nВ София - 3 нови случая, Благоевград, Пловдив и Пазарджик - по 1.\nНаправени са били 443 проби, като от шестте положителни, четирима са настанени за болнично лечение, останалите двама - за амбулаторно.\n862 е броят на вече излекуваните пациенти. Другата добра новина е, че за изминалото денонощие няма констатиран случай на починал с коронавирус инфекция.\nС придружаващи онкологични заболявания\nДа,има нови случаи на Ковид.В Търново пак затварят ресторанти във Велико Търново !\nПри 400 проби...\nИма една истина 18 годишните млади Българи всички те се разхождат по улиците на градовете на цяла България след като се върнат вкъщи заразяват с коварната болест коронавирус свойте родители и като починат те наследяват от тях парите и имотите им.Извод в България расте 18 годишно безмозъчно дебелокожо користно алчно младо Българско поколение което се интересува само от себе си и от никой друг\nИ отново...завърнал се болен от Англия\nНали сме разграден двор,така е!\nАми,лошо за нас.


Автор на материала: Ели Ангелова\nПрез 2007 г. Австралийски учени постигат забележително откритие. В лабораторни условия те откриват начин да покрият влакна с наночастици, придавайки им нови и наистина полезни свойства. В конкретния случай целта е била да се разработят тъкани за нуждите на военните и полицията, като се подобрят свойствата на тъканите използвани за защитни жилетки. Резултатите, които австралийците постигнали били толкова добри, че новата тъкан можела да отблъсква коршуми, имала негорими свойства и успешно защитатавала от атмосферни влияния. Така тази нова материя днес се използва за направата на бронежилетки и противопожарни костюми.\nДнес това забележително откритие навлиза и в модата. През април 2009 г. От Корнуелския университет съобщават за облеклата на тяхна студентка Оливия Онг, коята ги разработва за своята марка "Glitterati". Тъканите за нейните модели са разработени от дизайнерката в сътрудничество с учени от университета, които обличат отрицателно заредени памучни влакна с положително заредени сребърни наночастици. Така в крайна сметка се получава рокля, която може да предпази този, който я носи от бактерии и вируси. При обработването на памука с наночастици паладиум се получава финното покритие на дънковото яке на дизайнерката, което предпазва от нежелани атмосферни влияния и градския смог. И за двата модела остава в сила твърдението, че не е нужно да се почистват, защото наночастиците по естествен начин отблъскват бактерии и прах.\nНовини за нанопрежди и тъкани получаваме и от Русия. По време на руската седмица на модата пресслужбите на организаторите съобщиха за най-новата колекция на Людмила Норсоян "Жана'д'Арк". Тя е изложени в руския политехнически музей, защото дрехите от колекцията се превръщат в експонат на новото технологично бъдеще. Руската дизайнерка, която твори предимно за клиенти от интелектуалния елит на Русия,използва нанопрежди "Shoeller". Готовите изделия са негорими, предпазват от вятър и дъжд, от атмосферни влияния и болести. Получени са от хибридни материали на основата на въглеродни и кевларни влакна, използвани в композитните материали.\nКато единствен недостатък на тези забележителни открития можем да посочим немислимата цена от 10 хиляди долара за метър плат. Но все пак новите технологии вече имат място в днешната мода и рано или късно те ще станат част от нашето ежедневие.\nСнимка: Anne Ju/Cornell Chronicle\nДруги материали от Ели Ангелова