В мемоарната си книга “Обетована земя” експрезидентът на САЩ Барак Обама описва с критичен поглед руския държавен глава Владимир Путин и налагания от него модел на управление. По думите му, Путин е поставил жаждата за власт над съвестта, а руското правителство прилича на престъпен синдикат, посочва “Свободна Европа.\n“В такъв свят липсата на скрупули, презрението към всякакви високи стремежи извън натрупването на власт, не се смятат за недостатъци”, пише 44-ият президент на САЩ.\nТой посочва, че Путин, който управлява Русия през последните две десетилетия като президент или като министър-председател, е формирал страната си такава, че да се боят от нея, но не да й подражават – “малко граждани на развиващите се страни биха черпили от Москва вдъхновение, ако изобщо има такива”.\nВ книгата Обама споделя и своите впечатления от Путин при първата им среща през юли 2009 г., състояла се в негова вила край Москва – тогава той е премиер, а президент е Дмитрий Медведев. Експрезидентът на САЩ описва Владимир Путин като “физически невзрачен, нисък и компактен, с телосложение на борец”. Той отбелязва и старанието на Путин да гради мачовски образ, като се снима на кон с голи гърди, правейки това “с претенциозността на тийнейджър в Instagram”.\n“Обетована земя” на Барак Обама е на път да се превърне в най-продавания президентски мемоар\nНа тази първа среща руският лидер започва “анимиран и, както изглеждаше, безкраен монолог”, изреждайки всички ситуации, в които Москва се е засегнала от действия на американската страна, включително разширяването на НАТО и войната в Ирак.\nПутин обвинил САЩ в организиране на “цветни революции” в “руската сфера на влияние” и заявил, че Вашингтон иска “да доминира в целия свят”. Според него, САЩ не виждат в Русия “равноправен партньор”. Той обаче не показал желание да изслуша гледната точка на събеседника си по изказаните претенции. Обама констатира, че Путин е загубил интерес към разговора, след като е приключил монолога си.\n“Забелязах известна иронична дистанцираност в изказа му, сякаш искаше да знам, че всъщност не вярва във всичко, което казва.” – спомня си 44-ият президент.\nПо думите на Обама е “немислимо” Путин, който упражнява истинската власт в Русия, да не подкрепи Медведев.\n“Путин сякаш реши умишлено да злепостави Медведев – знак, че трябваше да допусна, че Путин планира официално да поеме отново юздите на Русия.” – пояснява експрезидентът.


Изрязани сцени, които биха направили филма по-добър! | Галерия | AXN Bulgaria\nИзрязани сцени, които биха направили филма по-добър!\nИзтрити сцени от филми,...\nМакар че това не е първото нещо за което се сещате, когато си мислите за това какво прави един филм успешен, монтажът е сериозна, времеемка част от цялостния процес на създаването на един филм. Но при толкова големи залози в надпреварата за върха на боксофиса, има случаи на сцени, които са отпаднали при монтажа, а биха имали голямо въздействие върху сюжета. (Warner Bros. Pictures)\nВсички помним легендарния вече сблъсък на летището, но има липсваща част: когато последван от Военната машина Капитан Америка изпуска щита си. Бъки го взема и го използва, за да забави Роуди и казва „Ще си взема един от тези“, би било страхотно да видим как Бъки вземе манията на Капитана. (Walt Disney Studios)\nФеновете на комиксите знаят, че Върколакът има жълт костюм, но въпреки това не го носи във филма. И все пак има изтрита сцена във филма от 2013 г., в която Логан получава костюма като подарък. (20th Century Fox)\nВъв финалната битка Арагорн е трябвало да победи Саурон, но режисьорът Питър Джаксън вярвал, с това ще се обезсмисли унищожението на пръстена от Фродо, така че Арагорн побеждава обикновен трол. (New Line Cinema)\nФилмът предизвика сериозни вълнения и мнозина смятат, че предизвиканата около него суматоха е напълно незаслужена. И все пак има един персонаж, от който всички зрители биха се радвали да видят повече: Жокерът. Но във финалната версия на филма неговата роля е ограничена до камео. Надяваме се в бъдещо да видим повече от Жокера на Джаред. (Warner Bros. Pictures)\nВ този филм се случват много неща, но една от сцените, която не оцелява след монтажа е една от гробището, където Питър Паркър се среща с баща си, което води до много напрегната и емоционална среща, която ни помага по-добре да разберем Питър. (Columbia Pictures)\nЕдна изрязана сцена ни показва, че всъщност Йода забранява на Оби Уан Кеноби да каже на Люк, че Дарт Вейдър е неговият баща, така момчето ще успее да победи Господаря на мрака. Но тъй като това не хвърля много добра светлина върху имиджа на Йода, сцената е редактирана от филма. (Walt Disney Studios)\nСлед като Жокерът взривява болницата, има сцена, в близък план, с Жокера в училищния автобус, който изобщо не реагира на хаоса, който го заобикаля, като по този начин се подчертава лудостта и безсърдечността на персонажа. За съжаление тази сцена е изтрита. (Warner Bros. Pictures)\nРоднините на Хари винаги са се отнасяли ужасно с него, но за този филм снимат сцена, в който Дъдли се реваншира на Хари, казвайки му, че той не смята, че Хари е загуба на пространство и двете момчета се ръкуват и си тръгват поотделно. Това би сложило някакъв завършек на тяхната история, но сцената е изрязана от филма. (Warner Bros. Pictures)\nВ този филм има изтрита сцена, която показва една от причините, поради които Фин избира да избяга от Първия ред. И по-точно, при едно нападение от засада на Първия ред на Джаку Фин се сблъсква с една жена от селището и вдига оръжието си. Реакцията на жената, която е ужасена, разтърсва Фин из основи. (Walt Disney Studios)\nТова е един от най-романтичните и очарователни филми в историята, които задължително трябва да се гледат на Коледа, но и в него има една сцена, която не се класира до финалната версия, въпреки че е страхотна: в нея Сам преследва момичето в което е влюбен на летището докато спортува. (Universal Pictures)


Цена на пакета: 41,97лв.\nЦена на пакета: 29,98лв.\nЦена на пакета: 42,97лв.\nЦена на пакета: 51,96лв.\nКод на продукта:51\nЦена:\t17,99лв.\tКол-во:\nБебетоИнструкции за експлоатация, съвети при неизправност и указания за поддръжка през първата година\nПоявата на бебе е един от най-...\tЦена:\nАко файлът ви „Интимно общуване“ е празен; ако сексуалният ви софтуер дава грешка; ако тепърва навлизате в п...\tЦена:\nПомощ! След като прочетохте ръководств...\tЦена:\nЗа човек домът е едно от най-важните пространства, което може да ни приветства с уюта си, така и да ни потиска с...\tЦена:


Правителството показа мерките срещу кризата - България | Vesti.bg\nНационалният съвет за тристранно сътрудничество не завърши обсъждането идеите за подкрепа и устойчив растеж на българския бизнес и ще продължи утре\n23 март 2010, 14:32\nЗаседава Националният съвет за тристранно сътрудничество (фотография от октомври 2009 г.)\nНационалният съвет за тристранно сътрудничество (НСТС) не завърши обсъждането на предложените от правителството мерки за подкрепа и устойчив растеж на българския бизнес и ще продължи утре в 9 ч. Това съобщи вицепремиерът и министър на финансите Симеон Дянков пред журналисти.\nСлед заседанието, в което участват представители на синдикатите и на работодателски организации, не бяха направени никакви други изявления.\nработният вариант на мерките беше разпространен и сред медиите.\nТе предвиждат подкрепа на бизнеса, на фиска и финансовата дисциплина, на пазара на труда и социалноосигурителните системи.\nНа среща с представители на бизнеса, представители на Асоциацията на търговските банки, както и депутати от бюджетната комисия към парламента, вицепремиерът каза:\n"Трябва да решим кои мерки са добри и кои няма смисъл да обсъждаме. Това, което предлагаме е насочено основно към повече приходи в бюджета и, от друга страна, към намаляване на разходите."\nФинансовият министър заяви, че трябва да се съберат 1,5 млрд. лв. допълнителни приходи в бюджета. Има някои мерки, които са добри за развитието на бизнеса и на банковата система, макар и да не водят до повече приходи или намаляване на разходи, каза още той, след което срещата продължи при закрити врата.\nСлед нея представителите на бизнеса и на банките се обединиха около мнението, че значително\nтрябва да се намалят бюджетните разходи и да се направят структурни реформи\n"Има силен консенсус от страна на икономистите, че има нереформирани сектори - транспорт, енергетика, здравеопазване, социални дейностти, включително пенсионното дело. Въпросът е политиците да приемат, че трябва да се правят реформи", отбеляза Георги Стоев, управляващ съдружник в "Индъстри Уоч".\nСпоред Георги Ангелов от "Отворено общество" правителството не трябва да разчита на увеличение на данъците. Той отбеляза, че успешните стабилизационни програми са тези, които разчитат на реформи и съкращаване на неефективните разходи.\nАсен Ягодин, изпълнителен директор на Пощенска банка и член на УС на Асоциацията на банките в България, беше категоричен, че трябва да се прецизира доколко държавата може да си позволи нова емисия на дълг и да се обмисли дали това да бъде на вътрешен или на външен пазар.\nСпоред него след толкова години, през които държавата нямаше емитиран дълг, а напротив - той се намаляваше, не трябва сега да се дават погрешни сигнали на външния свят.\nИкономистите се обявиха и за реформи в структурите на МВР и Министерството на отбраната, както и в областта на земеделието.\nСред мерките на правителството за подкрепа на бизнеса е привличане на\nдопълнителен външен ресурс - до 600 млн. лв.,\nчрез облигационна емисия на Българската банка за развитие (ББР), създаване на регистър на задълженията към бизнеса от страна на държавата, разширяване на функциите на ББР в частта "предекспортно кредитиране", прехвърляне на държавни услуги към частни изпълнители.\nДруго работно предложение предвижда с промени в правилника за прилагане на закона за насърчаване на инвестициите значително да се намалят досегашните прагове за издаване на сертификат за клас "А" и клас "Б" за високотехнологични дейности.\nвъзможност за "икономическа ваканция"\nв случаите, когато работодателите от фирми, затруднени заради кризата, са изразходвали всички други мерки, за да задържат персонала си, е също сред предложенията. В този случай работодателите ще могат да пускат работниците еднократно в неплатен отпуск за не повече от три месеца.\nСред мерките в подкрепа на фиска е либерализация на инвестиционния режим на Сребърния фонд за инвестиции в нискорискови български финансови инструменти, увеличаване на дивидента за държавата от 50 на 80 на сто с промяна в постановлението за изпълнението на държавния бюджет за 2010 г.\nПредлага се също и да бъдат премахнати всички възнаграждения за участия в междуведомствени комисии, работни групи и други.\nСред мерките за финансова дисциплина е\nопростяване на процедурите за производство по несъстоятелност\nПредлага се мажоритарни дялове и държавни имоти да се управляват от нова агенция, която да не е подчинена на ресорните министри. Миноритарните дялове на държавата в търговските дружества да се апортират в държавна консолидационна компания, за да се продават през фондовата борса като очакваният от това ефект е 150 млн. лв.\nДо края на 2011 г. да бъдат преустановени намаленията на осигурителните вноски, предвижда една от мерките, насочени към социалноосигурителните системи.\nОт Доха пък премиерът Бойко Борисов коментира, че ако не се вдигне ДДС, няма как да се излезе от ситуацията. По думите му, тъй като всички сме проспали харчовете през последните четири години, сега солидарно ще си понесем отговорността, че сме оставили предишните управляващи да правят каквото си искат.\nПо думите му това ще е временна мярка - най-късно до 2011 г., а когато се видело, че икономиката се възстановява, най-лесно било да се върне предишната ставка.\nТой каза, че е съгласен да бъде намалена с 15% субсидията за политическите партии. Можело да се мисли и за намаляване на заплатите с 15% в Президентството, Министерския съвет и в Народното събрание.\nПо-рано днес други организации и политически партии коментираха разпространявани слухове за евентуалните антикризисни мерки.\n"Повишаването на данъците по време на криза не ни харесва\nзащото води до нейното задълбочаване, но не сме против намерението на правителството за увеличение на ДДС, защото това е данъкът, който може да осигури бързи постъпления в бюджета", каза на пресконференция във Велико Търново Никола Китанов, заместник председател на Асоциацията на индустриалния капитал.\nСпоред тази организация за увеличение на постъпленията в бюджета може да се разчита на приватизацията на остатъчния дял на електро-разпределителните дружества, както и за пускането на фондовата борса на 30% от дяловете на "Булгаргаз", както и на част от активите на ТЕЦ "Марица-Изток"2.\nСДС е против увеличаването на ДДС и отмяната на плоския данък\nказа след заседанието на Националния изпълнителен съвет на партията председателят й Мартин Димитров.\nТой посочи, че увеличаването на данъци е лява политика. Десният подход е свързан с намаляването на разходите, в криза само левите вдигат данъци, това е крайна мярка.\nСпоред Димитров управляващите нямат ясна концепция какво да се прави в криза, липсва ясен реформаторски план, те са недооценили ситуацията. Според председателя на СДС ситуацията у нас все още е управляема, но ако не се вземат мерки, може да се стигне до "гръцкия сценарий".\nОт ГЕРБ приели някои от мерките, предложени от сините, в техния антикризисен план, но не изцяло. Реално в момента сега действа националният антикризисен щаб, но само наполовина, тъй като в него участват синдикати и работодатели, но не и парламентарно представените партии.\nСпоред Димитров в обсъждането на мерките трябва да участват дори и БСП и ДПС. От СДС вече изпълняват и своя антикризисен план - те са внесли в парламента предложение за промяна в Закона за обществените поръчки, каза лидерът на партията.\nВ България има ескалация на кризата\nТова е заключението на ръководството на ДСБ, представено пред журналисти от лидера на партията Иван Костов.\nПо думите му управляващите трябва да отговорят на въпроса дали тази година ще преодоляват кризата на дефицита или излизат на траекторията на ускорения икономически растеж, както твърди Симеон Дянков.\nДо момента не е имало дебат по предложените от ДСБ антикризисни мерки. Ние не водим партньорски диалог, няма механизъм за него, а общуваме чрез медиите, отбеляза Костов. Ако правителството иска нашата подкрепа, трябва да дискутира с нас, подчерта той.\nКостов определи голяма част от лансираните мерки като прокризисни, зад които ДСБ няма да застане. Тези стъпки според него няма да имат желания фискален резултат, а вдигането на ДДС е с прокризисен ефект и ще намали доходите на хората с около 2 процента.\nОт ДСБ обвиниха президента Георги Първанов и БСП в опит да всяват хаос и паника. "Главната вина за кризата имат държавният глава и тройната коалиция", заяви Иван Костов.\nПърванов не е реагирал на мините, заложени от предишното управление, чийто архитект е, а ги е наблюдавал без реакция. Според ДСБ това е политически обмислен план.


Актьорите от поредицата "Heroes:Ренесанс "продължават да разказват една очарователна история за хора със свръхестествени способности, започнали в оригиналната серия Тим Кринг. В този проект на NBC канал той изпълнява ролята на изпълнителен продуцент. Миниатюристите от тринадесет части бяха пуснати през септември 2015 г. и предизвикаха смесени реакции от зрителите, които нетърпеливо очакват продължаването на предходните сезони.\nДекларирайки намерението си да продължитеуспешен телевизионен сериал "Heroes", ръководството на канала подчерта, че линията на историята ще бъде напълно автономна, въпреки че не е получена по-подробна информация за героите. Известно е, че няколко дни след обявяването, Робърт Непър, който играе ролята на ръководител на карнавала Самуел Съливан, изрази желанието си да участва в новия проект. Той искаше да въплъти същия характер, но отговорът стана известен едва след премиерата. В новата серия това не е така.\nПрез лятото, няколко месеца преди премиерата,информация, която зрителите все още виждат някои познати герои в епизодите "Heroes: Revival". Актьори, които са играли Ноа Бенет (известен още като Man в чаши с очила с рогови рамки), Мат Паркман, Майк Сандърс и другите герои от оригиналната серия, отново ще се появят на екрана. За съжаление беше взето решението да се направи без Силер.\nКолко красив е "смелният нов свят"\nСлед като Клеър Бенет скочи от върхапривличане и отвори за човечеството съществуването на хора със суперсили, изтекоха пет години. През това време обществото се промени съществено: много от тях спряха да се крият и започнаха да качват видеоклипове с демонстрация на възможностите си в Интернет. Има разделение между онези, които вярват, че новите способности са следващата фаза на еволюцията и тези, които са откровено уплашени от такава сила. Правителството на много страни прие закони за задължителна регистрация на "герои". Сблъсъкът на два фронта е предстоящ.\nПарцел и знаци\nНа този фон се развиват основните събитиясерията "Героите: Възраждането". Актьорите изобразяват герои с познати или напълно нови способности: скокове във времето, четене на мисли, контролиране на огъня. Появяват се централни фигури, олицетворяващи доброто и злото. Както и преди, негативният характер е ръководител на няколко милиона корпорация планира грандиозни промени и надмощие. Главата му Ерик (RYA Kihlstedt) набира момичето с дара на уникално поколение на тъмнината, той е против обединението на няколко мощни герои с различни способности.\nМногобройни завои, интриги и многопропусканекомбинация, тъй като може да се очаква, долива се лъвския дял от сюжета на сериала "Heroes: Rebirth". Актьори, познати на зрителите от предишни сезони, се появяват в традиционните роли: неуморният изследовател Мохиндер Суреш (Sendhil Ramamurthy), капитанът на електроника Майк Сандърс (Ноа Грей-Cabey), благороден Хиро Накамура (Masi Oka), член на престъпна група Ангела Петрели (Кристин Роуз). кървави "Отмъстителите" Лука и Йоана (Закари Леви и Джуди Shekoni), господар на времето и пространството, Томи (Robbie Kay) също се появяват, както и много други. В центъра на историята, Ной Bennet (Jack Coleman), които са загубили дъщеря му Клер, но която спечели две единични внуци.\nВъпреки усилията на създателите, без зрителитеспециална топлина е направена от поредицата "Heroes: Възраждане". Актьори и роли на някои от тях не изглеждат достатъчно силни, мотивацията на героите е повърхностна, а парцелът е недовършен. Във връзка с незадоволителните оценки продължението няма да бъде отменено. Така че епизодите "Heroes: Renaissance" (чиито актьори са наистина по-нисши от оригиналната серия) ще бъдат последните серии на известната сага.\nФилмът "Убийство на първа степен": актьори и роли\nСерията "Black Sails / Black Sails." Героите и актьорите на "Black Sails"\nГерои и актьори: "Съдебна нощ 2"\nСериите "Мините във фарватера": актьори и роли, сюжет, процес на снимане


Обрат с 16-те милиона лева на Ванга, които кътала в банка - TheRush.bg\nВ края на миналата седмица се появи шокиращата информация, че петричката пророчица баба Ванга в имала 16 милиона лева, които били в банка. Това заяви в новоизлезлия документален роман за пророчицата „Човекът зад феномена” нейният бивш охранител Петър Костадинов.\nТой е бил нейна охрата 12 години. почива в началото на 2015 година. В спомените си той разказва, че започнал работа при Ванга след излизането си в пенсия, като остава на служба 12 години, до самата смърт на пророчицата.\nКато част от охраната задълженията му били да въвежда ред в да внася парите от посетителите в банка.\n„Всеки ден имаше хора, които се редяха да ги приеме Ванга. Много хора!\nНие, охраната, въвеждахме ред. Нашите задължения бяха да следим всичко да върви нормално, никой да не смущава посетителите и леля Ванга.\nПарите ние ги отчитахме. На ден събирахме хиляди левове. Отивахме после и ги слагахме в банката. Винаги след това носехме вносната бележка на пророчицата. Тя знаеше във всеки момент какви суми има в сметките й.\nПо мое време не са изчезвали пари. Само веднъж съпругът на една нейна кръвна роднина отмъкна дневния оборот. Обра касата и тръгна към влака да си пътува за Сандански.\n16 милиона лева имаше Ванга в банката.\nИзненадвам се, че успя да ги събере, след като непрекъснато даваше пари на родствениците си.\nЗа черквата отидоха 11 млн. лв. Накрая леля Ванга се ядоса, защото художникът беше изрисувал своя фаворитка вдясно от вратата.\n„Не може това да е тука! Боядисай го в тъмносиньо”, нареди му тя”, разказва в спомените си охранителят Петър Костадинов.\nНо думите му бяха опровергани.\n„Това са глупости, които още приживе бръщолевеше бай Пешо“, коментира лаконично Серафим Иванов, управител на храмовия комплекс „Рупите“.\nПо думите му, цитирани от в. Телеграф, всички пари до стотинка, които хората давали след срещите си с Ванга, отивали за църквата.\nВсеки ден се правел отчет, който се документирал и е свидетелство и сега.\n„Не знам кога и как е излязла тази книга, но да е имала милиони в банката са пълни измишльотини“, допълни Серафим Иванов.\nПогледнете картинката и кажете кое животно видяхте първо, а аз ще ви кажа какво разкрива това за Вас!


САЩ и Европа – в състояние на безнадеждни длъжници – Eurochicago.com\nСАЩ и Европа – в състояние на безнадеждни длъжници\nMariana 2011-09-03 1 min read\nСАЩ и Европа са в състояние на безнадеждни длъжници. Това се вижда от бегъл поглед върху данните на Еврокомисията и МВФ. Започналата през 2007 г. криза на пазара на недвижимите имоти в САЩ опустоши глобалната общност на държавите. Политиката не открива вече средства за успокояване на финансовите пазари.\nДоскоро президентът на Централната европейска банка (ЦЕБ) Жан-Клод Трише се задоволяваше с празни фрази и твърдеше, че нивото на лихвите било стабилно, а инфлацията била под контрол. После той изведнъж оняви сензацията: ЦЕБ нямала да наблюдава безучастно избухналата евро-криза, а щяла отново да купува държавни дългове, макар и не много, но все пак някакви.\nТрише искаше да успокои финансовите пазари – онзи забележително безличен субект, състоящ се от банки и борси, стратези на Хедж-фондове и застрахователни мениджъри, но и от пенсионни фондове и малки вложители, зад който глобалната политика като че ли все още само подтичва задъхано. И колкото повече политиката се стъписва, толкова по-неспокойни от своя страна стават тези пазари и техните играчи.\nТрише се домогваше до тяхното доверие, а постигаше постоянно точно обратното.\nНа Нюйоркската борса настроението бързо се преобърна. Ако пък ЦЕБ е решила въпреки декларираната си воля да купува дългове от затъващи евро-страни, то би трябвало зле да стоят нещата из Европа и кандидатите за нестабилност като Ирландия, Португалия, Гърция или вече и Италия.\nАмериканските инвеститори панически запродаваха акциите си. След това уплашени инвеститори в Азия хвърлиха книжата си на пазара, а на 4 август т.г. започна падането на курсовете в Европа. Едновременно с това борсите бързо тръгнаха надолу. За един ден, до 5 август вечерта в световен мащаб бяха изтрити имущества на стойност над 2 000 милиарда евро.\nЗавърна се страхът – както на борсите, така и в столиците на индустриалните държави. Навсякъде се увеличават белезите на една нова финансова криза, а политическите ръководители не са в състояние да намерят никаква рецепта срещу продължителната мизерия на своята обща валута. Във Вашингтон след театрални дискусии между демократи и републиканци Белият дом си купи чрез компромис по дълга само известно време. Както е известно, на 5 август рейтинговата агенция „Стандард & Пур’с” свали оценката си за кредитната способност на САЩ от ААА на АА+.\nПразнословието и отлагането – мотото на „борците с кризата” от двете страни на Атлантика – предизвикаха не само тревожното настроение на борсите: лондонският „Економист” предупреждава за т.н. „Double-Dip”, т.е. за ново плъзгане на Америка към рецесия след икономическия спад преди три години. Редица икономисти ужасени регистрират, колко много паниката през първите дни на август прилича на икономическия стрес след банкрута на „Леман” на 15 септември 2008 г.\nКакто и тогава, банките прекратиха заемите помежду си, а преките парични влогове на финансовите институции в Централната банка се удвоиха в рамките на няколко дни.\nЦЕБ реагира, като увери банките за неограничената си ликвидност за следващите няколко месеца. Това е аварийна мярка, която разбира се създаде кратковременно успокоение, но същевременно предизвика нови тревожни въпроси: Колко пъти банката ще може да повтори успокоителните си мерки, без да загуби окончателно своята надеждност, т.е. най-важният капитал на дадена банка? Съществува ли заплаха, финансовата криза да навлезе в нов рунд? И не на последно място генералният въпрос: Ще банкрутира ли тогава светът?\nНе са минали и три години от момента, когато след злокачествени образувания на американския пазар на недвижимите имоти глобалната икономика се придвижи към разгром. За да спасят тогава своите свръхзадлъжнели банки и застрахователни институции, западните правителства поеха самите те кредити в огромен размер. Те одържавиха банки и вкараха в действие струващи милиарди конюнктурни програми, а едновременно с това банките наводниха икономиката с евтини пари.\nБившият финансов министър на Германия Пеер Щайнбрюк (ГСДП) нарече това действие „гасене на огън с огън”.\nТова помогна да се предотврати световна икономическа криза като тази от 30-те години, но същевременно постави в огъня централите на „пожарните команди”. „Кой ще спаси спасителите?” – така звучеше още тогава тревожният въпрос, който става толкова по-неотложен, колкото по-вискоко се издигат планините на държавните дългове.\nПо-големият проблем е не поемането на кредити, а неспособността на правителствата да посочат правдоподобен път за разграждане на дълговете. В САЩ правителството и опозицията спорят, дали дефицитът трябва да бъде балансиран чрез нарастващи данъци или чрез социалните разходи. В Европа платежоспособните правителства от Севера се противопоставят на това, да отговарят за дълговете на икономически слабите средиземноморски страни.\nВече се заговори за една „западна двойна криза”, която отдавна е обхванала и своите две водещи личности – Обама и Меркел.\nПрезидентът на САЩ Барак Обама, който не намира средства да обедини разкъсаното общество на страната и да матира консервативните бунтовници от „чаеното парти”; германската канцлерка Ангела Меркел, която се показва от среща на среща на върха на Европейския съюз като по-силна от острието на евро-кризата.\nНикога от Втората световна война досега Западът не е действал толкова слабо, никога преди това една криза не се е разпростирала дотолкова, че да обхване едновременно Европа, Америка и Япония и да ги парализира! Проблемите на големите икономически сили от предишния век не само намаляват влиянието на т.н. „свободен свят” – те заплашват глобалната световна конюнктура.\nНе малко специалисти в САЩ се страхуват, че дълговата мизерия би могла да тласне инфлацията към нови рекордни стойности, но и в Европа състоянието на общата валута се намира под въпрос.\nМеркел не може повече да бяга от решението: или евро-зоната ще бъде изградена като тесен фискален съюз (включвайки финансовия трансфер и еврооблигациите), или най-големите дългови грешници трябва да напуснат паричния съюз – но в този случай с непредвидими засега последствия за останалите.\nКолкото по-дълго време се люшкат западните дългови кризи, толкова по-мрачни ще са изгледите за световното стопанство. Тъй като икономиката на САЩ ще се срути, американските потребители ще купуват по-малко стоки от Китай или Индия. И поради това, че вложителите масово ще изоставят евро- и доларовите спестявания, то и въображаемите острови на стабилността ще потънат във водовъртежа.\nПрез август швейцарският франк и бразилският реал поскъпнаха в такава степен, че експортьорите от тези страни едва л и биха могли да продължат да изнасят своите поскъпващи продукти в чужбина.\nТака светът е заплашен да се оплете в една ускорена спирала надолу. Дълговите кризи понижават икономическия растеж, а по-ниският растеж усложнява тъкмо борбата срещу дълговата криза. Според прогнозите на банкови специалисти трябва да очакваме „синхронна тенденция надолу в САЩ, Латинска Америка, Азия и Европа”. Тази тенденция би обхванала и онова народно стопанство, което досега най-добре е минавало през кризата – това на Германия, най-мощната европейска икономика.\nАко искаме да разкъсаме дяволския кръг, правителствата на Европа и САЩ ще трябва да действат сега и то заедно и координирано. На карта не е поставено нищо по-малко от икономическата стабилност на света. Но това е грижа, която очевидно все още играе незначителна роля в досегашния политически мениджмънт на кризата.\nЕвропа продължава да греши.\nКато натрупал дългогодишен опит в европейските дела, Жан-Клод Юнкер, премиерът на Люксембург, има склонност към пророчества. След извънредната среща в Брюксел през юли, по време на която държавни и правителствени ръководители скалъпваха спасителния пакет за еврото, той отново получи възможност да прояви способностите си: евро-кризата била оправена, радваше се той, а това бил „последният пакет”. Триумфът на Щнкер издържа едва 14 дни, след което евро-кризата отново се изостри.\nДве страни – Испания и Италия – попаднаха в паяжината на пазарите, а това не може вече да бъде обяснявано лековато като случаите с Гърция, Ирландия или Португалия. Рисковото развитие с държавните дългове на тези две страни в края на юли и началото на август достигна заплашителни размери. Италианските лихви надхвърлиха с почти 4 пункта немското ниво, което се счита на финансовите пазари за мащаб на стабилност. Същото се отнася и за Испания. Това прави натрупването на дългове скъпо „упражнение”, което във времена като днешните правителствата просто вече не могат да си позволят. Когато миналата есен лихвите в Ирландия скочиха в подобен размер, страните-партньори на островната република се скриха под спасителния чадър на Брюкселската общност.\nСега проблемът е съвсем различен: Испания и Италия са твърде големи. Отново става очевидно, че еврото само по време на старта си беше „валута на слънчевото време”. Преди всичко се вижда обаче, че спасителните механизми в евро-зоната и след безкрайните подобрения си остават недостатъчни временни мерки.\nВ състезанието си с пазарите и реалността за бъдещето на еврото държавните и правителствени ръководители отново са на второто място. При това особен агрижа педизвиква обстоятелството, че техните решения и обешания всеки следващ път имат все по-ктакосрочна валидност.\nМиналата година, когато те пришпорваха Гърция да й помогнат и разпънаха спасителен чадър за страдащите периферни страни, тези ръкодовители можаха да си осигурят само за още няколко месеца спокойствие. Паузата за глътка въздух сега изчезна само за няколко седмици, даже дни!\nХарактерно за „спасителните усилия” на европейците е това, че те само накуцват след събитията. Техните мероприятия постоянно се оказват след време и като неосъществими. „Твърде късно и твърде малко!” – така бившият еврокомисар Гюнтер Ферхойген описва неспособността на европейците да направят валутата си надеждна в дългосрочен план.\nОще в началото на сегашните събития (5 август) начело на критиците се оказа точно главният участник в извънредната среща на върха в Брюксел, председателят на Еврокомисията Жозе Мануел Барозу. Той изрази недоволство, че важни представители на евро-зоната се били изказвали недисциплинирано. Но обвинението пада върху самия него: В заключението на писмото си Барозу поиска „бърза преоценка на всички елементи” на спасителния фонд. В отделни столици и преди всичко в берлин експертите схванаха това като призив помощите силно да се увеличат. Писмото му постигна незабавен „ефект”: Меркел и Саркози „изгладиха”още същия ден в телефонна конференция всички предложения на Барозу. Нямало какво да се подобрява от решенията през юли, а да се потвърдят и ускори прокарването им, считат двамата. Съгласно последния план още през септември решенията ще бъдат осъществени.\nБързането идва твърде закъсняло: още преди 5 август спасителният чадър трябваше да приложи новите си възможности – да се изкупят заеми на засеганатите страни. Такова действие щеше да подкрепи курсовете на италианските и испанските държавни книжа, за да се задържат ниски разходите по финансирането на двете държави.\nИталианският премиер Берлускони също не успя да успокои пазарите. Тъкмо обратното – вместо конкретна програма за реформи римските парламентаристи изслушаха на 4 август една от неговите ужасяващи речи от типа „Всичко е добре в Италия!”. И той не беше още приключил, когато борсата се свлече надолу.\nИ така, засега само ЦЕБ все още остава действена институция. През август тя изкупи държавни заеми на засегнатите Португалия и Испания, а според германското правителство при необходимост в бъдеще ЕЦБ трябва масово да придобие италиански книжа, за да подкрепи страната – във всеки случай поне до момента, в който спасителният чадър може да се намеси.\nСега очакваме да видим, каква роля ще изиграят и противоречията в управляващата германска коалиция в Германия, както и тези между управляващи и опозиция. В страната с най-развитата икономика в Европа се очертава в сравнително близко време политическа криза и промяна – както на федерално ниво, така и в най-стабилната икономически провинция Бавария, където ХСС след десетилетия на власт несъмнено ще бъде изпратен в опозиция.\nTags: икономика политика\nPrevious: Росен Плевнелиев вече снима предизборни клипове\nNext: Хората искат промяна, но не вярват в нея


1927_12_25 Идат дни - 1927 г. - Петър Дънов -Библиотека\n1927_12_25 Идат дни\nБеседа от Учителя, държана на 25 декември, 1927 г. София. – Изгрев.\n„Ето, идат дни," говори Господ Иеова, „и ще проводя глад на земята; не глад за хляб, нито жажда за вода, но за слушане Словото Господне." (Амос 8:11)\nВсяка форма, или всеки предмет се оценява по своите качества; красотата – по своите накити; умът – по своето знание; сърцето – по своята добрина; душата – по своето благородство; духът – по своята сила.\n„Ето, идат дни, и ще проводя глад на земята." Често хората роптаят против глада, като мъчително състояние за организма. Обаче, съвременната култура се дължи на глада, като велик подтик. Гладът подтиква хората към придобиване на знания, изкуства, музика и т.н. Днес хората се стремят към знание, не толкова от любов, колкото от страх да не гладуват. Гладът е велик остен в живота, и под напора на този остен хората учени стават, красиви стават, добри стават. Всички добрини в света са резултат на този велик остен – глада. Значи, любовта още не царува в света. В света първо действува закона на този велик остен, който наричат „закон на необходимостта," а после иде „закона на любовта." Какъвто остен представя глада за хората, също такъв остен е злото. Следователно, и злото е необходимо в света, за да подтиква хората към деятелност. Какви са схващанията на хората за злото, не е важно за нас, но ние казваме, че злото, като сила в света, някога е било добро. Доброто на миналите векове е днешно зло, а днешното Добро ще бъде зло на бъдещите векове. Значи, само по себе си, доброто никога не може да се оформи. Това, което всякога остава непроявено или неоформено, е добро; всяко нещо, което се проявява, е зло.\nТака говорят за злото и доброто великите мислители; така говорят и Великите Учители в света. Това определение на мнозина ще се види странно. Питам: ако ти по невнимание хванеш сабята, която някой друг направил и изострил, и се порежеш, жестоко ли е това? Че ти си се порязал, не е виновен онзи, който направил сабята.\nТи трябваше да бъдеш внимателен. Казваш: Защо този нож е толкова остър? Не е виновен ножа за твоето порязване, но – твоето невнимание. Ти си изцапал с черно мастило бялата си дреха, а после казваш: Кой направи това черно мастило? Не е виновно черното мастило. Всички поети, писатели, художници, учени, философи, свещеници, майки и бащи пишат все с това черно мастило, но по невнимание, някой може да изцапа дрехата си с него, да остави такова петно на нея, което и с химически средства мъчно може да се изчисти. Както и да се изчисти, все ще остане малко черно петно върху бялата дреха. Това не е ли противоречие? Хубави работи се пишат с черно мастило върху бяла хартия, а черни, нежелани петна остават върху бяла дреха.\nДнес и философите, и учените хора се смущават от противоречията в живота. Няма същество, горе-долу съзнателно, което да не се смущава от противоречията, но въпреки това, те съществуват в човешкия живот. Наистина, великият живот се проявява по особен начин, по особени закони, но същевременно и човешкия живот се проявява по свои особени закони. Въз основа на това, между човешкия и общия живот се явява стълкновение; между човешката и общата мисъл пак се явява стълкновение. Хората и Бог не мислят еднакво. Бог мисли едно, а хората – друго. Питам: каква беше мисълта на Бога, когато създаде овцата? И каква е мисълта на човека, когато хваща овцата? Човек трябва да знае, дали неговата мисъл и постъпка са съгласни с Божиите. За да оправдае своята постъпка, човек може да даде различни обяснения, според известни природни закони. Запример, той може да каже: Според еди-кой си природен закон, ние трябва да пазим овцете в кошари, за да не умират от глад и от студ; после, за да не окапе вълната им, от време на време, ние трябва да ги стрижем; също така, понеже млякото им е много, ние трябва да ги доим, да ги облекчаваме; и най-после, за да научат закона на самопожертвуването, овцете трябва да ни дават и месото си. Какво лошо има в това, че сме взели малко от вълната, от млякото и от месото на овцете? Трябва ли за това нещо овцете да протестират? Има неща, в които хората са прави, но не във всичко. Философията на живота седи в това, да знаем, дали сме прави, т.е. дали сме в съгласие със законите на общия живот и да сме в противоречие с тях. Отде идат противоречията в живота?\nСега ще приведа един мит, който съм извлякъл от архивата на източните философи. Този мит съм облякъл във форма, понятна за българския ум. Значи, той е малко побългарен, да бъде достъпен за разсъждение. В царството на Ормуз-Дай съществувал един от най-видните, най-великите поети, който се наричал Адат-Махри. Той написал много съчинения, песни и поезии, за които целият народ го възхвалявал. Един ден, за негово нещастие, той написал някаква строфа в една от поезиите си, с която докачил боговете, и затова го осъдили на смърт. Каква била тази строфа? Аз няма да я предам цялата, но отчасти само. Тази строфа била следната: „На Божествената трапеза видните богове станали немирни духове." Събрал се велик съд да решава, какво наказание трябва да се наложи на поета. Те единодушно решили да му наложат смъртно наказание, но въпросът бил, какво, именно, да бъде това наказание, че всички поети да помнят, как могат богове да обиждат. В събора на боговете присъствали всички дървета, всички тревопасни и месоядни животни, дано могат и те да услужат с нещо на боговете при осъждането на поета. Тигри и лъвове, чакали и хиени, слонове, акули, всички се интересували да видят, по какъв начин ще бъде наказан поетът. Те разсъждавали помежду си: Досега не сме имали такъв случай. Какво ли ще бъде месцето на този виден поет? Пред съда се явили представители от няколко медицински дружества, със заявление, ако стане нужда поетът да се умъртви, да го дадат на тях, да изследват, от научна гледна точка, дробовете, сърцето, мозъка, както и всички останали органи на поета, да видят, коя е причината, дето поетът се осмелил да обиди боговете. Поетът се видял в чудо. Той никога в живота си не виждал толкова страшни същества. Към когото и да поглеждал, всички му казвали: Само да попаднеш в нашите ръце! Ние ще ти покажем, как се пише поезия! Всички отправяли към него страшни, свирепи погледи. Той се чудил, каква обида може да се крие в тази малка строфа. Като оставал сам, той четял и препрочитал тази строфа, сам да намери, де седи обидата в тия думи, и си казвал: Аз нямах никаква мисъл да обиждам боговете, но отде излезе тази обида, и аз не зная. Както и да е, настъпил определеният ден, когато поетът трябвало да се яви в съда. Явили се боговете в съда, и заседанието започнало. Едни от боговете казали да дадат поета на акулите, те да го разкъсат и изядат. Други пък настоявали да го дадат на лъвовете, да го разкъсат. Трети решили да турят поета на гърба на един кон, без право да се държи за него, и конят да прескача препятствия, да минава гори и планини, докато един ден поетът съвършено изнемогне и умре. Четвърти предложили жив да заровят поета в земята и отгоре му да посадят дървета, чиито корени да смучат сокове от очите на поета, да разбере най-после, как се пишат обидни строфи за боговете. Последните богове предложили да дадат поета Адат-Махри на някое научно медицинско дружество, то да разполага с него, както намира за добре. Като слушал всички тия наказания, поетът изпитвал ужас, страх и започнал да се моли: Господи, кажи ми, в какво седи моята вина? Когато писах тази строфа, ни най-малко не внесох никаква злоба или омраза срещу боговете. Всичко това писах с голяма чистота на сърцето. Според мене, боговете ме осъждат несправедливо. Докато боговете разглеждали всички предложения за наказанието на поета, за да се установят върху едно от тях, в съда влязла най-красивата, и на всички известна, дъщеря на царя Ормуз-Дай, която също така се заинтересувала от съдбата на поета и дошла да предложи своето наказание. Като я видели, всички богове, както и всички животни, се обърнали към нея да я гледат и забравили за вината на поета. Царската дъщеря се обърнала към поета и го запитала: Искаш ли да ми станеш слуга? – На радо сърце бих ти служил. – Имам нужда от един прост слуга, който да полива цветята в моята градина. Като чули това, боговете единодушно решили: И ние сме съгласни да ти дадем поета, да правиш с него, каквото искаш. Нека полива цветята на твоята градина. Този бил единственият начин, по който поетът могъл да бъде спасен. И сега, ако някой ви запита, кой ви постави на служба в света, вие трябва да отговорите: Царската дъщеря ме постави на тази служба. Ако запитат поета, кой го назначи на царската трапеза, той трябва да отговори: Указът, с който бях назначен на служба при царската дъщеря се дължи на моите няколко думи, поставени в строфата „На Божествената трапеза видните богове станали немирни духове".\nСега, аз ще оставя вие сами да разсъждавате по-нататък върху този мит. Той има дълбоко съдържание и смисъл. От една страна човек вижда, че само при страданията ще намери своите погрешки; от друга страна, той вижда, че само при трудностите и мъчнотиите в живота ще разбере доброто и ще го оцени. Значи, ти ще дойдеш при доброто и ще го познаеш, само когато станеш слуга и се смириш. Друг изходен път в живота няма. Да станеш последен слуга в градината на царската дъщеря и да поливаш цветята й, това е отлична служба. Какво представят тия цветя, няма да обяснявам, но ако бих ви казал, че те са живи цветя, тогава само бихте разбрали красотата на живота. Често хората прекарват големи страдания, но те не са нищо друго, освен страданията на поета, които той преживява в деня, дето всички богове се опълчват против него. Тия богове се опълчват срещу всички хора, които не могат да се справят със страданията си, и казват: Жестока е съдбата спрямо нас! Няма кой да се смили за нас. – Привидно е така, но и при най-тежките моменти в живота на човека, при най-голямото му отчаяние, все ще се намери поне едно същество, което да укаже към него известно състрадание. Защо царската дъщеря, именно, се притекла в помощ на поета? Защото тя била единствената, която влязла в положението му. Защо осъдили поета? За една пропусната дума. Когато преписвали неговото стихотворение, станало едно опущение, една грешка, а именно: в цитираната строфа била изпусната думата „светли". В същност, строфата имала следното съдържание; „На Божествената трапеза видните богове станали светли немирни духове". Царската дъщеря сверила оригинала с преписа и намерила тази пропусната дума. Тогава боговете казали: С тази дума, строфата има смисъл. Значи, смисълът на тази строфа се заключавал в това, че тия светли, немирни духове тръгнали по света да разнасят светлина.\n„Ето, идат дни", говори Господ Иеова, „и ще проводя глад на земята, не глад за хляб, нито жажда за вода, но за слушане на словото Господне." В този стих се говори за глада, като вътрешен подтик, като вътрешен стремеж на душата за развиване. Душата е подобна на семенце, което, ако не се посади в земята, остава самотно, без знание, без опитности. При това положение, душата не може да има нито радост, нито скръб. Без радости и скърби, животът на душата е по-тежък, отколкото с тях. Следователно, докато не мине през радости и скърби, човек не може да се повдигне. Само чрез скърбите и радостите, той влиза в пътя на мъдростта. Само в този път той ще научи и ще разбере Божията Любов. Без мъдростта любовта винаги ще остане неразбрана. Тъй както съвременните хора разбират любовта, тя носи за тях най-големи разочарования. В първо време човешката любов носи радости, но свършва с разочарования. Понякога разочарованието на човека от любовта е толкова голямо, че никой не може да му помогне. Как ще помогнете на човек, който е изгубил окото си? Как ще помогнете на човек, който е изгубил паметта си? Как ще помогнете на човек, който е изгубил ръцете и краката си? Или, как ще помогнете на човек, който е изгубил светлината на ума си, благородството на сърцето си, красотата си, или най-после някоя от своите добродетели? Колкото и да утешавате такъв човек, каквото и да му говорите, всичко това са празни думи. Да утешавате един човек, който е без око, без светлина на ума и без благородство на сърцето, в това няма никаква философия. Ако искате да утешите такъв човек, вие трябва да му покажете нов път, по който да върви. Този път трябва да води към съвършенство. Животът на съвременните хора е несъвършен, защото не е Божествен. Някога той е бил Божествен, но постепенно хората са го изопачили, и днес, във всички негови области, е внесена поквара. Сам по себе си, животът е добър, чист, но хората внасят в него своите лоши черти и наклонности. Ние виждаме, че още с раждането си, децата носят своите криви, отрицателни прояви. На времето си тези черти са били добри, но днес вече те са отживели своето. Време е, обаче, стария живот да се замести с нов.\n„И ще проводя глад на земята." Гладът е условие, което заставя човека да влезе в новия живот. Съвременните хора искат да бъдат богати, да прекарват тихо и спокойно, никой да ги не безпокои. Това е идеално положение, но засега никой човек не може да живее по този начин на земята. Има смисъл да бъде човек богат, но никой да му не завижда; има смисъл да бъде човек силен, но никой да му се не противопоставя. Какъв смисъл има да бъдеш богат и да живееш под вечен страх да те не оберат? Какъв смисъл има да бъдеш силен и постоянно да се страхуваш от засада? Ще кажете, че животът е борба. Аз отричам това твърдение. Какво ще стане с два остри камъка, които се търкат един в друг? В първо време те ще се изгладят, но ако още продължават да се търкат, те ще се изтрият. Така живеят съвременните хора, и този живот те наричат борба. Това не е живот. Днес майката морализира детето си по един начин; утре –по друг начин. Днес учителите учат учениците си по един начин; утре – по друг начин. И в края на краищата, това младо поколение се обезверява и казва: В нищо не вярваме вече! Срещате един човек, който е прочел ред философски системи, но след това казва: В нищо не вярвам вече! След като се влюби в една, във втора, в трета мома и се разочарова от всички, младият момък казва: Не вярвам вече в никоя мома! След като се влюби в няколко момци и се разочарова от тях, момата казва : Не вярвам вече в никой момък! Питам тогава: в кого и в какво вярват съвременните хора? Майките вярват ли в дъщерите си? – Не вярват. Дъщерите вярват ли в майките си? – Не вярват. Учениците вярват ли в учителите си? – Не вярват. Учителите вярват ли на учениците си? – Не вярват. Поданиците вярват ли в своята държава? – Не вярват. Ако поданиците днес се подчиняват на законите на своята държава, те правят това повече от страх, отколкото от съзнание. Оставете тия хора свободни, без никакъв закон, ще видите, какъв е техния вътрешен морал. Тази неустойчивост в морала на хората се дължи на факта, че са засегнати техните лични чувства, както и боговете се обидили, че някой поет написал в едно от стихотворенията си: „На Божествената трапеза видните богове станали немирни духове." Значи, хората са обидили боговете, вследствие на което те са им наложили ред смъртни наказания. Който веднъж само е запитал Бога, защо го е създал така, той сам вече се е осъдил на смърт. Такъв въпрос не трябва да се задава. Полковник казва на войника си: Редовой, тази вечер, десет часа, ще отидеш на Витоша да носиш храна. – Слушам, господин полковник! Ако войникът се осмели да запита полковника си, защо толкова късно го праща на Витоша, той непременно ще бъде арестуван. Кой от съвременните хора не е запитвал Господа, защо е създал света по този начин, защо праща страданията на хората? На това основание, и вие трябва да бъдете арестувани от Господа, както полковникът арестува войника. Това са факти, а не голи приказки. Кой човек, като му се случи някакво нещастие, благодари на Бога за него? Кой човек, като е загубил някой от своите близки, се е обърнал към Бога с благодарност за постигналото го нещастие? Теоретически всички сте готови да приказвате, че благодарите на Бога за нещастията, които ви сполетяват, но като дойде до практическата страна на живота, като дойде нещастието до вас, казвате: Не можа ли това страдание да ни отмине? Не можа ли този изпит да се отложи? Това показва, че съвременните хора се нуждаят от дълбоко знание, от положителна наука. Който е придобил това знание, той ще знае своя бъдещ живот, ще знае, какво му носи всеки нов ден и ще бъде готов да посрещне всичко с радост. Който се е домогнал до Божествената наука в живота, той ще може да определи, по височината на човека, какви дарби и способности се крият в него. За такъв човек няма нищо скрито-покрито: както знае своя живот, така ще знае живота и на своите близки. Достатъчно е той да погледне човека, за да разбере, какво се крие в него. Всичко е написано на лицето му. Питам: задавали ли сте си въпроса, кога и при какви условия се е образувала човешката ръка? Знаете ли, кога и как се е образувала дясната и кога лавата ръка? Ръката е един инструмент, но тя още не представя целия човек. Животните, например, нямат ръце, вследствие на което у тях не се зараждат такива желания, каквито у хората. Човек желае да хване нещо, да направи нещо, да пише, защото той има ръка, в която са съсредоточени такъв род сили. Със създаването на писмеността пък се яви перото и мастилото.\nКазвам: когато за пръв път човек е почувствувал красотата и пожелал да бъде красив, едновременно с това възникнал в него стремежът към красиво лице, към усъвършенстване линиите, чертите на своето лице. Също така човек трябва да се запита, защо е доволен и защо е недоволен. Две причини има, за да бъде човек недоволен: понякога той е недоволен от преизобилие, а никога – от недоимък. Запример, ситият може да бъде недоволен от голямото изобилие, в което живее, а бедният може да бъде недоволен от недоимъка в своя живот. Значи, както недоволството има две страни, така и доволството, радостта има две страни. Човек може да се радва, когато не му се дават някои блага; той може да се радва, когато получава известни блага. Който иска да изучи дълбокия смисъл на живота, той трябва да го разглежда от две страни. Като разглеждаме живота от двете му страни, ние виждаме, че може да се живее и в тъмнина, и в светлина. Много добрини са създадени в тъмнина, и много злини са създадени в светлина. И обратното е вярно: най-големите добрини са създадени в светлина, и най-големите злини са създадени в тъмнина. Следователно, всичко, каквото се случва в живота, умният човек го използува за добро.\nВ цитирания стих се говори за глада. Кои са причините, за да настане глад на земята? Всяко нещо има свои причини. Следователно, за да се яви глада, има ред причини. Също така човек може да се запита, кои са причините да се яви зрението в човека? Учените, философите често се запитват: органа на зрението ли се яви по-рано, или стремежа на човека да вижда? Едни от тях поддържат, че първо се е зародило в човека желание, стремеж към виждане, а после се е създал органа на зрението; други пък поддържат точно обратното: първо се е създал органа на зрението, а след това е възникнало желание в човека да вижда. По същия начин се явяват две мнения по въпроса, кое се е появило по-рано – желанието на човека да говори, или органът за говорене? Това са ред философски въпроси, с които учените са се занимавали и продължават до днес още да се занимават.\nСъвременната наука не може да отговори на всички въпроси, които интересуват човешкия дух. Голям е стремежът на човешкия дух за знание, но този стремеж не може да се задоволи изведнъж. Всички научни факти, всички данни, до които науката се е домогнала, както и съчиненията на поети, писатели и философи, са резултат на усилията, които човешкият дух е правил, но един ден този материал ще се преработи, ще даде нещо по-велико, по-хубаво. Всяка мисъл и всяко чувство, които са минали веднъж през ума и сърцето на човека, са оставили свой отпечатък, който постоянно ще се формира, преобразява, докато дойде до своята съвършена форма. Напредналите същества постоянно коригират тия форми.\nКазвате: какви са тия напреднали същества? Трябва да знаете, че не само ние живеем в света. Има същества, които живеят под нас, на които съзнанието е преплетено с нашето. Вследствие на това преплитане на съзнанията, всички същества се намират под взаимното влияние на съзнания, по-високи и по-низки от тях. И съзнанието има свои степени на развитие, както и умът и сърцето. Засега ние знаем само четири съзнания: самосъзнание, съзнание, подсъзнание и свръхсъзнание. Освен тези четири, съществуват още шест степени на съзнанието, които обясняват неразрешените въпроси, както и противоречията в живота. Противоречията се дължат на степента на съзнанието, до което е достигнал даден човек. На съзнанието се дължат неправилните образи, неправилните отношения между хората. Понякога човек за нищо и никакво е радостен или скръбен. Следователно, колкото по-високо е съзнанието на човека, толкова по-малко са и противоречията в неговия живот.\n„Ето, идат дни," говори Господ Иеова, „и ще проводя глад на земята, не глад за хляб, нито жажда за вода." – Кога ще бъде това? – В последните дни. Някои тълкуват, че последните дни са сегашните. Казвате: Как могат тия хора да тълкуват?–Наблюдавали са, правили са ред научни изследвания. Питам: как могат лозарите, по пръчките на лозата, да познават с точност, коя лоза на колко години е? Те са се занимавали по този въпрос, правили са ред научни изчисления. Ако дадете в ръцете на лозаря една лозена пръчка, той ще я прегледа и ще ви каже, че тази пръчка е, например, от едногодишна лоза. Как познава? По устройството на тази пръчка. Всяка изтекла година слага особен отпечатък върху лозата, по който лозарят чете годините й. На същото основание, когато човек говори, по неговата мисъл може точно да се определи възрастта му. На земята живеят млади и стари души: младите души се познават по това, че като са живели малко на земята, нямат много опитности. Старите души пък са живели много; те разполагат с много знания, с големи опитности. Следователно, ако една стара душа греши, тя съзнателно греши; ако прави добро, тя пак съзнателно прави добро. Тия стари души, със знания, с опитности, ние наричаме още напреднали души.\nКазвате: Как ще изправим живота си?–Преди всичко, вие трябва да знаете, че вашият живот още не е духовен, но физически. Всеки човек носи по едно нещастие в себе си. Как можете да се избавите от това нещастие? Чрез великата Божествена наука. Вие ще се избавите от нещастието, от страданието, само когато при вас дойде царската дъщеря на мъдростта. Само тя е в сила да спаси човечеството. Ако хората се занимаваха с Божествената наука, те сами щяха да регулират своя живот, щяха да знаят, каква е волята Божия и щяха да я изпълнят. Който разбира тази наука и я прилага в живота си, той може да се справи с всички удове на своя организъм и да ги управлява. Такъв човек е господар на себе си. Изпълнението на волята Божия подразбира: всичко, което се върши в света, да е проникнато от такава красота и хармония, която да е в пълно съгласие с космоса. При това положение, животът на човека ще бъде в хармония с общия живот на космоса. И оттам: всяко нарушение във вашия живот е по-малко или по-голямо отклонение от общата хармония на космоса. Срещате един добър работник, който живее добре, работи своя занаят и е доволен от живота си. Обаче, направи ли някаква погрешка в живота си, отклони ли се от общия живот той забелязва, че паметта му постепенно отслабва. Какво става с него? Той изгубва работата си и не може вече да я изпълнява.\nНякой се хвали, че има силна памет. Щом има силна памет, нека си спомни, де е бил преди 100, 200 или 500 години. Който е развил Божественото съзнание в себе си, той ще помни миналото си, но ще предвижда и бъдещето. Съвременните хора вървят главно в науката и казват: Каквото науката поддържа, това е истината, няма какво повече да търсим. Казвам: съвременната наука изучава главно миналото на човечеството, но това още не е наука. Истинска наука е онази, която изучава бъдещето и прониква в него. Съвременната наука е силна главно в едно отношение – в разрушението. Какво ще кажете, силна ли е съвременната наука в религията, в философията, в поезията? Дойде ли въпрос до разрушението, там тя е силна, и при това толкова силна, че може да унищожи половината земя. Ако дойде до положение да разруши цялата земя, тя ще се прости и със себе си. Това се отнася до западната наука. И съвременната цивилизация е силна със своите разрушителни елементи. Не, това не е наука, не е Цивилизация. Днес и религиозни, и учени спорят. Дето има спор, там истината отсъства. Православните казват: Спасението е в нашата църква. Евангелистите казват: Спасението е при нас. Може ли да има спор между църкви, които служат на един Бог?\nПитам; може ли да има спор за живота, кой живот е по-добър? Един е живота. Качествата на живота са красота, благоухание и простор. Ако вашия живот води към красота, към благоухание и простор, той е истинския живот, и върху него няма защо да спорите. Човешкия характер пък се познава по издържливостта. Поставете човека в мъчнотии, за да познаете силата на неговия характер, развитието на неговия ум и благородството на сърцето му. Вземете парите на човека, за да видите, каква е вярата му. Ние говорим за хора, които са дошли на земята да учат и да се изпитват. Има души, които Провидението не е подложило на никакви изпитания. Тия души не се изпитват. Обаче, ако хората не искат да бъдат изпитвани, трябва да се изпратят в страната на вечния мир, дето няма тревоги, няма безпокойствия, но няма и развитие. Всеки човек иска да уреди живота си. И това може да стане, но трябва да се откаже от благата на живота. Който иска да се откаже от злото, той трябва да се откаже и от доброто. Обаче, на този човек веднага подписват паспорта и го изпращат в света на вечния мир. А който иска да се ползува от благата на живота, той ще остане да живее на земята, но не като търговец, а като пчеличка, да работи неуморно и с постоянство.\nСегашния живот на хората зависи от тяхното минало. И за да се освободи човек от своето минало, Бог е вложил в него този вътрешен глад за изучаване Словото Божие. Словото Божие облагородява човека. Под думите „Слово Божие“ разбирам целокупния живот. За тази цел човек трябва да изучава земята, с всички живи същества по нея, и небето, с разните слънца и планети; той трябва да изучава хората, техните лица и целия им строеж ; той трябва да изучава изворите, водите, минералите, растенията, животните. Като познава движението и посоката на водите, човек ще разполага с тях и ще ги прекарва през безводни места, да се ползуват от тях ония негови братя, които са лишени от вода. Като познава законите и условията за развитието на растенията, човек ще разполага с тях, ще ги насажда на места, дето растителността е слаба. Това значи да има човек знания! Той ще помага и на страдащи, и на бедни. Някой земеделец страда, гърчи се от мъка. Защо? Житото му не е станало. – Как да му се помогне? – Напълнете хамбара му с жито, и мъката му ще мине. Някой търговец страда. Защо? Дюкянът му се е изпразнил. Напълнете дюкяна му със стока, и той ще се зарадва. Някой ученик плаче. Защо? Не може да реши задачите си. Решете задачите му, и плачът ще престане. На всеки човек липсва нещо. Дайте му това, което му липсва, и той ще бъде доволен. Кой може да даде на хората това, което им липсва? Ето защо, когато вътрешния глад ви посети, благодарете на Бога! Когато страданието похлопа на вратата ви, дайте му едно угощение! Когато в живота ви се яви някаква спънка, поговорете с нея и я угостете! Научете се да давате угощения не за благата в живота, както е било досега, но поне за малките страдания и мъчнотии, които ви сполетяват. Щом ви дойде някое малко страдание, поканете своите приятели на угощение и кажете: Поканвам ви да си хапнем заедно и да благодаря на приятелите си от невидимия свят за изпратения от тях подарък. Великите хора в света са се повдигнали, благодарение на това, че всякога са били доволни, признателни на Бога за малките страдания и нещастия, които са ги сполетявали. Големите нещастия в живота се дължат на това, че хората изказват недоволството си, задето ги постигнали някакви страдания. И тъй, бъдете внимателни, да не би, като се оплаквате от малките страдания, да налетите на по-големи. Знание е нужно на хората, но в ръцете на невежия знанието е опасно. Някои хора не се ползват от своето знание на място. Ако някой от тях е добър френолог, например, той използува това знание да търси дефектите на хората. Запример, няколко години наред Ломброзо е изучавал престъпните типове, вследствие на което, когото срещал, наблюдавал го, дали няма на лицето му някаква черта на престъпник. Като ходил в Русия, той пожелал да види Толстоя, и през всичкото време го наблюдавал, какви особени черти ще схване на лицето му. Толстой даже пише в своите бележки за това посещение от Ломброзо, като казва, че не се е чувствувал свободен в негово присъствие. Защо? Наблюдавал го е Ломброзо. Няма защо хората да изучават престъпните типове. Те са отклонение от естествените, от нормалните типове. Ако е въпрос за наука, изучавайте нормалните типове. Запример, измерена е височината на човешкия мозък, от центъра до периферията; тя е около 15 см. Всяко най-малко отклонение от тази мярка, говори за едно анормално състояние в човека, т. е. за отклонението му от правия път. Ако пък дължината на линията от ухото до между веждите е приблизително 15 см., то всяко скосяване на тази линия показва отклонение на човека от неговото правилно развитие. Казвате: Как може да дойде човек до правите мерки? Как може да възстанови в себе си тия норми? За да дойде до първоначалното си положение, човек трябва да работи върху себе си, да развива тия центрове, тия линии. Запример, който е милостив и прави добрини, той развива челото си отпред, горе. Който усилено се занимава с умствена работа, в продължение на десет години най-много, той ще развие специфични умствени центрове, които се намират на челото.\nСледователно, в развитието си, човек не се увеличава по форма, но по сложност. Ако разтеглим човешките клетки, или материята, от която е направено тялото му, в плоскост, ще видим, че то ще заеме по-голямо пространство, отколкото, ако по същия начин разтеглим най-големия мамут. Човешката материя е фина и разтеглива. В този смисъл, по форма, човек е най-голямото животно на земята. Външно той представя една малка опашата звезда, но в идейния свят той е грамаден. Неговите идеи отиват до слънцето, до звездите. За какво може да мисли един мамут? Преди всичко неговата форма не е толкова голяма, пък и мисълта му се простира на около 2–3 км., а най-много десет километра. Обаче, човекът, с този голям простор на своя ум и с това голямо разширение на своето сърце, може да влезе във връзка с всички хора. Често съм казвал, че ние трябва да любим Бога. Как ще Го любим? Ние ще любим Бога, като дадем път на всяка благородна мисъл и на всяко благородно чувство в нас. Колкото малки да са тия мисли и чувства, те са Божествени, не трябва да се отхвърлят. Няма човек в света, в когото тия мисли и чувства да не се явяват спонтанно. На него не остава друго, освен да ги приеме в себе си и култивира. И ако съвременните хора не успяват в много свои добри начинания, това се дължи на обстоятелството, че те отблъскват малките Божествени мисли и чувства, а очакват да им дойдат грамадни, велики идеи и мисли. Ние наричаме такива хора грешници, защото те само очакват велики идеи. По този начин тези хора убиват в себе си Божественото, Великото начало. В това, именно, седи нещастието на всички хора. Забележете, при най-скръбното състояние на човека, в ума му ще проблесне една малка мисъл, която ще му донесе необходимата светлина. След това състояние, човек отново ще изпадне в тъмнина. Така се редуват в съзнанието на човека един светъл и един тъмен момент, докато най-после в съзнанието му се образува един светъл кръг, и в него настава пълно затишие, в което той чува тихия глас да му говори: „Не бой се, всичко ще се оправи!"\nЕдин българин изпаднал в някакво тежко състояние и решил да се самоубие. Като размишлявал, по какъв начин да свърши с живота си, той чул в съседната стая един тих глас да пее: „Аз всякога мисля за тебе." Като чул този тих глас, съзнанието му се прояснило, и той казал: Няма да се самоубия, аз имам достатъчно сили да преодолея мъчнотията, в която съм изпаднал. Ще се заловя за някаква работа, макар и най-проста, за да изляза от трудното положение, в което се намирам. Казвам: такава сила е вътрешният глас! Такъв преврат може да произведе той в човека! Сила е този глас – „аз всякога мисля за тебе."\nКазвате: Ние не сме толкова чисти, да долавяме и разбираме този глас. – Ще бъдете чисти. – Ние не сме толкова учени. – Ще бъдете учени. – Ние не сме толкова силни. – Ще бъдете силни.– Ние не сме толкова богати.– Ще бъдете богати. – Страданията ни са големи. – Те са за ваше добро. – Живота ни е непоносим. – Ще го носите.\n„Ето, идат дни. И ще проводя глад на земята." С този вътрешен глад, именно, Бог ни изпитва, колко Го обичаме. Този глад е вътрешното начало. Бог ще проводи глад, но ще създаде условия да се задоволи този глад. Няма нищо в света, което Бог не може да направи. Той иска да ни направи съучастници в Неговото дело. Можете ли да се радвате на живот, в който не сте взели никакво участие? Бащата ще оре и копае на нивата, а синът ще се облече по последна мода, ще си тури лачени обуща, ще се намаже с най-хубава помада, ще вземе бастун в ръка и ще отиде при баща си, да го пита, как върви работата. Значи, бащата ще работи, а синът ще яде и пие, и с цигара в уста, ще се разхожда нагоре-надолу. Не, такъв син не трябва да се учи. Синът отива на училище и се връща, но на края на десетте години знае толкова, колкото и в началото на своето учене. Казвам: синът трябва да бъде наред със своя баща. Ученикът трябва да бъде наред със своя учител. Дето е учителя, там трябва да бъде и ученика. Дъщерята трябва да бъде наред със своята майка. Слугата трябва да бъде наред със своя господар. Аз не говоря за обикновения господар, или за обикновения баща. Аз говоря за такъв баща, който храни благородни и възвишени чувства към своя син. Кой баща не иска син му да стане учен и благороден? Кой господар не иска слугата му да стане добър и благороден? Кой учител не иска учениците му да бъдат добри, учени и благородни? Добрият господар иска слугата му да бъде достоен за работата, която му е определил.\nКазвам: вътрешният глад ще ви постави в положение да изправите живота си. За тази цел трябва да започнете с разрешаване на мъчнотиите в своя живот. Мнозина се спъват от страдания, от съмнения, от ревност, както и от своите тесни възгледи. Днес е опасно да се говори на хората. Ако им говориш за философия, ще се обидят философите; ако говориш за поезия, ще се обидят поетите; ако говориш за държавата, ще се обидят държавниците. Кому каквото кажеш, се ще се обиди. Питам: кой държавник днес управлява, както Бог изисква? Кой педагог е възпитал учениците си, както Бог изисква? Коя майка е родила децата си, както Бог изисква? Има такива майки, но те са малко, а за в бъдеще ще се срещат повече. Да вършим това, което Бог изисква, туй е идеалното, красивото в света. Това ще се постигне, когато всеки реши да живее, като истински човек. Аз не разглеждам Бога като същество, което ни влияе отвън, но като същество, което живее дълбоко някъде в нас, което при всички условия на нашия живот остава неизменно, и всеки момент изправя живота ни. Всеки може да опита Бога. Как ще Го опита? – Когато изгуби всякаква надежда и помощ отвън, когато животът му се обезсмисли, тогава Бог, вътре в него му остава единствен верен и го крепи. Дали си на земята или в другия свят, дали си в ада или в рая, единствен Той остава с тебе и те крепи. Твоята мисъл, твоето чувство, твоето съзнание е преплетено с Неговото. Псалмопевецът казва: „Никъде не мога да избегна от Твоето лице." Затова, именно, трябва да се изучава разумното Слово, в най-голямото му разнообразие, във всичките му форми.\nИма учени хора в света, които са посветили живота си в изучаване на човешката ръка; други – в изучаване на човешкото лице, сърце, човешкия мозък, човешките мускули, кости и т. н. Трети учени са посветили живота си за изучаване на растенията, животните и т. н. Всички тия науки са отлични, те показват на човека пътя към неговото правилно развитие; те са израз на разумното Слово. За в бъдеще, баща, на когото се роди син, няма да философствува, как се е създало това дете, но ще извика един хиромантик, който по ръката, или по някой от пръстите му, ще каже, какви способности се крият в него, какви добри и лоши черти има и най-после, какво може да излезе от него. Хиромантикът ще даде методи за възпитанието на това дете. Ако пък бащата пита нещо за себе си, той ще му даде начини, как да изправи живота си и как да се освободи от противоречията. Днес и тази наука е опасна. Защо? Защото и съвременният хиромантик, като Ломброзо, търси дефектите в човешката ръка. Като види някой свой познат, ще погледне ръката му и ще каже: Виж, колко е изкривен средният пръст на лявата ти ръка. Виж, какви дефекти има ръката ти! Всяка линия на ръката има своето значение. Запример, когато човек свива ръцете си на юмрук, това означава: Трябва ли да пусна от ръцете си това, което веднъж съм хванал здраво? Някой човек поставя палеца си върху цялата ръка, свита на юмрук, а друг поставя палеца си вътре, между пръстите на ръката. Какво означава едното положение на палеца, и какво – другото? Това са образи, фигури, с които си служим в речта за изяснение на нещата. Когато някой отваря юмруците си, това означава: Аз пущам всичко, каквото съм придобил. Когато някой крие ръцете си, с това заедно той скрива и своето лице. Когато някой отвори ръцете си и покаже дланите си, този е истински човек. Той иска да каже: Ето ме, гледайте, четете по мене, това съм аз. Когато римлянинът поздравлява, той вдига ръката си нагоре, и прикляка малко на едното си коляно. Римлянинът се отличава по своята честност, Европейците се поздравляват с ръкуване. Всяка сутрин, като ставате, вдигнете ръката си към небето и кажете: Господи, погледни ръката ми и кажи, какво трябва да направя днес. Ако имам някакъв дефект, кажи ми, какъв е, и дай ми начин да го изправя. Когато вдигнем ръката си нагоре и я отворим, едновременно с това и мъдростта в нас се разтваря и изпуща светлина навън. Ясновидецът вижда тази светлина и голяма радост изпитва.\nСледователно, истинското знание седи в това, да схванем идеята, че всички наши удове, както и цялото ни тяло, са проекции на Божията Любов, на Божията Милост и Светлина. Когато лицето на човека е чисто и светло, като на светии, от сърцето му излиза пламък, светлина. От мозъка и от сърцето на много учени излиза също такава светлина. Приятно е на човека да среща хора, на които главите, лицата и сърцата светят. Това значи култура! Аз бих желал и вие така да светите. Щом светите, няма да имате нужда от никаква лампа. Такива братя и сестри, такава публика, на които главите, очите, ушите, устата, сърцата и мозъците светят, са всякога добре дошли. Това значи хора на новата култура! Не е достатъчно само да се говори за новата култура, но трябва да се знае, че хората от новата култура светят. Когато всички хора придобият тази светлина, те ще си подадат ръка, и всички заедно ще светят, ще показват пътя на ония, които са се отклонили от него. Само по този начин ще се създаде Великото Братство в света.\n„И ще проводя глад на земята." Този глад подразбира стремеж към Божественото. Когато Божественото съзнание в човека се пробуди, той свети. Неговото сърце и неговият ум са запалени с Божествения огън на Любовта. Когато се стреми към Божественото, човек ще се домогне и до новата, положителната наука, според която нещата имат съвсем особени тълкувания. Запример, според тази наука, Хималаите представят средния пръст на човешката ръка. Там живее Сатурн, падналият бог. Следователно, който търси Правдата, трябва да обърне погледа си към Хималаите и когато се решава някое важно дело, съдиите трябва да отидат на върха на Хималаите, на Монт-Еверест, на Сатурна, там да го решат. Значи, средният пръст на човека се намира на Монт-Еверес. В Америка се намира Меркурий, малкият пръст на ръката. На Монт-Блан се намира Юпитер, показалецът. Де се намира четвъртият пръст, Аполон? На този въпрос вие сами ще си отговорите. Като разглеждам ръката на човека, от гледището на хиромантията, мога да кажа, какво положение заема той в света и какво може да излезе от него. Когато някой иска да развие в себе си достойнство, той трябва да се качи на Монт-Блан. Ако пък иска да развие в себе си справедливост, той трябва да се качи на Хималаите, на Монт-Еверес. Англичаните предприеха няколко експедиции за Монт-Еверест, но не можаха да се качат на него. Там стават големи бури, големи въздушни течения. Някои казват: Какво ни интересува Монт-Еверест? – Трябва да ви интересува. Когато искате да бъдете справедливи, мислено ще се качите на Монт-Еверест, и там ще размишлявате за него. Когато искате да развиете в себе си благородство и достойнство, ще се качите мислено на Монт-Блан, и там ще размишлявате. Когато искате да уредите материалните си работи, ще се качите на най-високата планина в Америка.\n„Ето, идат дни," говори Господ Иеова, „и ще проводя глад на земята." Чрез този глад се придобива знанието. Този глад събужда вътрешните сили в човека, които го заставят да изучава целия органически свят. Идат дни, когато всички напреднали души, от целия свят ще си подадат взаимно ръка, и знанието, което се е изучавало от хиляди векове в миналото и бъдещето, ще изпълни цялата земя. Казано е в Писанието: „Цялата земя ще се изпълни със знание за Господа." „И ще бъде едно стадо и един пастир, една майка и един баща, едно семейство, един учител и едно училище." Какво по-красиво от това? Красивото иде вече в света!\nИ тъй, не се обезсърчавайте, но изучавайте нещата! Знанието е за ума, доброто – за сърцето, силата – за духа, благородството – за душата.\nЖелая на всички да бъдете умни, добри, силни и благородни!


Еднодневната продажба на Amazon за аксесоари за зареждане на Anker ви спестява до 50% днес\nНаличието на ефективни аксесоари за зареждане е важно, ако искате да включите устройствата си своевременно. Ако все още използвате старо зарядно, време е да надстроите и еднодневната продажба на Anker в Amazon е идеалната възможност. Днес само селекция от Аксесоарите за зареждане на Anker са намалени с до 50% с цени, започващи от само $ 10,99, включително зарядни устройства за стена USB, зарядни за автомобили, преносими батерии и други. Доставката е безплатна при поръчки от $ 25 или повече за клиенти без Prime.\nAnker's USB-C PowerCore + преносимо зарядно устройство е идеален вариант за включване, където и да отидете. Той има капацитет от 10050mAh и разполага с USB порт Quick Charge 3.0, който може да захранва вашето устройство много по-бързо от стандартните USB портове. Днешната продажба намалява цената му до само $ 11,99, спестявайки 25% от покупката.\nДруго съществено нещо, което всеки би трябвало да има - и това, което може би си заслужава да бъде заменено досега, ако сте го имали завинаги, е USB зарядно за кола. Ако пътувате някъде набързо, колко бързо можете да включите телефона си, става доста важно и това на Anker PowerDrive III Duo осигурява бързо зареждане. Той е оборудван с 18W USB-C порт, както и с 18W USB-A порт, така че можете да включите едновременно две устройства. Днешната продажба намалява цената му до само $ 16,99, спестявайки ви $ 6 в процеса.\nМожете да намерите пакети USB-C кабели в продажба от $ 11 и USB зарядни устройства за стена от $ 28, сред няколко други полезни елемента, за да поддържате устройствата си включени пълната продажба, така че не забравяйте да го проверите, преди да приключи по-късно тази вечер.\nAmazon предлага безплатна доставка за поръчки на обща стойност $ 25 или повече или с членство в Amazon Prime. Ако никога преди не сте били член, можете да го направите започнете безплатен 30-дневен пробен период да спечелите безплатна двудневна доставка без минимално ограничение за поръчка, както и достъп до всички предимства на Prime като услугата за поточно предаване Prime Video, изключителни отстъпки само за членове, и още.\nFairphone може да промени начина, по който производителите на телефони правят бизнес.\nFairphone е компания, която вероятно никога няма да може да се конкурира с Apple или Samsung, що се отнася до обема, но какво, ако идеите й могат да променят начина, по който големите играчи изграждат телефони?\nНосете тези невероятни оферти\nРаздвижете се и проследете напредъка си с тези невероятни фитнес тракери!\nИма много фитнес тракери, от обикновени фитнес тракери до пълноценни интелигентни часовници. Ако се опитвате да разберете кой да купите, ние сме тук, за да ви помогнем.\nРутер или мрежова мрежа - кое е най-доброто за вашата къща?\nАко вашият Wi-Fi у дома е разрушен или искате да направите промяна, кое трябва да купите? Разбиваме разликите, за да ви помогнем да вземете най-доброто решение за вашия дом.\nЛесно е да се изгубите във всички велики Първи ...\nНа Xiaomi Mi Note 10 беше първият телефон в света, който разполага със сензора за камера ISOCELL Bright HMX 108MP на Samsung. Според нов слух, компанията може да работи по наследник на Mi Note 10 с...\nС такова богатство от продукти за интелигентен дом, той може да стане поразителен, когато решава кои от тях заслужават вашето време и трудно спечелените пари. Един важен интелигентен дом, от който ...\nТази първа настолна лампа от TaoTronics има много модерен дизайн, който е супер елегантен и изключително персонализиран. LED светлината има пет цветни режима и седем нива на яркост, които могат да ...


Начало > Общество > Българският бит е светлинни години по-цивилизован от руския\n17:10, 28 май 22 / Общество 25 967 Шрифт:\nМоже би всеки народ има способността от време на време да подивява. Да изпада от рамките на цивилизованото поведение и да се превръща в свирепа глутница. Това, знаем, се е случило на германците в периода 1933-45 година. В момента в това положение се намира руският народ. А българският?*\nРазликата между цивилизовано и диво поведение\nЦивилизовано поведение - това ще рече поведение обрано, уважително, дисциплинирано, следване на поведенчески код, който не допуска силните да тормозят слабите, а напротив - очаква от силните да закрилят слабите. Различните не се схващат като опасност за групата, а като възможност за обогатяване на опита на индивидите.\nЦивилизацията целенасочено създава условията за това, обикновените хора да живеят добър, подреден и удобен живот, защото са сигурни, че утре няма да дойде някой насилник (или държавен орган), който да им вземе всичко. Цивилизованото поведение е изкуствено. То не съществува в природата, а е породено от съзнателните усилия на човешкия разум.\nДивото поведение е онова поведение, което не е породено от усилията на човешкия разум. То е част от природата. В рамките на дивото поведение силните тормозят слабите, „другите“ се схващат като врагове на групата, всяко различие се схваща като опасност или израз на слабост и се наказва. Насилието се въздига в основен принцип на обществена подредба и силните имат безусловното право да вземат каквото искат от слабите, които на свой ред не виждат смисъл да си подреждат живота, който неминуемо някой ден ще бъде разрушен от някой минаващ наоколо бандит или държавен началник.\nЦивилизацията, накратко, е арена на приличието. Диващината е арена на обратното на приличието. Погледнете Филип Димитров и ще видите приличен човек, представител на цивилизацията. Погледнете Костадин Костадинов и ще видите обратното на приличен човек, представител на диващината. Първият, докато беше премиер, искаше да постигне онова „максимално удобство за широките маси“, което Чърчил описва като сърцевината на цивилизацията. Вторият, днес действащ политик, иска да трича, вкарва в затвори и заключва в лагери всички, които са различни от него.\nПри повърхностен поглед, българинът като че подивява. Украинските бежанци от войната бягат обратно, прогонени от диваците по българското Черноморие и от органите на държавата, оказали се неспособни да предоставят на жертвите на путинските орди цивилизовани условия за живот. Очевидно е, че расте подкрепата за партията на гореспоменатия Костадинов, чиято идеология е омразата и насилието. Като че мнозинството българи, подбутнати от позорното вето на ГЕРБ-ВМРО срещу Северна Македония, декларират омраза към македонските си роднини.\nИ друг път е имало признаци за подобно българско подивяване. Във втората половина на 1980-те години повечето българи като че се бяха подвели по пропагандата на БКП и се опитваха да мразят българските турци. В началото на 1990-те години имаше периоди, когато изглеждаше съвсем реално българското общество да влезе в „югославски режим“ на междуетническо изтребление. По повод на прословутата „Истанбулска конвенция“ изглеждаше, че българите са на косъм от това да бесят по дърветата всички, които им изглеждат като да са с „нетрадиционна“ полова ориентация.\nПосле обаче, когато пушилката се вдигна, се оказа, че българите нито са намразили турците, нито са готови да ги изтребват, нито пък истински искат да бесят „нетрадиционните“.\nДекларативно - дивак, в същината - приличен и свит\nИзглежда, че българският народ е див и варварски единствено на декларативно ниво. Това има своето обяснение. Учен поколения наред, че от неговите усилия нищо не зависи, българският народ е „свит“ и с особено ниско самочувствие. Това създава празнота в неговата душа, която празнота той запълва с декларации, че е насилник и че обича насилниците - като например Путин или Хитлер, или Пиночет. Така, мисли свитият българин, той ще бъде забелязан и припознат като „някой“, колкото и да няма никакви видими постижения.\nПод декларативната диващина обаче се крие един приличен, макар и свит, народ. Това личи дори по неговия бит, сравнен например с руския такъв. Погледнете руските села и по-малки градове. Това са кочини. Нищо не е подредено, в нищо не е инвестирано по простата причина, че в тамошната диващина всеки момент някой началник може да дойде и да ти вземе всичко. И да те тикне в затвора. Защо да инвестираш усилия в подредбата на обикновения си животец?\nБългарският бит не е такъв. Не толкова подреден като, да речем, германския, българският бит е светлинни години по-цивилизован от руския и така разкрива базисното приличие на българското съзнание. Поговорете с народа си и ще констатирате, че той споделя ценностите на диващината в кръчмата. У дома си той е кротък, приличен и дори уважителен. Това е видно и в голямото европейско изследване на ценностите - European Values Study - което се провежда в ЕС на всеки 10 години от 1990 година насам. В него е видно, че българинът, макар по-малко цивилизован от холандеца или французина например, общо взето се вписва в общата европейска картина. По някои показатели българите, както и унгарците, изглеждат доста по-диви от средното за Европа. Но все пак българите не допуснаха Борисов да се превърне в дивак като Орбан.\nВ България източникът на дисциплината идва основно отвън\nБългарският народ като че се бои да споделя своята базисна приличност поради ниското си самочувствие. Някак не изглежда много героично просто да си приличен човек. По-героично е да славиш Путин, Хитлер или Пиночет и да крещиш, че Македония е българска. От това положение следва, че трябва да се направи нещо със самочувствието на българите, което нещо да делегитимира дивашкото поведение и да легитимира приличието като основна ценност.\nТук на помощ ни идват мащабните изследвания на холандския социолог Хеерт Хофстеде. В последните десетилетия на 20-ти век той изследва въпроса със самодисциплината, която е основен признак за цивилизованост: колкото по-самодисциплиниран е един човек, толкова по-цивилизован е той. Хофстеде открива, че при различните европейски народи центърът на дисциплината („локусът на контрол“) се намира на различни места. При северните и западните народи локусът на контрол е вътре в самите индивиди, т.е. дисциплината иде отвътре. При източните и южните народи локусът на контрол е предимно външен: дисциплината върху поведението е налагана отвън - от традицията, родата, вярата, обществото, държавата. Българите, бидейки хем южен, хем източен народ, имат предимно външен източник на дисциплина.\nЗадачите на днешните управляващи\nТова положение отваря огромно пространство за упражняването на лидерство. Бойко Борисов, когато правеше това, легитимираше дивашкия компонент в българското съзнание и в някаква степен българското общество подивя. Или поне стигна до извода, че да си цивилизован човек не е кой-знае колко важно. Днешните управляващи са прилични хора, социализирани в цивилизовани страни, в които локусът на контрол е вътрешен. Ако те упражнят достатъчно лидерство върху объркания български народ, то няма да е трудно този народ да бъде убеден, че е по-добре да е цивилизован, отколкото да подивява.\nТова няма да е трудно, защото макар объркан и дезориентиран, все пак българският народ, за разлика от руския, успя да остане базисно приличен.\n*Анализът е на политолога проф. Евгений Дайнов за „Дойче веле“.\nбългари руснаци бит цивилизация диваци култура Евгени Дайнов България Русия северна македония Владимир Путин Бойко Борисов\n16:51, 01 юли 22 /\nДепутатите удължиха решения на ТЕЛК и НЕЛК\n16:32, 01 юли 22 /\n14:45, 01 юли 22 /\nПхенян твърди, че COVID-19 е дошъл с балони от Южна Корея\n14:57, 01 юли 22 / COVID-19\nНинова призова Радев да уволни шефа на ДАНС\n12:27, 01 юли 22 / Политика


Колко белтъчини можем да усвоим наведнъж? | Любомир Иванов\nНаскоро получих няколко запитвания от клиенти не приемат ли твърде много белтъчини за някои от храненията си. Защото според мнението на някои „специалисти”, човек не може да усвои повече от 30 грама протеин наведнъж.\nАко се храните през малко по-големи интервали (но в рамките на разумното, напр. 3-4 хранения, вместо 5-6), също може да оползотворявате по-големи количества белтъчини, тъй като храносмилането леко ще се забави.\nДруг фактор е вида на приеманите белтъчини. Най-често ги делим на пълноценни и непълноценни според това дали съдържат всички незаменими аминокиселини, но те могат да се класифицират и на базата на много други различни критерии. Един от тях е времето, за което се усвояват. Така както има „бавни” и „бързи” въглехидрати, които определяме според гликемичния им индекс, има и „бавни” и „бързи” белтъчини. Пример в това отношение са суроватъчния и казеиновия протеин. И двата се вид млечен белтък. Но докато суроватъчния протеин след още час е почти напълно усвоен, то казеинът продължава да се усвоява още 5 до 7 часа. Протеиновите източници от храната също имат различно време за усвояване. Чистото пилешко/ пуешко месо, бялата риба и белтъците се усвояват сравнително по-бързо от червените меса, мазните риби, жълтъците и сиренето. Белтъчините от бобовите храни се усвояват доста бавно, поради голямото съдържание на фибри. Но какво отношение има скоростта, с която организмът ни усвоява белтъчините, с количеството може да оползотвори наведнъж?


Край с телефонния секс\nНякога синовете тихичко се промъкваха до телефона, за да наберат скъпоструващ номер и да слушат пъшкането на непознати лелички, които взимаха добри пари за своите изяви.\nПо някое време и техните татковци набираха същите номера, за да послушат малко охкания и ахкания преди да се отдадат на секс със съпругата. И както в оня лаф с иху и после тихо - в края на месеца пристигаха сметки за телефон, които ставаха причина за невъобразими семейни скандали.\nСъс сигурност това бяха романтични времена, но с тях е свършено. Модата на телефонния секс безвъзвратно остана в миналото. Няма вече кой да плаща, за да слуша измислените страсти, записани на компютър и въртящи се в един и същи тон до безкрай. Синовете пораснаха, а татковците съвсем изперкаха и звънят на разни врачки, за да ги разпитват кога най-сетне ще ги застигне печалба от нароилите се като пролетни комари печалби.\nПо вестниците все още се срещат номера, на които да си доставиш малко виртуално удоволствие срещу солено заплащане, но не им върви. Хората имат достъп до интернет и добре подредените порно сайтове, които предлагат наслада напълно безплатно. Няма кой да се върже вече на номерата на ония хитри лелки, които се правеха на млади палавници с мръснишки помисли.\nв 11:38:00 ч.


Евтини полети от Ексетър до Бургас самолетни билети резервация - aviobilet.com\nЕвтини самолетни билети Ексетър-Бургас\nЕксетър (EXT) → Бургас (BOJ)\n16091111.09.2016 / 14:50 - 11:55\n16091212.09.2016 / 01:05 - 15:45\nЕвтини самолетни билети Ексетър-Бургас-Ексетър\nЕвтини самолетни билети Ексетър - Бургас\nНе губете време в търсене на изгодни цени на билети от Ексетър до Бургас, aviobilet.com има правилните предложения.\nЗа да узнаете какви са най изгодните цени на самолетни билети от Ексетър до Бургас използвайте търсачката на aviobilet.com в горната част на екрана, като зададете желаните от вас дати на полета и дали желаете да е еднопосочен или двупосочен. В случай на необходимост, екипът на aviobilet.com ще Ви съдейства за намирането на изгодни самолетни билети до Бургас.\naviobilet.com предлага евтини самолетни билети от Ексетър до Бургас, като на настоящата страница само част от вариантите за полети до Бургас от Ексетър. Всички цени на самолетни билети от Ексетър до Бургас, както и кои са най изгодните полети можете да разберете като използвате търсачката на aviobilet.com.\nТърсачката на aviobilet.com е проектирана да изведе максимално бързо най изгодните цени на самолетни билети от Ексетър до Бургас за желаната от Вас дата. Екипът на aviobilet.com е на разположение за консултация и помощ в намирането на евтин самолетен билет от Ексетър до Бургас според Вашите критерии и желание.\nЕвтини самолетни билети от Ексетър до Бургас можете да резервирате онлайн или да посетите някой от нашите офиси, като и в двата случая ще Ви помогнем да подберете полет с най-добра цена на желаната от Вас дата.\nВ лявата част на текущата страница "Евтини самолетни билети от Ексетър до Бургас" се съдържат 0 еднопосочни билети от Ексетър до Бургас на 1 авиокомпании. Цените варират от 419.89 EUR до 1325.04 EUR. Изведените полети излитат от летище Exeter в Ексетър и кацат на летище Бургас в Бургас. Най-ниската цена е 419.89 EUR с полет на ACCESRAIL. Най-евтиният полет намерен от Ексетър до Бургас е директен, с продължителност 19 часа и 05 минути. Полетът е изпълнен от ACCESRAIL и излита от Exeter в 14:50 и каца в Бургас летище в 11:55. Полетът е директен полет без прекачвания. Полетът е актуализиран последно преди before few minutes. Най-евтиният еднопосочен полетът е намерен 77 дни преди датата на излитане, така за да резервирате на най-ниската възможна цена е желателно да потърсите полета 77 преди желаната от вас дата.\nДясната част на текущата страница "Евтини самолетни билети от Ексетър до Бургас" съдържа списък от 0 предложения за двупосочни самолетни билети от Ексетър до Бургас на 0 авиокомпании. Цените варират от EUR до EUR. Показаните полетите са излитащи от летище в Ексетър и кацат на летищата в Бургас. Най-ниската цена е EUR с полет на . Най-евтиният полет намерен от Ексетър до Бургас е директен, с продължителност часа и минути. Престоят в / Ексетър е с продължителност дни. Полетът се изпълнява от и излита от Exeter в 14:50 и каца в Бургас в . Полетът е директен полет без прекачвания и е актуализиран последно преди before few minutes. Оптималната цена за обратен полет е намерена дни преди датата на излитане, и престоят в Ексетър е дни, следователно добра идея е да потърсите и резервирате полет дни преди датата на излитане, която желаете, както и да се изчисли по дни между излитане и датата на връщане, за да получите билетите на възможно най-ниска цена.\nНаправление:: Свят » Европа » България » Ексетър - Бургас


Кат. номер: S0720994\nДетски слънчеви очила Minnie Mouse са идеални за малък подарък с повод и без такъв, който със сигурност ще доведе до много повече детски усмивки и несравнимо щастие вкъщи на някоя малка дама.\nСлънчевите очила са направени с мотиви на Мини Маус и подходящи за деца от 7 до 10 годишна възраст. Приблизителните размери на очилата са 13 x 4,7 x 12,7 см, а материалът от който са изработени е Акрилен и PC, което спомага за защита от надрасквания. Цветът, в който се предлагат е розов, а за допълнителна защита на вашето дете стъклата са със 100 % защита от UV лъчи (UV400) и филтър в трети клас по тази категория.\nДетските слънчеви очила Minnie Mouse са със здрава рамка и възможност за разглобяване с пригодените за това елементи.\n- Филтър: Клас 3\n- Един размер: подходящ за деца от 7 до 10 години;\n- Приблизителни размери 13 x 4,7 x 12,7 см.;


Кака (Попова) има по-големи топки от батко (Велчев) - e-vestnik.bg\nКака (Попова) има по-големи топки от батко (Велчев)\nМинистърката на правосъдието Маргарита Попова и главният прокурор Борис Велчев. Тя се изказа по-решително против подслушването от него. Снимка: от екрана на бТВ\nНапоследък главният прокурор изчезна и като личност и като институция. Така успешно изчезна, че все едно никога не го имало. Интересно, точно когато закононарушенията извършвани от управляващото правителство станаха ежедневие, батко го няма? Сигурно, защото нарушения на закона, могат да бъдат извършвани, едва когато станат бивши управляващи и под натиска на следващите? Т. е., докато са на власт имат неписан наказателен и прочие имунитет, а следващите по негласно споразумение само ги плюят, но не ги преследват, защото и те ще станат бивши някой ден, така ли?\nКато стана въпрос за батко, та се сетих и за кака. Най-накрая, кака се показа. Вече си мислех, че е мигрирала на юг с щъркелите. Представяте ли си, докъде я докараха със СРС-та, че чак министърът на рравосъдието Маргарита Попова се изправи пред всички и каза, че е против безконтролното и незаконно подслушване! (Дали го направи във безсилен опит да защити правителството, а ние криво я разбрахме или го направи заради принципа на законността, няма значение). Да припомня само, че кака преди да стане министър беше прокурор, а злите езици твърдят, че е била добър прокурор! И тука си имам едно наум, защото подкрепи безумната идея за спецсъдилищата и закона Кушлев, но с това си изказване на фона на всеобщото коленичене, няма как да не й пишем една тлъста червена точка!\nА главният прокурор, на когото закона му вменява задължението да следи за законността, се е скрил в миша дупка! Странно, при наличието на толкова явни, груби нарушения на закона, включително на Наказателния кодекс, само от последните седмици и дори само във връзка с използването на СРС-та оставаме с впечатлението, че прокуратурата я няма? Закрили са я? Съществуват някои отделни нейни частици, дотолкова, че да придават вид на формална законност и да оправдават действията на МВР по импровизираните пресконференции на Ежко Ежков… Или беше PR, че вече се обърках, кое какво е?\nОт цялата тази боза, мога да направя две кардинални наблюдения:\n1. Кака има по-големи “топки” от батко! (нямам предвид физиологичния аспект).\n2. Батко е забравил, че заравяйки си главата в пясъка, оставя една доста по-голяма и очевидно по-важна част от анатомията си на открито…\nДа си главен прокурор е до време, но професионална репутация и склонността да се сгъваш в коленете и китките е за цял живот!\nЧовек цял живот гради себе си за пред другите, но кой си в действителност си проличава, едва когато си поставен на изпитание в трудна ситуация. Точно, като сегашната.\nВиж още текстове в БлогА на Хаджигенов\nЕтикети: Бойко Б., политика, прокурори, Цвъ Цвъ


Гребло ветрилообразно регулируемо Combisystem GARDENA © MAREA\nАрт. №: 03103-20\nРегулируемото ветрилообразно гребло GARDENA combisystem е идеално пригодено за събиране на листа, окосена трева и други градински отпадъци. Разстоянието между гъвкавите поцинковани зъбци от подсилена стомана може лесно да бъде регулирано. Благодарение на работната ширина от 30 до 50 см. могат да се изгребват както едри, така и по-дребни материали. Регулируемото гребло е подходящо за всички дръжки combisystem. Препоръчителна дължина на дръжката: 130 см. в зависимост от Вашата височина.\n• Работна ширина: 30-50 см.\n• Приложение: За събиране на листа, окосена трева и градински отпадъци (едри и фини)\n• Специални характеристики: Регулируеми, гъвкави зъбци от поцинкована стомана.\nРегулируемото ветрилообразно гребло GARDENA combisystem е идеално пригодено за събиране на листа, окосена трева и други градински отпадъци. Разстоянието между гъвкавите поцинковани зъбци от подсилена стомана може лесно да бъде регулирано.


AVENE HOMME ПЯНА ЗА БРЪСНЕНЕ 200 МЛ. | Аптека-инфо предлага фармацевтичен справочник и информация за аптеки, лекарства, описания и цени!\nСапуните изсушават кожата, затова използвайте други препарати, за да я почистите като душ геловете. За лице избирайте почистващи лосиони за суха кожа и не забравяйте, че чешмяната вода съдържа твърди минерали и е вредна за сухата кожа.\nОвлажнявайте след душ или след като сте си измили ръцете. Вашата кожа ще ви каже кога е суха. Ако я чувствате опъната е време да добавите овлажняващ крем.\nТази лека и мека пяна улеснява плъзгането на самобръсначката и прави комфортно бръсненето. Без парабени.\no Почистващо: заздравява кожата, намалява риска от бактериално развитие, което се благоприятства от малките порязвания.\no Хидратиращо*: нейната хидратираща съставка,глицерин, омекотява кожата, като я прави и по-нежна.\nПодходяща ли е за него ?\nПяната за бръснене е предназначена за нормална брада.\no Добре разклатете флакона и нанесете пяната на влжна кожа на лицето.\no След бръснене, възможно е да допълните грижата с нанасяне на Балсам за след бръснене Avène.\nЗаместители за AVENE HOMME ПЯНА ЗА БРЪСНЕНЕ 200 МЛ.