Снимка на деня: Бомбардировките над София по време на Втората световна война - Галерии - Дневник\n14:13, 31 мар 18 , 10186\nСнимка на деня: Наводненият площад "Сан Марко"\nОткъс от "Роман за името" на Людмила Миндова\nРейтинг: 4080 14:20, 31 мар 18 Неутрално\nДа, много лични трагедии в резултат на грешни, макар и принудени политически решения като присъединяването на страната към хитлеристката коалиция.\nРейтинг: 2651 14:20, 31 мар 18 Разстроено\nСлед като се установяват в Южна Италия, британско-американските въздушни армии започват оттам бомбардировъчна война . Жертвите са: 4208 убити, починали от рани и безследно изчезнали и 4744 сериозно ранени, разрушени само в София са 12 657 граждански обществени и жилищни сгради увредените в една или друга степен са в пъти повече.\nРейтинг: 3348 14:22, 31 мар 18 Неутрално\nПреди последната бомбардировка на 17.04.1944 г., Франклин Рузвелт: “България е един от най-верните сателити на Германия. Ще я „чукаме“ докато се разруши.“\nДругия комплексар, Уинстън Чърчил: “Щом лекарството работи добре, дайте още от същото“...\nРейтинг: 2737 14:26, 31 мар 18 Неутрално\nСнимка без текст!?\nРейтинг: 4167 14:29, 31 мар 18 Неутрално\nБорис Бажанов , личният секретар на Сталин , който бяга от СССР през 1928 година, живее на запад и успява да се предпази от "дългата ръка" на Сталин , който е преследвал и убивал своите противници и "предатели" навсякъде по света така , както в днешно време прави достойният му наследник Путин, нарича Рузвелт и Чърчил политически кретени, когато се съюзяват с най-големия сатрап в историята на човечеството.\nРейтинг: 2651 14:31, 31 мар 18 Любопитно\nБомбардировките над София по време на Втората световна война са в резултат на СОЛИДАРНАТА политика, водена от елита на нацията !\n14:31, 31 мар 18\nРейтинг: 2672 14:32, 31 мар 18 Неутрално\nспоко , сега сме на правилната страна\n14:35, 31 мар 18\nРейтинг: 2515 14:37, 31 мар 18 Неутрално\nКадър за размишление.\nТези, който са в самолета, са бомбардирали с идеята, че громят противник или просто изпълняват поставената им задача.,За някои от тях това е била последната им мисия. Тези които в този момент са долу на земята са преживяли трагедия (снимката хваща момента на взировете, но когато се замислите, точно в този момент нечии живот се е обръщал на 180 градуса).\nВойна е било, както и да изкоментираме снимката, всеки ще е прав и едновременно ще греши.\nРейтинг: 605 14:40, 31 мар 18 Неутрално\nпо света са водени много войни и хората са се научили да живеят след тях.\nруснаците не са. те жиявеят само във война или в спомени за войната. А за една друга война от преди век и половина искат да сме им крепостни селяни\n14:41, 31 мар 18\nРейтинг: 2737 14:42, 31 мар 18 Неутрално\n"...всеки ще е прав и едновременно ще греши."\nРейтинг: 289 14:44, 31 мар 18 Неутрално\nКажи нещо за сАвеЦките бомбардировки над български градове през 1941 г., или на Позитано тази тема е забранена?\nРейтинг: 2515 14:45, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#10] от "DDR":по света са водени много войни и хората са се научили да живеят след тях.руснаците не са. те жиявеят само във война или в спомени за войната. А за една друга война от преди век и половина искат да сме им крепостни селяни\nНе виждам каква е връзката с моят коментар?\n14:45, 31 мар 18\nРейтинг: 605 14:46, 31 мар 18 Неутрално\nимат даже паметници на подводничари и разни терористи\nРейтинг: 1726 14:46, 31 мар 18 Неутрално\nБолшевиките без бомбардировки унищожиха стотици хиляди Българи.\nКонцлагери, политически затворници, репресирани, депортирани, изгонени от работа, конфискувано имущество на всички българи до един. Открадване на пенсионният фонд на Царство България, открадване на златният резерв на Царство България, три фалита на държавата, унищожаване на самолетостроенето в България, прогонване и избиване на целият политически, интелектуален и финансов елит на България.\nРейтинг: 3348 14:47, 31 мар 18 Неутрално\nТа, тази гражданска бомбардировка, когато всичко е ясно във ВСВ, идва като "награда"за това, че България не влезе във войната, не влезе с 500 000 суперподготвена, отпочинала войска, в един от най-важните моменти в цялата история на ВСВ, изходът от което участие никой не можеше да предскаже, но едно със сигурност може да се твърди, че краят на войната щеше да се отложи поне с една година, време, предостатъчно Германия спокойно и качествено да подготви ФАУ-тата (и не само), след което Британия щеше да е в буквално в пламъци...\nТа, така, вземете тая "награда", после вземете и другата, "братската любов" на Източния "брат".\nРейтинг: 605 14:47, 31 мар 18 Неутрално\nтова е, щото хем си прав, хем грешиш и от мъглата нищо не се вижда\nРейтинг: 1064 14:49, 31 мар 18 Неутрално\nФактът, че нашият съюзник Германия, е бомбардирал Лондон говори, че не сме били на чак толкова грешна страна.\nРейтинг: 2515 14:49, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#10] от "DDR":"...всеки ще е прав и едновременно ще греши."Това е абсурдно!\nЕдин ще каже - били сме съюзници с Германия и сме опитали и меда и жилото и ще бъде прав, друг ще каже, че са дивашки с нищо непредизвикани бомбардировки и също ще е прав, но всяко едно от тези твърдения може да се оспори със същият успех, с който се счита, че е право. Въпрос на гледна точка и възприемане на света.\nРейтинг: 225 14:50, 31 мар 18 Неутрално\nПрочетете за престъпленията на уистън чърчил\nРейтинг: 2672 14:50, 31 мар 18 Неутрално\nто и по темата няма връзка\nРейтинг: 594 14:51, 31 мар 18 Неутрално\nМожеше да се добави - предоставено с любезното съдействие на британското посолство.\nРейтинг: 931 14:52, 31 мар 18 Любопитно\nВъпрос към...който счете за нужно да отговори:\nБългария обявява война на ЮК през март 41. До есента 43 ЮК/САЩ НЕ БОМБАРДИРАТ СЕРИОЗНИ бомбардировки България и специфично София.\nЗАЩО бомбардировките започват есента 43? Дали това не е свързано с нападенията от страна на българските ВВС срещу "куцащите" бомбардировачи на ЮК/САЩ, връщайки се (до есента 43 БЕЗНАКАЗАНО, БЕЗ ОХРАНА НА ИЗТРЕБИТЕЛИ, бая след като "здравите" самолети с охрана на изтребители ) са се върнали от бомбардировки на нефтодобивните инсталации в Плоещ. Румъния?!?\nМоля да ми спестите измислени/нерелевантни цитати от Чърчил (дето изкупувал цяли реколти български вина) и Рузвелт.\nРейтинг: 752 14:57, 31 мар 18 Неутрално\nАбсурдно, но факт! Каквато по своята същност е и всяка война!\nА другия факт "победителита не ги съдят" прави така, че войната да се води с всички налични и възможни средства без оглед на нищо друго, освен убиване до достигане на края.\nЩастливци сме, че не знаем какво е война, и дай Боже да нямаме късмета да разберем.\nРейтинг: 2515 15:06, 31 мар 18 Неутрално\nИ на мене би ми било интересно, някой да даде смислен отговор. Едно време в училище учехме доста, как да го кажа, от сегашният ми житейски опит, замъглена и романтична българска история. Наблягашесе на турско робство и антифашистка борба, естетвено белязани от класовата идеология.\nВ нашата гимназията за щастие имахме една учителка по история, която разиграваше урока като на театър - раздаваше роли (част от класа е Борис 3, друга е еди кой си и т.н.) задаваше конкретната историческа обстановка и в рамките на 10 минути искаше от нас да реагираме на ситуацията. После преподаваше урока и се опитваше да ни обясни защо е било взето точно това решение и какво влияние е оказала конкретната обстановка. При нея всяко изпитване на дъската започваше с въпроса, да се покаже българското етническо землище до 1878 година, да се покажат географските граници на Северна Добруджа, Вардарска и Егейска Македония, Беломорска и Източна Тракия, Банат, Босилеградско, Царибродско, Кулско, Нишко и Вранье. Караше ни да даваме наши оценки на събитията. Опитваше се да ни накара да вникнеме в проблематиката и да ни покаже, че "утре започва от днес". Тогава за първи път от нея чухме, че русия не ни е освободила от любов а заради свои си цели. Голям преподавател беше.\nРейтинг: 660 15:12, 31 мар 18 Неутрално\nМоше, това не го знаех ( благодаря за инфото ). Може да има връзка а може и да няма , хванали сме се на хорото и това е логическия резултат. Рано или късно щеше да се случи. Не харесвам бомбардировките ....в края на краищата българин съм няма как да ги одобря.\nНо и факт е че не могат да се сравнят с Дрезден или Хамбург. София не е от същото значение - ако имахме индустрия или бяхме важен транспортен възел съм сигурен че нямаше да оставят тухла върху тухла.\nРейтинг: 2737 15:15, 31 мар 18 Неутрално\nПрочете ли какво пише колегата? Той не казва,че един ще е прав,а друг - крив. А че всеки човек ща бъде едновременно прав и крив!?\nРейтинг: 4080 15:17, 31 мар 18 Любопитно\nИменно. Но да се чете и мисли май не е за всеки....\nРейтинг: 931 15:17, 31 мар 18 Любопитно\nДо коментар [#26] от "Мойше! Толкоз!!!":И на мене би ми било интересно, някой да даде смислен отговор. ....\nАми да 'земем пуканки и да изчакаме отговорите. От смислени до фанатично'патрЕотски клишета😀. За сега отивам да дремнаа, че снощното Велик'денско (еврейското де) плюскане, и днешното дояждане на остатъците ми дойде малце в повече😀\nП.С. Имал си свестна учителка, блазе ти. Мен почти да ме изключат от комсомола ('ма не бях член тогава) и Киров за един цитат от Вапцаров, и щото казах това е вЕрно и за днес ("днес" беше...1960-1961):\nживотът тежък, скучен...\nНейсе, бях "връзкар", та ми се размина😀\nРейтинг: 1327 15:20, 31 мар 18 Неутрално\nИ няма един паметник на жертвите... Народ без памет..\nРейтинг: 1603 15:26, 31 мар 18 Весело\n........тия твойте лакардии край немат........../...вие за това не давате на ХОРАТА в БИ да правят РЕАКТОРИ.........???!!!!......който малко напредне...-СРИВАТЕ ВСИЧКО ДО ОСНОВИ.........!!!!!....иначе не нападате хората и ОБИЧАТЕ МИРА.......аааа иииии....../.....СРИНАХА ЦЕЛА СОФИЯ........КЪЩАТА на ДЕДО и тя ДАДЕ ФИРА.......за малко да ни БАТИШАТ ФАМИЛИЯТА.........!!!!!!?????........а ти ОПРАВДАВАШ ТОЗИ ГЕНОЦИД над СОФИЯНЦИ.......!!!!!!??????........интересно ми е ТУРЦИЯ КАТО СПРЕТНЕ РЕАКТОР.......????!!!!!!......там ше БОМБИТЕ ЛИ........????!!!!!!!.........да не ви ПРИСЕДНЕ ТАЗИ ХАПКА.......????!!!!!..........\n15:48, 31 мар 18\nРейтинг: 542 15:50, 31 мар 18 Неутрално\nТази снимка показва бомбардировка в района на Централна гара. Това е стратегически обект, та разбирам защо са се целили там. Не разбирам обаче защо са бомбардирали центъра на София. Това си е живо изтребление на цивилно население.\nРейтинг: 388 15:54, 31 мар 18 Неутрално\nЗатова ли направиха паметник на британския пилот?\n15:55, 31 мар 18\nРейтинг: 2071 15:58, 31 мар 18 Неутрално\nАми твоите рашки защо не ни върнат архивите, да видим дали наистина е редно да ходим до тоалетна с тях:)\nРейтинг: 2305 15:58, 31 мар 18 Неутрално\nНа снимката се виждат взривове от бомби в район на много ЖП линии, където се предполага струпване на военни конвой. Такива военни композиции са легитимна цел за бомбандировки и за партизански атаки. Имаше няколко комунистически герой взривявали композиции, дори имаше кадри в "На всеки километър" От баща ми знам че за бомбандировката на 10.1.1943 радио ББС обявява - утре ще бомбандираме жълтите павета, всички предишни бомбандировки са в промишлени зони на София.\nРейтинг: 279 15:59, 31 мар 18 Неутрално\nТолкова коментари и ( почти ) само един свестен. Моше Но 26...\nВраговете ни били такива , били онакива...... Как е на война???\nТази тема и преди сме я обсъждали. И преди сме констатирали, че мнозина не знаят причината.\nПричината е, че българският пишман патриот " знае " историята, но я знае само една част и то " правилната ".... и после се полуават вайкания ама защо....\nБомбардировките над София са наказателна акция...\nСлед споменатите бомбардировки над Румъния, съюзническата ескадрила е нападната и губи около 70 % от състава си....\nДостатъчно основателна причина за наказателна акция.....\nКой би могъл да им се сърди.....\nОт друга страна, са били толкова лесна мишена, че би било грях да не се възползват българските сили......\nКой би могъл да им се сърди...... просто трябваше да помислят, че тази акция нямаше да остане ненаказана.....\nАми война е... ако сте очаквали вражеските самолети да хвърлят провизии над София заради..........милите ни очи......\nДа не забравяме, че докато англо американските бомбардировки са в отговор на българска агресия.....\nТо " братските " руски войски бомбардират редовно България ( без дефакто да сме във война ) ... цяла източна, североизточна и централна България....\nТема за размисъл...без обвинения, без критика.....\nРейтинг: 513 16:00, 31 мар 18 Любопитно\nРейтинг: 768 16:02, 31 мар 18 Неутрално\nНещата са пределно прости- Царска България, колкото и спокойна, стабилна и сравнително уредена държава, от Освобождението, нямаше стабилна, компетентна и можеща държавна администрация и управление. Разбира се, компетентността на тогава управляващите бе на светлинни години по-добра от цирка, който настъпи след 1944 та и до днес, когато мнозинството от управляващите, през 2018, даже не може да говори на литературен, правилен и грамотен български език.\nБорис Трети бе честен, искрен, сравнително добър държавник, но без нужният интелектуален потенциал- неговите плоски ходове бяха безрезултатни- просто човекът не бе компетентен. От Министър - Председателите в онова кризисно време- нито един не бе подходящ, компетентен и знаещ политик.\nПрисъединяването на България към Третият пакт бе фатално решение- некомпетентно, късогледо, тъпо. Всичките оправдания за някакво "национално величие" след подписването на пакта, или "избягване на разрухата от немската окупация", бяха илюзии на несведущи, живеещи в своята виртуална реалност. "Разрухата от окупацията" бе стократно по-малка цена от 80 години последвал комунизъм. Комунизъм, продължаващ и до днес - но никой тогава нямаше стратегическото мислене за да го прозре това.\nНа война- като на война- обявихме им война, бомбардираха ни. Какво чудно има в това?\nРейтинг: 2672 16:04, 31 мар 18 Неутрално\nвъпросът не е ли в чия сфера на влияние попадат в последствие най тежко ударените ..\nРейтинг: 461 16:06, 31 мар 18 Неутрално\nЧак супер подготвена армия не сме имали. участието на БА на източния фронт няма начин да окаже каквото и да е влияние върху изхода от войната.\nАко Япония беше атакувала руския далечен изток, или Хитлер имаше атомна бомба пръв, това евентуално би променило изхода. Всичко останало просто отлага неизбежния край - не може да победиш съюз съставен от най-голямата страна (ссср), най-голямата империя (великобритания), и най-голямата индустриална сила (сащ).\nРейтинг: 513 16:06, 31 мар 18 Любопитно\nтова е ,ние сме ги предизвикали американците, те никога е нямало да ни бомбандират ,даже шоколад са щели да ни пускат от високо с демократична цел\nРейтинг: 513 16:09, 31 мар 18 Неутрално\nнещо изглежда не си съвсем на ясно с тогавашната ситуация и политическа и икономическа\nРейтинг: 578 16:10, 31 мар 18 Разстроено\nДо коментар [#7] от "kesh":виж след славянските си братушки може да олижеш казанчето :)\nСили гус, плосък хумор .\nРейтинг: 513 16:14, 31 мар 18 Любопитно\nДо коментар [#41] от "Lumberjack":\nя кажи по конкретно за тия руските бомбандировки , аз знам само ,че се появил един самолет над Плевен с голяма вероятност да е бил руски\nРейтинг: 2071 16:15, 31 мар 18 Неутрално\nДрОгарю, само официално осъдените на смърт от комунистическия режим, под натиска на окупационната съветска армия са над 2000.\nРейтинг: 2737 16:18, 31 мар 18 Неутрално\n"...участието на БА на Източният фронт нямаше да окаже никакво влияние върху изхода на войната."\nСъс задна дата всеки може да се прави на мъдър стратег,но ТОГАВА никой не е можел да предвиди изхода на войната.\nРейтинг: 2071 16:19, 31 мар 18 Неутрално\nАко се бяхме опълчили срещу нацистите, според тем сме щели да не попаднем под червеия ботуш? Много се съмнявам. Най-много може би нямаше да си върнем южна Добруджа.\nРейтинг: 768 16:20, 31 мар 18 Неутрално\nВъпрос към...който счете за нужно да отговори:България обявява война на ЮК през март 41. До есента 43 ЮК/САЩ НЕ БОМБАРДИРАТ СЕРИОЗНИ бомбардировки България и специфично София.ЗАЩО бомбардировките започват есента 43? Дали това не е свързано с нападенията от страна на българските ВВС срещу "куцащите" бомбардировачи на ЮК/САЩ, връщайки се (до есента 43 БЕЗНАКАЗАНО, БЕЗ ОХРАНА НА ИЗТРЕБИТЕЛИ, бая след като "здравите" самолети с охрана на изтребители ) са се върнали от бомбардировки на нефтодобивните инсталации в Плоещ. Румъния?!?Моля да ми спестите измислени/нерелевантни цитати от Чърчил (дето изкупувал цяли реколти български вина) и Рузвелт.\n—цитат от коментар 26 на Мойше! Толкоз!!!\nНещата са пак много прости- Има три причини:\n* До 1943, съюзниците си имаха къде по-важни задачи от това, да се занимават с България, която нито военно предизвикателство бе, нито някаква заплаха към когото и да е било представляваше. Освен това, не им се отделяха ресурси за безсмислени военни действия, когато "Оверлорд" бе в стадий на планиране, и изискваше стратегически ресурси. Единствените, искащи да бомбардират България, бяха САЩ и УК, но не и Русия. САЩ бяха затънали до гуша във войната с Япония, УК- във войната с всички.\n* Целта на бомбардировките не бе военно превъзходство, а крах на морала, и показване на мускули- целта бе България сама да излезе от войната, напускайки Тристранният пакт. Ако тогава имаше умни политици в България, комунизъм в България нямаше да има. НО в 1943, в България нямаше умни политици. Това сплашване другаде проработи - Фелдмаршал Манерхайм във Финландия видя нещата в перспектива, и затова Финландия никога не позна комунизма.\n* България не знаеше как да води онази война- не искахме да се ангажираме пряко с военни действия, от друга страна, през 1943 стана ясно, че мустакатия ариец-вожд потъва с всеки изминат ден. Е, да се стои със скръстени ръце тогава от страна на България бе непристойно- та имитираха се някакви "действия", но те едва ли биха имали някакво военно значение.\nБомбардировките през 1943 бяха ясен сигнал към Бг политически елит, че му се дава възможност достойно да извади Бг от войната, и да натрупа актив в бъдещите мирни преговори. Но никой Бг политик тогава нямаше интелектуалните възможности да види това- никой от Бг дипломати и/или управляващи, не познаваха англо-саксонският манталитет от близо, за да могат да "разчетат сигналите".\nСлед Техеранската и Ялтенската конференции, съдбата на България бе "запечатана" завинаги- в боклукчийската кофа на историята. Където си и стоим до днес, независимо от човешките жертви и усилия да се измъкнем от там.\nРейтинг: 3134 16:20, 31 мар 18 Неутрално\nАма Дневник, това е провокация! Къде отиде съюзническата солидарност? Изчезна яко дим!\nРейтинг: 901 16:23, 31 мар 18 Неутрално\nАрмията хич не ни е била добре подготвена с малки изключения. Това се вижда и в действията й, както и в загубите, когато воюваме срещу малобройни немски части в Югославия и Унгария. Руснаците са щели да ни рамажат за дни, както румънските две армии и Унгарската на южния източен фронт. Най- много да са ни ползвали с успех някъде да отменим германци в окупирани от тях територии. Бомбардировките са голямо нещастие както с човешките жертви (въпреки, че във втората фаза на войната има десет пъти повече жертви), така и с безвъзвратно загубения облик на стара София.\nРейтинг: 2071 16:27, 31 мар 18 Неутрално\nАми дори и да бяха влезнали нацистите в Москва, какво от това? И Наполеон е влизал в Москва. Зад фронтовата линия е имало цели руски армии и са се произвеждали хиляди танкове и самолети. Каква е била стратегията на Хитлер и генералите му? Какво би могла да направи България за основния им проблем в десйтвията, логистиката?\nДа не говорим за тактическите грешки, например разделянето на армиите на север и юг, после отлагането на битката за Москва докато времето вече създава сериозни проблеми.\nРейтинг: 901 16:30, 31 мар 18 Неутрално\nМного неща сега не можем да разберем. Войната е била тотална. 4000 убити не са ги имали за нищо тогава. В Дрезден, Хамбург, Берлин, Токио и много други градове има десетки хиляди жертви и нищо не е било в състояние да спре тази лудост.\nРейтинг: 2071 16:30, 31 мар 18 Неутрално\nАха, и ако България беше напуснала тристранния пакт през 1943, червената армия щеше да спре на Дунава, така ли?\nРейтинг: 3348 16:32, 31 мар 18 Неутрално\nТи си зле, както по история, така и по други теми. Армията ни е била на топ ниво, с немско въоръжение. Всеки офицер, войник е имал в семейството си загинал или жив ветеран от предишни войни, духът е бил на макс, отделно България е била обединена, почти целия Балкански полуостров е бил под наша управа. Пак отделно, знаели са какво следва, ако Съветския съюз, със крепостните си селяни победят, хора без земя, за разлика от българските селяни, ядрото на трите български армии... Щяха да газят!\nРейтинг: 334 16:32, 31 мар 18 Неутрално\nАгитката да поднесе цветя на паметника.\nРейтинг: 184 16:36, 31 мар 18 Неутрално\nОчаквах някой да припомни брадясалата хибридна лъжа за гърмящите кукли, писалки и топки и ето че това стана.\nРейтинг: 2071 16:37, 31 мар 18 Неутрално\nМежду другото, чувал ли си за т.н. Percentages Agreement?\nНищо от това не се е случило, нито е имало свободни избори в Полша, която не е била на страната на нацистите. Единствено Гърция се е измъкнала.\nРейтинг: 2737 16:37, 31 мар 18 Неутрално\nПадането на Москва означава падане и на Ленинград. И нещата стават "дебели" за Сталин. СЛЕД това има много грешки и случайности,и от двете воюващи страни... И точно затова казвам,че през 1943г. никой по света не е можел да предвиди с точност изхода на войната. Например,след като изтласква Вермахтът от СССР,Сталин предлага примирие на Хитлер,но той отказва. Ако беше приел,войната щеше да тръгне по друг път и може би България нямаше да бъде окупирана от СССР. И така нататък...\nРейтинг: 768 16:38, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#53] от "panzerino":Аха, и ако България беше напуснала тристранния пакт през 1943, червената армия щеше да спре на Дунава, така ли?\nМоже би да, може би не. Но вариантът "Австрия" бе над 90% възможен. Най-малкото- нямаше да има комунистически преврат, който да ликвидира българската държавност, и да "постели пътя" на комунистите.\nОсвен че, излизането от тристранният пакт през 1943, даваше възможност за задкулисни преговори и търгуване на националната ни независимост, доста ПРЕДИ Техеранската и Ялтенската конференции. Което бе от ключово значение, защото дори и с противник Русия, щяхме да имаме другите две страни съюзници.\nРейтинг: 2737 16:39, 31 мар 18 Неутрално\nНаполеон превзема Москва,но тогава тя не е била столица на Русия,а Петербург,който остава непокътнат. Грешката на Наполеон е,че не е превзел Петербург...\nРейтинг: 768 16:40, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#43] от "panzerino":Ако се бяхме опълчили срещу нацистите, според тем сме щели да не попаднем под червеия ботуш? Много се съмнявам. Най-много може би нямаше да си върнем южна Добруджа.\nВиж какво направи Манерхайм във Финландия - САМ Манерхайм воюва срещу немските части, и ги изхвърли от Финландия. И какво стана, къде е Финландия днес? къде е Бг днес??\nЧетете, четете. Само с четене и мислене става.\nРейтинг: 901 16:46, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#59] от "hamiltonf1":\nНа топ ниво са били 5-10 000. До 500 000 хиляди има бая. Тази война не е като първата световна където духа на пехотинеце е можело да ни помогне. И френския пехотинец е бил велик Първата световна, но знаем за колко време Франция загуби. Коментара ти започва леко комплексарски. Засегнат ли се чувстваш още :) По история можеш само да си водиш бележки от мен. 500 000 войска на топ ниво... Смешник.\nнад Добрич от 22 Юни 1941, както и тези над Русе, Стара Загора, Казанлък и Горна Оряховица през Септември същата година....\nИнфо има... има нужда от желаещи да научат..\nРейтинг: 768 16:51, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#53] от "panzerino":Между другото, чувал ли си за т.н. Percentages Agreement?http://peopletales.blogspot.bg/2016/06/percentages-agreement-or-how-stalin-and.html Нищо от това не се е случило, нито е имало свободни избори в Полша, която не е била на страната на нацистите. Единствено Гърция се е измъкнала.\n—цитат от коментар 62 на deutschwagen\nЗнаеш ли от кога е тази "бележка"? От Август 1942, зад гърба на Рузвелт.\nБез САЩ, такива неща не минаваха. Имахме значителен шанс нещата да бъдат поне 50/50%, и после Австрийският вариант. Най-малкото- щяхме да бъдем окупирани, но с действаща монархия (дори и регентство!) , и държавно управление + някаква, вярна на монарха, пък дори и полу-разпусната армия. КОЕТО БЕ огромно предимство, в сравнение със страна с комунистическо управление, и телепортиран пияница от Москва, директно в Бг Министър-председателско кресло, с телохранител "Моряка".\nРейтинг: 2071 16:53, 31 мар 18 Неутрално\nПочти целият Балкански полуостров е бил под наша управа заради Вермахта. Това какви силни войници сме били през ВСВ го забрави. Това не ти е ПСВ, след която в България вече дори и няма желание за повече войни. Обясни ми колко войска сме имали, колко танка, колко изтребителя, колко бомбардировача, и как бихме се справили срещу многомилионна руска армия, и как бихме снабдявали офанзивните ни линни, да кажем в Сталинград, след като и германците не са се справили с тази задача и в един момент е трябвало непрекъснато да спират и да чакат снабдяването, дори това което е имало, да навакса. Изобщо няма да задавам въпроса дали самото снабдяване е било достатъчно и като обем.\nРейтинг: 2071 16:56, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#69] от "panzerino":\nСъмнявам се, червената армия пак щеше да си влезе. Пак да питам, какво стана с угворката за свободни избори в Полша?\nРейтинг: 1726 16:57, 31 мар 18 Неутрално\nМилиони са убили в Русия.\nРейтинг: 3348 16:58, 31 мар 18 Неутрално\nЧети, чети малко, чети исторически и военни сводки, прочети и немските генерал-щабни архиви, техните анализи, да се пообразоваме малко, а не само да викаме "Свобода за Пирин"...\nРейтинг: 279 16:58, 31 мар 18 Неутрално\nИма истина в коментара, но не напълно. коментар 67 го е казал..\nНемското въорежение не е за цялата армия. Окомплетоването също не е изцяло. Просто от тук от там..\nМоже да се каже, че немското въоръжение увеличава много качеството на БА през ВСВ, но това въоръжение не е достатъчно за цялата армия за целия период на военните действия..\nДори по време на бомбардировките над София, част от нашите пилоти са със стари самолети, тъй като все още се чака доставката на бройки немски самолети....\nРейтинг: 3348 17:08, 31 мар 18 Неутрално\n"Обясни ми колко войска сме имали, колко танка, колко изтребителя, колко бомбардировача, и как бихме се справили срещу многомилионна руска армия, и как бихме снабдявали офанзивните ни линни, да кажем в Сталинград..."\nАлло, чуваме ли се? Какъв Сталинград?! Нямало е да се стигне до такава битка. Трябвала е жизнена, човешка сила, настъпления в нови направления. Самолети и оръдия във Вермахта, излишък. България е трябвало да влезе във войната най-късно до есента на 1941 и всичко, може би, щеше да е различно...\nА в този момент, т. нар. от теб "многомилионна руска (не е руска, а съветска, да правим разлика), е сбирщайн, уплашена, недооборудвана, събрана набързо, смешна армия, гинеща като оловни войници под температура от над 327 градуса... Да сравняващ тези колхозници със елитни български войскови части, е все едно да сравняващ Мерцедес с Трабант. Щяха да бъдат буквално изнасилени.\nРейтинг: 901 17:10, 31 мар 18 Неутрално\nМерси колега! Виждам, че и други хора са продължили да четат история след 89-та.\nРейтинг: 768 17:11, 31 мар 18 Неутрално\nДо коментар [#69] от "panzerino":Съмнявам се, червената армия пак щеше да си влезе. Пак да питам, какво стана с угворката за свободни избори в Полша?\nПолша никога не би била извън сферата на руското влияние. Но тук въпросът е в Чърчил, когото, аз лично, смятам не само за некомпетентен и пияница- споделям напълно мнението на Дейвид Ървинг за него. В края на краищата, англичаните са отговорни за разпалването И НА ДВЕТЕ световни войни- много тук не знаят, че на Хитлер УК му обяви война през 1939, та така започна Втората Световна. Хитлер на никого война не е обявявал. През 1914, Германия бе насърчена първа да обяви война, вследствие гнусните манипулации на УК външният министър Лорд Грей, в преговорите му с немският посланик принц Лихновски и френският посланик Пол Камбон.\nЗнаеш ли нещо за капитан Клавдий Фосс, и връзките му с Бг военно разузнаване и контра-разузнаване? ще ти разкажа, ако не знаеш... :)\nРейтинг: 225 17:13, 31 мар 18 Неутрално\nИ после Англия ще ни дава наклон на уя, за кой да сме и срещу кой да сме аре f,uck off ве...\nТая същата Великобритания дето снабдява турците с оръжия и ги подкрепя..... Те стават съучастник на турските зверства срещу българския народ.\nИ после Великобритания и САЩ бомбардират София и убиват стотици хиляди българи...\nНе знам до колко в вярно това, но именно Сталин казва на САЩ и Великобритания незабавно да прекратят бомбардирането над България.\nРейтинг: 2881 17:13, 31 мар 18 Неутрално\nМалко по-късно ще изясним на руските мурзилкии за бомбардировките. Сега на този етап да ги светнем какво ни донесе тяхната Матушка. СССР обяви война на България и я окупира без никаква съпротива на въоръжената ни до зъби 850 хилядната армия с огромен брой самолети, танкове и оръдия, поради болшевишко предателство в армията. За няколко седмици бяха избити над 30 хил. души от цвета на българската нация, над 200 хил. бяха натирени в концлагери, националното богатство на българите беше разграбено. Страната беше доведена до национална катастрофа и практически унищожена. Впоследствие мразещите ни руснаци ни доведоха и на книга до абсолютна национална катастрофа. Българската армия, която дотогава не беше дала никакви жертви, беше изпратена да се бие с германците, 30 хил. войници бяха убити и десетки хиляди още ранени и осакатени. Когато на Парижката конференция беше поставен въпросът на България да се даде статут на „съвоюваща страна”, какъвто беше даден на Италия, родината на фашизма, с гласа на Съветския съюз това й беше отказано и България получи статут на „победена страна”. По този начин се узакони унищожаването на българския народ и българската държава от болшевишката чума.\nРейтинг: 3348 17:15, 31 мар 18 Весело\nКолкото кой е виновен за двете световни, мисля, Австрия е направила дубъл...\nРейтинг: 3348 17:17, 31 мар 18 Весело\nЕкоисторика, историята не се чете след 89-та, а от 1930, поне в конкретния случай, по исторически документи и архиви....\nРейтинг: 288 17:23, 31 мар 18 Неутрално\nБили сме във война (обявена по надлежния ред), нямам причини да се правим на сърдити или обидени... това е реалния живот.\nРейтинг: 513 17:23, 31 мар 18 Любопитно\nа нещо резултат от тия бомбандировки има ли Това което го посочваш го знам но всичко си остава приказки, като и за руски десант в Констанца по същите времена и как си го представяш ти, тоя самолет на 22 юни 41 точно пък ,да стигне до територията на Българи при това сам Поитересувай се от техническите възможности на тогавашните машини Не забравяй и да видиш и евентуалните маршрути ,Румъния е във воина с СССР ,реално от 1939 с връщането на Бесарабия и Буковина, октовмри 41 г Одеса вече е румъска\nРейтинг: 3348 17:24, 31 мар 18 Неутрално\nТочно, впоследствие и изплатени/похарчени над 130 млрд. лева разходи за съветска окупация в първите 5 години.\nРейтинг: 5429 17:24, 31 мар 18 Неутрално\nНапълно безсмислени военно, нито стратегически, нито тактически оправдани действия.\nНапомнят ми на бомбандировките на Дрезден/Лайпциг (Кърт Вонигът "Кланица 5")\nРейтинг: 442 17:27, 31 мар 18 Неутрално\nДам де... ама, гледай колко минуса са ти насвяткали петоколонниците. Нищо не споменават за техните колко войничета погубиха срещу Германците във втората фаза...\n17:28, 31 мар 18\nРейтинг: 2154 17:31, 31 мар 18 Неутрално\nако войната беше продължила още 9 месеца, американците щяха да хвърлят атомната бомба над Германия.\nРейтинг: 1003 17:31, 31 мар 18 Неутрално\nИскате да кажете, че сега е възможно да ни "чукат" и "братушките" от вече бившия Варшавски договор?\nРейтинг: 3348 17:32, 31 мар 18 Любопитно\nНа Хитлер, колко още време му е трябвало, знаеш ли?\nРейтинг: 3348 17:33, 31 мар 18 Любопитно\nРейтинг: 450 17:38, 31 мар 18 Неутрално\nВижте колко хубаво сме видяли от имперска великобритания и от сащ...\nРейтинг: 2154 17:40, 31 мар 18 Неутрално\nХитлер е смятал, че няма хляб в атомната бомба.\nРейтинг: 2154 17:41, 31 мар 18 Неутрално\nРейтинг: 635 17:41, 31 мар 18 Неутрално\nПрочетете "Операция "Пойнт Бленк" - цел България" с автор: Кирил Янев, която безпристрастно описва бомбардировките над България и какви цели са поразявали. Интересно и поучително е.\nРейтинг: 3348 17:44, 31 мар 18 Весело\nНе си сериозен?!\nРейтинг: 2154 17:44, 31 мар 18 Неутрално\nАко бълг. царска армия беше въвлечена във войната срещу СССР , много от тука пишещите нямаше да ги има, защото техните родители нямаше да бъдат родени.\nРейтинг: 2071 17:50, 31 мар 18 Неутрално\nКомунистически преврат е имало и в Югославия.\nА ето и малко факти, защото само със спекулации не става:\n(Bulgaria in British Foreign Policy, 1943–1949 в google books ако не се отвори)\nОт 52-а страница до 61\n- Британците са се консултирали със Сталин за бомбардировките и Сталин е бил "изненадващо" съгласен. Бомбардировките са били координирани с българските партизани.\n- Имало е чести опити за дипломация и преговори със съюзниците\n- След първите бомбардировки, САЩ предлагат те да бъдат прекъснати да се позволи на България да прати делегация за преговори в Турция. Британия отказва\n- Бомбардировките само рушат инициативите за преговори за напускане на войната\n- След смъртта на Борис 3-ти се наблюдават някакви опити за "баланс" и лавиране - не приличат ли малко на днешната ни дипломация?\n- След 1943-та, Британия изобщо не е бързала да договаря излизането на България от войната\n- Мошанов през 1944 решава да не предаде в Турция (или в Кайро, не става много ясно) документ, който приема искането на САЩ и Великобритания за капитулация, когато червената армия още не е на границата, и ссср още не е обявил война на България\n- До този момент, при всичките тези дипломатически маневри, ссср не показва особен интерес към Балканите и останалите съюзници едва ли не прикавнат Сталин да има по-активна роля.\nРейтинг: 3348 17:52, 31 мар 18 Неутрално\nБез извинение, позориш българската войнска памет, Нинов. Я си направи справка, колко стотици хиляди български войници са загинали от 1885 г. до 1945 год.?! Пак сме живи!? Друг е въпроса колко милиони врагове сме изтрепали... Няма друга страна, която се е изправяла сама, с 500 000 войници, срещу обединени 1 400 000 на Сърбия, Черна Гора, Румъния, Османска империя, Гърция... И жертвите да са по равно...\nВ края на ВСВ и германците са го "яли", и то здраво...\nРейтинг: 6044 17:54, 31 мар 18 Неутрално\nПрилича ми на района на гарата...\nТака са изглеждали бомбардировките над София по време на Втората световна война на 31 март 1944 г., показва кадър от архива на "Асошиейтед прес".


24 Здраве ; Лук в чорапите при простуда | 24Zdrave.bg\nЛук в чорапите при простуда\n4 ное 2018, 12:00 77872 Домашен лекар\nКъм лука и чесъна няма безразличие - или ги обичате, или ги мразите. Освен да ви пусне сълзи и да ви докара лош дъх, лукът прави още много неща с човешкото тяло, които тук старателно описваме. Читателите вече са информирани кои са полезните вещества в лука, как те да се усвоят оптимално от организма, от какви болести предпазват и какви лекуват.\nВсичко това обаче се ограничаваше до яденето на лук. Досега не бяхме се натъквали на данни за лечебното действие на лука, когато се... спи с него. Сега запълваме този пропуск с една домашна рецепта срещу простуда или грип с висока температура.\nКогато настинете, спите с чорапи, за да ви е топло на краката през нощта, нали така?\nГлава кромид се нарязва на тънки шайби и те се поставят на няколко слоя вътре в чорапите под ходилото преди лягане. Не е ясно какво прави лукът там цяла нощ, но човекът оздравява за 3 дни максимум. Китайската медицина и спецовете по акупунктура, които боцкат ходилата с игли, сигурно ще го обяснят с това на кой орган от тялото коя зона от ходилото съответства. Все едно - винаги действа.


Alondra Купон & Промо кодове май 2022\nAlondra Купони май 2022\nАктивни Alondra купони и промо кодове за май 2022\nAlondra: Хоризонт трио връзка диамантени обеци за £725.00\nМагазин и да получите хоризонт трио връзка диамантени обеци за £725.00 в Alondra.\nAlondra: Хоризонт връзка черен шпинел пръстен за £395.00\nМагазин и да получите хоризонт връзка черен шпинел пръстен за £395.00 в Alondra.\nНикога не пропускайте Alondra купон\nРегистрирайте се в LoveCoupons.bg имейл бюлетина, за да получите най-новите и най-добрите кодове за Alondra отстъпка директно до вашата пощенска кутия.\nAlondra: Палм Диамант Арциформен пръстен за £625.00\nПазарувайте сега и вземете палмов диамант арциформен пръстен за £625.00 в Alondra.\n* Само избрани елементи. * Предлага се, докато запасът трае. * За пълните Общи условия, моля вижте уебсайта.\nAlondra: Палма формира диамантен пръстен за £350.00\nПазарувайте сега и да получите длан формира диамантен пръстен за £425.00 в Alondra.\nAlondra: Palm формира изявление диамантен пръстен за £425.00\nМагазин и да получите дланта формира изявление диамантен пръстен за £425.00 в Alondra.\nAlondra: Регистрирайте се в бюлетина за специални оферти и промоции\nAlondra Официален сайт\nКак да използвам кода на Alondra талона си?\nИзберете кода на талона по-горе, който искате да използвате. Например, ако търсите 10% отстъпка поръчки Alondra след това намерете кода на талона от нашия уебсайт и кликнете върху Получаване на купон, за да разкриете кода.\nКопирайте кода на талона, който ви се показва. Имате нужда от този код и да го добавите към кошницата за пазаруване, Alondra за да премахнете част от цената на общата си поръчка и да получите отстъпката.\nНамерете елементите, които искате да закупите Alondra и просто ги добавете в кошницата си за пазаруване. След като приключите с сърфирането и сте готови да купите, преминете към стъпка 4 за извличане на отстъпката си.\nСтъпка 4: Въведете кода в Alondra касата\nСега, когато имате кода на купона копиран, просто го поставете в полето на Alondra уебсайта, който казва отстъпка, промо, купон или промоционален код в касата.\nAlondra Съвети за спестяване на пари\nЕто някои страхотни съвети и трикове за допълнителни икономии на Alondra:\nВинаги посещавайте и проверявайте LoveCoupons.bg за най-новите пари спестяване на купон кодове и сделки в Alondra преди да завършите покупката си.\nПрисъединете се към Alondra бюлетина, за да получите най-добрите оферти, спестяващи пари промоции и ексклузивни оферти, изпратени директно до вашата пощенска кутия.\nНе забравяйте да проверите секцията за продажба и отстъпка на Alondra сайта за най-новите промоции и оферти за отстъпка.\nСледвайте Alondra в социалните медии, за да останете в течение с новите си пристигания и оферти.\nРегистрирайте се в LoveCoupons.bg бюлетин за последните ни седмични купони за марки като Alondra и много други.\nКак мога да получа код за купон Alondra?\nНашият екип тук LoveCoupons.bg прекарват часове всеки ден в търсене на най-добрите кодове за Alondra купон. Това означава, че ако има код на Alondra купон на разположение, има добър шанс LoveCoupons.bg екипът ще се опита всичко възможно да го изброят тук, за да използвате. Вижте нашия списък с оферти по-горе за най-добрите кодове на Alondra купон, които сме намерили.\nКак да осребря кода си Alondra за отстъпка?\nСканирайте нашия списък с кодове на купони и кликнете върху бутона „Получаване на код“. На екрана ще се покаже код и Alondra уебсайтът ще се отвори в нов раздел. Въведете кода на ваучера в Alondra касата и отстъпката ви ще бъде приложена автоматично.\nКак да използвам код на купон в Alondra?\nLoveCoupons.bg Екипът прекарва много време за събиране на най-добрите и най-новите кодове на Alondra купони. Екипът също така се опитва да изброи как да използва кодове на Alondra купони. Прочетете съдържанието, което нашият екип пише за повече подробности.\nКолко често Alondra издават промоционални кодове?\nБлагодарим ви, че посещавате LoveCoupons.bg на лов за Alondra купон и купон кодове и други оферти за спестяване на пари. Надяваме се, че един от нашите 6 Alondra купони и оферти за май 2022 помощ да спестите пари за следващата си покупка. Когато LoveCoupons.bg посещавате, можете да бъдете сигурни, че екипът ни търси високо и ниско, за да намери всички налични Alondra оферти. Това включва проверка на Alondra социалните сметки като Facebook, Twitter и Instagram, посещение на блогове и форуми Alondra, свързани с, и дори проверка на други топ сайтове за купон за най-новите Alondra купон кодове.\nКогато пазарувате онлайн Alondra, е добра идея винаги да ни посетите тук, LoveCoupons.bg преди да завършите поръчката си. LoveCoupons.bg Екипът спестява нашите посетители хиляди паунда всеки месец, много от които никога не са знаели кодове за Alondra отстъпка са на разположение до посещението на нашия сайт. Сега, когато знаете колко лесно е да спестите Alondra с нашите промо и купон кодове, отметка LoveCoupons.bg и винаги да ни проверявате преди да касата.\nАко търсите повече от просто Alondra купон кодове, тук LoveCoupons.bg предлагаме купони и отстъпки за хиляди други популярни марки и търговци на дребно. Разгледайте нашите Alondra свързани магазини или посетете нашата начална страница, за да търсите в нашата база данни с хиляди кодове на купони.\nAlondra Информация за доставка\nAlondra кораби по целия свят\nИзкован от красотата и роден от непоколебима необходимост, Alondra от Lark & Berry е замислен да отговори на голямото търсене на луксозни бижута колекции с истински скъпоценни камъни в по-достъпни ценови точки.\nAlondra колекциите предлагат модерни парчета с често изпъкнали обрати, годни за ежедневно износване или за специален повод с едно докосване, за да вдъхновят страхопочитание и разговор.\nИскаме да ви спестим пари, където можем. LoveCoupons.bg Така че това е защо ние търсене и събиране на всички най-новите пари спестяване купон кодове, промо кодове, кодове за отстъпка и сделки за Alondra можем да намерим.\nLoveCoupons.bg са тук, за да ви помогнат да разтегнете парите си малко по-далеч. Така че, преди да Alondra отидете на сайта, погледнете добре всички наши оферти за спестяване на пари, за да видите какво можете да спестите.\nAlondra Социални медийни връзки\nОфертите за Alondra бяха последно актуализирани: 26 Април 2022\nНай-добрите кодове на Alondra купон, Кодове за отстъпка, Промо кодове, Оферти & Сделки могат да бъдат намерени на LoveCoupons.bg


Йордан Радичков - Дефилето\nВчера сутринта, преди още да се е съмнало, бях селото Прибой на река Струма. Валеше сняг и всичко бе тъй бяло, че пътят едва се разпознаваше в сутрешния сумрак. Когато вали сняг, денят настъпва много бавно, едва забележимо, той сякаш се колебае дали да излезе от сумрака, или да остане в него, надничайки към нас само с едното си око. Бяхме трима човека, отивахме на лов за диви патици. В Прибой се разделихме. Приятелите ми трябваше да минат през един мост, да заобиколят селото откъм западната страна и да тръгнат по левия бряг на река Струма, а аз трябваше да вървя по десния бряг. Десният бряг бе по-лекият за ходене, по-равен, но и по-еднообразен. Отсрещният бряг бе труден за вървене, теренът бе насечен, на места горист, на места стръмен, прорязан от сухи долове. Човек не можеше да върви покрай реката, налагаше се често да се отдалечава от нея, катерейки се по едва забележими пътеки, преправяни през лятото от овце и кози. Там имаше височини, при активен прелет ловците оставаха на височините и стреляха по ниско летящите диви патици. Особено ниско летяха те при лошо време. Десният бряг не предоставяше такива възможности, реката пристъпваше към него предпазливо, разливаше се широко, на места по пътя й се изпречваха камъшови острови, тя ги прорязваше с тесни водни ивици, подплисквайки глухо в черните брегове. При добра слука по десния бряг на реката също можеше да се ловува, стига времето да раздвижи патиците. Валеше сняг, имаше хава, надявахме се, че в такова меко и снежно време ще направим хубав лов. За да не се изгубим или отдалечим много един от други, дадохме си дума от време на време да извикваме: "Ео! Ео!" и да се движим тъй от двете страни на реката, че да поддържаме очна връзка. При лов това е необходимо, защото човек може да изпадне внезапно в беда... Както казах, двамата ми приятели имаха по-дълъг път за вървене, те трябваше да направят обход и чак после да се спуснат до брега на реката. Духаше североизточен вятър и за да не стоя на вятъра и на снега, докато другите двама минават през моста и правят обход откъм западната страна на това глухо село, аз потърсих завет в един навес, направен от черни железни ребра и сива ламарина. Това бе автобусна спирка. Сивата ламарина я ограждаше от трите й страни, едва наклоненият й покрив бе също от сива ламарина. Дървена пейка се простираше от единия до другия край по цялата задна стена на навеса. Приседнах на пейката, колкото да не стърча прав. Беше студено. Тук, под този железен навес, не навяваше сняг, но земята отдолу бе замръзнала и суха. Вятърът се втурваше вътре, сърдито и на пристъпи, сякаш се препъваше в нещо, помиташе замръзналата земя, виеше и като не намираше нищо интересно, излизаше навън с фучене, за да подмита снега по пътя. При всеки пристъп на вятъра и при кучешкия му вой шумеше сухо хартия. Като казвам кучешки вой, трябва да призная, че ми бе трудно да определя вятърът ли виеше по кучешки, или донасяше със себе си откъслеци от истинско кучешко виене, далече някъде от дълбочината на здрачното дефиле. Може би бяха кучета от съседни селища, възбудени от нещо си или изплашени от нещо. Снегът продължаваше да вали, вятърът натискаше навеса, блъскаше го от всички страни и помежду неговото фучене и кучешкия вой чувах как шуми хартия. Огледах се в сумрака и започнах постепенно да откривам, че всичките стени на металическия навес са облепени с мрачни книжни тапети. От тапетите ме гледаха непознати лица, избелели от времето. Това бяха некролози, лепени по различно време от близките на покойниците в селото или на техни роднини от съседни селища. Станах от пейката, почнах да се взирам тъпо и да чета в сумрака текстовете. Некролозите се застъпваха един друг, някои от тях четливи, други съвсем нечитаеми, избледнели и окъсани. Имах чувството, че чета страници, късани от книгата на мъртвите, лепени произволно върху стените на железния навес. Всъщност аз четях преди всичко заглавията на тия страници. Книгата на мъртвите не е кой знае колко разнообразна, нейните разпилени по стените страници ми предлагаха единствено скръбни вести, тъжни помени и жалейки, казваше се колко време се е минало от смъртта на този или на онзи човек, на този мъж или на оная жена, отбелязваха се третините деветините, двайсетте дни и четиридесетте дни, шест месеца или година, съобщаваше се за панахиди и прочие. Бледите лица от некролозите гледаха през мен, сякаш гледат през стъкло, нищо не бе в състояние да спре погледите им. Времето бе изпокъсало и заличило една, част от текстовете и от лицата, някои от тях бяха тъй избледнели, че можеха да бъдат четени или разпознати единствено на дневна светлина. За първи път попадах на такова мрачно и тайнствено място. Постепенно започна да ме завладява натрапчивата мисъл, някой ме е хванал за ръката и нарочно ме е въвел в този железен навес, тапициран целият с тия мрачни тапети. Вятърът продължаваше да нахлува вътре на пристъпи, все едно че го насъскваха отнякъде срещу навеса, ръфаше с беззъбата си уста разлепената хартии, съскаше като змия по нея, виеше и се измъкваше вън, вдигайки снежен прах. Никъде не видях да свети прозорец в селото, но до носа ми достигна миризма на дим. Някъде някой разпалваше своето огнище в къщата си или разпалваше печка. Поразтъпках се в навеса, ослушах се с надеждата, че моите приятели най-после са минали моста, заобиколили са селото откъм западната страна и всеки миг могат да изгърмят с пушките си, защото се надявах, че в такова време реката е пълна с диви патици. Нищо не нарушаваше обаче разсъмването. Само вятърът шеташе в това снежно дефиле и донасяше издалеко разпокъсан кучешки вой. Реших да не стоя повече под този железен навес. Достатъчно време измина, вече можех и аз да тръгна по пътя, за да изляза на десния бряг на реката. Бях направил само няколко крачки, но трябваше да спра. Открих с изненада, че по пътя пред мен някой вървеше. Аз не го виждах в снега, но дирите му личаха ясно. Бяха съвсем пресни дири, човекът едва ли не току-що е излязъл изпод навеса и е тръгнал по пътя. Огледах внимателно наоколо да не би да греша, но грешка нямаше, следите пред мен тръгваха от железния навес. Стана ми страшно пред мисълта, че докато аз съм седял на завет и съм разглеждал тъжните тапети по стенпте на навеса, чакайки моите приятели да ми се обадят откъм левия бряг на реката, то по същото това време и някой друг е бил под навеса и се е взирал в изпокъсаните и избелели некролози, търсейки познато лице или име. Но кое познато лице е търсел, ровейки се в жалейките, в скръбните вести, в тъжните помени? Своето собствено ли лице?... Докато се питах, застанал срещу вятъра, чух далечен кучешки лай. Той се носеше глухо из дефилето. По това време откъм левия бряг на реката изгърмяха пушките на моите приятели, аз извиках много бодро: "Ео! Ео!", и добил кураж, тръгнах с широка крачка по пътя. Оня пред мен не се виждаше никакъв. Вятърът продължаваше да носи полегато снега и да го хвърля право в лицето ми. Но макар че по пътя пред себе си не виждах никакъв човек, то аз бях сигурен, че той е съвсем близко пред мен, толкова близко, че на следващия завой обезателно ще видя забуления му в сняг силует. Колкото и да бързах, на следващия завой не видях никого, освен равномерните, дълбоки и съвсем пресни следи по снега. Тогава усетих как по цялото ми тяло запълзяха мравки и по най-изглупял начин си помислих, че аз въобще не мога да настигна този човек по пътя, защото този човек е отдавна умрял, и ако сме стояли по едно и също време в железния навес, то той се е отбил там само за да види дали все още неговите роднини и близките на сърцето му хора го вписват в тъжните помени и жалейки.\nТакаа, така, така! - рекох си. Мравките отпълзяха от тялото ми.\nСпрях се. В ниското, досами брега на реката, забелязах кошара. През гъстата пелена на снега очертанията й бяха неясни, тя стоеше някак си изкривена на една страна, следвайки гърбицата на брега. Изскърца невидима врата и от нея се изсипа навън блеенето на овце. Синкав женски глас започна да гълчи някого, през снега се провидяха мръсните силуети на овце. Няколко купи сено бяха преобърнати наоколо, изпотъпкани от овцете, говореха те за занемареност и изоставеност. Откъм реката ме удари тежкият дъх на лешове. Белезникаво куче се показа между катурнатите купи сено, ослуша се към идващия по дефилето кучешки лай и виене, пролая и то и се скри със скимтене в кошарата. Нещо тук, в това дефиле, тревожеше кучетата, те с лай и с вой си препредаваха едно на друго своята тревога.\nОтминах кошарата, пътят сви вдясно, покатери се покрай шумаците. Реката се отдалечаваше и пропадаше в ниското. Моите приятели изгърмяха отново с пушките, вдигнах глава и видях високо горе как през полегатия сняг се носят диви патици. Те летяха срещу вятъра, по посоката, от която идеше далечният кучешки вой. Помислих, че ще бъде най-добре, ако се спусна по един улей край самия бряг на реката, и там, прикрит зад върбите, може би ще успея да отроня с изстрели някоя прелитаща патица... Така и направих. Долу в ниското имаше завет, снегът валеше тихо. Направих си удобно място за седене, може да се каже, се разположих почти като в престол. На един пушечен изстрел под нозете ми течеше реката, на един пушечен изстрел над мене беше небето и ако по дефилето се зададеха патици, то те щяха непременно да минат през този удобен за обстрелване коридор. Развиделяваше се бавно, един скат, обрасъл с тръни и нисък дъбак, скриваше кошарата от погледа ми, но по-нататък съзирах неясни гугли от сняг, синкав дим излизаше от гутлите. Селото Прнбой се съживяваше и може би вече се бе съмнало, но както казах по-преди, когато вали, денят настъпва много бавно, едва забележимо. Без да излиза изцяло от сумрака, той остава там вътре в него, надничайки към дефилето само с едното си око. Макар и стаено дълбоко в мен, едно особено състояние на напрегнатост продължаваше да ме владее; бих казал, че напрегнатост излъчваше цялото снежно дефиле със своята видима и невидима част. Това бе един свят на мълчанието, нарушаван от време на време от стрелите на двамата ми приятели, крачещи по другия бряг на реката, и от далечния лай или вой на кучетата, донасян разпокъсано от пристъпите на вятъра. Вятърът бучеше из дефилето по високите му части, той усукваше снега и си играеше с него, докато аз седях на завет в тесния улей, турил пушката между коленете си. Чувствувах как снегът ме засипва бавно и нежно и как лека-полека ме превръща в неподвижна купчина. Оттук едва ли скоро щяха да прелетят патижи. Приятелите ми вървяха по другата страна и с пушките си метяха всичко, що бе накацало по разливите. Почгн без изключение дивите патици, щом се вдигнеха, поемаха срещу вятъра. Не ми оставаше нищо друго, освен да седя и да чакам търпеливо. Снегът продължаваше да се сипе монотонно. Въображението ми тръгна да се скита из дефилето и постепенно ме върна назад в един късен дъждовен ден, при същото това село Прибой...\nБе късна есен тогава, ръмеше студен дъжд, ниски облаци притискаха дефилето от всички страни. Водата имаше метален цвят, течеше спокойно, но властно, на някои места правеше огромни водни ключове, сякаш гигантска риба повдигаше с гърба си водата нагоре и преди още да е лъснал гърба й, се гмуркаше към дъното. Никой не можеше да каже колко е дълбока водата. Макар и да вървяхме покрай нея, ние все пак се държахме на почтително разстояние, тъй че ако се подхлъзне човек, да не се окаже неочаквано във властните й прегръдки. Едва ли, което тази река е прегърнала, е връщала живо. Мокрота и студ се просмукваха отвсякъде, проникваха през порите на кожата, нахлуваха чак в душата на човека и изстудяваха всичко. Поради ниското небе част от бреговете на дефилето не се виждаха, те се скриваха в дъждовните облаци, понесени от вятъра бавно и тежко срещу течението на реката. В оня студен и мокър ден дефилето ми се видя каменно и съвършено пусто. Растителността по бреговете му беше оскъдна, каквато е обикновено растителността, поникнала върху камъни и в пукнатините на скали. Тук никаква жива твар не се виждаше освен ниско летящите диви патици. Те се придържаха към извивките на реката и летяха на юг, към Гърция. В това пусто дефиле налетяхме на овчарска кошара. Човек никакъв не се виждаше, мръсни овце стояха в калта и ни гледаха. Едно куче излезе иззад кошарата, но не намери нищо интересно в нас, защото се прозя и се върна назад. Изглежда, че там то лежеше на сушина. Наоколо имаше разхвърляни овчи лешове, добре изпрани от дъжда. Лешове се виждаха да се поклащат и до сами брега на реката. Кой и за какво е изхвърлял тези овчи лешове тъкмо тук, не можахме да разберем. Техният вид, пустотата наоколо, дъждът, смълчаните под дъжда живи овце, ниското небе, което се търкаляше тежко и бавно отгоре ни като танк, който всеки миг може да се сгромоляса в дефилето и да ни смачка - всичко това ни потискаше. Бях заедно със сина си и с още един приятел, ловец, Панко. В нерадостния пейзаж само сините очи на Панко донякъде внасяха тиха приветливост и човешка надеждица. Очилата на сина ми бяха мокри от дъжда, мисля, че момчето почти не виждаше това сурово и мрачно дефиле, или ако го виждаше, то гледаше на него, както се гледа през стъкло, по което непрекъснато се стича вода. Не бих казал, че дефилето изглеждаше зловещо. Но в неговата мрачност се прокрадваше нещо загадъчно и тайнствено. Късната есен бе нахлула тук с цялата си сила, метеше мощно всичко живо из дефилето и разчистваше пред себе си пътя на зимата.\n(Прелетя стремително зимно бърне, зърнах го само за няколко мига - то пикираше ниско над водата и изчезна в камъшите ли, в снега ли, дявол го знае!)\nОбикновено наричаме такова време кучешко. Мисля, че човекът е оклеветил дъждовната част от есента, той приема от нея само сухите дни, пъстрота на циганското лято, и толкоз! Не настоявам, че да те мокри дъжд в един унил и неприветлив пейзаж е много приятно, но и в такова време ме е обземало чувството, че наоколо ми се извършва някакво тайнство и обръщайки гръб на вятъра и на дъжда, човек се ослушва да долови далечните позивни на диви гъски, невидими в дъжда, объркани и разпилени сред мрака и тежките облаци. И позивните на дивите патици чува човекът ниско над себе си, без обаче да ги вижда, някога свистене на крила долавя, стотици и хиляди крила свистят, внушавайки ни едва ли не, че само дъждовни облаци размахват тежко сиви крила и плющейки в дъжда, преминават тежко през каменното дефиле. И никаква друга птица нито се чува, нито се вижда! Понякога тези северни летци се изсипват върху реката, някои от тях заспиват мигновено от умора, други започват да се гмуркат, търсейки храна на дъното...\nПуста страст! Щом завали дъжд и ниски облаци захлупят град София, ставам нервен, очите ми са непрекъснато навън, ето - казвам си - има хава... има хава за прелест... хайде... време е! И ето как тази пуста страст ме бе довела тук при това унило и нерадостно дефеле, при овчите лешове, при застаналите мълчаливо овце, потънали до коремите в кал.\nКазахме си, че в края на краищата човек се ражда сред стихии и трябва да живее сред стихии, това донякъде ни даде кураж да повървим още из дефилето и късно подир обяд, мокри като кокошки, ние тримата се добрахме до едно ханче, едва забележимо в дъжда, сиво какъвто сив е и околният пейзаж, мокро и то като кокотка, от всичките му страни се стичаше вода. То всеки миг можеше да се подхлъзне по склона и да тръгне да плува из дефилето. Никакви признаци на живот не даваше ханчето, стъклата на всичките му прозорци бяха запотени. Отръскахме водата от себе си, отупахме шумно ботушите си пред прага и хлътнахме и тримата в сивата сграда. Ханчето беше неугледно, то не правеше изключение от крайпътните ханчета на България по това време. Попитахме ханджията може ли да ни подслони и нахрани в тая мокра бърлога, той излезе човек на място, разбра ни веднага, изглежда, че не бяхме първите патичари, които търсеха подслон и сухоежбина в ханчето му. Беше висок и сух човек, към шейсетте. Лицето му бе продълговато, барутеносиво, погледът му внимателен и дружелюбен. Човекът имаше топли очи, усмивката му излъчваше приветливост и може да се каже, че приветлнвост вееше от всичките му жестове, от походката му, както и от тембъра на гласа. Носеше нов зелен каскет с иаушници. Наушниците бяха привързани върху горната страна на каскета със зелен шнур.\n(Три патици прелетяха на пушечен изстрел. Сториха ми се леки като пеперуди, помислих си със съжаление, че дивите птици са гладували дълго през зимата, затуй са олекнали тъй много. Размърдах се под снега, но не успях да стрелям.)\nТакива каскети се шият в Германия, каза Панко, и попита ханджията германски ли е каскетът, оня каза, че е германски, донесен му бил от негов приятел, шофьор в международния транспорт. Аз не съм ходил в Германия, но Панко е ходил и именно там бе видял този тип каскети с възвърнатите нагоре наушшщи, затова с такваз компетентност попита. Ханджията на свой ред ни попита ще искаме ли нещо да пием за затопляне, натуря дърва в тенекиената печка, предложи ни да хапнем нещо, макар че не бе бог знае какво, но гладен човек винаги може да бъде нахранен, а сит човек - никога. Този приветлив и сух човек се казваше Иван, топлех ръцете си на кюнците на печката и гадаех наум откъде ли са го довеяли ветровете на това пусто ханче. Като се постоплихме, разпитахме дали през последните дни са се вестявали тъдява други ловци или откакто почнаха дъждовете, всичко живо се е скрило на сушина? Споменахме между другото и за овцете и шилетата, които мрат край кошарата в дефилето, но овчарите не закопават, ами оставят лешовете им на дъжда, сякаш очакват Струма да излезе от бреговете си, да започне световният потоп и тогава заедно с потопа да тръгнем по дяволите и всички ние заедно с лешовете! Разбрахме, че дни наред никакви ловци не са се вестявали по дефилето или поне в ханчето не са се отбивали, макар че едва ли оттук може да мине ловец, без да свърне в ханчето да отпочине и да се стопли. Преди няколко седмици имало много диви гъски, късно вечер летели ниско над ханчето, една част от тях; кацала във водата, друга част тръгвала из нивите с посеви и много посев съсипали. Посеви ли? - рипна Панко от стола си. Посеви, рече ханджията, от завоя надолу има посято жито и дивите гъски падаха в посевите. Това е било посевна гъска! - въодушеви се Панко. Това е малката гъска, някои я наричат още и циганка! Той почна да възклицава и да се тюхка как ние не сме се случили тъдява, когато из посевите са падали диви гъски... Дивите гъски бяха голямата страст на Панко.\n(От отсрещния бряг моите приятели изгърмяха с пушките си. Не ги виждах в снега, по гърмежите определих, че са се разположили по височините. Извиках към тях: "Ео! Ео!", ослушах се да дочуя отговора им, но те въобще не ми се обадиха, ами изгърмяха още веднъж. Видях над реката да лети бавно и високо птица с белезникав корем. Не можах да разпозная вида й, помислих си, че може да е балтийска патица. Поразмърдах се, почна да ми става студено. С едното ухо продължавах да долавям бучене и вой, идващи от дълбочината на дефилето.)\nХанджията изказа съжаление, че не сме били тук, когато из посевите е имало диви гъски. Той може обаче да ни заведе край едни разливи, където привечер се събират много диви патици. Там имало дига, нивото на Струма сега е високо, водите й прехвърлят дигата, направили са широки и тихи разливи. Мястото не било далече от ханчето, трябва само да се мине през селото Прибой и тогава вече там ще се види кое как. Бяхме поизсъхнали край печката, постоплили се бяхме, тъй че имахме куража да излезем отново под дъжда. Ханджията предложи услугите си да ни откара до мястото, каза ни, че имал навън под навеса една стара таратайка, малко раздрънкана, но все още надеждна за черните пътища на дефилето. Попитахме обаче удобно ли е да се затваря ханчето в това лошо време, може изпаднал пътник да потропа, да поиска да се стопли и подкрепи? Ханджията се усмихна малко разсеяно и като ни опипа последователно с приветливите си очи, ни каза, че откакто били почнали дъждовете, ние сме единствените посетители и че едва ли ще се намери друг луд да тръгне в това време из дефилето... (Излезе, че от няколко дни ние бяхме първите луди, появили се по тези места.)\nПоведе ни покрай висок насип. Виждахме само част от река Струма, голите тополи покрай бреговете й, камъшовите острови, ниски върби. Насипът ни служеше за прикритие. На едно място, посред върби и трънак водачът ни се сниши и започна да ни прави знаци с ръце да вървим по-предпазливо и да сме готови с пушките. Приближихме, доколкото бе възможно, предпазливо, макар че на всяка крачка се хлъзгахме по мократа земя, и надникнахме над насипа. Пред очите ни се разкриха широките и тихи разливи, за които ханджията ни бе говорил в ханчето. Из тях плуваха, гмуркаха се или дремеха стотици патици. Изгърмяхме, посред плясъка на крила се опитахме да догоним излитащите птици с по още един изстрел, скършихме пушките, всеки един се мъчеше да напълни отново, но правеше това припряно, а през туй време дивите патици направиха кръг, прелетяха над нас, викайки с всчки сили останалите долу на водата, и като видяха, че останалите върху водата не искаха да отлетят с тях набраха височина и изчезнаха в дефилето... Вятърът постепенно избута убитите патици към сушата, прибрахме ги, всеки един от нас окачи по няколко на кожената висилка и почнахме да умуваме как да се разположим и да застанем на такива места, че да можем да обстрелваме разливите. Ханджията ни каза, че на този дъжд е глупост да се стои, по-добре е да идем да се подслоним на сушина, като от време на време прескачаме до разливите, и ако са дошли патици, стреляме. Като казваше сушина, той имаше пред една стара къща, недалече от таратайката. Къщата била негова, купена на ниска цена, ако един ден му стигне ръка, можел да я потегне и да направи от нея подобие на вила, нищо че мястото не изглежда съвссем угледно, през пролетта тук било хубаво. Едва сега видяхме недалече от автомобила една ниска къща, сива, съвсем близко до разливите, почти прилепена за стръмния скат зад нея. Няколко оголени сливи надничаха покрай стените й, колкото да подсилят нерадостния пейзаж. Дървено стълбище, посивяло от времето, водше на горния етаж на къщата. В дъното се виждаше врата и един прозорец с железни пармаци от едната страна на вратата. Всичко туй бе разнебитено, коминът бе отнесен наполовина от буря ли, от дъждовете ли бе отмит, дявол го знае! Къщата сега е необитаема, рече ханджията, но като я потегна, ще стане тя обитаема и тогава мога да каня приятели ловци тука на нощувка, а и рибари също тъй мога да каня, защото тук Струма, макар и да е малко мръсна, е пълна с риба и при хубаво време по куче да хвърлиш, ще улучиш въдичар.\nКъщата, която ханджията нарече необитаема, ми приличаше на разнебитен Ноев ковчег, изхвърлен от придошлата река на сушата. Гледката бе безрадостна и потискаща, забелязах, че дори сините очи на Панко помръкнаха. Времето бе напреднало, из дефилето се просмукваше здрач, есенните дни са къси и малко се двоумяхме дали да не си тръгнем веднага. Не бих могъл да кажа, че се разбързахме изведнъж, изплашени да не би да замръкнем на това неугледно и потискащо място, но помня, че с не особено голямо желание, колкото да не развалим хатъра на ханджията, се решихме да влезем в разнебитения Ноев ковчег, който той смяташе подир време да направи обитаем. И понеже ханджията се понесе чевръсто напред, то не ни остана нищо друго, освен да го последваме, като по пътя се съгласихме помежду си, че ако в дефилето има вампири, то едва ли ще намерят те по-подходящо място от това изхвърлено от времето необиталище. Панко реши да се пошегува и попита ханджията дали тая сушина не е някоя тайна обител на вампири, но ханджпята само ни погледна през рамото си, засмя се и продължи да върви пред нас. През дъжда почнах да съзирам силуетите и на други къщи, някои се криеха зад ниски каменни огради, зидовете бяха от суха каменна зидария, други стояха съвсем оголени, ни ограда се виждаше край тях, ни порта, за да каже човек, че тия къщи са част от селище. Всички те имаха запустял вид, подобие бяха на Ноеви ковчези, пренесли част от някакъв живот в себе си и изоставени и напуснати от самия живот... Ханджията се изкачи по дървените хлъзгави стъпала, придържайки се покрай стената, и кога стигна вратата, натисна я с рамо, но остана изненадан, че вратата не се отвори. Той надникна през прозореца, върна се пак при вратата, натисна я отново с рамо, но вратата отново не се помръдна. Ние един по един се качихме по стълбите, горе имаше широка дървена веранда. Застанахме на верандата, ханджията прояви известно безпокойство. Той ту натискаше вратата, ту отиваше да погледне през прашните стъкла на прозореца, но те бяха тъй много замърсени и покрити с паяжина, че нищо не се виждаше от другата им страна.\n- Вътре има някой! - рече ханджията и извика високо: - Отвори!\nСтъпките в стаята стихнаха, но шепотът продължи да се чува. Лицето на ханджията се изостри, той се засили и като натисна с рамо, вратата под рамото се поддаде, бравата й отхвръкна с дрънчене н човек и врата влетяха заедно в зейналата пропаст. Вътре бе тъмно, отвън ние нищо не виждахме, чухме само как изплющя плесница и един момчешки глас рече спокойно: "Добре, бай Иване, добре... ти ще ми платиш за тая плесница... тя, тая плесница, ще ти излезе скъпа на тебе!"... "Марш, марш! Вън!" - закрещя ханджията, показа се пак на вратата, влезе отново вътре, но веднага отстъпи назад, сякаш се боеше, че отвътре го гледа змия и всеки миг може да го клъвне по лицето. Тогава видяхме как на вратата вместо змия се показа висок юноша. Той имаше мургаво пъпчиво лице, главата му бе ниско остригана, пълна с белези. Носеше туристически обуща, сплескани целите с кал, с кал бе сплескан и панталонът му. Палтенцето му не бе по негова мярка, с възкъси ръкави и тясно, имаше неопределен цвят, между сиво и бозаво. Трудно ми е да кажа дали момчето бе отслужило войник, или му предстоеше да служи. "Хайде ма! - рече то, обръщайки се през рамо. - Да не искаш с бъклица да те канят!" На прага до него се появи момиче, с обуща с високи токове, с дънки и с жълто шушляково яке. Момичето бе дребно, мургаво, с невинно изражение на лицето. Извънредно чевръсто и гъвкаво, то мина по цялата веранда покрай всички ни, без да погледне ни едного от нас, сякаш там нямаше никакъв човек; загледано бе единствено в дъжда пред себе си. Бе малко скитниче, черно и напрашено от въглищния прах на съседните каменовъглени мини, опушено като градско врабче от теновете и от металургичните заводи на града, живеещо като сивото градско врабче, тоест - като птичка божия, и где какво се намери троха, добре! А момчето беше добра троха, сглобено от мускул и жила, с огнени очи, черновеждо. То пропусна мургавата малка госпожичка пред себе си, мократа и хлъзгава стълба заскимтя под краката им. Момичето се придържаше с ръка за стената и през цялото време шумеше с шушляковото яке.\nПогледнах към сина си. Той се бе обърнал гърбом към нас, загледан в обгърнатото в здрач дефиле, и пушеше. Димът се напластяваше край него, сгъстяваше се, но не се придвижваше наникъде.\nЩом момичето слезе от стълбата и спря да шуми с якето си, токовете на обущата му веднага потънаха в калта. То се наведе, запретна крачолите на панталона си, без да бърза, изпод панталона се показаха мургави яки прасци. Докато я чакаше и стъпваше нетърпеливо от крак на крак, момчето до нея вдигна яката на стесненото си палто, мъчеше се, ако може, някак да скрие от дъжда поне част от остриганата си глава. А, обърна се внезапно момичето, забравих си мичела! То се върна назад, газейки през калта, разперило бе леко ръцете си, балансираше с тях. Все тъй балансирайки и шумейки с шушляковото яке се изкачи по стълбата, премина покрай нас, давайки си вид, че не ни забелязва, и изнесе от стаята къса бамбукова пръчка с привързана към нея макара. Аз не зная дали тази въдица някога е била замятана в реката. Макарата и отдавна бе извадена от строя, вързана бе тя набързо и несръчно към единия край на пръчката. В макарата нямаше никакво найлоново влакно. Именно това съсипано рибарско съоръжение малката мургава госпожичка наричаше мичел.\nГледахме ги как вървят под дъжда. Те лъкатушеха между каменните зидове и развалините на тази мокра пустотия наоколо, край зидовете и развалините стърчеха оголени черни дървета, турени там от природата, за да подсилват нерадостния пейзаж. Момчето и момичето ту изчезваха зад някоя порутена къща, ту пак се появяваха, докато на края дъждът и настъпващият здрач ги попиха постепенно; остана още малко да се мярка само жълтото шушляково яке.\nДъждът се усилваше, свечеряваше се. От цялото дефиле наоколо струеше враждебност. Сивите контури на запустелите къщи взеха да се изгубват. Лека-полека ние се размърдахме върху верандата, раздвижи се и напластеният дим от цигарите. Огледахме се и, мога да кажа, че лицата на всички бяха гузни. Навярно и моето лице е било гузно, не зная. Чувствувах се крайно неудобно пред сина си, струваше ми се, че преди малко към него бяха посегнали. Той бе свалил очилата си, триеше ги много бавно, мъчейки се да изсуши мокрите им стъкла. Панко пушеше, плюеше от верандата към дъжда, сините му очи бяха станали сиви. Ханджията гледаше тъпо към дефилето, по едно време поклати глава и рече: Себе си май ударих!.... По-късно разпитахме откъде могат да се появят в тая пустош момче и момиче, как стигат дотук, откъде идват и т.н., и т.н. Ханджията ни каза, че най-често тук идват от Перник, главно на автостоп идват, с камионите, и нали мястото е пусто и необитаемо, то те ползват къщите и понякога остават и на преспиване. Панко продължаваше да пуши, да плюе и да коментира горе-долу със следните думи: И за какво ни беше потрябвала на нас сушина, като сме мокри като кокошки? Само за да развалим работата на двама млади, дошли чак тука на края на света да се любят, а ние вместо да минем тихо и на пръсти покрай тях, нахлухме право отгоре им като варвари!\nПостепенно те и във въображението ми почнаха да се стопяват и да потъват; малко още там остана да трепти жълтото яке на онази малка мургава госпожичка, тясното пепеливо лице на ханджията със зеления германски каскет, мокри зидове, неясните контури на изоставени къщи, овчи лешове, мокрота, здрач...\n... Размърдах се в тесния улей, отърсих снега от себе си. Под мен долу кацнаха патици, течението на реката ги понесе бавно, приближавайки ги постепенно към брега. Наблизо там имаше върби и ракити, патиците можеха да бъдат издебнати. Мокрият есенен ден сьвършено се измете от съзнанието ми. Кацналите във водата диви патици ме мамеха към себе си, спуснах се по улея надолу към брега и приведен ниско с готова за стрелба пушка, почнах да се промъквам покрай върбите и ракитите. Ако в улея бях на завет, то тук вятърът метеше снега и го хвърляше право в лицето ми. Не чувах вече нито бученето на дефилето, нито разпокъсания и далечен кучешки вой. Дочух по едно време, че над мен прелетяха примкари, сипейки през дефилето своето равномерно и красиво: прим... прим... прим... Потърсих ги, но не ги видях, снегът се бе усилил и ги скриваше от погледа... Продължих да дебна покрай брега. С голямо разочарование открих, че водата пред мен бе чиста. Патиците се бяха оставили да ги носи силното течение на реката, видях ги много далече напред. Там дефилето правеше голям завой, водата се разливаше нашироко и птиците отникъде не можеха да бъдат издебнати. Останах скрит в ракитито с надеждата нещо да прелети на изстрел. На няколко пъти дочувах гърмежите от пушките на моите и по гърмежите можах да определя, че те се движеха срещу течението, връщаха се обратно. Малко по-късно видях силуетите им в снега, извиках им: "Ео! Ео!", те ми отвърнаха неохотно.\nОбърнах гръб на вятъра и тръгнах и аз успоредно край брега, назад към селото Прибой, към железния навес, облепен с мрачни тапети. От няколкото загуглени къщи се виеше дим, той изглеждаше приветлив, издаваше присъствието на хора. Денят изведнъж просветля. В един двор червен петел се разхождаше в снега, по-нататък се показа момче, то теглеше подире си шейна. Когато се изравних с навеса, видях, че вътре на пейката седи човек в зелен шинел и зелена фуражка и платнена емблема на фуражката. Някога тази емблема сигурно е изобразявала нещо, но слънцето, дъждът и ветровете тъй я бяха брулили, че по никой начин не можеше да се каже сега какво изобразява, а едва ли собственикът й можеше да каже. Той седеше разположен удобно на пейката, бе разкопчал дългия си шинел, имаше дружелюбен вид, чакаше идването на автобуса. Бе си пийнал. Некролозите, налепени по стените на навеса, не му правеха никакво впечатление, изглежда, че бе свикнал с тях.\n- Няма лов? - попита ме човекът от навеса.\n- Няма! - казах му. - Сутринта рано имаше малко патици по реката, но се ометоха! Времето е хубаво, снегът не е спирал да вали, а прелет почти никакъв!\n- То е защото има бяс по кучетата и по лисицте! - рече човекът със зеления шинел. - Не чувате ли как дефилето бучи и вие... Кучетата вият. Когато има бяс, кучетата усещат отдалеко и вият. Тая година бяс обаче има и по домашните животни, в съседно село има побеснели шилета, ветеринарният наредил оня ден да заколят едно от тях, мислели го, че е болно от нещо. Изпекли го и го изели заедно с ветеринарния, после се оказва, че има бяс и по домашните животи и сега всички чакат да видят дали ония с ветеринарния, дето са яли шилето, ще побеснеят. А кучетата сега ги изтребват. Нощем те се давят с бесни лисици и от това побесняват. Има нареждане за избиването им, Дебели лаг избиха сто и трийсет кучета. Нашите тука още се помайват, обаче в Дебели лаг изтребиха всичките сто и трийсет кучета, там кметица управлява, но нищо, че е жена! Като има бяс, то всичко трябва да носи из него и откъслечен кучешки вой, ако все още тук и там е останало живо някое дворно куче, някой малък скитник и селски безделник, добродушен и сговорчив, който може по цели часове да се излежава покрай някоя купа сено или под някой навес в очакване да се зададе човек по пътя. Тези малки безделници само чакат човек да им подвикне, мигом притичват те към човека, размахвайки дружелюбно опашката си, без да знаят дали кора хляб ще им бъде подхвърлена, или ще бъдат замерени с камък. А може би всички в глухо бучащото дефиле ги постига участта на събратята им от Дебели лаг... През прозореца насреща си виждам как в съседния двор излиза човек с червено шушляково яке и дървена лопата. Той отива в дъното на двора, в дъното се белее новата врата на автомобилен гараж. Човекът с якето отключва вратата, разтваря едната половина и мигом оттам излетяват два едри сиви вълкодава. Те се нахвърлят върху човека с якето, опирайки лапи на раменете му, показват червените си дълги езици, той нещо им говори и нежно ги бута от себе си. Вълкодавите тръгват да си играят в снега, а стопанинът им се залавя да почиства снега пред гаража. От къщата по някое време излиза жена с дълъг пеньоар, с наметната върху пеньоара бяла жилетка. Жената е по пантофи, щом стъпва в снега, пантофите й изчезват. Двата вълкодава идват да се умилкват около нея, отъркват се о пеньоара й, жената се навежда и понатупва ту единия, ту другия вълкодав по ниските полегати чела. Гледам я и се мъча да си спомня чии обуща по подобен начин бяха потънали? Ааа, сещам се - така потънаха обущата на оная мургава малка госпожичка от дефилето, на онуй опушено градско врабче само че не в сняг потънаха, ами в студената кал и локвите... По някое време вълкодавите престават да се умилкват около стопанката, лягат направо в снега, будни, но спокойни, загледани към улицата. Картината е едва ли не като от илюстрована картичка - тъпо, неестествено ми изглежда всичко в своята белота, спокойствие. Еее, господа вълкодави! - казвам си, да знаете само какъв вой надават сега вашите събратя в едно глухо каменно дефиле и колко кучешки смърти скрива този тих сняг в това каменно дефиле!... Съзнанието ми дълго бе заето с дефилето, накрая се умори. По някое време се отказах да наблюдавам и вълкодавите, гледах само падащия сняг с надеждата, че ще се отморя. Но ето че въображението ми, макар и уморено, постепенно започна да изтръгва от падащия сняг силуета на бягащо каменно куче. Странно бе, че това каменно куче нито ме приближи, нито се отдалечи, ами оставаше все на едно и също разстояние. Силуетът му не бе съвсем ясен, но въпреки това ми се струваше, че някъде, някога съм го виждал. Съзерцавах го дълго, без да мога да си отговоря какво точно тича през напрегнатото ми съзнание - мой спомен ли тича, някое каменно изображение ли, видело някъде, спомен на мой прародител ли, или просто самото време тича през падащия сняг, добило най-неочаквано образа на каменно куче? И докато то тичаше, от дълбочината на дефилето се появи непознат човек. Гледаше ме втренчено. Иззад него, все от дълбочината на дефилето, се появиха кучешки сенки. Те го следваха по петите. Когато той се спря, загледан втренчено в мене, то и кучешките сенки се спряха и ме загледаха втренчено. Изведнъж се сетих, че този непознат е същият оня отдавна умрял човек, който бе идвал предишната нощ в Прибой да чете некролозите в навеса. Той продължаваше да ме гледа втренчено, върху меланхоличното му лице бе застинала гримаса на разочарование. С ужас започнах да разбирам, че този отдавна умрял човек, следван по петите от кучешките сенки, не гледа на мен, както се гледа на жив човек, а ме гледаше той и ме четеше, както се гледа и се чете скръбна вест, тъжен помен или жалейка. Мигар вече и аз станах един избелял и труден за разчитане некролог? - попитах с тъга себе си...


БСП внася пакет закони за справяне с бедността, неравенствата и демографската криза\nЮни 05, 2019 Новини Парламентарен живот 0 439\nКорнелия Нинова: Ако слушаме логиката на Борисов, цяла Европа се управлява от социалисти-популисти\nТази седмица ПГ на „БСП за България“ започваме внасяне на няколко законопроекта, не за пръв път, може би за трети. Бихме искали с тях да решим част от проблемите по темите бедност и неравенства. Последната половин година няколко пъти се увеличават цените на ток, парно, вода, инфлацията расте, а близо 2 млн. души живеят под прага на бедността.\nЕто защо, от днес започваме със следните законодателни инициативи. Първо, внасяме за пореден път предложение за намаляване на ДДС на мляко, месо, брашно и продукти от брашно на 5%. Данъчни облекчения за млади семейства с деца, които са работили последните години, внасяли са си осигуровките. С предложението, което правим, у тях ще остане в повече доход от 600 лв. Отново внасяме искане за преизчисляване на всички пенсии и увеличаване на социалните помощи за енергийно бедните заради очакваното увеличение от 1 юни отново на ток, парно и топла вода. Последователни сме в политиката чрез нашите законодателни инициативи да помагаме на най-уязвимите групи и по най-наболелите проблеми – демографска катастрофа, бедност и неравенства.\nСпоред думите на премиера икономиката се развива възходящо, има приходи в бюджета от спряната контрабанда, има излишък – по последни данни 2,6 млрд. лв. Това са пари, изработени от всички български граждани и смятаме, че е абсолютно нормално да стигнат до тях, най-вече чрез политика за доходите. Време е за сериозен разговор за приоритети в политиката в България. За нас това са приоритетите – демографска катастрофа, доходи и неравенства. Знаем, че сега ще ни залеят с обяснения - как това не може да стане, как е популизъм. Вчера чух от бивш член на БКП, Бойко Борисов, че социалистите много обичат да харчат чужди пари. Да му кажа, че и тези пари, които харчи през прозореца на джипа си, извън бюджета, не са негови. Те са чужди, защото са на целия български народ. Имам няколко въпроса – кога точно г-жа Меркел е станала социалист-популист, който харчи чужди пари? В Германия има диференциран ДДС на храни, книги и медицински услуги. Кога точно колегите му от ЕНП в Австрия, които управляваха страната, са станали и те социалисти-популисти, тъй като и там имаме намален ДДС? Или г-н Орбан в Унгария, където има 5% ДДС върху лекарствата. Ако слушаме логиката на Борисов, цяла Европа се управлява от социалисти-популисти, които провеждат невъзможна политика чрез намаляване на ДДС.\nДругото, което чухме вчера е, че няма безплатни услуги и не може да има. Вярно е, че европейските избори минаха, но е хубаво нашият премиер да се поучи от някои европейски практики и то също от неговото политическо семейство, ако не вярва на българските социалисти. Г-жа Меркел въведе в Берлин, Хамбург, Хесен, Долна Саксония и други провинции безплатни детски градини. В Гърция има безплатно образование на студенти. В Австрия - безплатно висше образование. Същото е в Норвегия, Швеция, Дания, Финландия. В Австрия има безплатно базисно здравеопазване за всички граждани, същото е в Норвегия, Испания и Швеция. Това е европейска практика на политици, които са загрижени за най-важното – жизненият стандарт на своите сънародници. Призоваваме другите политически партии в парламента към разумен разговор, с аргументи, за истинска политика по най-болезнената тема в България – бедност, неравенства и демографска катастрофа. Нека оставим вицовете и лакардиите на премиера, но нека ние, като разумни хора, да седнем и с истински аргументи да намерим решение на тези проблеми. Обръщам се към колегите, които ще имат тези законопроекти до края на седмицата, да ги разгледат и ги каним на разговор по тези въпроси.


Кой е по-бърз: Tesla Model 3 P или Ferrari Portofino - AУТОМЕДИЯ\nЦветан Руменов 26.02.2020 17:00 Прочитания: 4230\nПрочутият италиански мотоциклетен състезател Андреа Пирило противопостави Tesla Model 3 Performance срещу Ferrari Portofino в популярния си канал в YouTube. Преди битката той призна, че е загрижен за това предизвикателство поради скоростта на американския модел и задвижването му на четирите колела.\nКакво може изцяло електрически автомобил срещу мощен V8 двигател с двойно турбо? Задвижването не е единствената съществена разлика между Tesla Model 3 Performance и Ferrari Portofino. Всъщност, това са много различни коли в много отношения, но и двете ускоряват от място до 100 км/ч за около 3 секунди. Важно е да се отбележи, че за състезанието и двете коли са "обути" с гуми Michelin Pilot Sport 4S, износени в еднаква степен.\nFerrari Portofino е олекотен двуврат спортен автомобил със задно задвижване и твърд покрив. Неговият V8 двигател развива мощност от почти 600 коня и ускорява колата от място до 100 км/ч за 3,1 сек. Четиривратият средно голям седан Tesla Model 3 Performance има два електромотора и задвижване на четирите колела. По-тежък е от Portofino с около 450 кг. Tesla не публикува официални данни за конските сили на своите модели, но посочва, че Model 3 Performance е способен да ускори от място до 100 км/ч за 3,2 сек.\nШансовете на британеца срещу електрическия германец не са много големи (ВИДЕО)\nТагове: tesla model 3 ferrari Portofino състезание по-бърз драг писта видео\nе това е пракалено. Да сравняваш найлонова торбичка с луксозна кожена чанта. И двете НЕ са еко , и двете стават за това за което са правени но дотам. Аз тия дни седнах в една Тесла в шоурум. Беше визуално ок. Кожи , голям таблет...Вратите тракат и хлопат като се затварят, вътре мирише и кънти като в бюджетна кола. Кожата е твърда и скърца. Едни луфтове при скритите сглобки. Тази кола след 5 год. ще се разпадне.\nХа ( преди 2 месеца )\nдо ЕВ ....също така всяко дете знае колко струват батериите на Т'слата и как върви през зимата. И колко е "екологична" и надеждна за дълъг път. Да не говорим за пробег и зареждане.\nДо ЕВ ( преди 2 месеца )\nСъвършено невярно. Ако караш само градско - да. Но излезеш ли на магистралата цената на кВтч е близо левче...\nЕВ ( преди 2 месеца )\nСъщо така всяко дете знае, че ДВГ минава 100км за 20лв, а Т'слата за 2лв\ngrozdanov ( преди 2 месеца )\nНе може да сравняваш една евтина електрическа бангия с ферари.Само защото ускорявала бързо.Е и?Гледах тест едни руснаци надбягваха едно порше на 10 г и една тсла.Първите 10 м тслата дърпа и после порша я задминава като спряла, на третия път тслата загря и толкова.Това са азлични величини, несъпоставими технологии.И децата знаят че елмотора ускорява бързо. толкова\nПростотиЙ е древния боК на летателните аФтомобилЕ\nНе съм като останали ( преди 2 месеца )\nСамо простотий .Вместо да измислят надеждна летателна кола.Хвалят се с каруци на четири колела.


Властта :: Караянчева: Няма да позволя провокации в Народното събрание :: Monitor.bg\nКараянчева: Няма да позволя провокации в Народното събрание\n15:29 16 Септември 2020\nНяма да позволя провокации в Народното събрание или да се повтори случая с барикадираните медицински сестри. Това каза председателката на НС Цвета Караянчева на брифинг в парламента.\nПоводът за изявлението й е, че групa прoтecтирaщи ca влeзли в дeлoвoдcтвoтo нa Нaрoднoтo cъбрaниe. Сред тях са и майки от "Системата ни убива". Майките искат да се срещнат с депутатите. Предлагат да се организира среща между тях в периода между 16 и 18 септември. „Веднага съм разпратила до парламентарните групи писмото на майките на деца с увреждания за среща“, каза шефката на НС.\nЦвета Караянчева напомни за заповедта на министъра на здравеопазването за достъп до Народното събрание на външни лица. Тя посочи, че е получила писмо от майките сутринта и веднага го е разпратила до парламентарните групи. "От тук нататък не виждам причина дамите да стоят пред пропуска, защото те нямат други искания", каза още Караянчева.\nТя призова детето, което било с майките, да се прибере вкъщи. По думите й майките ще бъдат чути.\nИначе в зала продължават дебатати по Изборния кодекс.


Хляб и хлебни изделия ЕООД - Бургас - Новини :: BEIS\nОбщинската фирма “Хляб и хлебни изделия ” Бургас покри всички критерии за участие в конкурса на Министерството на труда и социалните грижи “Чаша топло мляко и закуска”. „Нашата оферта беше класирана на първо място и оценена със сто точки от сто възможни” – сподели управителят на общинската фирма г-жа Пенка Филева. До момента фирмата осигуряваше всеки ден закуска и напитка за 8 училища и 2500 ученици в Бургас, а след спечелването на конкурса броят на учебните заведения се увеличава на 143 в цялата област. Изчисленията показват , че всеки ден от хлебозавода към децата от първи до четвърти клас ще потеглят 17 132 закуски. Очакваните приходи от разширената вече дейност за следващите осем месеца се изчисляват на около 1 млн 150 хиляди лева .\nИзточник: Дарик радио (25.01.2006)\nСделката за продажбата на стария хлебозавод на ул. “Христо Ботев” №13 между Симекс ООД и “Хляб и хлебни изделия” Бургас се провали – съобщи управителят на хлебозавода Пенка Филева. Победителят в търга не е реализирал сделката в определения от закона едномесечен срок. През това време не е имало обжалвания от страна на другите участници в процедурата. Поради изтичане на срока за приключване на сделката Хлебозавода ще покани втория участник в търга фирма „Онтайм” да закупи сградата. Вече е установен контакт с ръководството на фирмата, заела второ място в конкурса и предстоят преговори за продажбата на сградата , собственост на общинската фирма.\nИзточник: Дарик радио (25.05.2006)\nОт първи август работниците и служителите в общинската фирма “Хляб и хлебни изделия “ЕООД ще носят черни ленти по време на работа. Така те ще протестират срещу действнията на фирма “Симекс” ООД. През април фирмата спечели обявения от “Хляб и хлебни изделия” ЕООД Бургас търг за сградата на Стария хлебозавод на ул.”Хр.Ботев” 13. Месец по-късно без обявени претенции към Хлебозавода “Симекс”ООД не успя да реализира сделката и поиска връщане на депозита за участие в търга в размер на 190 хил.лева. От 8 юли с разпореждане на частен съдия изпълнител беше наложен запор на всички банкови сметки на Хлебозавода. Ден по-късно в сила влезе и обезпечителна заповед за забрана върху цялата сграда на ул. “ Христо Ботев”13. Както е известно оценката на имота възлиза на над 2 милиона лева. “Хляб и хлебни изделия поиска отмяна на забраната за сградата. “Симекс”ООД не са съгласни с предложението на Хлебозавода под претекст, че нотариалните актове на обектите, предложени като ново обезпечение, не са редовни. От 28 юли се очаква определението на съда. Според ръководство на “Хляб и хлебни изделия”, целта на “Симекс”ООД е да се пречи на оздравителните процеси, които текат във фирмата и на нейното бъдещо развитие, а действията на фирмата поставят под въпрос положителни за Дружеството промени и да се пречи за финализиране на продажбата на имота на “Хр.Ботев” 13. Средствата от трудовите възнаграждения да се ползват за набиране на сумата от 190 хил.лв., която да се предостави за запор за неопределеното време, през което ще се води съдебното производство със “Симекс”ООД – реши още колективът на Хлебозавода.\nИзточник: Дарик радио (31.07.2006)


Пазарите продължават да бележат нови върхове под влияние на данъчната реформа в САЩ и очакваните промени в политиката на централните банки. - Борсите...\nПазарите продължават да бележат нови върхове под влияние на данъчната реформа в САЩ и очакваните промени в политиката на централните банки.\nPost published:октомври 5, 2017\nПавел Бандилов в „ДЕНЯТ с В.Дремджиев“, 5.10.17, TV+ и TV1\nЩатските фондови пазари записаха поредната силна сесия, подпомогнати от икономическите данни и очакваната данъчна реформа в САЩ. През седмицата и трите американски индекса покориха нови върхове, като оптимиза се разпространи и сред европейските пазари.\nЗа съжаление референдума в Каталуния оказа своя ефект, като испанския фондов пазар беше на червено, а еврото се оказа под натиск.\nЧастният сектор в САЩ добавя 135 хил. работни места през септември, показва редовният месечен доклад на компанията ADP. Стойностите до голяма степен оправдават очакванията на икономистите за около 140 хил. нови позиции.\nПродажбите на дребно в еврозоната се свиват с 0,5% на месечна база през августу, което натисна надолу акции на търговците на дребно. Притесненията са свързани с това, че наблюдаваме този спад втори пореден месец.\nПродължават смесените сигнали от английската икономика. Строителният сектор във Великобритания се свива през септември за пръв път от над една година, като Brexit натежава на инвестициите в строителството на бизнес имоти. От друга страна, секторът на услугите във Великобритания се разширява с по-бърз от очакваното темп през септември. Данните внасят известно успокоение за икономиката в Обединеното кралство и подкрепят аргумента за повишаване на лихвите от страна на Английската централна банка (АЦБ). И трите PMI индекса за услугите, промишлеността и строителството показват, че икономиката е напът да запише поредна слаба експанзия в рамките на 0,3% през третото тримесечие.\nКакво мисли Уорън Бъфет за данъчната реформа и капиталовите пазари, кой ще бъде новият предстедател на ФЕД и какво се случва в България?\nVideo can’t be loaded: Павел Бандилов в „ДЕНЯТ с В.Дремджиев“, 5.10.17, TV+ и TV1 (https://www.youtube.com/watch?v=clYkpUKsSQs&t=146s)\nПавел Бандилов, пазарен анализ 12.7.17 в „ДЕНЯТ с В.Дремджиев“, TV+ и TV1\nПавел Бандилов за: BG и #ERM2, добрите показатели на US и EU икономиката, истината след началото на изтеглянето на ликвидността, ролята на Китай…


Бета-Аланин - Хранителни добавки - silabg.com\nAMIXBIOTECH USABSNCELLUCOREVERBUILDHAYA LABSNOWOLIMPOPTIMUM NUTRITIONPHYSIQUE NUTRITIONSCITECWEIDER\nКакво трябва да очакваме при суплементация с бета аланин позволяваща неговото натрупване и акумулиране в тялото? Бета-аланинът е най-известен с ролята си да подобрява работоспособността по време на тренировка, като намалява натрупването на водородни катиони, респективно киселини, в мускулната тъкан. Понижаването на рН води до умора и отпадналост на мускулите, възпрепятстват се функциите на ензимите, участващи в продуцирането на енергия. Бета-аланинът се явява пряк метаболитен предшественик на синтеза на L-карнозина, който е съединение с голям буферен капацитет в мускулите. Бета-аланинът притежава и по-неизвестни функции в организма. Това е аминокиселина с антиоксидантно действие и способност за редуциране продукцията на бета-амилоид - протеин, пряко свързан и отговорен за болестта Алцхаймер, който се натрупва в плътни амилоидни плаки в мембраната на невроните. Спомага също за предпазване на черния дроб от токсичните ефекти на различни лекарствени агенти. Комбинира се отлично с креатин или креатинол фосфат! Идеален суплемент е за обемни тренировки , къде преди всичко се търси издръжливост!\nСтатии за Бета-Аланин


ПЪРВИЯТ В СВЕТА ЕКО-УВЕСЕЛИТЕЛЕН ПАРК ОТВОРИ ВРАТИ В ХОЛИВУД\nСнимка: globalinheritance.org Уникалният еко-парк, който в момента се намира в Холивуд, ще тръгне на обиколка из САЩ през октомври\nEnvironmentaland е създаден от неправителствена организация, която провежда редица социални и обществени инициативи, насочени към пробуждане съзнанието на хората за по-голяма грижа към околната среда\nМаргарита Стоянчева | 19.08.2009 14:13\nТози месец донесе една коренна промяна за Холивуд, след като там врати отвори първият в света еко-тематичен парк. Разположен в сърцето на Меката на киното, Environmentaland е резултат от силата на въображението в съчетание със самосъзнанието и желанието за промяна.\nНеобичайната атракция предлага за всекиго по нещо. Тук могат да се забавляват и малки и големи, било то с\nенергоспестяващите люлки, изложението на миниатюрни кошчета за боклук,\nполета на самолет, направен от рециклирана хартия, планетариума, пустинния мини-голф с колички, задвижващи се с алтернативно гориво.\nПрограмата на парка включва още провеждането на модни ревюта, кино вечери и арт представления. Посетителите, които пристигат с градски транспорт, вместо с личните си автомобили, не плащат такса за вход в увеселителния парка. За сметка на това имат възможност да оставят три долара като дарение за Environmentaland.\nТой е създаден от организацията с нестопанска цел „Global Inheritance”, която към момента провежда редица социални и обществени еко-инициативи,\nнасочени предимно към младите хора. Пример за такива кампании са „Изкуството да рециклираш” и „Пътник”, която бе изцяло фокусираната върху намаляване на автомобилния трафик.\nПосланието, което членовете на организацията искат да предадат на света чрез еко-парка в Холивуд гласи: „Трябва да сме наясно какво се случва с околната среда и с това как се отнасяме към нея”. За да накарат широката публика да води по-екологосъобразен начин на живот обаче, еколозите не се опитват да превърнат това във фикс-идея, а по-скоро да пробудят самосъзнанието на жителите на планетата.\nEnvironmentaland ще остане в Холивуд до октомври тази година.\nСлед това създателите му планират да започне неговата обиколка из САЩ, като спирки със сигурност ще има в Чикаго и Ню Йорк.\nЕколози от цял свят се обединиха около тезата, че подобен род забавления са идеалният начин за привличане вниманието на младите хора към проблемите на опазването на околната среда.


Силни трусове в Турция и Гърция – цунами, жертви, ранени | Dnes.bg Новини\n6,7 по скалата на Рихтер бе регитрирано в Егейско море\n21 юли 2017 05:54, Златко Желев\nМинути по-късно в района на островите Додеканези, на гръцка територия, е регистриран друг силен трус с магнитуд 5,1.\nВ 1:54 българско време в западните части на Турция отново е отбелязан трус с магнитуд 4,8 по скалата на Рихтер.\nГръцката агенция АНА съобщи, цитирайки кмета на остров Кос, че двама души са загинали, има сериозни разрушения. По данни на гръцките власти повече от 100 души са ранени.\nВ Бодрум около 70 души са потърсили лекарска помощ, предаде ТАСС, цитирайки турската телевизия Ен Ти Ви.\nСъобщава се за напукани стени, предимно на по-стари сгради. Болницата на града е била евакуирана като превантивна мярка, съобщи Франс прес.\nВ Битез, курортно градче на около 6 километра западно от Бодрум, хората са излезли на улицата.\nГости на хотелите са се върнали, за да си вземат някои вещи и са решили да прекарат останалата част от нощта на открито.\nЕвропейският средиземноморски сеизмологичен център съобщава, че след земетресенията край западното крайбрежие на Турция се е образувало малко цунами.\nОще по темата: Егейско мореГърцияцунамиТурцияземетресениетрусразрушенияжертви и ранени\nDa Gi Trese i da ne spira Daje\nХубаво щеше да е като друса в Бодрум, да друса и в БосфорТВ.\nЧичомир преди 1 година\nДо Гадни американци\nАбе,баце,смени си дилъра!Каква гадост ти продава,съвсем си се сдухал!?И в психото няма да те приемат.\n6.7 е много силно. Горките хора. Добре, че не тресна някъде в големите градове :(\nсилно е, грубо и условно може да се приравни към 9-та по мск, т.е. по нашите норми.\nно това е живота - природна стихия, колкото и да си мислим, че може да се борим, истината е, че не можем, винаги ще има щети и потърпевши.\nСина ми е там на почивка с приятелката си.В Бодрум.Каза ми че всичко е започнало около 1.50ч.Било е страшно всичко се тресяло.На хотела до тях се срутила козирката. Имало линейки около40.гражданска защита.Имало е много добра организация от страна на персонала на хотела по евакуацията и извеждането на туристите от хотела. Фериботът заседнал 2ч.в морето.Стес жесток.Сега пътува за Истамбул Още снощи са се махнали от Бодрум..Бог да ги пази и закриля. И ВСИЧКИ хора попаднали там!🌻🌏\nВ момента съм в Турция над Бодрум и усетих земетресението, но защо не казахте и за Мармарис, че и там е било така?\nНе се подигравайте-мечката,дето играе у комшийте може да дойде и у нас!\nДве жертви в Гърция и 120 ранени на остров Кос в Гърция\nУжас! Да пази Бог!