Arutelud - Teisipäev, 15. jaanuar 2008 - Selgitused hääletuse kohta\nMenetlus : 2006/0246(COD)\nDokumendi valik : A6-0406/2007A6-0481/2007A6-0494/2007A6-0497/2007A6-0506/2007A6-0513/2007A6-0515/2007A6-0517/2007A6-0518/2007\nMenetlus : 2007/2120(INI)\nMenetlus : 2007/0184(COD)\nMenetlus : 2007/0037A(COD)\nMenetlus : 2007/0054(COD)\nMenetlus : 2007/0239(CNS)\nPresident. − Järgmine päevakorrapunkt on hääletusmeetodi selgitamine.\nPaul Rübig (PPE-DE). – (DE) Härra president, kas ma võiksin paluda, et temperatuur ruumis keerataks inimlikule tasemele. Vahetevahel on siin nii külm, et me peaaegu oleme sunnitud riietuma mantlitesse. Ma palun halduspersonalil tagada, et meil oleks vastuvõetav temperatuur, milles töötada. Tänan.\nPresident. − Ma palun kütmise eest vastutavat personali tõsta temperatuuri. Kuigi selle punkti arutelu jooksul võib see niigi tõusta.\n- Raport: Jorgo Chatzimarkakis (A6-0494/2007)\nZuzana Roithová (PPE-DE). – (CS) Härra esimees, ma tervitan fakti, et me oleme andnud rohelise tee uuele raamistikule moodsa autotööstuse edasiarendamisele Euroopas. Ma olen rahul, et oleme hääletanud eesmärkide eest, mis on realistlikud ja valmistavad ette kütuse hinnatõusu ja meie suurt eesmärki seoses ohutuse ja keskkonnakaitsega. Eesmärgid ei takista Euroopa konkurentsivõimet. Suurenevad nõuded üha turvalisematele automudelitele ja täiuslikematele mootoritele, mis eraldavad ühe kolmandiku võrra vähem kasvuhoonegaase, on kõik eesmärgid, mis juba eeldavad hindade tõusu nii nagu ka autode ekspluatatsioonikuludes. Me mõistame, et need nõuded iseenesest ei ole peamiseks motivatsiooniks keskklassidele ja vähemõjukatele oma autode sagedamaks vahetamiseks. Vanade autode kaotamine Euroopa teedelt, on seetõttu põhiline nõue kui CARS 21 peab tõestama oma väärtust. Peamine on muuta tarbija motivatsiooni. Maksud ja finantspoliitikad ei ole siiski tehtud Euroopa Liidu ülesandeks. Seepärast on see liikmesriikide asi kanda vastutust parameetrite kehtestamise eest. On liikmesriikide pädevuses määrata, kas ja millal hakkavad turvalisemad ja keskkonnasõbralikumad autod asendama vanu autosid meie teedel. See on ka tõeline CARS 21 efektiivsuse tõendus.\n- Raport: Jacek Saryusz-Wolski (A6-0517/2007)\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Hääletasin Poola kolleegi Jacek Saryusz-Wolski raporti poolt, paludes parlamenti kinnitada nõukogu 2004. aasta määrusekoostöö sisseseadmisest stabilisatsiooni ja ühinemisprotsessi raames muudatus. Muutusega kaasneb koostöö ümbernimetamine endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga: „Euroopa koostöö” asemel tuleb seda nimetada „ühinemiskoostöö”, selle ühitamiseks kahe teise kandidaatriigi, Horvaatia ja Türgi koostöö nimetusega. Lisaks tuli arvestada ka Montenegro iseseisvusega. Koostades seda küsimust, mõtlen ma ka Kosovole, lootuses,et me võime leida rahuliku, euroopaliku lahenduse sealsele raskele olukorrale.\nErik Meijer (GUE/NGL), kirjalikult. − (NL) Detsembris 2005 andis nõukogu kandidaatriigi staatuse endisele Jugoslaavia Makedoonia Vabariigile ja juunis 2006 tunnustati Montenegrot iseseisva riigina. Nüüd on tehtud määruse artiklis 1 kiireloomulise protseduurina ilma aruteluta ettepanek teha Albaaniale, Bosnia ja Herzegoviina, Montenegro ja Serbiaga, kaasa arvatud Kosovo, Euroopa koostööd ja artiklis 1(a), et Horvaatiale ja Makedooniaga tehakse ühinemiskoostööd. Nende kahe meetme definitsioonid on enam-vähem samad. Raportöör toetab komisjoni ettepanekut ja palub nõukogul parlamendiga uuesti konsulteerida, kui ta kavatseb sellest ettepanekust kõrvale kalduda. Mulle näib loobumine sellest reaalse võimalusena. Ei ole veel kindlaks määratud, kuidas arvestada Kosovo oodatava iseseisvumise toetamist mõne järgneva nädala jooksul\nSamuti ei ole veel selge, kas see tähendab, et Makedoonia peab veel kaua ootama ühinemisläbirääkimiste alustamisega või kas Serbiale pakutakse prioriteetset väljavaadet ühinemiseks. Üldiselt on teada, et Holland ja Belgia on selle vastu niikaua kui sõjaroimar Ratko Mladić ei ole üle antud Rahvusvahelisele endise Jugoslaavia sõjaroimade uurimise tribunalile (ICTY) Haagis. See pärast ma loodan, et punkt võetakse uuesti päevakorda, aga ma hääletan raporti vastu.\n- Raport: Bogusław Liberadzki (A6-0506/2007)\nAndrzej Jan Szejna (PSE), kirjalikult. − (PL) Seoses härra Liberadzki raportiga ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 95/50/EÜ komisjonile usaldatud rakendusvolituste kohta, hääletaksin poolt.\nHr Liberadzki on koostanud suurepärase raporti. Ma nõustun raportööriga, kes pooldab komisjoni ettepanekut ja samuti ka soovitaksin ettepaneku kinnitamist ilma muutusteta.\nDirektiiv 95/50/EÜ määrab kindlaks liikmesriikide poolt teostatava kontrolli menetlused maanteedel transporditavatele ohtlikele kaupadele. Nende kontrollide tarvis on tehtud ettepanek rikkumiste nimekirja koostamisest, mille järgi veokeid peatatakse ja nõutakse vastavusse viimist enne teekonna jätkamist. Lisaks on oluline, et iga liikmesriik saadaks raporti direktiivi kohaldamisest iga kalendriaasta kohta.\n- Raport: Paolo Costa (A6-0513/2007)\nAndreas Mölzer (NI), kirjalikult. − (DE) Raskeveokite maksustamine veotasudega, mis arvatavasti on kehtestatud liikluse üleviimiseks maanteelt raudteele on ettearvatult olnud võimetu muutma raudteetransporti ahvatlevamaks, kuid on pandud tarbijate õlgadele. Eriti koormatud marsruutidel ja suurtes linnastutes võib maanteetranspordi koondumine raskendada olemasolevaid probleeme nagu ummistatus, müra, keskkonna saastatus ja põhjustada osalist ülekoormatust.\nTeine põhjus muretsemiseks on üleolev viis, kuidas sooritatakse mõningaid transpordioperatsioone. Iganädalased plaanipärased pistelised kontrollid veoautodele Austrias on suurel määral parandanud maanteeveoste operatsioone ja peaks vastavalt muutuma ka üldpraktiseeritavaks kogu ELis. Kui Euroopa Liit hoolib oma elanikkonna tervisest ja keskkonna kaitsest, ei tohi ta viita aega tagamaks, et suurimad saasteallikad nagu vanade diiselmootoritega kaubaveosõidukid saaksid asendatud, kontreileriteenused muudetaks majanduslikult ligitõmbavaks ja et rakendataks Alpi konventsiooni.\nBogusław Liberadzki (PSE), kirjalikult. − (PL) Raportöör Paolo Costa näitas, kuidas saaks kaotada diskrimineerimist transpordimäärades ja tingimustes. On tõsi, et vaid mõne muutuse kasutuselevõtmisega kehtivatesse õigusaktidesse võib kiiresti saavutada märkimisväärseid paremusi.\nVariraportöörina tahaksin ma märkida, et nõukogu, komisjon ja parlament jõudsid ühisele lähenemisviisile.\n- Raport: Ulrich Stockmann (A6-0497/2007)\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Mina hääletasin lennujaamamakse käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku õigusloomega seotud resolutsiooni poolt, mis järgnes minu saksa kolleegi Ulrich Stockmanni raportile.\nOlukorras, kus Euroopa lennujaamu, mis on peamiselt avalik omand, privatiseeritakse, kui kasutajad ei hinda alati nende teenuste tarbimist ja kui firmad arenevad paljusid muutujaid sisaldavas kontekstis, oli täiesti loomulik reguleerida lennujaama maksude kehtestamist.\nMa tervitan sõltumatute siseriiklike regulatiivorganite moodustamist turukontrolli eesmärgil ja ma loodan Euroopa kooskõlastuse kiirele kehtestamisele ja et, õigeaegselt ilmub ka Euroopa sõltumatu regulaator.\nHélène Goudin and Nils Lundgren (IND/DEM), kirjalikult. − (SV) Komisjoni ettepanekud sisaldavad pika üksikasjalike eeskirjade nimekirja, kuidas lennujaama makse tuleks sisse nõuda. Üks komisjoni kohustusi on jälgida vastavust komitee konkurentsialaste õigusaktidega. Kõne all olevad ettepanekud tähendavad aga ülemäärast bürokraatiat ja üksikasjalikku reguleerimist, mis on ebasoodsad neile liikmesriikidele, kes on valinud lennusektoris riikliku sektori vähendamise suuna.\nEuroopa Parlament arvab, et ühtsed lennujaamamaksude põhimõtted peaksid kohalduma ainult lennujaamadele üle viie miljoni reisijaga aastas või neile, kus aastane liiklus moodustab üle 15 % kõnesoleva liikmesriigi reisijate liikumise arvust. See seisukoht on eelistatav komisjoni ettepanekule, mis sisaldab ka väiksemaid piirkondlikke lennujaamu. Meid kutsutakse sageli otsustama, kas toetada ühtseid ELi reegleid tagamaks kõikide siseturul osalevate huvide võrdset kohtlemist. Käesoleval juhul on selge, et komisjoni liin sisaldab õigustamata bürokraatiat.\nToetudes nendele argumentidele, oleme me hääletanud Euroopa Parlamendi ettepaneku poolt, kuid seadusandliku otsuse vastu lõpphääletusel.\nPedro Guerreiro (GUE/NGL), kirjalikult. − (PT) Kuigi see sisaldab mõningaid punkte, mis parandavad komisjoni ettepanekuid, jätkab raport edasimõtlemist ja on lahutamatuks osaks ELi õhutranspordi riikliku osaluse vähendamise protsessis.\nParanemine lennujaama maksude arvestamise meetodi läbipaistvuses on kindlasti tervitatav. Kuid me siiski ei nõustu poliitikaga, mis nõuab strateegilise avaliku teenuse nagu õhutransport, riikliku osaluse vähendamist ja privatiseerimist, käesoleval juhul toetades „tõeliselt konkurentsivõimelist lennujaamaturgu” või põhimõtete inkorporeerimist nagu „kasutaja maksab” ja kasumlikkust teenuses, mis peab olema avalik. Veelgi enam, tehakse isegi jõupingutusi kaotada selle „reguleerivat rolli” avalikkuse areenilt, luues selleks „sõltumatud regulatiivorganid”.\nSektoris toimunud privatiseerimised ei ole lisanud osutatavatele teenustele väärtust, aga on põhjustanud töökaotust ja tööliste õiguste halvenemist ning mõnedel juhtumitel tehnilisi ja ekspluatatsiooniprobleeme.\nOn kahetsusväärne, et meie ettepanekud on tagasi lükatud. Me taotlesime piirangute tunnustamise lisamise tagamist direktiivi, millega seisavad silmitsi regioonid, kes kannatavad alaliste geograafiliste ja looduslike kahjude all nagu kaugeimad regioonid ning seega ka ettenähtud asjakohaseid erandeid universaalse avaliku teenuse kohustuste täitmiseks.\nTimothy Kirkhope (PPE-DE), kirjalikult. − Briti konservatiivid pooldavad väga, et suuremad lennujaamad oleksid ekstra kontrolli all, seal kus neil on valitsev turuseisund. Meil Ühendkuningriigis on juba tugev regulatiivsüsteem ja seepärast meie leiame selle olevat mittevajaliku sekkumise, millel võiks olla halb mõju piirkondlikele lennujaamadele, mis omavad eluliselt tähtsat mõju kohalikule majandusele.\nMe oleme püüdnud meedet parandada, et säilitada ja siseriiklikul alusel 'välja jätta' või vähemalt tõsta künnist, et enamik piirkondlikke lennujaamu jääks välja ja kuigi need katsed ei ole veel toonud edu, tuleme me nende juurde tagasi teisel lugemisel.\nAstrid Lulling (PPE-DE), kirjalikult. − (DE) Ma ei andnud poolthäält lennujaamamaksude direktiivile, kuna see, on vastuvõetamatu diskrimineerimine Luksemburgi lennujaama suhtes. Nii ei sobi väikest riiki kohelda. Direktiivi kohaldamine Luksemburgi lennujaama suhtes selle 1,6 miljoni reisijaga aastas ja fakt, et selle sätted ei kohaldu kummalegi Luksemburgi vahetule konkurendile, Frankfurt Hahn’ile ja Brüsseli Charleroi’le, kes käitlevad enam kui kolm miljonit reisijat, on talumatu diskrimineerimine ühtsel turul ja põhineb ainult faktil, et Luksemburgi ja nende teiste lennujaamade vahel on riigipiir.\nVõtmeteguriks selles direktiivis ei tohi olla riigipiirid, vaid objektiivsed kriteeriumid, kui selle eesmärgiks on tagada, et ükski lennujaam ei kuritarvita valitsevat turuseisundit.\nVäiksemad lennujaamad, isegi kui nad on lennuterminalid oma siseriigis, ei riski panna toime niisugust kuritarvitamist, eriti Luksemburg, kus eelpoolmainitud rivaalitsevad lennujaamad asuvad väga lähedal ja veel enam, neid kasutavad eelarvelised lennuliinid. Luksemburg on nii väike, et kolm teist riiki on vähem kui pooletunnise autosõidu kaugusel.\nKäesolev ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttele pealesurutud rikkumine, mida ei saa vastu võtta sel kujul. Seepärast ma hääletangi protesti mõttes ettepanekule vastu.\nDavid Martin (PSE), kirjalikult. − Ma tervitan raportit ja seda, mida ta taotleb saavutada. Suurema läbipaistvuse kehtestamisega lennujaamade maksude arvestamise meetodis, ma arvan, luuakse ühtlane mängumaa ja stimuleeritakse konkurentsi selles sektoris. Need plaanid aitavad Šotimaa lennujaamu võistluses oma Briti kolleegidega, eriti kahandades valitsevat turuseisundit, mis on hõivatud suurimate sõlmjaamade poolt nagu London.\nLuca Romagnoli (NI), kirjalikult. − (IT) härra president, daamid ja härrad, Transpordi ja Turismikomitee liikmena ma tahaksin öelda, et ma pooldan Stockmanni raportit ettepanekule Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile lennujaamade maksudest.\nMa pean siiski soovitavaks teha mõningaid märkusi eriti selles suhtes, mis puudutab seost lennujaama maksude ja pakutavate teenuste kulude vahel. Selles suhtes nõudsid prantsuse, ja hollandi delegatsioonid koos itaalia toetusega selget viidet kuludele. Siinjuures tuleb märkida, et Itaalia omamaine seadus hoolitseb spetsiifilise suhte eest osutatud teenuste kulude ja juhtorgani poolt sissenõutavate maksude vahel. Lõike 5 säte muudab Itaalia süsteemi järjepidevamaks direktiivi plaaniga, võimaldades kehtivate menetluste säilimist, tingimusel, et artiklis 10 ette nähtud regulatiivorgan, kes jälgib korrektset maksude kohaldamist ja organ, kes kinnitab maksustamise tasemed siseriiklikult, oleksid ühendatud ühtseks organiks. See organ, seda tuleb rõhutada, peab olema sõltumatu mõlemast juhtivast organist ja lennuliinide firmadest\nAlyn Smith (Verts/ALE), kirjalikult. − Kui käesolevas raportis on hulk mõtteid lennujaama maksude läbipaistvamaks muutmisest ja keskkonnakaalutlustega arvestamise esmakordsest esiletoomisest, peame me olema kui kunagi varem ettevaatlikud, et mitte visata last koos vanniveega välja. Minu valimisringkonnas Šotimaal on meil arvukalt väikesi lennujaamu ja õhureis ei ole luksus – see on vajadus, mis teenib nõrku kogukondi. Seetõttu ma toetasin muudatusi vabastada lennujaamad äärepoolseimates piirkondades uuest režiimist ja oodata uue raamistiku loomist, mis arvestaks paljude kogukondade habrast olemust.\nLars Wohlin (PPE-DE), kirjalikult. − (SV) Suured lennukompaniid on surunud peale spetsiaalse ELi korra kehtestamise, reguleerida lennujaamamaksude kogumist lennujaamade poolt. Nad arvavad, et lennujaamad on kohalikud monopolid ja ekspluateerivad oma monopoolset seisundit ebamõistlike maksude sissenõudmisega. Rootsi lennutranspordi agentuuril LFV ja väiksematel lennutranspordi ettevõtetel on halvad eelaimdused uute õigusaktide suhtes. Väiksematele lennutranspordi ettevõtetele on uued õigusaktid ja harmoniseerimine enam avarduseks, kuna nad kasutavad sageli võimalust lennata konkureerivatesse lennujaamadesse, mis kohaldavad madalamaid makse.\nMa hääletasin direktiivi vastu mitmetel põhjustel. Lennujaamu reguleerivad juba siseriiklikud organid, aga nende tegevus on piiratud ELi konkurentsialaste õigusaktidega. Need riigid, kes valivad ärimudeli, mis viib kõrgematele lennujaamamaksudele, mis tulenevad näiteks investeeringutest või omandiõiguse loovutamisest, peavad omama õigust teha seda niikaua kui maksud ei satu vastuollu toimivate õigusaktidega. Seega on liikmesriikide pädevuses otsustada, kas nende maksud on konkurentsivõimelised või mitte.\nEuroopa Parlament on kitsendanud direktiivi kohaldamisala. Koos teistega hääletasin ma muudatuste poolt, mis piirasid direktiivi 67 lennujaamani (võrreldes umbes 150, mis oleks olnud hõlmatud varem). Sellegipoolest ei saa ma toetada hinnaregulatsiooni ELi tasemel.\n- Raport: Johannes Blokland (A6-0406/2007)\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Esimesel lugemisel kaasotsustamismenetlusel ma hääletasin seadusandliku määruse poolt ettepanekule ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi reguleerimisest, minu hollandi kolleegi Johannes Blokland raporti alusel.\nOlen rahul, et on leitud kompromiss, sest vajadus reguleerida õiguslikku olukorda, mis järgnes Euroopa Ühenduste Kohtu poolt eelneva 2003.a. määruse tühistamisele, samaaegselt parandades regulatiivset olukorda, et arvestada sellest ajast alates toimunud arenguid, oli võrdlemisi kiireloomuline.\nLiam Aylward (UEN), kirjalikult. − Mina hääletasin suure enamuse poliitiliste rühmituste poolt heakskiidetud kompromissmuudatuste poolt, mis on kavatsetud osapooltevahelise ühise vastutuse toetamiseks seoses ohtlike kemikaalide rahvusvahelise kaubandusega.\nELi tasemel vastuvõetud eeskirjad on olulised keskkonna ja avaliku tervise kaitsmise tagamiseks kõrgel tasemel ja meie püüdleme nende eeskirjade laienemise eest rahvusvahelises ulatuses.\nTeadlikkus riskidest on esmavajalik eksportijatele ja importijatele. Riigid saavad tõsta seda teadlikkust teabe ja parimate tegevusmeetodite kogemuste vahetamise ja kohustusliku siseriikliku otsuste vastuvõtmise teel kemikaalide aktsepteeritavusest, samaaegselt teadvustades seaduseandjaid ja huvirühmi nendest riskidest.\nEsitatud õigusakt rakendab Rotterdami konventsiooni, mille aluspõhimõte on aidata osalevaid riike rohkem teada saada potentsiaalselt ohtlike kemikaalide ja pestitsiidide omaduste kohta. See varustab riike teabe ja vahenditega peatada mürkkemikaalide soovimatut importi, pannes vastutuse importiva riigi seaduste täitmisest eksportija/eksportija-riigi õlgadele. Ma tervitan ja toetan väga neid õigusakte ja Euroopa Parlamendi kompromisspaketti.\nAlessandro Battilocchio (PSE), kirjalikult. − (IT) Ma tervitan Rotterdami konventsiooni rakendamist, sest see näitab, et Euroopa on teadlik oma kohustustest kaitsta keskkonda ja kolmandate riikide tervist ning eriti arengumaid. Alates tänasest ei ole enam võimalik eksportida ohtlikke keemiatooteid väljaspool Euroopat asuvatesse riikidesse ilma sihtmaade eelneva loata ( nn. PIC – eelnevalt teavitatud nõusoleku menetlus).\nMe pidime lõpetama kahekordsele standardile, mis oli kasutusel, kui aine oli rangelt reguleeritud Euroopa turul keskkonna ja Euroopa kodanike tervise kaitsmise nimel, kuid võis olla vabalt müügil kolmandates riikides ilma mingite ettevaatusabinõude ja kohustuseta teavitamiseks riskidest. Vastutulelikkuse ja solidaarsuse meede, eriti Euroopa Liidust vähema informeerituse ja riskianalüüsi ressurssidega riikide suhtes\nIlda Figueiredo (GUE/NGL), kirjalikult. − (PT) Rotterdami konventsioon eelneva nõusoleku menetlusest teatud ohtlikele kemikaalidele ja pestitsiididele rahvusvahelises kaubanduses kinnitati septembris 1998 ja jõustus 24.veebruaril 2004. Määrus (EÜ) nr 304/2003 ohtlike kemikaalide ekspordist ja impordist rakendab Rotterdami konventsiooni.\nKomisjon pidas vajalikuks esitada nõukogu ja Euroopa Parlamendi vastu hagi Euroopa Ühenduste kohtusse, kuna ta ei nõustunud muutusega õiguslikul alusel (pigem keskkonna kui ühtse kommertspoliitika). Oma otsusega 10. jaanuaril 2006, tühistas kohus määruse selle alusel, et puudus kahekordne õiguslik alus, mis oleks sisaldanud nii lepingu artiklit 133 kui artiklit 175(1) ja otsustas, et määruse toime säilib kuni uus asjakohasel õiguslikul alusel määrus on vastu võetud.\nEuroopa komisjon andis sisse uue ülalmainitud kahekordsel õiguslikul alusel baseeruva määruseelnõu. Tänasel hääletusel, esimesel lugemisel, Euroopa Parlament kinnitas muutuste kogu Euroopa komisjoni ettepanekule, mida hakatakse nõukoguga läbi rääkima. Seetõttu ka meie poolthääl.\nFrançoise Grossetête (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Ma tervitan selle määruse kohta esimesel lugemisel saavutatud nõusolekut. Turul on 75 000 erinevat keemiatoodet ja neile lisandub igal aastal veel 1 500 uut. Nii on valitsustel väga raske jälgida ja kontrollida kõiki potentsiaalselt ohtlikke aineid, mis iga päev ületavad meie piire.\nMäärus aitab tagada nende ohtlike keemiatoodete kasutuse ratsionaalsemal viisil, kergendades teabevahetust nende kohta. Niimoodi on eksportivad riigid korralikult varustatud ja informeeritud, et kindlaks määrata potentsiaalseid ohte ja vältida neid keemiatooteid, mida nad ei ole võimelised turvaliselt kontrollima.\nMe mõistame neid raskusi, millega eksportmaad mõnikord kokku puutuvad, püüdes saada otsest nõusolekut importivatelt riikidelt. Kitsendused, mis on tehtud nõusoleku ootel eksportivatele riikidele, ei või kauem kehtida kui 12 kuud. Ma olen rahul, et me võtsime vastu niisuguse meetme, mis on suunatud ohtlike keemiatoodete kontrollimata sissevedude ennetamisele kolmandatesse riikidesse.\nMäärus võimaldab meid vältida paljusid minevikus tehtud vigu, mis põhjustasid kahju keskkonnale ja rahva tervisele.\nBogusław Liberadzki (PSE), kirjalikult. − (PL) Raportöör Johannes Bloklandil on õigus, märkides, et adekvaatsed reeglid tuleb vastu võtta ülemaailmsel ja Euroopa tasemel, et tagada keskkonna ja rahva tervise kõrgetasemeline kaitse.\nSpetsiaalse infrastruktuuri väljaarendamine vähemarenenud maades võiks kindlasti aidata võidelda kemikaalide vastutustundetu kasutuse vastu, mis vastasel korral võiksid kahjustada ökoloogiat, majandust ja töötingimusi.\nDavid Martin (PSE), kirjalikult. − Ma hääletasin raporti poolt. Ma näen Rotterdami konventsiooni rakendamises eelneva teavitatud nõusoleku (PIC) kohta positiivset sammu poliitika valdkonnas. Tagades eelneva nõusoleku andmise kolmandate riikide poolt, kes võtavad vastu ohtlikke aineid, aitab see garanteerida, et arengumaad ei muutu ohvriteks keelatud kemikaalide mahalaadimisele oma tagahoovis nende nõusolekuta. Ehkki see on julgustav samm õiges suunas, nõuab meetmete rakendamine komisjonilt ranget jälgimist.\nAndreas Mölzer (NI), kirjalikult. − (DE) Südametunnistuseta kaupmehed püüavad kõrvale hiilida kemikaalide ja teiste ohtlike kaupade transpordile kohaldatavatest erinõuetest, nõuetest nagu veokijuhi erikoolitus, märgistus ja muu sarnane. Postiteenusteks mõeldud furgoonid veavad väga sööbivaid happeid, plahvatusohtlikke vedelikke ja laskemoona sageli ilma juhi teadmata. Kui artiklid ei ole märgistatud ega veokirjad ei märgi kauba õiget iseloomu, võib personal riskida oma eluga õnnetusjuhtumi korral. Tulekahju võib omada ettekujutamatult kohutavaid tagajärgi, mitte ainult püsiva tervisekahjustuse, vaid ka võimaliku keskkonnareostuse tõttu.\nOleks mõttekas lihtsustada ohtlike kaupade vedude nõudeid ilma kompromissita ohutusele. Samuti on olemas vajadus mõelda moodusele, kuidas kiirendada üleminekut kahekordse korpusega tankeritele, et vähendada keskkonnaõnnetuste juhtumeid. Eelkõige on siiski vaja rohkem planeeritud pistelisi kontrolle raskeveokitele üle kogu Euroopa Liidu, et musti lambaid, kes sõidavad kinnitamata, märgistamata või ohtlike koormate ja rikkis piduritega jne., saaks võtta teelt maha.\nBogusław Sonik (PPE-DE), kirjalikult. − (PL) Ma hääletasin Johannes Bloklandi raporti ettepaneku kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu ohtlike kemikaalide eksporti ja importi käsitleva määruse poolt\nRaport tõstatab küsimuse transpordi lubamisest ilma selgelt väljendatud loata. Majanduslikust seisukohast on valitsev olukord Euroopa kemikaalide eksportijatele ebarahuldav, kui nad ei saa sisseveomaadest vastust ainetele, mis on üles loetud Lisades. Selle määruse tulemusena saavad rangete piirangutega Euroopa kemikaalide eksportöörid vedada neid aineid palju kergemini väljaspoole Euroopa Liitu. See paindlikum lähenemine võib lõppeda eriti vähemarenenud riikides, maades, kus riikidel ei ole mingisugust kaitset keemiliste ainete sisseveo vastu. Selleks, et ära hoida ohtlike ainete kontrollimata sissevedu kolmandatesse maadesse, kes suudavad vähemal määral või isegi üldse mitte hinnata ohtlikke kemikaale, peab vaikiva nõusoleku periood olema lühem.\nOn oluline, et komisjoni ettepanek peab kohalduma küsimusele mehhanismide rakendamisest, et hõlbustada tolliorganitel kergemini täita määruse sätteid. Et mehhanismid, mis on ette nähtud käesolevas uues määruses, funktsioneeriksid õigesti ja tulemuslikult, on oluline tihe koostöö tolliorganite ja valitud siseriiklike organite vahel. Uue määruse kehtestamisele peab eelnema juhendite koostamine, mis hõlmaksid arvutitarkvara ja dokumentatsiooni kasutamist ning koolituse tagamist vastavalt ELi standarditele, eriti uutele liikmesriikidele.\n- Raport: Csaba Őry (A6-0515/2007)\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult . – (FR) Esimesel lugemisel kaasotsustamismenetlusel ma hääletasin Euroopa komisjoni seadusandliku otsuse poolt nõukogu määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustuse kavade kohaldamisest ühenduses liikuvatele töötavatele isikutele, üksikettevõtjaile ja nende perekonnaliikmetele muutmiseks, minu suurepärase ungari kolleegi Csaba Őry raporti alusel, mis tutvustab tehnilisi muudatusi Euroopa komisjoni ettepanekule määruse selgitamiseks ja selle lugemise hõlbustamiseks.\nTa on rahul, et käesolev määrus taotleb täpsema ülevaate andmist õigusliku olukorra evolutsioonist siseriiklikes sotsiaalkindlustuse kavades ja seega tagada õige kooskõlastus ühenduse tasemel.\nAdam Bielan (UEN), kirjalikult. − (PL) Viidates nelja põhiõiguse põhimõttele Euroopa majanduslikus integratsioonis, ma tahaksin samuti pöörata ka tähelepanu määrusele 1408/71, mis on suunatud töötajate vabale liikumisele Euroopa Liidus.\nKuna see on tõsi, et kõnesolev raport käsitleb rangelt tehnilisi küsimusi, siis needsamad küsimused, mis on suunatud eelpoolmainitud määruse ajakohastamiseks, pannes selle arvestama sotsiaalkindlustuse muutustega siseriiklikul tasandil, omavad vahetut mõju kodanike igapäevasele elule, kes reisivad, töötavad või elavad mõnes teises liikmesriigis.\nMa tahan samuti ka nõustuda raportööriga, et vaba liikumise printsiibi rakendamisel Euroopas, peavad sotsiaalsed tingimused olema täpselt määratletud.\nLõpuks tahaksin ma rõhutada, kui olulised kavatsetavad muudatused ja juhiste läbipaistvus on tuhandetele poola kodanikele, kes elavad ja töötavad väljaspool Poolat. See on üks peamisi põhjuseid, miks ma toetan härra Őry’ raportit.\nBogusław Liberadzki (PSE), kirjalikult. − (PL) Härra Őryl on õigus tunnistades, et Euroopa Liidu tasandil tuleb tagada toimiv kooskõlastus liikmesriikide vahel hüvitiste maksmises.\nAjakohastuste sisseviimisega, mis arvestavad viimaseid muutusi teatud liikmesriikides, pakub käesolev määrus võimaluse garanteerida ühest liikmesriigist teise rändavatele kodanikele saada toetust sotsiaalkindlustusest.\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Minu saksa sõbra ja kolleegi Jorgo Chatzimarkakise enesealgatusliku raporti tagajärjel ma hääletasin otsuse: Konkureerivat automajandust reguleerivast raamistikust poolt, mis järgnes Euroopa komisjoni ‘CARS 21’ kõrgetasemega rühmituse teatisele.\nMa tahaksin alustada tervitusega meetodile, mis hõlmab ehtsat tööstuslikku auditit kõikide huvirühmadega, selleks et määratleda industriaalpoliitikat automajanduse sektoris, kaasates mitte ainult nii olulisi parameetreid nagu mõju ostujõule, tööhõivele, ohutusele, liikuvusele, keskkonnale ja regulatiivkoormale, mida tööstus peab oma õlgadele võtma, vaid ka innovatsiooni, konkurentsivõimet, pruugitud autode probleemi, vanade autode kõrvaldamist jne., siseturul, mis on kaugel täiuslikkusest.\nOn oluline, et olles loonud siseturu tarbijate huvides, pühendaks Euroopa Liit erilist tähelepanu tootjatele, rakendades koos nendega Euroopa industriaalpoliitikat. Automajanduse sektorile, milles meil on suur traditsioon, tuleb osutada toetust, kuna ta teeb läbi täna asetleidvaid tähtsaid muutusi.\nGerard Batten (IND/DEM), kirjalikult. − Kuigi ma olen nõus, et oleks soovitav vähendada CO2 heitmeid kogu keskkonna kontekstis, ei ole see küsimus lahendamiseks ebademokraatlikule ELile.\nIlda Figueiredo (GUE/NGL), kirjalikult. − (PT) Euroopa autotööstus, mis moodustab umbes 3% ELi GDPst (sisemajanduse koguproduktist) ja 7% selle tööstustoodangust, on üks kõige tähtsamatest majandussektoritest, moodustades umbes ühe kolmandiku maailma toodangust\nSee on ka üks ELi juhtivaid ekspordisektoreid ning ta investeerib 4% oma käibest teadus- ja arendustegevusse. Sektor on üks suurimaid tööandjaid, üle 2 miljoni vahetu- ja 10 miljoni abitöökohaga ning on seetõttu otsustav tegur Euroopa majandus-, ühiskondlikus- ja kultuurielus.\nSektori ees seisavad suured väljakutsed. Kiire tehnoloogiline progress koos karmi rahvusvahelise konkurentsiga, tähendab, et see peab kiiresti muutuma. Lisaks lasuvad sektoril märkimisväärsed ühiskondlikud ootused, eriti keskkonna- ja liiklusohutuse vallas. Niisugune tihe koostoime tööstuse, keskkonna, energia ja transpordi vahel, teeb sellest ELi ühe kõige reguleeritumaks valdkonnaks, mille kohta on välja antud umbes 80 direktiivi ja 115 UNECE määrust.\nMe ei saa siiski toetada kõiki käesolevas raportis esitatud ettepanekuid. Liiga suurt rõhku on pandud siseturu ja konkurentsi kaitsele, kusjuures vähe on pööratud tähelepanu sotsiaalsetele ja tööjõuküsimustele ja arengulüngale liikmesriikide vahel.\nBruno Gollnisch (NI), kirjalikult. – (FR) Chatzimarkakise raport peaks olema põhilistest faktoritest, mis teeksid autotööstuse eelseisvateks aastateks konkurentsivõimeliseks, arvestades keskonnapiiranguid, toote- ja ohutusstandardeid, konkurente rahvusvahelises kontekstis jne\nOmeti, põimuvalt läbi kogu teksti, me leiame tõendeid jätkuvast soovist taga kiusata autojuhte. Kindlasti ei ole liikluse piiramine linnapiirkondades ja piiriülene trahvide rakendamine liikluseeskirjade rikkumisel teemaks niisuguses raportis? Kas nüüd nõutakse eurooplastelt sanktsioonide või kõrgemate maksude ähvardusel kallite ohutustehnoloogiatega varustatud ‘puhaste’ sõidukite ostmist, kui tegelikkus riigis nagu Prantsusmaa näitab, et autode kõrge keskmine iga (kaheksa aastat) peegeldab inimeste rahalisi raskusi ja madalat ostujõudu? Miks piitsutatakse jällegi eraautosid, kui nad on süüdi, näiteks Prantsusmaal, ainult 13% CO2 heitmetest ja see arv on kindlasti madalam riikides, kes ei kasuta aatomienergiat?\nPeamine paradoks siin on taotlus omada Euroopas konkurentsivõimelist autotööstust, kui Euroopa poliitikate üldine põhirõhk on tõsta autode hindu ja viia vaesumiseni tarbijaid, samaaegselt kehtestades uusi tagakiusamise vorme, laites inimestele maha autode ostmist ja kasutamist.\nFrançoise Grossetête (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Mina hääletasin konkurentsivõimelise autotööstuse- alast regulatiivraamistikku ettenägeva raporti poolt.\nSee on autode puhtamaks ja turvalisemaks muutmise ja Euroopa sõidukitetootmise arengu õigusliku konteksti lihtsustamise teekaart.\nMe peame tegema võimalikuks maanteetranspordi mõju vähendamise õhu kvaliteedile praegu kasutatavate sõidukite järk-järgulise asendamisega.\nMa tervitan parlamendi poolt määratud lõpptähtaegade vastuvõtmist, mis langevad ühte daatumiga 2015, saavutada heitmete piiriks 125 g/km uutele turuletulevatele autodele. Kuupäev on sama mis Euro VI standardite jõustumiselgi.\nSellele taotlusele võivad kaasa aidata lisameetmed (alternatiivkütuste kaasamine, ökoloogiliselt turvaline autojuhtimine või maksusoodustused näiteks) ja erilist tähelepanu tuleks pöörata biokütustele ja vesinikule.\nCARS 21 soovitab holistlikku lähenemist liiklusohutusele, mis hõlmab sõiduki tehnoloogiat, infrastruktuuri ja tee kasutajaid (soovitatud meetmed sisaldavad elektroonilist stabiilsuskontrolli, turvavööde signaalid ja hädapidurdussüsteemid).\nToimivate õigusaktide esimene nõue on, et nad peavad olema realistlikud ja keskkonnamured on olnud kaua aega kesksel kohal tööstusharu poliitikates.\nKartika Tamara Liotard (GUE/NGL), kirjalikult . − (NL) Ma hääletasin Chatzimarkakise raporti vastu, sest komisjoni ettepanek on enam keskkonnasõbralik. Raportöör soovitab eesmärgiks 125 g/km CO2 2015.a. Komisjoni ettepanekul on soovitatav maksimaalne heide 120 g/km CO2 2012.a. Ma esitasin päevakorda muudatuse selle taandamiseks, kuid see ei läinud läbi. Mind huvitab, kust on raportöör võtnud veel vähem keskkonnasõbraliku ettepaneku, kui ta ei ole mõjutatud autotööstuse lobist. Komisjoni ja autotööstuse vahel on olnud juba aastaid vabatahtlikud lepped CO2 heitmete vähendamisest. Komisjoni eesmärk ei ole lihtsalt õhust võetud ja on, vastavalt autotööstusele, tehniliselt saavutatav ja innovatiivsuse seisukohalt eksporttoode. Nad siiski saavad ajutiselt vähem kasumit, et olla võimelised oma konkurentsivõime stabiliseerimiseks tulevikus.\nVale on väita, et töökohad kaovad. Ma võin öelda, et ainult 6% uute autode tootmiskuludest moodustavad personalikulud. Tööjõukulude kokkuhoiu valik ei puutu üleminekusse 120 g/km CO2 in 2012.a. Kui autotööstus otsustab oma tegevuse üle viia madalapalgalistesse riikidesse, teeb ta seda sellele vaatamata\nDavid Martin (PSE), kirjalikult. − Mina hääletasin raporti poolt. Ma olen kindlalt veendunud, et CO2 näitajat 120g/km 2012. aastaks, tuleb saavutada, ja see on äärmiselt oluline võitluses kliimamuutuse vastu. Kuigi ma tunnustan, et liikmesriike tuleb kohustada autotööstuse sektori teaduse- ja arendustegevuse rahastamisesse selles valdkonnas, olen ma arvamusel, et tööstusharu ise peaks tegema eraldisi ja demonstreerima täiendavat kohustust mõjude vähendamiseks kliimamuutusele. Samuti kiidan ma heaks direktiivi üleskutset tööliste teavitamiseks ja konsulteerimiseks selles küsimuses.\nErik Meijer (GUE/NGL), kirjalikultn . − (NL) Koos oma kolleegi, proua. Liotard’iga, ma hääletasin Chatzimarkakise raporti vastu, kuna komisjoni enda ettepanek on enam keskkonnasõbralik. Raportöör seab eesmärgiks 125 g/km CO2 2015. aastal. Komisjoni ettepanekus oli heitmete maksimum 120 g/km CO2 2012.a. Minu fraktsioon esitas täna muutuse selle kõrvaldamiseks, kuid see ei läinud läbi. Mind huvitab, kust on raportöör võtnud veel vähem keskkonnasõbraliku ettepaneku, kui ta ei ole mõjutatud autotööstuse lobist. Komisjoni ja autotööstuse vahel on olnud juba aastaid vabatahtlikud lepped CO2 heitmete vähendamisest. Komisjoni eesmärk ei ole lihtsalt õhust võetud ja on, vastavalt autotööstusele, tehniliselt saavutatav ja võib tekitada innovatiivse eksporttoode. Muidugi saavad autotehased ajutiselt vähem kasumit, milles nad näevad sekkumist oma konkurentsivõime tugevdamisse.\nVale on väita, et töökohad kaovad. Ainult 6% uute autode tootmiskuludest moodustavad personalikulud. Mistahes madalamad tööjõukulud seisavad eraldi üleminekust 120 g/km CO2 2012. aastal. Kui autotööstus soovib otsustada oma tegevust üle viia madalama palgatasemega riikidesse, ei saa vähema rangusega seadused seda takistada.\nLuís Queiró (PPE-DE), kirjalikult. − (PT) Euroopa autotööstuse sektori konkurentsivõime tulevik on äärmiselt tähtis. Seepärast peaks EL jätkama pikaajalise, teaduse- ja arendustegevusse investeerimisel põhineva lähenemisviisi vastuvõtmist ja siseturu täiustamist vajalike õigusaktide ja haldusmenetluste lihtsustamisega, muutes nad kiiremaks ja odavamaks. Raport soovitab keskkonda integreeritud, uute masinaehitustehnoloogiate ja vähemsaastavate kütuste kasutamisega ühendatud lähenemisviisi vastuvõtmist, ja et lisameetmeid tuleb võtta liikluse ohjamise, sõidukijuhtimise käitumise infrastruktuuri suhtes, et veelgi vähendada kasvuhoonegaaside heitmeid.\nMina leian need aspektid olevat ülitähtsad ning vajaminevaid investeeringuid tuleb laialdaselt finantseerida läbi riikliku-erasektori koostöö, mis oleks uueks mehhanismiks tööstuslikele teaduseuuringutele ja tehnoloogilisele arendusele. Lõpuks, rahvusvaheline ulatus vajab meetmete võtmist turgudele juurdepääsu parandamiseks, eriti Aasias, mitmepoolsete läbirääkimiste ja kahepoolsete kaubanduslepingute näol.\nSeepärast ma hääletasin raporti CARS 21 algatusest poolt.\nBrian Simpson (PSE), kirjalikult. − Ma hääletaksin Chatzimarkakise raporti poolt, isegi kui ma usun, et autotööstus peab rohkem ära tegema tema poolt toodetavate sõidukite heitmete vähendamiseks.\nÜhelt poolt on väga kerge valida välja auto peapatustajaks kõikides keskkonnaasjades ja kindlasti auto, mis on meie kasutuses praegu, jätab selles suhtes paljuski soovida. Kuid meie peame töötama koos tööstusega ja tegema neile selgeks vajaduse toota enam keskkonnasõbralikke autosid.\nAutotööstus on inimestele suur tööandja ja annab märgatava panuse kohalikku, regionaalsesse ja siseriiklikku majandusse. Seetõttu ei või teda kohelda üleolevalt nagu seda arvavad mõned selle parlamendi liikmed\nÜks valdkond, mis mind käesolevas raportis häirib, on selgelt väljendatud seisukoht, et tuleb kasutada finantsmeetmeid ja finantskooskõlastust Car 21 kontseptsiooni toetamisviisina.\nMinu meelest on sellega liiga kaugele mindud ja see on arvamus, mida ma ei saa toetada. Kuid ma tervitan seda raportit , sest üldises mõttes ta võtab omaks tasakaaluka ja praktilise lähenemisviisi.\nRenate Sommer (PPE-DE), kirjalikult. − (DE) Raport, teemal CARS 21: Konkurentsivõimelise autotööstuse regulatiivne raamistik on teeninud minu täieliku toetuse. See raport võib aidata mõjutada konkurentsivõimet autotööstuses.\nTööstusele keskkonnanõuete vormis uute kohustuste kehtestamise kõrval, peame me andma talle ka lihtsustatud menetlused, kõrvaldama bürokraatia ja rakendama paremaid seadusandluse põhimõtteid. Lisaks peab automajanduse sektor saama rohkem hüvitatud teaduse- ja arendustegevuse rahastamisest.\nSeoses CO2 etteantud suurusega on oluline, et me võtaks lähtekohaks järk-järgulistes vähendamistes pigem sõiduki kaalu parameetri kui ‘süsiniku jälje’. Ainus olemasolev füüsikaline korrelatsioon on sõiduki kaalu ja tema CO2 heitmete vahel. Süsiniku jalajälg ei anna seda liiki korrelatsiooni ja selle kasutamine paneks Saksa autotööstuse konkurentsivõime mõttes ebasoodsasse olukorda.\nMe oleme rõhutatult võtnud seisukoha integreeritud strateegia poolt, mis arvestab kõiki võimalikke CO2 heitmete vähendamise vahendeid. Me tahame niisuguste faktorite nagu üksiku autojuhi käitumine, mitmesuguste stimuleerimisvahendite loomine keskkonna seisukohalt puhaste autode juhtimiseks, biokütuste kasutamine ja uute vormide toetamine sõidukite tehnoloogias, panustamist heitmete tasemete vähendamisse. See ei esita väljakutset mitte ainult autode tootjatele vaid kõigile huvirühmadele.\nSøren Bo Søndergaard (GUE/NGL), kirjalikult. − Ma hääletasin Chatzimarkakis raporti vastu, kuna komisjoni ettepanek on enam keskkonnasõbralik. Raportöör seab eesmärgiks 125 grammi CO2 kilomeetri kohta 2015.a. Komisjoni ettepanek pakub heitmete maksimumi 120 grammi CO2 2012. aastal, mis esitati uuesti kui muudatus. Kahetsusväärselt jäi see muudatus välja. Mind huvitab, kust võttis raportöör oma ettepaneku, mis keskkonna ja tehniliselt seisukohalt on halvem, kui mitte autotööstuse lobi mõjutustest. Aastaid on komisjoni ja autotööstuse vahel olnud vabatahtlikud kokkulepped CO2 heitmete piiramisest. Komisjoni ettepanek ei ole tulnud nagu välk selgest taevast ja vastavalt autotööstusele on see teostatav ning uuenduslikult öeldes – eksporttoode. Nad hakkavad siiski ajutiselt saama vähem kasumit, selleks et stabiliseerida oma konkurentsivõimet tulevikus.\nEsineb põhjendamatu töökaotuse küsimuse kasutamine. Ma tahan pöörata tähelepanu faktile, et ainult 6% uute autode tootmiskuludest moodustavad personalikulud. Valik tööjõu arvel kulusid vähendada ei ole seotud üleminekuga 120 grammile CO2 km kohta 2012.a. Kui autotööstus otsustaks üle kolida madalamapalgalistesse riikides, teeks ta seda sellele vaatamata.\nBart Staes (Verts/ALE), kirjalikult. − (NL) Transpordisektor on vastutav ühe viiendiku kasvuhoonegaaside eest. Säästlikud, ökonoomsed ja puhtad autod võivad anda tõsise panuse võitlusse kliimamuutustega. Selle nimel pingutamine võib muuta autotööstuse tulevikus märkimisväärselt tugevamaks. Kahjuks ei leidu vähimatki märki selle kohta vastuses komisjoni ja parlamendi dokumendile CARS 21.\nOma muudatustes me oleme püüdnud ära märkida mõned tuumikküsimused. Isikuliikuvust ja autotööstust tuleks vaadelda säästliku liikuvuse laiemas kontekstis. Me rõhutame, et ülemaailmne eskaleeruv nõue transpordi kütuste järele, võib viia naftaressursside ekspluateerimisele tõsiste ebasoodsate tulemustega keskkonnale nagu bituminoosne liiv ja sünteetiline söegaas. Samuti tuleb astuda samme kütuse kasutamise efektiivsuse parandamiseks sektoris. Biokütuste kasutust saab arendada ainult siis, kui komisjon kehtestab siduva, rangete sotsiaalsete ja keskkondlike kriteeriumidega põhjaliku sertifitseerimissüsteemi.\nLõpuks, me sooviksime samuti ka kõrvaldada, kõigepealt, lõiked, mis vihjavad, et motosport ja Formula 1 võistlused võivad panustada enam keskkonnasõbralikumatesse tehnoloogiatesse ja, teiseks, lõigud, mis lubavad tootjatel valmistada sõidukeid ekstra CO2 heitmetega, kui need heitmed tulenevad seaduslikult siduvatest meetmetest ELi tasemel.\nEnamik meie muutustest on tagasi lükatud. Seetõttu ma hääletan käesoleva raporti vastu.\n- Raport: Piia-Noora Kauppi (A6-0481/2007)\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Ma andsin poolthääle Euroopa Parlamendi otsusele: kahjumi maksustamise menetlemisest piiriülestes olukordades, minu suurepärase kolleegi Piia-Noora Kauppi omaalgatusliku raporti põhjal, vastuseks Euroopa komisjoni teatisele samal teemal. Ma olen väga häiritud ebasoodsatest vastukajadest liikmesriikide poolt rakendatud suurest hulgast seadusabinõudest piiriülestele kahjumitele siseturu teenistustelt.\nEuroopa Ühenduste Kohtu hiljutise otsuse valguses Marks & Spenceri asjas, on praegu eriti õige aeg, kuna piiriüleste kahjumite mahaarvatiste puudumisel piirdub kompensatsioon nende kahjude eest üldiselt kasumitega, mis realiseeritakse liikmesriigis, kus tehti investeering. See moonutab ettevõtete otsuseid siseturu sees. Näib olevat oluline ajendada liikmesriikide maksusüsteemide vahetut kooskõlastatust siseturu piirides.\nSee peab olema siiski ajutine lahendus, sest pikemaajaliselt me peame vastu võtma ühise konsolideeritud aluse firmade maksustamisest, mis annaks globaalse lahenduse ja kõrvaldaks maksustamise takistused, mis kaasnevad piiriülese kahjumite ja kasumite kompensatsiooniga.\nProinsias De Rossa (PSE), kirjalikult. − Mina hääletasin Kauppi raporti poolt, kuna on tekkinud vajadus jätkuvaks, üksikasjalikuks debatiks käesolevas raportis üleskerkinud mitmesugustes vaieldavates küsimustes. Vajalik on tagada, et erinevad korporatiivsed maksurežiimid ei võimaldaks firmadel kõrvale hiilida oma kohustustest toetada ühiskonda oma kasumi jagamisega ausa korporatiivse maksurežiimi kaudu.\nErilist tähelepanu tuleb pöörata negatiivsele mõjule, mida CCCTB võib omada väikeste riikide suhtes nagu Iirimaa, kelle jõukus ja tööhõive tasemed sõltuvad suurel määral tema võimest välisinvesteeringute ligimeelitamisest.\nIlda Figueiredo (GUE/NGL), kirjalikult. − (PT) Kahjuks meie fraktsiooni poolt esitatud muutused on tagasi lükatud, eriti teatud seisukohtades, mis olid vastu lõplikult kinnitatutele.\nSee sisaldas arvamust Euroopa Ühenduste Kohtu otsusele Marks & Spenceri asjas, mis kujutab äärmuslikku sekkumist liikmesriikide õigusse, mitte lasta oma maksusüsteeme nõrgestada. Piiriülestes olukordades peab finantspädevus olema ausalt jaotatud asjaomaste liikmesriikide vahel, vältides kahjumite topelthüvitamist ja maksudest kõrvalehiilimise riski.\nSamuti arvatakse esinevat riski piiriüleste kahjumite hüvitamise võimaldamisel, et firmad püüavad tagada oma kasumite maksustamist pigem madalate maksudega kui kõrgete maksudega riikides. Võimalus hüvitada piiriüleseid kahjumeid võib seega olla õigustatud ainult siis, kui sama ettevõtte osad on omavahel seotud või, teiste sõnadega, kui need osad on majanduslikult ja organisatsiooniliselt integreeritud.\nEelkõige, tingimused asjakohaseks ja võrdseks maksude menetluseks, mis väldib maksudest kõrvalehiilimise ja mis tagab samuti ka avalike teenuste funktsioneerimise ja et kasum oleks proportsionaalselt jaotatud ja ausamalt jagatud, peavad olema kaitstud.\nHélène Goudin and Nils Lundgren (IND/DEM), kirjalikult. − (SV) Siseturg on ELi suurim panus Euroopa demokraatiale ja jõukusele.\nKäesoleva raporti kavatsus öeldakse olevat selles, et panna siseturgu paremini tööle maksustamisaluse kooskõlastamise teostamisega, käesoleval juhtumil mooduste kooskõlastamisega, kuidas menetleda firmade kahjumeid, kui tegemist on mitme riigiga. Kuid raport käsitleb ala, mis ei ole läbimõeldud. Maksustamisaluse kooskõlastamisel on väga erinevad tagajärjed erinevates maades, sõltuvalt erinevustest nende tööstuse struktuuris. Mõnedes riikides on ülekaalus tohutusuurte pikaajaliste investeeringutega rasketööstus, kusjuures teistes domineerib tööstuses teenindusäri ja kergetööstus.\nSeetõttu on meie arvamus, et maksustamisaluse harmoniseerimise küsimust tuleb põhjalikumalt uurida, enne kui niisugust raportit esitada debatiks parlamendile.\nMałgorzata Handzlik (PPE-DE), kirjalikult. − (PL) Daamid ja härrad, maksud peavad olema üks kõige tundlikemaist ELi teemadest. Millal arutelud sellel teemal rahvusvahelisel foorumil ka ei toimuks, kõlab alati kriitiliste häälte koor, peamiselt seepärast, et liikmesriigid valvavad kiivalt oma õigust määrata makse.\nAruteludes proua Kauppi raporti teemal: Kahjumi maksustamise menetlusest piiriülestes olukordades, analüüsiti põhjalikult maksude küsimust. Raport osutab tähelepanu põhilistele probleemidele, mis seonduvad haruettevõtetega, kes saavad kasu erinevatest maksusüsteemidest, sageli ühtse firma raames, kuid erinevates riikides.\nEi ole kahtlust, et Euroopa Liit vajab konkurentsivõimelist maksude reguleerimist. See ei tähenda sugugi mitte ühtlustatut, vaid konkureerivat. See tähendaks eeskirju, mis ei looks üleliigset koormust, kuid vastupidi, tagaksid stiimuli ettevõtluse alustamiseks.\nMa usun, et Euroopa Liit ei peaks kindlasti mõtlema maksude ühtsustamisest juriidilistele isikutele, vaid peaks kooskõlastama makse ELi tasemel nii, et maksude konkurentsivõime tulemusena luua tõelisi kasusid. Mulle meeldib väga, et esitatud raportis jagas raportöör sama arvamust.\nDavid Martin (PSE), kirjalikult. − Minu arvates maadlemine tõketega, mis on ilmsed piiriüleses kaubanduses, ei seisne maksustamise ühtlustamises, mis peaks kuuluma eraldiolevatele siseriiklikele seadusorganitele. Seetõttu ma loobusin hääletamast selles küsimuses.\nAlyn Smith (Verts/ALE), kirjalikult. − Härra president, mõnikord ma kahtlen, kas need ponnistused mida me siin oma raportites teeme, on seda väärt. Maksupoliitika peab jääma liikmesriikide pädevusse ja igasugused sammud, mis on kuskil tehtud ühenduse pädevuse laiendamiseks selle poliitika alale, kohtavad meie valijate, siseriiklike valitsuste ja ettevõtete vastuseisu. Seepärast, kuigi ma ei halvusta rasket tööd, mis ilmselt on selleks kulutatud, ei ole ma nõus paljugagi selles raportis ja isegi pean küsitavaks selle vajadust.\n- Raport: Glenis Willmott (A6-0518/2007)\nJan Andersson, Göran Färm, Anna Hedh and Inger Segelström (PSE), kirjalikult. − (SV) Meie, rootsi sotsiaaldemokraadid, tervitame ühenduse strateegiat töötervishoius ja -ohutuses ja seetõttu hääletasime selle poolt. On oluline, et nüüd seatakse eesmärk tööinspektorite arvust Euroopas. Vastavalt ILO soovitustele peaks inspektorite arv olema üks 10 000 töötaja kohta. Seepärast on taunitav, et Rootsi valitsuse järgnevad kärped ei vasta enam ILO ja nüüd Euroopa Parlamendi poolt kehtestatud nõuetele. Pärast valitsuse kokkuhoidu jääb Rootsis ainult 0,7 inspektorit 10 000 töötaja kohta. Võrrelge seda Taaniga, kus see arv on näiteks vähemalt kaks.\nJean-Pierre Audy (PPE-DE), kirjalikult. – (FR) Minu briti kolleegi Glenis Willmotti raporti alusel ma hääletasin Euroopa Parlamendi otsuse: ühenduse strateegiast töötervishoius ja –ohutuses 2007-2012 poolt, vastuseks Euroopa komisjoni teatisele sellel teemal\nIga aasta sureb peaaegu 500 000 inimest või kannatab alalise töövõimetuse all tööga seotud põhjustel ja meie peame kiitma Euroopa komisjoni sihipärasust saavutamaks keskmist 25% tööõnnetuste vähendamist ELis. Ma toetan mõtet Bilbaos (Hispaania) töötava Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri tegevuse aktiviseerimisest.\nSelles küsimuses ja üldisemalt võttes, sotsiaalse Euroopa arengus, pean kahetsusväärseks tõsiasja, et ei raport ega seda enam teatis Euroopa komisjonilt, ei rõhuta olulist vajadust toetada meie sotsiaalseid partnereid; me peame alati meeles pidama, et kehtivate lepingute, Euroopa Ühenduse kehtestatud lepingu (TEC) artiklite 137 ff kohaselt ja seda on kinnitatud ratifitseerimismenetluses oleva Lissaboni lepinguga, et viimase tarvis on olemas õigusaktid Euroopa sotsiaalse õiguse arengu hõlbustamiseks.\nPhilip Bushill-Matthews (PPE-DE), kirjalikult. − See on mitteseadusandlik raport, mida meie panuse vahetu tulemusena on komitees põhjalikult ümber töötatud. Selle tulemusena poleks vaja automaatset jaotust parteipoliitilistel liinidel, kuigi me oleme esitanud mõned lisamuudatused plenaaristungi päevakorda.\nOma töötlemata vormis nõuab see mitmes valdkonnas enam ELi ettekirjutavaid õigusakte. Praegu see tervitab komisjoni suuremat rõhuasetust regulatiivsele lihtsustamisele ja halduskoormuse vähendamisele ning suurt tähelepanu koondamist SMEde (väikese ja keskmise suurusega ettevõtete tegevusprogrammide) abistamisele. See tunnustab liikmesriikide esmatähtsat rolli tervishoiu ja ohutuse päevakorra toetamist. Me oleme uhked oma osa üle, mida me oleme etendanud algse lähenemise märkimisväärses pehmendamises raporti vastuvõetavamaks tegemisel. Tööliste tervise ja tööohutuse kaitse on meie kõigi mure.\nIlda Figueiredo (GUE/NGL), kirjalikult. − (PT) Sotsiaalasjade ja Tööhõive Komitee poolt heakskiidetud raport hõlmab olulisi aspekte võitluses paremate elu- ja töötingimuste eest sellega kaasneva tervise ja ohutuse kaitsega. Kahjuks siiski muudeti PPE algatusel mitu ettepanekut ja lükati tagasi lõige 59, mis rõhutas, et püsiv tööhõive on tähtis panustav faktor töötervishoiule ja –ohutusele. Sellest ka meie lõpphääletus – jääda erapooletuks.\nOlles mures, et tööõnnetuste ja haiguste arv ei lange ühtlaselt, kuna nende arv on palju kõrgem kui ELi keskmine konkreetsete tööliskategooriate seas (näiteks migrandid, ebakindlate lepingutega inimesed, naised, noored ja eakad) ja konkreetsetes liikmesriikides, nõuab Euroopa Parlament komisjonilt prioriteedi andmist eririske sisaldavatele tegevustele ja/või sektoritele.\nSellegipoolest me toetame lõiget, mis peab tööõnnetuste ja haiguste põhifaktoriks ülemääraseid töötunde ja mitteküllaldasi puhkuseperioode ning nõuab töö- ja perekonnaelu õiget tasakaalustamist.\nHélène Goudin and Nils Lundgren (IND/DEM), kirjalikult. − (SV) Juunikuu bülletään vaatleb töötervishoiu ja –ohutuse küsimusi kui peamiselt siseriiklikku probleemi. Ilmselt on tähtis, kõik alates asbesti järk-järgulisest eemaldamisest töökohas kuni tervishoiutöötajate kaitseni, kes töötavad teravate instrumentidega. Aga me oleme kindlad liikmesriikide pädevuses täpselt sõnastada oma vastavaid siseriiklikke strateegiaid tööohutusest ja töötervishoiust. Seepärast me küsime: missugust praktilist lisaväärtust võiksid ELi ideed selles valdkonnas anda? Eelpool esitatud argumentidele toetudes oleme me hääletanud lõpphääletusel muudatuse poolt – piirata töötervishoiu ja tööohutuse strateegiat ja raporti vastu.\nMonica Maria Iacob-Ridzi (PPE-DE), kirjalikult. − (RO) Mina olen käesoleva raporti poolt ja toetan ettepanekut struktuurifondide kasutamisest investeeringuteks kaevanduse infrastruktuuri nii arvukate tööõnnetuste ennetamiseks, mis juhtuvad selles sektoris.\nEuroopa Liidul ei saaks olla usutavat töökaitse strateegiat mitte kindlustades finantstoetust liikmesriikidele. Kaevandamine on Rumeenias kõige suurema löögi all olev tööstusala, kõige suurema arvu tööõnnetustega, kuid olemasolevad riiklikud ressursid on mitteküllaldased töötingimuste parandamiseks. Euroopa Liit saab parandada olukorda rahastamise võimaldamisega liikmesriikidele.\nMa tahaksin samuti teha ka ettepanekut, et osa Euroopa rahast, mida antakse inimressursside rakendusprogrammi raames, tuleks kasutada tööinspektsiooni osakondade koolituseks ja varustamiseks. On oluline, et kõik liikmesriigid jõuaksid Maailma Tööorganisatsiooni poolt määratud miinimumtasemeni – vähemalt üks töökaitseinspektor iga 10 000 töölise kohta.\nCarl Lang (NI), kirjalikult. – (FR) Ühenduse strateegia suunised töötervishoiust ja –ohutusest aastateks 2007-2012 – iseenesest kahtlemata kiiduväärsed – on vaevalt realiseeritavad, nagu ka Lissaboni strateegia on vaevalt realiseeritav 2010. aastaks. Veelgi enam, niisugune on Euroopas õigusaktide põhjalik erinevus nendes küsimustes, et need ei ole kergesti juhitavad ühenduse tasemel ja on olemas suur risk, et tervishoiu ja tööohutuse standardid lähenevad madalaimale ühisele nimetajale.\nSelle asemel, et avaldada tema poolt pakkuda olevaid hüvitisi ja eeliseid, peaks Euroopa astuma praktilisi samme ja tegelema nende faktoritega, mis tegelikult asetavad töötavad inimesed riskiolukorda, nimelt – ebakindlus, töötus ja vaesus. Kui need on käsitlust leidnud ja ainult siis, võivad töötervishoiu ja tööohutuse küsimused saada lahendatud jätkuvas ühtsete standardite püstitamise protsessis.\nMeie juhid Euroopas on eksinud: immigratsiooni toetamine ei ole meetod vaesuse või selle valdavuse vähendamiseks või iibe tõstmiseks. Nii palju on selgeks saanud faktist, et viimased 10 aastat, immigratsiooni pretsedenditute tasemete juures, ei ole näinud madalaimat iibemäära, võrreldes ülejäänud maailmaga. Ühenduse strateegia töötervishoiust ja tööohutusest ei ole neid parameetreid arvestanud. Seepärast me hääletame raporti vastu.\nDavid Martin (PSE), kirjalikult. − Mina leidsin, et raport oli väga julgustav samm kindlustamaks ohutumat tööpaika. Vajadus suurendatud rahastamiseks, et töötervishoiu ja tööohutuse meetmete tagamine rahuldataks niisugustel aladel nagu kaevandamine, terasesulatus andma andma ja laevaehitus, on kõige olulisem, eriti niisugustes kõrge riskiga tööstusharudes. Nõue, kaitsta tervishoiutöötajaid verekaudu edasiantavate nakkuste eest ja kehtestada uusi õigusakte kutsehaigustele, arvestab põhjalike muudatustega ohtudes, millega töölised on praegu silmitsi oma igapäevases töös. Seepärast ma hääletasin raporti poolt.\nAlyn Smith (Verts/ALE), kirjalikult. − Härra president, mul on meeldiv õnnitleta meie raportööri tasakaaluka raporti eest, mis võtab arvesse olulist strateegiat, kuna EL on kaasa aidanud töötervishoiu ja tööohutuse standardite tõstmises kogu ELis ja ühenduse strateegia 2012.a. näib olevat suunatud selle töö jätkamiseks. Kuid me peame alati tähele panema seda, et tuleb aeg, kus standardid on piisavalt kõrged ja tähelepanu peab koonduma täitmisele, mitte uutele seadusandlikele- või regulatiivkoormustele. Me peame hoidma sellel valdkonnal silma peal kindlustamaks, et õige tasakaal on saavutatud ja käesolev raport viib meid selles suunas.\nBart Staes (Verts/ALE), kirjalikult. − (NL) Töötervishoiul ja tööohutusel on äärmiselt tähtis osa Euroopa tegevuskavas ja Lissaboni strateegias. Investeering nendesse suurendab produktiivsust ja vähendab sotsiaalkindlustuse kulusid. Näiteks vähendas eelmine poliitikakava juba olulisel määral õnnetusjuhtumeid töökohal. Uue poliitika perioodil (kuni 2012) tehakse uusi jõupingutusi 25%-se vähenemise saavutamiseks ja komisjon võtab oma kohuseks aidata SMEid kehtiva regulatiivse õigusliku raamistiku rakendamisel.\nWillmotti raport paraneb märgatavalt komisjoni ettepanekust. See on suunatud sobivale rangemate ja paremate tööinspektsioonide kombinatsioonile, tõhusale ennetustööle, piisavatele stiimulitele ja sanktsioonidele koos parimate kogemuste jagamise ja suurendatud tööliste osalusele. Koos mõningate 'roheliste' muudatustega nagu suurem tähelepanu vahendustööliste rühmitusele (naised, võõrtöölised), ajutistele ja väikese oskusega töölistele ja tähelepanule vaimuhaigustele ja vaimsele tervisele, narkomaanlusele ja tööpsühholoogilistele riskidele nagu stressile, ahistamisele ja kiusamisele nagu ka vägivallale, ma toetan käesolevat raportit täiesti.\nGeorgios Toussas (GUE/NGL), kirjalikult. – (EL) Ühenduse strateegia aastateks 2007–2012 töötervishoius ja tööohutuses ei käsitle õnnetuste tegelikke põhjuseid ja varjab kapitali vastutustundetust. Esitatud meetmed on tükatised, piirduvad tänapäeva kuritegeliku reaalsuse toimetulemisega üldiselt töölisklassi ja töötajate kulul.\nTööõnnetused on raske hind, mida töölisklass on sunnitud maksma barbaarse kapitalismi leviku haardes, kõik kasumi nimel.\nTööõnnetused kasvavad pidevalt igal aastal Kreekas ja teistes ELi liikmesriikides, mille tulemusena tuhanded töölised kaotavad elu ja teised kannatavad ületamatute probleemide käes.\nEuroopa Liit, jäädes kindlaks töölistevastasele Lissaboni strateegiale, veeretab vastutuse raskuse töölistele ja suurendab privatiseerimist töötervishoiu ja tööohutuse valdkonnas, võimaldades juurdepääsu välisagentuuridele, vähendades avalike kontrollmehhanismide tähtsust ja vaikides ettevõtete kohustustest.


Markus Ilveri 65 punkti aitasid Massanuttenil hooaja kolme võiduga lõpetada – Korvpall24.ee\nMarkus Ilveri 65 punkti aitasid Massanuttenil hooaja kolme võiduga lõpetada\nAvaldatud 20.12.2019; 10:58\nAutor Siim Semiskar 20.12.2019; 10:58\n-Markus Ilver | Foto: Massanutten Military Academy\nUSA-s keskkoolikorvpalli mängiva Markus Ilveri kodumeeskond Massanutteni sõjaväeakadeemia mängis viimase nädala jooksul kolm kodumängu ning võitis tänu 17-aastase ja 201 cm pikkuse eestlase resultatiivsusele need kõik. Ilveri arvele jäi kolmes kohtumises kokku 65 punkti ehk 21,6 silma keskmiselt mängus. Seejuures viskas eestlane nendes matšides peale keskmiselt rohkem kui kümme kolmest.\nNeljapäeval ehk 12. detsembril võideti suurelt Franklin Prep meeskonda 137:88. Ilver kogus selles mängus 20 minutiga 23 punkti (kahesed 4/5, kolmesed 4/7, vabavisked 3/3), 5 lauapalli (1 ründelauast), ühe resultatiivse söödu, ühe vaheltlõike, ühe bloki ja 2 pallikaotust.\nEsmaspäeval kohtuti Washington Academy meeskonnaga. Enamuse ajast turvalises eduseisus olnud kodumeeskonnal ei olnud noormaalaja lõpus õnne, kui 1,7 sekundit enne sireeni tabasid vastased raske kolmese ja viisid mängu lisaajale seisult 86:86.\nLisaajal jäi kodumeeskond ka 86:90 kaotusseisu, kuid siis hoiti teravust ning vabavisete toel viigistati seis 90:90 peale. 53 sekundit enne lisaaja lõppu viis Ilveri tabav kolmene kodumeeskonna 93:90 juhtima. Seejärel mängiti hästi kaitses ja vastased tegid kiirelt vea, mille tulemusena tabati veel kaks vabaviset ja vormistati võit 95:90\nMarkus Ilverilt selles mängus 28 punkti (kahesed 5/6 – sealhulgas neli pealtpanekut -, kolmesed 6/18), lisaks viis lauapalli, 3 viskeblokeeringut, üks sööt, üks viga ja 2 pallikaotust.\nKolmapäeval peeti selle aasta viimane mäng Olympus Prep meeskonnaga. Tasavägise mängu suutis MMA enda kasuks pöörata viimase kahe minutiga, kui teeniti rohkelt vabaviskeid ja need ka realiseeriti. Tasuks 81:75 võit.\nIlver kogus 14 punkti (kõik esimesel poolajal) (kahesed 1/3, kolmesed 4/7), 4 lauapalli (sh 1 ründest), 2 vaheltlõiget, 4 blokki, 2 pallikaotust ja ühe vea.\nPrevious Post Jurtom, Kaldre ja Käämer vedasid Kalevi akadeemia tabelis teiseks\nNext PostPärnakad jätkasid Tamsalu ja Aniste juhtimisel puhaste paberitega, Haapsalu teenis avavõidu


Kapsarullide tegemine on paras mässamine, mitte keeruline, aga kuidagi köögis kaost tekitav. Tulemus on muidugi seda väärt ja tavaliselt teen ma kohe suurema koguse, et jaguks mitmeks päevaks. Mulle isiklikult maistevadki kapsarullid just teisel päeval pannil või sees kuldseks praetuna.\nSeekord tegin neid rulle küll savoia e.käharkapsast, aga paremad on minu arvates ikka tavalisest valgest peakapsast keeratud rullid.\n4-5 dl vett või puljongit\n2 dl keetmata riisi\nLõika kapsajuurikas lühikeseks ja pane kapsapea suurde potti soolasesse vette keema. Eralda pealmised lehed sedamööda, kuidas need pehmenema hakkavad (vaja on umbes 12 suuremat lehte). Kui lehtede rootsuosa on liiga paks, siis lõika see noaga veidi õhemaks.\nTäidise jaoks sega hakkliha, keetmata riis, hakitud sibul, riivitud porgand, paprikatükid ning maitseained.\nPane lusikatäis liha-riisisegu igale kapsalehele ja keera leht pakiks kokku. Aseta kapsarullid kaanega ahjuvormi, kalla vormi vett või puljongit ning poeta peale mõni võitükike.\nKüpseta 200 kraadises ahjus 1-1,5 tundi.\nmenüü hakkliha, kapsad, riis


Teadusartikkel selgitab, kuidas Reformierakonnal õnnestus 17 aastat järjest võimul olla | Tallinna Ülikool\nHiljuti avaldasid ÜTI võrdleva poliitika dotsent Tõnis Saarts ja politoloogia eriala vilistlane Marleen Allemann artikli ajakirjas Problems of Post-Communism (1.1 kategooria, SJR rank Q1), kus otsivad vastust provokatiivsele küsimusele: Kuidas mõnedel erakondadel õnnestub isegi noortes demokraatiates ebatavaliselt pikalt võimule jääda?\nArtikkel keskendub Eesti Reformierakonnale, kuid võrdlevalt vaadeldakse samasugust pikaajalist võimuerakonda Sloveenias – Sloveenia Liberaaldemokraatlikku Parteid (LDS), kellel õnnestus 12 aastat (1992 – 2004) katkematult valitsusvastutust kanda. Artikkel näitab, et mõlemad parteid kasutasid oskuslikult ära olukorda, kus erakonnasüsteem oli ideoloogiliselt tasakaalust väljas (Eestis paremale ja Sloveenias vasemale kaldu). Käies end välja kõigile sobiva tsentrijõuna saavutasid nad olukorra, kus LDS-i ja RE-d välistades ei olnud võimalik valitsusliite moodustada. Lisaks olid mõlemad parteid suurepärased narratiivide sepitsejad, suutes vastavates riikides kehtestada oma ideoloogilise hegemoonia: LDS oli Sloveenias eduka vasakliberaalse üleminekumudeli arhitekt, RE aga sidus oskuslikult omavahel kokku turuliberalismi ja rahvusluse. Ometi ilmnes kahe erakonna strateegiates olulisi erinevusi. Kuna LDS tegutses Sloveenias 1990. aastatel, siis ei pannud nad väga rõhku organisatsiooni ülesehitamisele, vaid nende edu põhines suuresti karismaatilisel liidril (Janez Drnovšek). RE aga panustas just organisatsiooni arendamisse, mis võimaldas neil hiljem üle elada ka vähemvõimekad liidrid. Artikli üks uudseid leide ongi, et selgelt joonistuvad välja nö. liidrikesksete ja organisatsioonikesksete dominantsete parteide strateegiad. Esimene sobib demokraatia konsolideerumise varajases faasis, teine hilisemas.\nUurimistulemustest nähtub ka laiem küsimus ja paradoks: miks tõusid pikaajalised võimuparteid tõusid esile just kõige edukamates post-kommunistlikes demokraatiates, aga mitte näiteks Poolas ja Ungaris? Võib-olla polegi pikaajalised võimuparteid demokraatia arengu seisukohast alati nii negatiivsed, kui seni on arvatud.\nArtikli avaldamine oli omaette katsumuste jada: kuna ajakirja toimetaja vaatas artiklit juba algusest peale kahtlaselt, siis läbis see kolm retsenseerimisringi, kokku seitsme erineva retsensendiga. Kogu protsess vältas kolm aastat. Samas näitab seesugune toimetus-poolne pühendumine ka ajakirja kvaliteeti ja tegemist on tõesti Ida-Euroopa areal studies liinis ühe kõige tugevama ajakirjaga riigiteaduste ja sotsioloogia valdkonnas.


Retk Karjalasse, Ilomantsi ja Koli Rahvusparki | Eesti Looduskaitse Selts\nReede, 08. September 2017 06:30 kuni Pühapäev, 10. September 2017 23:00\nLaupäeval, 9. septembril 2017\nKäime sõjamuuseumis. Vaatame 16. sajandist pärit tsässonit ja külastame kohalikku talumuuseumi. Koitajõel Polvikoskis teeme mõnekilomeetrise (ca 5 km) matka mööda jõe kallast või avasoo laudteel. Giidiks on sõjaajaloo tundja Kaarlo Nygren, kes töötas varem Ahvenjärvi jahiloomade uurimisjaama direktorina. Pärast matka käime Öykkösenvaara sõja-ajaloo muuseumis ja taastatud lahingualal.\nÕhtuks jõuame Möhkö külasse, kus toimub "Tulede ÖÖ ". Lahti on kohvikud, samuti muuseumid.\nPühapäeval, 10. septembril 2017\nAlustame hommikul vara, et sõita Koli Rahvusparki. Käime infokeskuses, jalutame kõige kõrgemale kaljutipule, kust avaneb Soome üks kaunimaid maastikupilte. Teeme lühikese sõidu alale, kus näeme vana kultuurmaastiku taastamist tulega.\nKoli on nii tähtis koht, et seda ei tohi unustada ükski Karjala külastaja.\nJärgneb tagasitee Helsingisse.\nOsalustasu (laevasõit koos söökidega laevas, bussisõit, ööbimised koos hommikusöökidega Ilomantsi turismitaludes, degusteerimine ja muuseumipiletid) orienteeruvalt 200 eurot. Hind täpsustub lähipäevil.\nVäjasõit Rahvusraamatukogu eest 6.30, tagasi Tallinnas pühapäeval kell 23.\nPass või ID kaart kaasa!\nRegistreerimine retked@looduseomnibuss.ee. Registreerimisel palun kindlasti lisada telefoninumber. Retkest osalemise kinnitused ja täiendava info saadame meilile.\nInfo: 5647 6297, Jaan Riis


Soode taastamise järg — Soode taastamine Soode taastamise järg – Soode taastamine\nSoode taastamise järg\nLinnurahu ajal (aprilli algusest juuli lõpuni) sootaastamistööd seisavad ja nendega jätkatakse augusti alguses. Siiski mitte kõikjal, metsise aladelt hoiame eemale veel septembri alguseni. Juulis toimub plaanide seadmine – järgnevalt anname ülevaade taastamistööde plaanidest suve teises pooles.\nSoosaare soo, Alam-Pedja looduskaitseala\nSoosaares soos on kopatööd Hanso MK OÜ lõpetanud ja oma järge ootab veel üks käsitsi rajatav pais. Ehitatud paisude taha jäävad kraavid on vett täis, samuti kraavide lausaliseks sulgemiseks võetud turba augud. Alanud on taastamisjärgsed seiretööd. Tartu Ülikooli ornitoloogide rolliks oli 2019. aasta kevadel linnustikuseire, saamaks teada, kas lagesoodele tüüpilised linnuliigid (näiteks kiivitaja, väikekoovitaja, sookiur, mudatilder, rüüt, tedred ja nende mängualad) on tagasi pöördumas. Nagu ka Urmas Sellise sõnul oodata oli, on puistu raiumise järel tavapärased puistulinnud sellelt alalt kadunud, ainult metsaservades oli mõni metskiur veel kuulda. Lagedaks tehtud ja tõstetud veega alal olid tulnud pesitsema tikutaja ja kiivitaja, üksik kivitäks ja 3-4 paari kadakatäkse, ühel veekogul oli sõtkapaar. Samuti leiti ühe koltunud männiladva all maapinnal ka tedre pesa – kurn polnud siis veel täis ja emalindu pesa juures polnud. Samuti leiti taastatud alal soo-kärjeherilase pesa. Üle lendas veel merikotkas, keda jälitas kalakotkas. Linnustiku väljakujunemiseks uutes tingimustes kulub ilmselt mõni aasta.\nÜlevoolupaisu rajamine Soosaares 2018. a sügisel. Materjalina kasutati turvast ja geotekstiili. Foto: Jüri-Ott Salm\nOhepalu looduskaitseala veerežiimi taastamisprojekti teostamiseks on sõlmitud leping Valmap Grupp OÜga. Raietööde teostaja leidmiseks on RMKl riigihanke tulemusel OÜ Finkre. Kõigi tööde algus on kavandatud augustisse. Samuti toimuvad augusti alguses paisude rajamiseks mitmed talgud kaitseväelaste, õpilasmalevlaste ja ELFi talguliste osalusel. Kaugemad talgulised on keskkooliõpilased Ungarist.\nSirtsi looduskaitsealal alustas RMK juhatusel 2019. aasta jaanuaris OÜ RT Plaan kujundusraietega (trassiraied kopatööde teostamiseks ja masinate ligipääsuks, kujundusraie kuivenduse mõjul puistuga kattunud endiste lagesoode taastamiseks). Kopatööde teostajaks sai hanke tulemusel Metropol Group OÜ. Kopatöödega on plaan algust teha 2019. aasta augustis, samaaegselt jätkuvad ka raietööd. Palasi endisel turbakaevandusalal lõpetas Nordic Botanical OÜ koostöös OÜga Reedfly turbasambla külvi/fragmentide puistamise 2018. aasta detsembri keskpaigaks. Põlevkivituha laotamine toimus 2019. aasta juunis.\nSuurem osa raietöödest sai Ökopesa OÜ poolt teostatud, kuid töid jagub veel ka augustisse. Kopatööde teostaja on OÜ Metropol Group ja töödega jätkatakse augustis eeldatavasti Laukasoo endisel kaevandusalal. 2019. aasta jaanuaris suleti Suurlauka väljavool. Tööde teostuse kohta tehti ka videoreportaaž.\nDroonifoto taastuva veetasemega Suurlaukale. Foto: Marko Kohv\nRaietöödega Tudusoo Järvesoos alustati 2019. aasta veebruaris ja jätkatakse paralleelselt kopatöödega 2019. aasta augustis. Tööde teostaja on Hanso MK OÜ.\nAlates aprillist toimub ka Tudu Järvesoos õpperaja rekonstrueerimine. Juuni kuus on kavandatud järve ääres oleva onni, tualeti ja lõkkeplatis ehitusega lõpetamine, misjärel jätkatakse õpperajaga. Tööde teostaja Kivikuvand OÜ. Foto: Jüri-Ott Salm\nEnamus plaanitud töödest on Praktov OÜ teostanud, vajalik on mõnede parenduste tegevime ala põhjaosas. Samuti rajatakse augustis kaks viimast paisu ELFi talguliste abiga.\nJuunis projekti juhtrühma koosolekul toimunud vaatluse põhjal saab öelda, et paisud toimivad- turbavõtuaukudes oli enamasti veetase paarkümmend senti alla maapinna. Foto: Jüri-Ott Salm\nKäsil on ka talgute korraldamine taastamisaladele järgmise aasta augustis. Galerii 2018. aasta sootalgutest ning ELFi talguprojekti teistest tegemistest leiad siit!


Pärnumaa täiendab vapimärgi kavaleride ridu - Uudised - Pärnu Postimees\nPärnumaa täiendab vapimärgi kavaleride ridu\n28. detsember 2018, 11:21\nPärnu maakonna kõrgeima autasu, vapimärgi kavaleride ridu aitavad täiendada need, kes esitavad 9. jaanuariks tunnustuse väärilise kandidaadi esildise Pärmumaa omavalitsuste liidu (POL) büroosse meiliaadressil pol@pol.parnumaa.ee.\nEsildisele on vaja märkida kandidaadi andmed ja lisada põhjendus, miks just tema võiks kanda maakonna teenetemärki.\nPärnumaa vapimärk asutati maakonnale osutatud silmapaistvate teenete tunnustusena ja omistatakse neile, kes oma töö ja tegevusega on kaasa aidanud maakonna arengule, sealhulgas väljapaistvate saavutuste eest spordis ja kultuuris.\nLõppeval, riigi juubeliaastal pälvisid maakonna kõrgeima autasu arst Peeter Tulmin, riigiametnik Urmas Kase ja Norra Buskerudi maavolikogu esimees Roger Ryberg. Alates 1993. aastast on Pärnumaa vapimärgiga tunnustatud 114 silmapaistvat inimest.\nPOL tunnustab vapimärgi kavalere tavakohaselt Eesti Vabariigi aastapäeva vastuvõtul Pärnus, nii ka 23. veebruaril 2019 Pärnu kontserdimajas.


Eriolukord ei ole lõbusa poodlemise aeg - Paberleht - Tasuline - Järva Teataja\nEriolukord ei ole lõbusa poodlemise aeg\nSilja Ratt FOTO: Järva Teataja\nKoroonaviiruse tõttu riigis kehtiv olukord on nüüd kestnud mõne nädala ja inimesed on uue elukorraldusega tasapisi ära harjunud. Sellegipoolest torkab silma, et kuigi käsi desinfitseeritakse aina hoolsamalt ja poejärjekorras hoitakse üha suuremat vahet, käituvad inimesed vahepeal koroonaviiruse vältimise seisukohast täiesti loogikavastaselt.\nKummikinnaste kandmine ja kaasostlejatega distantsi hoidmine teeb poeskäigu kindlasti ohutumaks, aga kui see poeskäik venib poole tunni pikkuseks, ei pruugi ka need ohutusmeetmed kuigipalju aidata. Üks nutikamaid samme, mida enne poodi minekut teha saab, on koostada nimekiri, et ostudega võimalikult kähku ühele poole jõuda.\nPraegu, ja tegelikult mitte kunagi, ei ole eriti mõistlik ostukäruga mitu korda poe ühest otsast teise jalutada, et ununenud kaupu üles leida. Samuti ei ole niigi tihedama käidavusega puuviljaletiesine koht, kus kümme minutit teistel ees seista ja mõtiskleda selle üle, kas osta pirne, õunu või hoopis pirnõunu.


Taleb: elektrooniline asjaajamine? Hell no! Valitsus saaks mind ju veel rohkem kontrollida - ÄRILEHT\nTaleb: elektrooniline asjaajamine? Hell no! Valitsus saaks mind ju veel rohkem kontrollida\nEesti Ekspressi konverentsil "Julgus teha teisiti" esineb ka maailma üks hinnatumaid ja vastuolulisemaid majandusanalüütikuid, mitmete bestsellerite autor, investor ja ettevõtja Nassim Taleb. Kui jutuks tulid Eesti e-riigi teenused, põrutas Taleb, et tema küll kõike elektrooniliselt teha ei tahaks. "Valitsus saaks mind siis ju veel rohkem kontrollida."\nTalebi ettekanne kannab nime "Skin in the Game". Samanimelises raamatus on Taleb tänase globaliseeruva ja üha rohkem ühendatud maailma riskitaluvuse suhtes ülikriitiline. Ta peab meie majanduslikke ja poliitilisi süsteeme erakordselt haavatavaks ning kaasaegseid lääne ühiskondi tervikuna võimetuks neid riske hindama ja nendeks mõistlikult valmistuma. Sellest ka tema ettekanne.\n"Oma nahk on mängus tähendab seda, et panen iseenda ohtu. Selles küsimuses - kas tahan saada Eesti e-residendiks - pole mul aga oma nahka mängus, seepärast ei saa ma sellele ka vastata.\nKas ma aga tahaksin, et saaksin New Yorgis teha kõiki asju elektrooniliselt? Vastus: Hell no! Valitsus saaks mind siis ju veel rohkem kontrollida. Valitsused olid head siis, kui nad olid ebakompetentsed. Nüüd aga suudavad valitsused palgata üha paremaid IT-mehi," rääkis Taleb konverentsil.\nKolm mõtet Talebilt:\n* Ellujäämine tuleb kõige esimesena. See tuleb enne kõike muud. Oleme säilinud nii kaua selle pärast, et oleme ehitanud paranoiat, paranoiat ekstreemsuste suhtes.\n* Elame nüüd aga üha enam maailmas, kus praktika ja teooria hakkavad lahku minema. Oleme kaotamas vajalikku paranoiat ja ettevaatlikkust.\n* Ma usaldan Warren Buffetit. Ma vihkan Goldman Sachsi, aga ma usaldan seda mehhanismi, mis on lasknud Goldman Sachsil saada 149 aastaseks.\nLoe põhjalikku blogi ja vaata ülekannet SIIT.


ajalugu – Lehekülg 11 – Andres Laiapea\n“Romantikuna I maailmasõjas ja Petrogradis”\nKoidula ja papa Jannsen #eesti #ajalugu #kultuuril\nSaksa-Prantsuse-Briti koostööfilm, mis põhineb Hans Fallada (1893-1947) kuulsal romaanil, mille pealkiri on saksa keeles mitte “Allein in Berlin”, vaid hoopis “Jeder stirbt für sich allein”.\nRomaan põhineb omakorda tõestisündinud lool.\nOtto ja Elise Hampel olid tavalised saksa tööinimesed, kes toetasid natsionaalsotsialiste, kuid muutusid siis nende režiimi oponentideks, mistõttu nad lõpuks selle poolt hukati.\nOtto (1897-1943) töötas Siemens-Schuckertwerke kaablitehases ning kuulus aastatel 1928-1933 paramilitaarsesse organisatsiooni Teraskiiver, mis kujutas endast rahvuslik-konservatiivse Saksa Rahvusliku Rahvapartei sõjalist haru.\nSee erakond tegi natsidega tihedat koostööd ja aitas neil Saksamaal võimule tulla, saates ennast pärast, kui erakondi juba keelustama hakati, ise laiali. Paljud selle liikmed astusid 1933. aastal NSDAP ridadesse, kuid teised leidsid, et saksa rahvuslus ja natsionaalsotsialistlik ideoloogia ei sobi kokku. Sellegi poolest jätkasid nad natsidega koostöö tegemist.\nNimetatud erakonda kuulusid muide ka paljud 20. juuli vandenõuga seotud tegelased, kes hukati 1944. aastal Hitlerile sooritatud tapmiskatse pärast. Nende sündmuste kunstilise käsitluse annab näiteks mängufilm “Valkyrie” (2008), kus mängib peaosa Tom Cruise.\nElise (1903-1943), neiupõlvenimega Lemme, töötas koduabilisena ning osales 1936. aastast alates aktiivselt natsionaalsotsialistliku naisteühenduse, see tähendab NSDAP naisteorganisatsiooni tegevuses.\nPärast seda, kui Elise vend 1940. aastal Prantsusmaa okupeerimise käigus langes, hakkas abielupaar aga levitama postkaarte, millele oli kirjutatud lühikesi üleskutseid osutada vastupanu natsionaalsotsialismile ja saboteerida sõjaplaanide täideviimist.\nKahe aasta jooksul jätsid nad Berliinis avalikesse kohtadesse üle kahesaja sellise postkaardi, mis anti peaaegu kõik leidjate poolt üle gestapole. Lõpuks tabati nad tänu ühe pealtnägija vihjele, mõisteti süüdi sõjajõudude õõnestamises ja riigireetmise ettevalmistamises ning hukati.\nKui 1943. aastal sai nad üles andnud naine kohtus antud tunnistuse eest 3 riigimarka ja 10 penni, siis 1948. aastal mõisteti talle kaks aastat vangistust. Teda süüdistati kaasaaitamises inimsusvastastele kuritegudele.\nFallada sai Hampelite toimiku enda kätte 1945. aasta sügisel. Selle andis talle saksa kommunist Johannes Becher, hilisem DDR-i kultuuriminister, kellest oli saanud nõukogude okupatsioonitsoonis loodud Saksamaa demokraatliku uuendamise kultuuriühenduse president.\nBecheri juhtimisel hakati ehitama üles uut, antifašistlikku kultuuri, ning ta pakkus, et Fallada võiks kirjutada Hampelite kohtuasjale tuginedes raamatu. Fallada lükkas selle pakkumise esialgu tagasi, öeldes, et ta ei osutanud ise mingit vastupanu, läks kaasa suure vooluga ega taha näidata ennast paremana kui ta oli.\n1933. aastal Fallada tegelikult isegi korraks vahistati natsivastase tegevuse eest ja kuulutati hiljem vahepeal ametlikult ebasoovitavaks autoriks ning 1938. aastal oli ta juba Saksamaalt põgenemas, kuid mõtles siis viimasel hetkel ümber.\nLõpuks kirjutas ta siiski ka selle raamatu, mis valmis kõigest nelja nädalaga ning jäi tema viimaseks tööks, ilmudes trükist mõned nädalad pärast autori surma. Esimene väljaanne avaldati tugevalt kärbitud ja toimetatud kujul, et see vastaks paremini nõukogude okupatsioonitsoonis valitsenud ideoloogilistele nõudmistele. Nii ilmus see 1959. aastal pealkirjaga “Igaüks sureb omaette” ka eesti keeles.\n2009. aastal tõlgiti romaan esimest korda inglise keelde, tuginedes seejuures Fallada algsele versioonile. Raamat osutus ootamatult edukaks ning uued tõlked ilmusid pärast seda ka itaalia, rootsi, soome, norra ja mitmetes teistes keeltes. Saksamaal oli tehtud selle ainetel filme juba varem, aga nüüd siis jõuti ka ingliskeelse linateoseni.\nRomaan tugineb küll tugevalt Hampelite loole, aga ei järgi seda täpselt kõigis detailides ning film erineb omakorda romaanist. Saksa kriitikud on heitnud sellele ette liigset puisust ja emotsioonitust. Samuti seda, et kui ingliskeelsed näitlejad üritavad matkida saksa aktsenti, siis mõjub see tahtmatult naljakalt. Minu meelest sellest hoolimata täiesti vaadatav.\nPostitatud 9. veebr. 2017 Rubriigid ajalugu,film\nPostitatud 1. veebr. 2017 Rubriigid ajalugu,kirjandus\nLoomingu Raamatukogu 60\nKirjutasin selle pealkirja all juba paari nädala eest veidi kultuur.info blogis, aga see jutt siin on pühendatud Loomingu Raamatukogu juubeli puhul ilmunud erinumbrile, mis sisaldab kahte artiklit väljaande ajaloost.\nAlustan viimasest, Anu Saluääre omast, kus on muu hulgas tsiteeritud ühte Loomingu Raamatukogu kolleegiumi koosoleku protokolli aastast 1986, kus leidub ka järgmine lause: “25. jaanuaril 1987 saab 30 aastat LR-i esimese numbri ilmumisest.”\nSel aastal tähistati 60. sünnipäeva juba 18. jaanuaril. Millal see esimene number siis tegelikult ilmus?\nToonasest ajakirjandusest saab teada, et tellimuste vastuvõtmise tähtaega pikendati 15. jaanuarini. 18. jaanuaril ilmus ajalehes Sirp ja Vasar rubriigis “Uusi raamatuid” küll juba Pentti Haanpää “Elu suurelt maanteelt” tutvustus, aga selle juurde lisatud pildil olev kaanekujundus erineb veidi päriselt trükitud raamatu omast. Mina ei tea, millal see siis tegelikult lugejate kätte jõudis.\nLoomingu Raamatukogu ajalugu ei ole alati väga täpselt kirja pandud, nagu nüüd sellele pühendatud erinumbrist selgub. Võib-olla on siis tõesti ka isegi sünnikuupäeva osas põhjust asja veel põhjalikumalt uurida.\nKommunistid ja progressiivsed kirjanikud\nSirje Oleski artiklist jäi silma üks lause 1960-ndatel Loomingu Raamatukogus avaldatud raamatutest statistiliste ülevaadete koostamisel kasutatud liigituste kohta.\nOlesk kirjutab, et “tagantjärele on üsna võimatu vahet teha kapitalistlike maade kommunistidest kirjanike ja välismaa progressiivsete kirjanike vahel, aga küllap rahustas niisugune jaotus sel ajal ideoloogiavalvurite südametunnistust.”\nMinu meelest on vahet teha väga lihtne. Kommunistideks loeti need, kes olid mõne kommunistliku partei liikmed, näiteks Pierre Gamarra. Tavaliselt mainiti see siis ka eraldi ära.\n“Sõja ajal võttis osa antifašistlikust vastupanuliikumisest, pärast sõda on kaasa löönud Prantsuse Kommunistliku Partei võitluses demokraatia ja rahu eest,” seisab Gamarra novellikogu “Päikesekonservid” eessõnas. “Ta kuulub tänapäeva prantsuse kirjanduse progressiivse suuna järjekindlamate esindajate hulka ning tema loomingu laadis võib täheldada väga tugevat kallakut sotsialistliku realismi poole.”\nKommunistid olid siis juba definitsiooni poolest progressiivsed kirjanikud. Teised välismaa autorid, nagu näiteks ameerika kirjanik-realist J. D. Salinger, loeti lihtsalt progressiivseteks kirjanikeks, sest nad ei olnud kommunistid.\nLoomingu Raamatukogu trükiti Viljandis\nHuvitav fakt on see, et vahepeal trükiti Loomingu Raamatukogu ka Viljandis, kuigi see kestis vaid mõned aastad ja tekitas siis omajagu segadust: “Ebakorrapärasust süvendab veel see, et iga neljas number trükitakse Viljandis, mistõttu juhtub, et hilisem number tuleb vahel enne müügile kui varasem.”\nOlesk kirjutab, et “alates 1959. aastast tehakse osa tööd Viljandis, trükikojas nimega “Bolševik”. Sellest loobutakse siiski varsti, sest lugejad protesteerivad, et trükikiri on tuhm.”\nPraegu vaatasin, et Viljandis trükiti Loomingu Raamatukogu veel 1962. aastal ning vähemalt need eksemplarid, mis mul riiulis leiduvad, on küll täiesti loetavad, ei erine kvaliteedilt Tallinnas trükitutest.\nTrükikoda Bolševik asus toona Viktor Kingissepa nime kandnud Lossi tänaval, majas nr. 31, kus oli juba enne sõda trükikoda. Nüüd enam mitte.\nTsensuur jättis raamatuisse oma märgi\nPalju tähelepanu on pööratud nendes artiklites muidugi tsensuurile, millega seoses…\n“Reeglit, et liiduvabariigis võib avaldada ainult neid välismaa autorite teoseid, mis olid juba vene keelde tõlgitud, tegelikult ei olnud. See oli lihtsalt levinud praktika, sest niimoodi püüti ära hoida võimalikke avaldamiskeelde,” kirjutab Olesk.\n“Üheks kriteeriumiks tõlgitavate teoste valikul oli nõukogude ajal see, et vastav teos – või vähemalt mõni sellesama autori teos – oli vene keeles ilmunud. Siis võis (peaaegu) kindel olla, et selle avaldamine eesti keeles ei tekitanud probleeme,” märgib Saluäär.\nVõib-olla on huvitav teada, et eeltsensuuri märgiseks oli nõukogude ajal raamatutes MB- ja seal järel viiekohaline number.\nPostitatud 24. jaan. 2017 Rubriigid ajalugu,kirjandus\n“Sakala Kalender 2017” esitlus #viljandi\nA photo posted by Andres Laiapea (@minginimi) on Sep 9, 2016 at 2:12am PDT\nViljandi Muuseumis leidis läinud nädala neljapäeval aset väljaande Sakala Kalender 2017 esitlus, millele järgnes Heli Grosbergi ettekanne Viljandimaa kirikutest ja inimestest nende ümber. Rahvast oli kogunenud nii palju, et käiku läksid kõik muuseumis leiduvad toolid (va. museaalid). Neil, kes sellele esitlusele ei jõudnud, ei ole vaja pikalt nukrutseda, sest juba 22. septembril toimub raamatukogus veel üks.\nSakala Kalender koondab oma kaante vahel mitte üksnes tavalist tabelkalendrit, pühade ja tähtpäevade loetelu, tuntud inimeste eludaatumeid ning muud sellist pudinat, vaid ka arvukalt lühemaid-pikemaid artikleid erinevatel teemadel, rahvavalgustuslikke kalendrijutte, nagu vanasti tavaks.\nEsitlusel tekkis väike poleemika küsimuses, kas Sakala Kalender on praegusel ajal Eestis kõige vanem selline järjepidevalt ilmuv teatmik või mitte, aga ilmus see nüüd igatahes kahekümne kaheksandat korda ning selle taga oleva loomingulise kollektiivi eestvedaja Heiki Raudla ütles, et ta tahaks jõuda vähemalt kolmekümnenda numbrini.\nPraegu vaatasin, et ma olen lugenud kunagi juba isegi selle esimesi numbreid, hiljem on vahepeal küll mõned vahele jäänud.\nKalendrijuttude osa avab Raudla intervjuu kohalike juuksuritega, järgneb mitukümmend lehekülge Küllo Arjakase mälestusi elust ja tööst õpetajana Viljandis aastatel 1983-1986, seejärel Raudla intervjuu Bruno Koppeliga, kes sattus 1968. aastal Nõukogude Armees teenides Tšehhoslovakkiasse.\nRaudla enda tekste on küll suht palju, aga nende hulgas leidub rida intervjuusid ja enamik artikleid pärineb siiski teiste sulest. Seega ei saa öelda, et tegemist on päris ühe-mehe-väljaandega (loomingulise kollektiivi nimekirjas on inimesi kuus, lisaks keeletoimetaja jne.).\nLugeda saab veel rahvajuttu Halliste pastor Uckist (elas 1689-1774, jutt pandud kirja 1823. aastal), kunstnik Vergine Liiv-Hillepi lühikest elulugu, pikemalt Härmade suguvõsast, samuti Vabadussõja ajal skandaalse Revalise tehinguga seotud tegelastest.\nEi puudu ka traditsiooniline intervjuu kohaliku ettevõtja Imre Michalskyga, kes kõnealuse väljaande sponsorina selles igal aastal oma vaateid avab. Teine sel aastal Raudlale intervjuu andnud ettevõtja on Ove Lainas.\nÜlo Stöör esineb nüüd temaatilise sõnavõtuga Madisepäeva lahingu läheneva 800. aastapäeva puhul ning vahendab Jüri Tibari lugusid möödunud aegadest.\nKalendrijuttude aineks on saanud veel kunstnik ja teatritegelane Jaan Vanakamar, Köler ja Krimm, Põltsamaa Muuseum, Aleksander Strekavin (tegutses Viljandis aastatel 1916-1918), Eesti esivõistlused naisekandmises, Ramsi inimesed Teise maailmasõja keerises, teeninduskombinaadi Leola kroonika aastail 1953-1974.\nMärt Moll kirjutab omavalitsuste reformist. Juttu on veel ka digifotograafiast, Viljandi antikvariaadist, Riho Mesilasest, raadio minevikust maal ja linnas, Kuivsaapa talust, Leon Pikkeri retkedest karkudel läbi Euroopa, niisama lühikesi lugusi minevikust, vanadest ajalehtedest jne.\nÄra on toodud ka Friedrich Kuhlbarsi esimene luuletus ning arvukalt aforisme erinevatelt autoritelt.\nLühidalt: teemade ring on lai, lugemist jätkub kogu aastaks.\nEsitlusel maksis Sakala Kalender 2017 kuus eurot, muidu maksab Viljandi Muuseumis kaheksa, veebist tellides on kallim.\nTeine esitlus toimub siis järgmise nädala neljapäeval, 22. septembril algusega kell 17.15 Viljandi Linnagaleriis ehk raamatukogu kolmanda korruse suures saalis ning seal on külas Küllo Arjakas, esineb muidugi ka Raudla ise.\nPostitatud 13. sept. 2016 Rubriigid ajalugu\nPostitatud 6. sept. 2016 6. sept. 2016 Rubriigid ajalugu\nEelmine lk Leht 1 … Leht 10 Leht 11


Eluasemekulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramiseks Jõgeva vallas – Riigi Teataja\nEluasemekulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramiseks Jõgeva vallas - sisukord\nRT IV, 28.02.2018, 3\nVastu võetud 08.02.2018 nr 18\n(1) Määrusega kehtestatakse eluruumi alaliste kulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramiseks Jõgeva vallas.\n1) Vabariigi Valitsuse kinnitatud eluruumi sotsiaalselt põhjendatud norm, mis on 18 m2 üldpinda iga perekonna liikme ja lisaks 15 m2 perekonna kohta;\n2) üksinda elava pensionäri ja/või osalise töövõimega ja/või puuduva töövõimega isiku eluruumi normpinnaks on kuni 51 m2;\n1) üür kuni 3 eurot eluruumi normpinna 1 m2 kohta;\n2) korterelamu haldamise kulu, sh remondiga seotud kulu kuni 2 eurot eluruumi normpinna 1 m2 kohta;\n3) korterelamu renoveerimiseks võetud laenu tagasimakse kuni 2 eurot eluruumi normpinna 1 m2 kohta;\n4) kütteks tarbitud soojusenergia või soojaveevarustuseks tarbitud soojusenergia või kütuse maksumus kütteks ja soojaveevarustuseks tarbitud soojaenergia või kütuse maksumus kuni 7 eurot 1 m2 kohta kuus. Juhul kui kuludokumendil kajastub taotlusele järgneva perioodi küttekulu, kompenseeritakse see kuludokumendi esitamisele järgnevatel kuudel vastavalt kehtestatud piirmäärale kuludokumendil näidatud summa kompenseerimiseni või kuni uue kuludokumendi esitamiseni. Küttepuid kompenseeritakse kuni 20 ruumimeetrit aastas.\n5) veevarustuse ja reovee ärajuhtimise teenuse maksumus kuni 20 eurot ühe inimese kohta kuus;\n6) elektrienergia maksumus kuni 30 eurot ühe inimese kohta kuus;\n7) majapidamisgaasi maksumus kuni 8 eurot ühe inimese kohta kuus või ühe gaasiballooni maksumus pere kohta kvartalis;\n8) maamaksukulu, mille arvestamise aluseks on kolmekordne elamualune pind, kuni 0,20 eurot 1 m2 kohta kuus;\n9) hoonekindlustuse kulu kuni 0,30 eurot 1 m2 kohta kuus;\n10) olmejäätmete veotasu kuni 6 eurot ühe inimese kohta kuus.\n(2) Toimetulekutoetuse määramisel on õigus võtta arvesse kulutusi ühe toimetulekupiiri ulatuses kalendriaasta jooksul, kui isik või perekond on eelnenud kuuel kuul olnud toimetulekutoetuse saaja ja kulutuste tegemise vajadus on vältimatu või tuleneb õigusaktist või on tingitud ohust inimese tervisele või elule.\n(3) Eluruumi alaliste kulude arvestamine toimub teenuse osutaja või kauba müüja väljastatud arvete ja maksekviitungite alusel.\n(4) Eluruumi alaliste kulude tasumisel varem tekkinud võlgnevust ei arvestata toimetulekutoetuse määramisel jooksval kuul tasumisele kuuluvate eluruumi alaliste kulude hulka ja see ei kuulu katmisele toimetulekutoetuse vahenditest.\n(5) Kehtestatud kulude piirmäärad vaadatakse üle vähemalt kord aastas ja vajadusel muudetakse.\n1) Torma Vallavolikogu 23. märtsi 2016. a määrus nr 6 „Toimetulekutoetuse määramiseks eluasemekulude piirmäärade kehtestamine“;\n2) Palamuse Vallavolikogu 24. märtsi 2016. a määrus nr 42 „Eluruumi alaliste kulude piirmäärade kehtestamine toimetulekutoetuse määramisel“;\n3) Jõgeva Linnavolikogu 8. juuni 2015. a määrus nr 37 „Jõgeva linnas eluruumi alaliste kulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramiseks“;\n4) Jõgeva Vallavolikogu 31. märtsi 2016. a määrus nr 9 „Jõgeva vallas eluruumi alaliste kulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramiseks“.


Esimene lugemata postitus • 66 postitust • 4. leht 4-st • 1, 2, 3, 4\nPostitas madis525 » 16 Apr 2010, 08:05\nma ei vaidlegi et vanadel konsoolidel OLI häid mänge...kui nüüd need enamus siiski ei anna seda elevust ja rushi et viitsikisid vahetada oma ps3 puldi nintendo puldi vastu. Tõesti on 1 mäng mida ma alati olen nõus mängima, Super Mario World. Tõeline klassika ja siiani fun. Tänud HVGN eest\nLiitunud: 23 Juul 2008, 19:21\nAsukoht: Norra ja Pärnu vahel\nPostitas Riddim » 21 Juul 2010, 00:19\nVideomängude ajalugu on tagasi, seekordne osa kannab pealkirja -\n#9 - Atari Luigelaul\nPost esimesel lehel on veel lähipäevadel täienemisel, lisan veel pildid ja vajalikud lingid (ning võib olla mõned muudatused).\nPostitas gordon » 15 Veebr 2011, 18:11\nMinu esimene päris enda konsool oli PS1(paksem) ,aga muidu enne seda sai naabrilt seda kassetimängu laenatud\nViimati muutis gordon, 15 Veebr 2011, 18:11, muudetud 1 kord kokku.\nPostitas pesakorvpall321 » 15 Veebr 2011, 18:13\nminu esimene konsool oli telekamäng mille sain kellegi käest\nLiitunud: 08 Juul 2010, 23:26\nPostitas Nintendoman » 15 Veebr 2011, 19:42\nminu esimesed olid need vanad hiina famikad ja vanad klotsikad nagu tetris jne. enam neid kahjuks alles ei ole......nuuks\nLiitunud: 11 Nov 2009, 15:34\nPostitas markedmen » 15 Veebr 2011, 21:39\nkui need tetrise mängud välja jätta, siis esimene oli PS3\nPostitas marguz » 20 Veebr 2011, 00:23\nEsimene oli ikkagi telekamäng , aasakäik oli vist 1995 tol hetkel . Ei jõua ära lugedagi palju neid dendysi ja suboreid käest läbi läks , aga eriti uhke olin ma siis kui sain ilma juhtmeteta pultidega bitmani telekamängu.\nüks naljapilt kah siis juurde\nViimati muutis marguz, 20 Veebr 2011, 00:33, muudetud 1 kord kokku.\nPostitas thcsabinad » 03 Mär 2011, 00:53\nVõin auga väita, et minu esimene konsool oli NES. Isa ostis USA-st kahe sõbraga kolme peale. Super Mario Bros, Wrecking Crew, TMNT, The Legend of Zelda, Kung Fu. Lapsepõlve põhilised mängud. Ainuke jama oli selles, et kõigil teistel olid Dendyd ja ei saanud kellegiga mänge vahetada\nPostitas Werner.Beinhart » 11 Juun 2011, 20:49\nÜleelmisel postitusel on pildil all vasakus servas kaks Handheldi, mis asjad need on? Näevad välja nagu GB Advanced aga päris ei ole ka? Teab keegi?\nPostitas EdragonXX » 11 Juun 2011, 21:19\nKolmanda punkti juures unustatakse ära leiutaja härra Gerald A. Lawson. Tänu kellele me üldse naudime tänapäeva konsoole. Sest just tema leiutas esimese kassett põhise videomängude konsooli. Enne seda väideti et selline asi ei ole lihtsalt võimalik.\nPostitas Riddim » 12 Juun 2011, 15:07\nEsmapilgul jätavad mulje, et tegu on mõingit sorti Back-UP, asjale räägib ka pisut kaasa muidugi Famiclone GTA IV - sealt poest Back-UP leidmine pole raske.\nKahtlemata oli Lawson pioneer, kuid kassettide võimatuks pidamist ei tahaks mitte kohe uskuda. Opereeris ju ka näiteks Odyssey (küll primitiivsemal primitiivsel tasandil, kuid siiski) erinevate kaartide/kiipide abil.\nPostitas Werner.Beinhart » 12 Juun 2011, 15:26\nOdysseil olid tõepoolest nummerdatud "Kassetid" Kuid sisuliselt olid need lihtsalt jumperid. Tänapäeva hiina wannabe konsoolidest, mis kasutavad sarnast trikitamist erines Odyssei selle poolest, et need jumperid olid konsooli skeemi osad, mitte lihtsalt triggerid.\nKassetina tuleks käsitleda siiski seadmeid, mis kannavad andmeid ja/või arvutavat raudvara\nViimati muutis Werner.Beinhart, 12 Juun 2011, 15:28, muudetud 1 kord kokku.\nPostitas Riddim » 12 Juun 2011, 22:15\nEga ma ei väitnudki, et Odyssey kassette kasutas, lihtsalt nentisin et tegemist võis olla kaudse eelkäijaga Lawson'i ideele.\nPostitas Werner.Beinhart » 12 Juun 2011, 22:55\nEi vaidle üldse vastu.\nPostitas elmar » 01 Mai 2012, 22:13\n1. spectrum zx\nLiitunud: 22 Dets 2008, 10:55\n66 postitust • 4. leht 4-st • 1, 2, 3, 4


Tekstiilid | Active Wear\nActive Wear > Tekstiilid\nLorna Jane kangal ei ole võrdväärset. Meie kaubamärk LJ ExcelTM kangas on täiuslik hommikuseks kõnniks, higistamiseks joogas või trenniks jõusaalis.\nNaine, kes kannab meie tooteid on nõus, et kvaliteet räägib enda eest ka peale mitmekordset pesu ja treeningut. Kõrgtehnoloogiline kangas ja maailmatasemel kanga struktuur tagab, et LJ ExcelTM abistab sind enne ja pärast treeningut, aitab sul tunda end enesekindlana ja liikuda stiilselt. Meie eksklusiivne kõrgtehnoloogiline kangas on ülim, mis peab olema, et toetada sind. Kanna seda terve päev. See hoiab sind jahedana ja kuivana, kui pingutad rohkem ja liigud kiiremini.\nMeie enimmüüdud LJ ExcelTM kangas. LJ ExcelTM Classic kasutatakse enamus meie toodetes. Nendes kangastes kasutatakse mikrofiibri tehnoloogiat, et luua rohkem toetavat ja salendavat vormi. Kangas on paksem kui teistel toodetel ja matt viimistlus, et see ei tõstaks esile keha kumerusi.\nLJ EXCELTM Compression kangad on ideaalsed kõrge intensiivsusega tegevustele ja esindab kõige paremat fitness kanga tehnoloogiat. Kaheksasse erisuunda veniv ja kõrge toetavuse astmega aitab LJ EXCELTM Compression läbida kõige raskemad treeningud.\nTuntud kui treeningujärgne ime. Compression rõivad aitavad taastuda ja leevendada lihasvalu, samal ajal vähendades kurnatust ja stimuleerides vereringet.\nLJ EXCELTM MESH kangad on disainitud, et hoida sind jaheda ja kuivana. Kerge ja hingav tehnoloogia võimaldab treenida mugavalt ja stiilselt.\nVõrkmaterjal on kõrge sooritusvõimega ja innovatiivne kangas. Meie valikus esile tõstetud, kuna võrkmaterjal aitab vormida ja kontollida - siludes ning tasandades probleemseid alasid ja tuues teadlikust oma kehavormi kohta. Kombinatsioon nailonist ja elastaanist aitab luua antistaatilise toote, samas ka võideldes niiskuse eest. Võrkmaterjali kasutatakse paljudes toodetes meie brändis, et pakkuda parimat tuge ja mugavust.\nSee kangas sobib kõrge intentsiivsusega tegevuse juurde ja pakub kombinatsiooni Poly/Elastan ja AerosilverTM . See kooslus pakub antimikroobset, niiskust juhtivat, kiirelt kuivavat kangast ja ennetab lõhna. AersosilverTM eesmärk on suurendada jõudlust ja vastupidavust - juhtides higi kangast väljapoole, sinu kehast eemale.\nVormiv ja mitmekülgne. See stiil on üdini naiselik, kerge ja pehme katsuda. Antistaatiline viimistlus, kiiresti kuivav ja hingav toode. Kombinatsioon nailonist ja elastaanist loob kergema istuvuse. Kerge rõivas aitab vältida hõõrdumisi treeningutel.\nSphere Mesh on üks meie lemmikuid! Mitmekülgne ja kerge, see on täiuslik igapäevaseks jooksmiseks või tõsiseks spin treeninguks. Materjal on ühelt poolt sile ja teisel pool on tekstuuriga kangas mis pakub täielikku katvust ning samas aidates juhtida üldist niiskust.\nNeed unikaalsed kangad on kasutusel meie kõige uuenduslikumates ja trendikaimates toodetes. Hoides sind kuiva ja jahedana ajal, mil tegeled treeninguga. Nad sisaldavad keerulisi mustreid ja pinnaefekte, et ühendada nii mood kui ka funktsioon. Inspireeritud viimastest moe disainidest. See stiil tabab tõelise Lorna Jane olemuse - kus mood kohtub spordiga.


Vegan vs Mai Maser Kolmeraudses: “Kuidas Eesti arstid pole suutnud selgeks teha, miks Põhjamaade toitumisjuhised veganlust soovitavad?!” – Banaanisaar\nveganlus ja lapsed\nMihkel Raud tabas naelapea pihta, kui kutsus oma Kolmeraudse saatesse duellile Eesti Vegan Seltsi arendusjuhi Kadri Siku ja loomse toidu pooldajana tuntud endise lastearsti, toitumisspetsialist Mai Maseri.\n“Põhjamaade toitumissoovitused anti välja 2012. aastal, Eesti arstidel on olnud viis aastat, et neid uurida ja mõelda, miks seal veganlust toetatakse. Tekkimas on tõsine probleem – kui ma lähen Soome, saan olla vegan, aga Eestis pole see lubatud! See toob põhjendatud umbusalduse Eesti arstide suhtes! Neil on olnud vähemalt 5 aastat, et uurida, kuidas veganeid nõustada. Tekib õigustatud küsimus, kas ka teistes valdkondades ei suuda nad adekvaatset ja kaasaegset nõu anda,” viskas Kadri õhku kuuma küsimuse.\nMis Mai vastas?\n“Pöörduge Tartu Ülikooli poole, et nad muudaks ja vaataks üle senised õppeprogrammid. Teadus areneb, võib olla tõesti peaks midagi muutma…”\nProbleem on Eesti toitumiskultuuris\nKadri esindas veganeid tublilt ja tugevalt, vihjates korduvalt Põhjamaade toitumissoovitustele. “Probleem on Eesti toidukultuuris. Eestist ma vastuseid ei saanud ning pöördusin Rootsi ja Soome lastearstide poole. Sain paari tunniga vastuse, et veganlus on okei igale vanusegrupile.”\nMai kinnitas, et ka Eestis on aluseks võetud sama dokument, kuid lastele veganlust ei soovitata: “Väide, kus öeldakse, et lastele on taimetoitlus lubatud ja pidada seda täiesti tervislikuks, seda me ei leia ja seda ei leia ka soomlased ja rootslased. Need on erandid, kus vanemad piiravad teatud toite. Aga see pole mingil moel ainevahetusega seotud ega kindlusta tervist. Kindlustab, kui inimene on väga arukas, väga täpselt ja detailselt analüüsib ja tõesti väga targalt tuleb läheneda.”\n“Ma üldse ei vaidle selle vastu… veganid ju elavad, ära nad ei sure ju, võimalik on toituda. On riskigrupid, kellele see ei sobi – lapsed, rasedad ja eakad.”\nMai põhiline mure on see, et ta ei tea, kuidas saab laps taimsest raua ja valgu. Selle peale hakkaski Kadri statistikat tulistama, ilmselt kõigil läks silme eest kirjuks! :)\n“Kui tuli välja, et Eesti toitumissoovitused nimetavad taimetoitlust enesepiiratud toitumiseks, pöördusin Helsingi Ülikooli toitumisteaduste professori poole, kes on mainitud ka Põhjamaade toitumissoovitustes ja olnud nii Soome kui Põhjamaade toitumissoovituste koostamise töögrupis. Ta ütles, et Eesti toitumissoovitused eksivad, veganitel on õigus!”\nEestis on 2015. aasta andmetel diagnoositud 2200 last, kellel on aneemia. 2400, kellel D-vitamiini puudus. 2014. aastal läbiviidud sõeluuringus selgus, et vastsündinutel on B12 puudus, kuigi emadel oli see normis. Kusjuures ükski ema polnud taimetoitlane.\n“Räägime tuhandetest lastest, kellel on toitainepuudused ning me ei tea, kes nendest lastest on taimetoitlased. Fookus täiesti vales kohas,” imestas Kadri.\nMai pakkus seepeale, et peame taimi ka kaitsma ja inimese elu on üldse teisi organisme hävitav.\nLõpuks jäi õhku õigustatud dilemma – küsimus pole selles, kas veganlus on tervislik, vaid kuidas aidata inimestel teha tervislikuimaid valikuid!\nVAATA KIREVAT DUELLI SIIT