C-hepatiit raseduse ajal - Hepatiit\nSee on ainus viis, kuidas hinnata tulevase ema ja lapse tervislikku seisundit, et seostada tulemused eeldatavate riskidega. Mida teha, kui - nagu sinistelt poltidelt - avastatakse C-hepatiit?\nRaseduse säilitamise dilemma seisab samuti silmitsi naistega, kes on infektsioonist teadlikud, kuid nad kavatsevad lapse saada. C-hepatiit ja rasedus - kas see on põhimõtteliselt võimalik?\nC-hepatiidi viirus (HCV) sisaldab genoomis RNA-d või ribonukleiinhapet ja kuulub flaviviiruse perekonda. Sellel on kuus erinevat genotüüpi, mis on põhjustatud nukleotiidahela ümberkorraldustest.\nHaigus on leitud kõikjal maailmas; nakatumise oht ei sõltu vanusest, soost ega rassist.\nC-hepatiidi edastamiseks on mitmeid viise:\nParenteraalne. See tee hõlmab viiruse vere kogumist. Kõige sagedasemad põhjused on narkootikumide süstimine, invasiivsed meditsiinilised ja mittemeditsiinilised manipulatsioonid, mis on seotud naha ja limaskestade kahjustusega (endoskoopilised uuringud, tätoveeringud, maniküür), vereülekanded (vereülekanded), hemodialüüs.\nSeksuaalne. Haigusetekitaja siseneb nakatunud partnerist kehasse kaitsmata vahekorra ajal. Tähelepanuväärne on see, et monogaamsetes suhetes esinevate nakkuste esinemissagedus on madalam kui sagedaste seksuaalkontaktide ajal erinevate inimestega. C-hepatiit vajab oma abikaasalt erilist hoolt, raseduse ja sünnituse planeerimine on eelnevalt vajalik arsti kõigi juhiste täitmisega.\nVertikaalne. Rasedus C-hepatiidiga naistel põhjustab viiruse võimalikku ülekandumist lootele transplatsentaalse (uteroplatsentaalse verevoolu süsteemi kaudu) ja sünnitusprotsessi ajal.\nTeostatud kliinilised uuringud on näidanud, et HCV infektsioon ei mõjuta surnult sündimise, spontaansete abortide, arenguhäirete ja reproduktiivse funktsiooni esinemist üldiselt. Kuid C-hepatiit rasedatel naistel sõltub maksakahjustuse astmest enneaegse sünnituse ja väikese sünnikaaluga.\nInkubatsiooniperiood ulatub kahest nädalast kuni kuue kuuni ja äge vorm ei ilmne sageli, kuid ei ole veel ära tunda. Enamikul juhtudel selgub, et nad avastasid C-hepatiidi kogemata juba kroonilises vormis.\nRaseduse ajal pärsitakse immuunsust lapse säilitamiseks, mida immuunsüsteem näeb võõrvalguna, mistõttu krooniline infektsioon on levinud nähtus.\nÄgeda ja kroonilise faasi vahel on varjatud - asümptomaatiline periood, kui ei ole põhjust tervisliku seisundi kohta kaebust esitada.\nSee võib kesta aastaid, kuid see on järsult vähenenud, kui naisel on krooniline maksa patoloogia või mõni muu kehasüsteem, eriti kui protsess on autoimmuunne (immuunsüsteemi agressioon oma rakkude ja kudede vastu).\nÄgeda faasi sümptomid on väga sarnased krooniliste ägenemiste korral. Nende hulka kuuluvad:\nnõrkus, väsimus, vähenenud sallivus füüsilise koormuse suhtes;\nraskus ja valu õiges hüpokondriumis;\nnaha kollasus, limaskestad ja silmade sklera;\ntume uriin, väljaheite hall värv.\nKroonilise C-hepatiidi oht on maksatsirroosi teke. Rasedus võib intensiivistada selle kulgu, mis toob esile heledad kliinilised sümptomid maksakoormuse suurenemise tõttu. See kehtib eriti juba väljatöötatud portaalhüpertensiooni ja hepatotsellulaarse puudulikkuse kohta.\nPatogeeni edastamise sagedus vertikaalselt on umbes 10%. Lapse nakkus on võimalik:\nnaise veri segamine loote verega väikeste platsentaalsete laevade purunemisel;\nkokkupuude ema verega sünnitusprotsessi ajal lapse nahale ja limaskestadele kahjustumise korral.\nRasedus ja sünnitus C-hepatiidiga panevad naise rinnaga toitmise küsimuse ette. Viiruse kontsentratsioon piimas on väheoluline, mistõttu loetakse imetamisviisi ebatõenäoliseks.\nErandid on verejooksude ja muude nibude vigastuste, HIV-nakkuse ja B-hepatiidi vigastused. Nakkuste esinemissagedus on kõrgem sünnitusabinõude kasutamisel, samuti muud manipulatsioonid, mis võivad potentsiaalselt kahjustada naha ja limaskestade terviklikkust.\nPatsienti tuleb teavitada tajutavast riskist, mis on seotud lapse möödumisega sünnikanali ja imetamise kaudu.\nUuringuandmete kohaselt vähendab valikuline keisrilõike lõik loote infektsiooni riski kõrge viiruskoormusega naistel ja seetõttu soovitatakse seda ennetusmeetmena. C-hepatiidi taustal esinevaid tagajärgi lapsele raseduse ajal ei ole võimalik täpselt ennustada.\nC-hepatiidi sõelumisprogrammi raseduse ajal ei ole veel laialdaseks kasutamiseks rakendatud. See on tingitud teadusuuringute kõrgetest kuludest.\nPraktikas on isoleerida naised riskiteguritega (süstivate narkootikumide tarvitamine, hemodialüüsi vajadus või vereülekanne, nakatunud seksuaalpartner), kes on soovitatavad viiruse avastamiseks.\nC-hepatiiti diagnoositakse rasedatel naistel järgmistel meetoditel:\nHCV RNA antikehade ensüümiga seotud immunosorbenttesti (ELISA).\nVastsündinutel on ema HCV antikehad veres 12–18 kuud, mistõttu ei ole võimalik esimesel poolel eluaastal tuvastada C-hepatiidi täpset diagnoosi.\nInterferoonstandardravi - ribaviriin ja viferon - rasedatel naistel ei ole tingitud väidetavast teratogeensest (kaasasündinud) kahjustusest lootele ja ebapiisavalt uuritud mõju gestatsiooniperioodi teistele aspektidele.\nKui C-hepatiit on raseduse ajal tüsistusteta, antakse naisele dieet, välja arvatud alkohol, tugev tee ja kohv, rasvane, praetud, vürtsikas toit, samuti hepatoprotektiivne ravi B-vitamiinide, eeterliku õli ja silymariiniga.\nKuna C-hepatiit edastatakse vere kaudu, tuleb risk võimaluse korral ühtlustada, vältides sellega kokkupuudet. Bioloogiliste vedelikega töötamise ajal peate kandma kindaid, maski ja kaitseprille, kasutama desinfitseerimislahuseid.\nInvasiivsete protseduuride ajal on nõutavad ainult ühekordselt kasutatavad või põhjalikult steriliseeritud vahendid. Vereülekanne tuleb läbi viia kontrollitud doonoritelt.\nLapse nakatumise vältimiseks võib soovitada kavandatavat keisrilõiget, keeldumist imetamisest ja üleminekut kunstlikele valemitele. Laste süstemaatiline jälgimine ja võimalike nakkuste diagnoosimiseks tehtud laboratoorsed testid.\nRasedus, eriti korduv või kaasnev maksa või teiste elundite ja süsteemide patoloogia, on iseenesest ohtlik ning aktiivse viirusprotsessi olemasolu raskendab seda. Edukas toimetamine on võimalik, kui kompensatsiooniastmes on madal viiruskoormus, kui maksafunktsioon ei ole kriitiline.\nEi ole garanteeritud, et viiruse edasikandumine lapsele ei kehti isegi keisrilõiget kasutades, millele järgneb kunstlik söötmine. Rasedus pärast C-hepatiidi ravi on tõenäoline, et tekib patoloogia, nii et naine peaks enne rasestumist läbima põhjaliku diagnoosi.\nTuleb meeles pidada ravimite tarbimise peatamist nende teratogeensuse tõttu, mis on võimalik ainult siis, kui maksa taastekäigud on säilinud.\nMis on ohtlik C-hepatiidile rasedatel?\nKuna ema annab lapsele palju haigusi, kardavad naised, et C-hepatiit ja rasedus on kokkusobimatud. Siiski, arvestades mõningaid omadusi, on C-hepatiidiga naistel võimalus sünnitada terve laps. Kui C-hepatiidi viirus avastatakse raseduse planeerimise ajal, soovitavad eksperdid läbida ravikuuri.\nC-hepatiit on konkreetse viiruse poolt põhjustatud maksahaigus. Tavaliselt tuvastatakse haigus uuringu ajal, sest enamasti ei ole sellel kliinilisi ilminguid. Haiguse kulg võib olla äge või krooniline.\nSee on oluline! Infektsioon esineb nii hematogeenselt (veres) kui ka seksuaalselt.\nKõige tavalisemad viirusinfektsioonid süstide kaudu, kui mitu inimest (narkomaanid) kasutavad sama süstalt. Harvem nakatub inimene tavaliste objektide, raseerija, küünte kääride ja hambaharja abil. Infektsioon on võimalik ka meditsiiniliste manipulatsioonide läbiviimisel mittesteriilsete vahenditega. Enamikus inimestest muutub haigus krooniliseks, mis võib viia maksatsirroosi tekkeni.\nSee on oluline! Infektsiooni ei ole võimalik nakatunud inimesega nakatunud isikutega, käte või õhu tilgadega. Kui üks pereliikmetest on haige, ei tohiks seda teistest isoleerida ega luua eritingimusi.\nKõige optimaalsem diagnoosimeetod on vereanalüüs. Kogu raseduse ajal teeb naine kolme vereanalüüsi.\nHaiguse ägeda vormi kindlakstegemiseks testitakse rasedatele C-hepatiiti.\nPCR meetod võimaldab määrata viiruse koguse organismis ja selle genotüübi. Tänu saadud teabele määrab spetsialist ravi.\nKui C-hepatiit avastatakse rasedatel naistel, on oluline mitte paanikasse sattuda, sest rasedusele ei ole negatiivset mõju.\nSee on oluline! Laps on nakatunud ema poolt harva nakatunud (tõenäosus alla 3%), olenemata manustamisviisist.\nKui C-hepatiidi rasedustest on valepositiivne, on soovitatav mõne aja pärast uuesti kontrollida. Põletikulise protsessi käigus võib tekkida vale vastus, mille temperatuur tõuseb. Maksakahjustuse aste määratakse kõhuelundite ultraheliuuringu abil.\nSee on oluline! C-hepatiit rasedatel naistel on näidustuseks nakkushaiguste eestkostetavas.\nC-hepatiidi positiivne test raseduse ajal ei ole lapsele kandmise keeld. Nakatunud naise rasedus ei erine lapse tervisliku ema kandmise ajast. Sellised halb eneseväljendused, nagu toksiktoos või kõrvetised, võivad olla seotud naise individuaalsete omadustega või maksahaiguse ilmnemisega.\nLapse kandmine ei ohusta hepatiidi ägenemist.\nMärkus Eksperdid täheldavad maksakahjustuse näitajate vähenemist raseduse teisel ja kolmandal trimestril. Kuue kuu pärast naaseb see biokeemiline näitaja algse "valuliku" tasemeni.\nRasedad naised, kes on viiruse kandjad, peaksid nägema nakkushaiguste spetsialistilt, kes vajaduse korral näeb ette ravi, mis vähendab lootele ülekandumise riski\nRasedate maksade koormuse piiramiseks peate järgima dieeti nr 5, mis tähendab murdosa ja regulaarset dieeti.\nC-hepatiit võib raseduse ajal põhjustada mõningaid tüsistusi. Tulevane ema peaks oma kaalu kontrollima, vastasel juhul võivad need lisakilbid põhjustada rasedusdiabeedi. Süsivesikute ainevahetuse protsessi ebaõnnestumine toob kaasa kõrgenenud veresuhkru.\nMõnedel patsientidel on maksafunktsiooni häirega seotud kolestaasi sümptomid (sügelus raseduse ajal). Sappide eemaldamine soolestikus viib sapisoolade akumulatsiooni. Selle tulemusena tekib naha tugev ärritus, eriti öösel. Mõni nädal pärast sündi kaovad need sümptomid.\nC-hepatiit raseduse ajal suurendab preeklampsia tekkimise riski. See seisund esineb tavaliselt lapse kandmise hilises staadiumis. Teine nimi on hiline toksiktoos, mis erinevalt toksilisusest esimesel trimestril on lapsele ohtlik. Nõuetekohase ravi puudumisel võib platsenta eralduda, põhjustades loote surma.\nSee on oluline! On suur tõenäosus, et nakatunud naisel võib olla enneaegne sünd. Selle tulemusena on laps alakaalul ja seetõttu on vaja erilist tähelepanu pöörata.\nLapse nakatamise viisid ja ennetusmeetmed\nC-hepatiidi ülekandumise tõenäosus emalt lapsele raseduse ajal on minimaalne, kuid mitte välistatud. Viirus võib imenduda emaka verest platsentasse loote verre.\nTeine võimalus lapse nakatamiseks toimub sünni ajal (otsene kokkupuude ema verega). Ei ole oluline, kas sündimine toimub loomulikult või keisrilõiget.\nLaps ei saa rinnaga toitmise ajal nakatuda, sest patogeen puudub piima koostises. Kui naise nibud on kahjustatud, suureneb risk.\nSee on oluline! Rindade ja naha suu haavandite esinemine on näidustus rinnaga toitmise peatamiseks, vastasel juhul nakatatakse laps lapsele.\nKuna imiku nakatumise tõenäosus on rinnaga toitmise ja kunstliku söötmise puhul sama, soovitatakse lastel last rinnaga toita.\n„Vere ja verega” kokkupuutumise vältimiseks saadetakse noored emad haiglasse, kus spetsiaalselt koolitatud personal võtab selleks vajalikud meetmed. Sellisel juhul ei ole viiruse kandja ohtlik teistele rasedatele naistele.\nVastsündinu uurimine toimub mõnda aega pärast sündi. Viiruse olemasolu kontrollitakse ühe kuu, seejärel kolme, kuue kuu ja aasta vanuses.\nEsimest korda haigestus inimene C-hepatiidi viirusega 300 aastat tagasi. Tänapäeval on umbes 200 miljonit inimest maailmas (3% kogu Maa elanikkonnast) nakatunud selle viirusega. Enamik inimesi ei ole haiguse esinemisest isegi teadlikud, sest nad on peidetud kandjad. Mõnel inimesel paljuneb viirus kehas mitu aastakümmet, sellistel juhtudel räägivad nad haiguse kroonilisest kulgemisest. See haiguse vorm on kõige ohtlikum, sest see viib sageli tsirroosi või maksavähi tekkeni. Reeglina esineb viirusliku C-hepatiidiga nakatumine enamikul juhtudel noores eas (15-25 aastat).\nKõigist teadaolevatest vormidest on viiruse hepatiit C kõige raskem.\nEdastamise viis toimub inimeselt inimesele vere kaudu. Sageli esineb infektsioon meditsiiniasutustes: operatsiooni ajal, vereülekande ajal. Mõnel juhul on infektsioon võimalik majapidamises, näiteks narkomaanide süstalde kaudu. Seksuaalset ülekannet, samuti nakatunud rasedatelt lootele, ei välistata.\nPaljude nakatunud inimeste puhul ei ilmne haigus üldse pikka aega. Samal ajal läbib keha pöördumatuid protsesse, mis põhjustavad tsirroosi või maksavähki. Sellise reetmise puhul nimetatakse C-hepatiiti ka "õrnaks tapjaks".\n20% inimestest täheldab endiselt oma tervise halvenemist. Nad tunnevad nõrkust, vähenenud jõudlust, uimasust, iiveldust, isutuskaotust. Paljud neist kaotavad kaalu. Samuti võib täheldada ebamugavust õiges hüpokondriumis. Mõnikord avaldub haigus ainult liigesevalu või mitmesuguste naha ilmingute korral.\nC-hepatiidi viiruse tuvastamine vereanalüüsiga ei tekita raskusi.\nTänapäeval ei ole C-hepatiidi vaktsiini, kuid seda on täiesti võimalik ravida. Pange tähele, et mida varem viirus avastatakse, seda suurem on edu võimalus.\nKui rase naine on nakatunud C-hepatiidi viirusega, tuleb tal uurida kroonilise maksahaiguse iseloomulike tunnuste olemasolu. Pärast sünnitust viiakse läbi üksikasjalikum hepatoloogiline uuring.\nC-hepatiidi ravi on keeruline ja peamised raviks kasutatavad ravimid on viirusevastased ravimid.\nC-hepatiit ei ole lause. Kas ma saan sünnitada nakatunud?\nOn suur risk loote emakasisene infektsiooni tekkeks, samuti nakkuse tekkeks raske töö ajal. C-hepatiidi probleemi kiireloomulisus raseduse ajal suureneb, sest statistiliste andmete kohaselt kasvab nakatunud inimeste arv.\nRasedatel naistel on hepatiit palju halvem. Eraldatakse järgmine viirushepatiit: A, B, C, D ja E.\nA-hepatiit Akuutne enteroviirusinfektsioon on sagedamini eelkooliealistele ja koolilastele. Infektsiooni tee on suu-oraalne.\nB-hepatiit. Viirusinfektsioon võib olla nii äge kui ka krooniline. Inkubatsiooniperiood võib kesta kuus kuud. Lapse sünnituse ajal nakatumise oht on 50%.\nC-hepatiidi viirushaigus võib 40–75% naistest olla asümptomaatiline. Krooniline hepatiit areneb 50% ja tsirroos registreeritakse 20%. Infektsioon esineb vere, sülje, tupe väljalaske kaudu. C-hepatiiti peetakse kõige tõsisemaks ja ohtlikumaks viirusnakkuseks.\nD-hepatiit Selles viirushaiguses võivad B-hepatiidi markerid veres puududa ja haigus areneb kiiresti ja lõpeb taastumisega.\nViirusinfektsiooni E - vee ja fekaalse suukaudse manustamise viis. Inkubatsiooniperiood on 35 päeva.\nC-hepatiidi inkubatsiooniperiood on keskmiselt 7-8 nädalat, kuid muud intervallid on võimalikud - 2–27 nädalat. 3. astme viirusinfektsioonides - äge, latentne ja reaktivatsioonifaas.\nKollatõbi areneb ainult 20% nakatunud patsientidest. Antikehad ilmuvad mitu nädalat pärast nakatumist. Äge infektsioon võib põhjustada täieliku taastumise, kuid sagedamini läheb see vorm varjatud faasi. Sellega patsiendid ei tea isegi oma haigusest.\nReaktivatsiooni faasi iseloomustab krooniline hepatiit. Haigus, mis jätkub selles vormis 10–20 aastat, muutub maksa tsirroosiks ja pahaloomuliseks kasvajaks (hepatotsellulaarne kartsinoom).\nOhtliku viirusega nakatumise diagnoosi saab teha ainult vereanalüüsi tulemuste põhjal. Kui tuvastatakse C-hepatiidi viiruse antikehad, kahtlustatakse haigust, kuid see tähendab ainult seda, et viirus oli inimese kehas. Pärast seda on vaja läbi viia viiruse RNA vereanalüüs. Kui selle tulemusena on see veel leitud, tuleb viiruse ja genotüübi koguse kohta teha vereanalüüs. Õige ravimeetodi valimiseks viige läbi biokeemiline analüüs verest.\nInfektsiooni kulgemise tunnused\nRNA-viiruse avastamisel rasedal naisel vaadeldakse C-hepatiidi viirust, mis on selle levimus. Kui leitakse rohkem kui 2 miljonit eksemplari, on emakasisene nakkuse tõenäosus 30%. Kui viiruste arv on alla 1 miljoni, on loote nakatumise tõenäosus minimaalne.\nKrooniline viiruslik hepatiit C rasedatel naistel on vältimatu. Kui ema veri siseneb lapse keha vigastatud osadele, võib sünnituse ajal tekkida loote infektsioon.\nImiku nakatumise tõenäosus on null, kui rasedatel naistel on C-hepatiidi viiruse vastased antikehad ja viiruse RNA ei tuvastata. Samal ajal väidavad arstid, et lootele ei ole nakatunud. Ema antikehi hoitakse lapse veres kuni 2 aastat. Vere testid viiruse esinemise kohta lapsel tehakse mitte varem kui selles vanuses. Kui ema vere analüüsis avastatakse nii antikehad kui ka viiruse RNA, siis tasub uurida last. Arstid soovitavad seda teha, kui laps on 2-aastane.\nC-hepatiidi vereanalüüs tehakse enne rasedust. Pärast edukat viirusravi võib raseduse kavandada kuue kuu jooksul.\nKui rase naine on viirusega nakatunud, on vaja läbi viia üldine hinnang tema tervisele. Määrata kroonilise maksahaiguse tunnused. Pärast sünnitust teostatakse ema täielikum uurimine.\nKui ema on viiruse kandja, peaks ta olema teadlik nakkuse edastamise võimalusest majapidamisvahenditega. Tööriistad, nagu hambahari ja habemeajaja, peaksid olema individuaalsed. Viiruse levik sugulisel teel levivate infektsioonide kaudu - ta peaks sellest kõigest teadlik olema. Viirusravi (nii raseduse ajal kui ka pärast sünnitust) määrab arst. C-hepatiidi suurenemise tõenäosus suureneb HIV-nakkuse korral.\nEsimesel ja kolmandal trimestril tuleb mõõta raseda naise viiruskoormust. Uuringud aitavad täpsemini ennustada loote infektsiooni. Mõningaid perinataalse diagnoosi meetodeid ei ole soovitatav kasutada emakasisene infektsiooni tõttu.\nC-hepatiidi viiruse ravi kestus raseduse ajal on 24-48 nädalat. Kuni 90-ndateni kasutati ainult ühte ravimit, mis kuulub lineaarsete interferoonide rühma. Sellel ravimil on madal efektiivsus.\nMeditsiiniline ravim Ribavirin sünteesiti 90ndate lõpus. Seda hakati kasutama koos interferooniga, mis suurendas taaskasutamise protsenti. Kõrgeimad tulemused saavutati pegüleeritud interferooni kasutamisel. Interferooni toime suurendamisega suureneb viroloogilise vastuse resistentsus.\nAmeerika farmaatsiaettevõte on loonud uue ravimi - "Botseprevir". Seda kasutatakse edukalt kroonilise hepatiidi raviks, kuid ravim on raseduse ajal keelatud, sest see võib põhjustada loote defekte.\nTeine meditsiiniline ravim Telaprevir vabastatakse teise Ameerika farmaatsiaettevõtte poolt. Ravimil on otsene viirusevastane toime ja see suurendab viroloogilise vastuse taset. C-hepatiidi raviks rasedad naised tohivad arst määrata ainult pärast uurimist.\nArstidel ei ole üksmeelt, kuidas nakatunud naisi kõige paremini sünnitada. Itaalia teadlased väidavad, et hepatiidi ülekandumise oht emalt lapsele väheneb keisrilõigete teel. Nende andmete kohaselt on operatsiooni ajal vastsündinu nakatumise risk ainult 6% ja loomuliku sünniga - 32%.\nTeadlased ütlevad ainult, et naist tuleb teavitada, kuid ta teeb otsuse ise. Oluline on määrata ema viiruskoormus. On vaja võtta kõik meetmed ja võimaluse korral vältida loote infektsiooni.\nPuuduvad teaduslikud tõendid selle kohta, et laps saab C-hepatiidi piima kaudu. Samal ajal on vaja teada, et teisi nakkusi edastatakse ema piima, näiteks immuunpuudulikkuse viiruse kaudu.\nLaps on sündinud nakatunud emale.\nKui ema on nakatunud hepatiidi viirusega, tuleb last pidevalt jälgida. Katsetamine toimub erinevates vanuses - 1, 3, 6 kuud ja lapse vanuses üks aasta. Kui kõigis analüüsides RNA viirust ei esine, näitab see, et laps ei ole nakatunud. Samuti peaks see välistama infektsiooni kroonilise vormi.\nTeadlased viivad läbi uuringuid C-hepatiidi vaktsiini tehnoloogiate kohta, kuid seni on need olemas. Praegu on selle ravimi kliinilised uuringud ameeriklased.\nInfektsiooni vältimiseks on soovitatav:\nvältida meditsiiniliste läbivaatuste käigus tehtud kärpeid;\ntehke tätoveeringud, püsiv make-up, pediküür, maniküür ja augustamine vastavalt kõigile ohutuse ja hügieeni eeskirjadele. Jälgige ka ühekordselt kasutatavate nõelte ja steriilsete instrumentide kasutamist;\njälgima hambaravi ja muude meditsiiniseadmete steriilsust;\nkasutada kondoome ja saada B-hepatiidi vaktsiini, kui teie partner on nakatunud.\nOn 3 riskirühma. Kõrgeim rühm (1) sisaldab:\ninimesed, kes olid verehüübimisfaktoritega transfekteeritud enne 1987. aastat.\npatsiendid kunstlikul neerul;\npatsiendid, kes läbisid elundisiirdamise või annetasid verd;\nkellel on uurimata maksahaigus.\nKõige vähem tõenäoliselt haigestub kolmandast rühmast. Nende hulka kuuluvad:\ninimesed, kellel on palju seksuaalkontakte;\nC-hepatiidi haigus ei tähenda, et rasedus on teile vastunäidustatud, kuna lootele ei teki alati viirusinfektsiooni. Raseduse planeerimine esialgse uurimise ja raviga on sellises tõsises küsimuses parim lahendus.\nMilline on C-hepatiidi oht raseduse ajal?\nC-hepatiit raseduse ajal on ohtlik loote emakasisene infektsiooni risk. Infektsioon võib tekkida lapse läbimise ajal läbi sünnikanali. Hepatiidi probleemi kiireloomulisus suureneb pidevalt, sest nakatunud inimeste arv suureneb igal aastal. Rasedate haigus on raskem.\nInkubatsiooniperiood kestab 7–8 nädalat, mõnel juhul suureneb see kuue kuuni. Viirusinfektsioon toimub kolmel etapil:\nIga viies haige puhul esineb kollatõbi. Vere antikehi saab tuvastada mitu kuud pärast viiruse sisenemist kehasse. Haiguse tulemusel on kaks võimalust: äge infektsioon lõpeb taastumisega või muutub krooniliseks. Patsient ei pruugi isegi olla teadlik C-hepatiidi esinemisest.\nReaktivatsiooni faas kestab 10–20 aastat, seejärel muutub see tsirroosiks või maksavähiks. Tuvastage haigus, mis aitab erilist analüüsi. Kui antikeha avastatakse uuringu ajal, kahtlustatakse hepatiiti. See tähendab, et inimene oli nakatunud. Seejärel tehakse patogeeni RNA-ga vereanalüüs. Kui see avastatakse, on vaja määrata kindlaks viiruskoormus ja hepatiidi tüüp.\nKui lapse vere kandmise ajal avastatakse C-hepatiidi vastased antikehad, vaadake, kui tavaline see on. Kui avastatakse rohkem kui 2 miljonit koopiat, on tõenäosus, et ka lootele nakatub, umbes 30%. Madala viiruskoormusega on nakatumise oht minimaalne. Krooniline C-hepatiit raseduse ajal annab harva komplikatsioone. Lapse infektsioon tekib sünnituse ajal, eriti kui emal tekib verejooks.\nLaps sünnib tervena, kui naise veres avastati antikehi ja RNA viirust ei avastatud. Lapse kehas olevad antikehad on keskmiselt kuni kaheaastaseks. Seetõttu tuleb C-hepatiidi analüüs kuni selle punktini olla informatiivne. Kui naistel on avastatud nii nakkusetekitaja antikehad kui ka RNA, tuleb laps hoolikalt uurida. Arstid soovitavad diagnoosimist 2-aastaselt. Raseduse ja sünnituse planeerimisel peab naine läbima HIVi ja C-hepatiidi testid. Pärast viirusevastast ravi peate ootama vähemalt kuus kuud.\nKui viirus tuvastatakse naise kehas, tuleb seda uurida. Esiteks, pöörama tähelepanu maksakahjustuse sümptomite esinemisele. Üksikasjalik uurimine viiakse läbi pärast lapse sündi. Viiruse kandjat tuleb teavitada nakkuse edastamise võimalusest majapidamisvahenditega. Teil peab olema isikliku hügieeni teemad:\nViirusevastane ravi võib alata ainult arsti loal. C-hepatiidi risk suureneb HIV-infektsiooni esinemisel.\nKuna haigus mõjutab rasedust, on vaja regulaarselt määrata viiruskoormust. Sarnane analüüs viiakse läbi ka 1. ja 3. trimestril. See aitab hinnata sündimata lapse nakatumise tõenäosust. Mõningaid diagnostilisi meetodeid ei saa kasutada emakasisene infektsiooni suure riski tõttu. Ravi kestus raseduse ajal on 6-12 kuud. Hiljuti kasutati madala efektiivsusega lineaarse interferooni rühma kuuluvaid ravimeid:\n90-ndatel aastatel tekkis ravim Ribaviriin, mida manustati koos interferoonidega. See suurendas soodsate tulemuste arvu.\nPegüleeritud interferoonid on muutunud kõige tõhusamaks. Ravimite pikaajaline toime võimaldab pikka aega hoida viiruskoormust soovitud tasemel.\nAmeerika ravimifirma töötas välja uue viirusevastase toimeaine Botsepreviri. Haiguse ravi abiga lõpeb taastumisega, kuid teratogeenne toime ei võimalda selle kasutamist raseduse ajal.\nC-hepatiiti võib rasedatel ravida Telapreviriga. Ravimil on otsene mõju patogeenile, vähendades viiruskoormust. Ravikava lapse kandmise ajal tuleks valida alles pärast põhjalikku uurimist.\nTööjõu juhtimise taktika hepatiidiga patsientidel\nOptimaalne viis nakatunud naiste toimetamiseks on vastuoluline. Mõned eksperdid usuvad, et keisrilõigete ajal ei teki lapsele ohtlikke tagajärgi. Statistika kohaselt vähendab operatsioon perinataalse infektsiooni riski 6% -ni. Loomuliku sünnituse korral läheneb see 35% -le. Igal juhul teeb naine oma otsuse. On oluline määrata viiruse koormus. Spetsialistid peaksid võtma kõik meetmed lapse nakkuse vältimiseks.\nTeooria, mis käsitleb vastsündinu nakatumise võimalust imetamise ajal, ei ole saanud ametlikku kinnitust. Siiski tuleb meeles pidada, et ema piimast võib edasi kanduda ka teisi infektsioone, nagu HIV. C-hepatiidi diagnoositud naise last tuleb pidevalt jälgida. Analüüsid viiakse läbi 1, 3, 6 ja 12 kuu vanuselt. Kui RNA viirus veres avastatakse, loetakse laps nakatunuks. On vaja välistada hepatiidi kroonilised vormid.\nMis on ohtlik C-hepatiidile rasedale naisele? Isegi kui laps ei ole ema nakatunud, nõrgendab infektsioon tema keha. C-hepatiidi ravi on soovitav enne manustamist. Kroonilise hepatiidi oht on tõsiste tüsistuste esinemine. Lisaks rikub haigus maksa funktsioone ja tegelikult on see organ seotud ema ja lapse organismide ainevahetusega. Kõige sagedasemad tüsistused on:\nhilinenud toksiktoos (preeklampsia);\nDüstrofilised muutused maksas\nMillal ja kuidas puhastada sapipõie\nOnkoloogia on üsna kohutav haigus, mis viib sageli surmani. Aga kui leiame selle õigeaegselt ja võtame meetmeid selle kõrvaldamiseks, siis saab selle probleemi lahendada.\nRegistreerimisnumber Vene Föderatsioonis: P N015093 / 01Kaubanimi: Gepa-Mertz\nRahvusvaheline mittekaubanduslik nimetus: OrnitiinAnnusvorm: graanulid suukaudse lahuse valmistamiseks\nMaksa metastaasid: sümptomid ja ravimeetodidMetastaatiline või sekundaarne maksavähk on palju tavalisem kui esmane, moodustades peaaegu 90% kõikidest selle organi pahaloomulistest kasvajatest.\nKui kaua võib inimene hepatiidi viirusega elada\nMaksa ehhinokoktoosi ajalugu\nHepatiit A, B, C ja nende inkubatsiooniperiood\nMaks on aktiivne osaleja peaaegu kõigis keha protsessides. Toksiinide neutraliseerimise tase sõltub otseselt selle asutuse tööst. Paljud patsiendid küsivad, mida saab süüa, kui teie maks valutab ja mida ei saa?\nSapipõie konsolideerimine ja deformatsioon\nGlükogeen on kergesti kasutatav energiavaru.


Avatud vitamiin - Õli\nC-vitamiini teerajaja on Albert von St. György. Selle vitamiini ajalugu on lahutamatult seotud scurvy'ga. Kaugel ajal kannatasid meremehed seda sageli. Nad olid enne seda haigust, mis isegi viisid surmani, võimetud: kõigepealt esines üldine nõrkus, verejooksud (periodontaalne haigus), seejärel hambad kukkusid, nahal tekkisid lööve ja verejooks. Isegi siis võisid meremehed leida ravi: nad hakkasid kasutama männi nõelade veekstrakti - tõelist C-vitamiini laoruumi. 18. sajandil tegi Briti laevastiku kirurg J. Lind ettepaneku lisada toidule värskeid puu- ja köögivilju.\nOma puhtal kujul eraldati askorbiinhape kõigepealt sidrunimahlast 1928. aastal teadlase S. Zilva poolt. 1932. aastal tõestasid teadlased, et selle puudumine toitumises on paljude haiguste tekkimise põhjuseks.\nC-vitamiin on võimas antioksüdant:\nSee edendab redoksprotsesse.\nOsaleb prokollageeni ja kollageeni, steroidhormoonide ja katehhoolamiinide sünteesil.\nReguleerib vere hüübivust, on vajalik vere moodustumiseks, normaliseerib kapillaaride läbilaskvust, omab allergiavastast ja põletikuvastast toimet.\nSee on stressiteguri kaitsev tegur, suurendab resistentsust nakkuste vastu ja takistab vähi teket - vähktõvega patsientidel tekivad vitamiinipuudulikkuse sümptomid selle varude ammendumise tõttu.\nVäldib käärsoole, põie, söögitoru, endomeetriumi vähki.\nAitab kehal eemaldada toksilisi aineid, nagu plii, vask ja elavhõbe.\nTeeb resistentsemaks fooliks ja pantoteenhappeks, vitamiinid B1, B2, E, A.\nSee kaitseb veresoonte seinaid kolesterooli ladestustest.\nSee aitab kiiremini toime tulla stressiga, kaitseb keha toksiinide eest ja soodustab stressihormoonide teket (nad on vajalikud stressiolukorras tegutsemiseks).\nTema kasutamine võib mõjutada teisi ravimeid - vähendada või vastupidi suurendada nende toimet:\nVähendab antidepressantide, hepariini toimet.\nSuurendab antibiootikumide (tetratsükliinid) kontsentratsiooni veres, mis võib põhjustada allergilisi reaktsioone (lööve, sügelus, naha punetus).\nRaske imendumine rasestumisvastaste ravimite ja aspiriini kasutamisel.\nKiiresti eritub uriiniga barbituraatide (uinutite) võtmisel.\nSee imendub paremini E-vitamiini ja vastupidi - vitamiin E imendub paremini askorbiiniga.\nSee takistab tsüanokobalamiini imendumist ja põhjustab sellest kahjulike ainete moodustumist.\nTsitruselised, kiivi (loetud kiivi kasulike omaduste kohta), mustsõstra, roosipähklid, tomatid, sibulad, punased piparid, lehtköögiviljad (kapsas, salat, brokkoli, värv, Brüsseli idu), neerud, maks, kartulid on askorbiinhappes rikkad.\nSeda nimetatakse toidulisandiks kui E300.\nC-vitamiini ei moodustata inimkehas, vaid toiduga või toidulisandina. See tarbitakse kiiresti ja nelja tunni pärast eemaldatakse selle ülejääk kehast täielikult.\nLastele on päevane vajadus 30-75 mg täiskasvanutele - 50-120 mg päevas. Raske töö, raseduse, nakkushaiguste, halbade harjumuste (alkohol, suitsetamine) tegemisel suureneb vajadus selle järele.\nOluline roll on ka toidu iseloomul. Seega, kui dieedis valitseb ainult süsivesikuid, muutub vajadus "askorbiinse" järele palju kõrgemaks. C-vitamiini imendumise vähenemise põhjuseks on loomsete ja taimsete valkude puudumine.\nAskorbiinhappe puuduse ja üleliigse toime tagajärjed\nC-vitamiini puudus vähendab oluliselt immuunsüsteemi aktiivsust, suurendab seedetrakti ja hingamisteede haiguste raskust ja suurendab nende sagedust. Puudumine toob kaasa asjaolu, et leukotsüüdid hävitavad 2 korda vähem inimorganismi patogeensed bakterid, mistõttu isik saab SARSi kergesti saada.\nPuudus võib olla nii endogeenne (kui C-vitamiin on halvasti imendunud ja imendunud) kui ka eksogeensed (kui toidust ei piisa).\nüldine valulikkus, ärrituvus\nVaatamata asjaolule, et askorbiinhape talub suurtes annustes hästi, on üleannustamise korral võimalik järgmised sümptomid:\nHemolüüs (punaste vereliblede muutused) - esineb spetsiifilise ensüümi, glükoosi-6-fosfaadi dehüdrogenaasi puudumisel.\nSamaaegsel kasutamisel aspiriiniga võib tekkida maoärritus ja hiljem võivad tekkida haavandid.\nHammaste emaili kahjustused (pärast saamist peate hambaid harja ja suu loputama).\nKõhunäärme isoleeritud seadme funktsiooni pärssimine - seepärast on diabeedi, tromboflebiitiga patsientidel, kellel on suurenenud vere hüübimine, vastunäidustatud suured annused.\nC-vitamiini täiendava kasutamise näidustused\nHypo ja vitamiini puudus.\nVajaduse tagamine järgmistel juhtudel:\nverejooks (nina, emakas, kopsu jne);\nmürgistus ja nakkushaigused;\nluumurrud ja loid haavad.\nC-vitamiini sünnipäev: askorbiinhappe avastamise ajalugu\nTäna tähistab 86 aastat C-vitamiini avastamist, mis mängib olulist rolli immuunsüsteemi tugevdamisel ja kollageeni moodustumisel. See on vajalik kudede, igemete, veresoonte, luude ja hammaste rakkude kasvuks ja taastamiseks, soodustab raua imendumist. Enamik elusorganisme sünteesib selle glükoosist, kuid inimene saab C-vitamiini ainult toiduga.\nC-vitamiini avastamise ajalugu on seotud skurdiga, mis esineb selle puuduse tõttu. 18. sajandil hakkas scurvy meremeeste seas aktiivselt arenema. Haigus ilmnes üldise nõrkuse, verejooksu ja hammaste kadumise all ning mõnel juhul isegi surmale.\nMõne aja pärast õnnestus meremehed leida vahendid, et võidelda veekindla männi nõelte ekstraktiga. Siis nad ei mõistnud, et see lihtne ravim sisaldab maksimaalset tervendavat C-vitamiini.\nAastal 1753 tegi Inglismaa mereväe arst James Lind huulte ja sidrunite raviks ravimina. Teadlane viis läbi uuringu ja leidis, et need meremehed, kes toitumisse puu-ja köögivilju lisasid, ei kannatanud selle haiguse all. Lind märkis väga olulist asjaolu: kui skorbuudi sümptomid olid juba olemas, siis oli köögiviljade ja puuviljade abil võimalik peatada haiguse edasine areng ja vältida võimalikke tüsistusi.\nC-vitamiini pioneer oli Ungari biokeemik Albert Szent-György. 1927. aastal suutis ta happe eraldada, mis tema arvates oli seega vitamiin, mis säästab kõrbest. Neli aastat hiljem testib Pittsburghi ülikooli professor Charles Glen King kapsast ja sidrunimahlast saadud merisigadel. Selle keemiline valem on Saint-Gyordy ainega identne. 4. aprillil 1932 on ametlikult registreeritud C-vitamiini koostis. Nimetus askorbiinhape (mis on saadud ladina scorbutusest - scurvy ja denial "a") ilmub veidi hiljem.\nEsimene teadlane, kes avastas C-vitamiini eelised immuunsüsteemi tugevdamiseks, oli kahekordne Nobeli preemia laureaat dr Linus Pauling. 1970. aastal sai ta teooria, et C-vitamiini regulaarne tarbimine võib ära hoida nohu.\nKeskmine päevane vajadus askorbiinhappe järele on 60-100 mg, sõltuvalt individuaalsetest vajadustest. Kui teil on vaja täita C-vitamiini puudust, on soovitatav seda kasutada koguses 500-1500 mg päevas.\nHuvitav on see, et üks suitsutatud sigaret põhjustab 30 mg askorbiinhappe kadu. Negatiivne emotsioon, mida testiti 20 minutit, viib 300 mg selle vitamiini kadumiseni.\nTuleb märkida, et kulinaarne töötlemine vähendab oluliselt C-vitamiini kogust toidus. Niisiis, keedetud kapsas on see juba 50% vähem, hautatud - 85%, kartuli supp - 50%.\nSeetõttu on parimad küpsetatud C-vitamiini sisaldavad puuviljad. Selliseid toite tuleks süüa nii kiiresti kui võimalik ja neid ei tohi hoida pikka aega külmkapis.\nPaljud värsked puuviljad sisaldavad askorbinaasi - ensüümi, mis hävitab askorbiinhappe. Sellepärast sisaldavad küpsetatud õunad rohkem C-vitamiini kui värsked. Sama võib öelda ka hapukapsas.\nC-vitamiini sisalduse vaieldamatu liider on metsik roos. Teises kohas - must sõstar, astelpaju, Brüsseli idud. Tasub pöörata tähelepanu Bulgaaria piparile, kiivile, tomatitele, kapsale, redisidele, soolale, karusmarjadele, mädarõigasele, lillkapsale, metsikule küüslaugule, rohelistele hernedele, valgetele seentele, kanarellidele ja tsitrusviljadele. Kuid kevadel on kõige kasulikum toode, mis sisaldab rekordilist C-vitamiini, noor nõges, seda saab lisada mitte ainult pirukate, pajaroogade, omelettide, vaid ka traditsiooniliselt rohelise borshi valmistamiseks.\nAskorbiinhape on valge kristall, lahustuv vees ja sidrunimahla maitsega. Seda "kerget" hapet leidub neljas erinevas vormis, nn stereoisomeerid. Pealegi on selle aatomi koostis alati sama, lihtsalt molekulil on erinev ruumiline konstruktsioon. See annab vitamiinile igal juhul ainevahetuse protsessis erinevaid funktsioone, muutes selle väga mitmekülgseks.\nC-vitamiin on võimas antioksüdant. See mängib olulist rolli redoksprotsesside reguleerimisel, osaleb kollageeni ja prokollageeni sünteesis, foolhappe ja raua metabolismis ning steroidhormoonide ja katehhoolamiinide sünteesis. Askorbiinhape reguleerib ka vere hüübimist, normaliseerib kapillaaride läbilaskvust, on vajalik vere moodustumiseks, põletikuvastane ja allergiavastane toime.\nC-vitamiin on tegur, mis kaitseb keha stressi tagajärgede eest. Tugevdab reparatiivseid protsesse, suurendab resistentsust nakkuste vastu. Vähendab kokkupuudet erinevate allergeenidega. C-vitamiini kasutamiseks vähktõve ennetamiseks on palju teoreetilisi ja eksperimentaalseid eeldusi. On teada, et vähipatsientidel tekivad sageli kudede varude ammendumise tõttu sageli vitamiinipuuduse sümptomid, mis vajavad täiendavat manustamist.\nOn oluline, et piisava koguse C-vitamiini juuresolekul suureneks oluliselt vitamiinide B1, B2, A, E, pantoteenide ja foolhapete stabiilsus. C-vitamiin kaitseb madala tihedusega lipoproteiini kolesterooli oksüdatsioonist ja seega veresoonte seintest oksüdeeritud kolesterooli vormide sadestumisest.\nSee hämmastav aine siseneb vereringesse, keha rakkudesse ja ekstratsellulaarsesse ruumi. See saavutab kõrgeima kontsentratsiooni kesknärvisüsteemis ja neerupealiste koores. See vitamiin muudab aminohapped nn biogeenseteks amiinideks, st bioloogiliselt aktiivseteks valgu vormideks. C-vitamiin on samuti kõrge valgelibledes, valgelibledes, mis mängivad immuunsüsteemis olulist rolli.\nC-vitamiini avastamise ajalugu on seotud scurvyga. Nendel päevadel mõjutas see haigus navigeerijaid. Tugevad, vaprad meremehed olid enne skurdi jõudu, mis sageli viisid surmani. Haigus ilmnes üldise nõrkusena, verejooksuna, mille tagajärjel hambad kukkusid välja, ilmnes lööve ja nahaverejooks. Kuid siiski leiti ravi. Nii hakkasid meremehed pärast indiaanlaste eeskuju jooma männi nõelte veekstrakti, mis on C-vitamiini ladu. XVIII sajandil näitas Briti laevastiku kirurg J. Lind, et meremeeste haigust saab ravida värskete köögiviljade ja puuviljade lisamisega. Teine fakt on huvitav: C-vitamiini avastaja Albert von St. Dyerd avastas tegelikult terve vitamiinikompleksi ja näitas, et rutiinse ja bioflavonoididega on C-vitamiini toime eriti võimas.\nAtkinsoni dieedi kuulsa autori Dr. Robert Atkinsoni sõnul: „C-vitamiin on meie tervisele nii oluline, et ma isegi ei mäleta haigust, mille puhul selle vitamiini tarbimine ei paranda. siis külm või vähk, hüpertensioon või astma, kõigil juhtudel soovitame seda vitamiini võtta. "\nLinus Paulingile kuulub selle omaduste uurimisel suur väärtus. Linus Karl Pauling on üks väheseid teadlasi, kes kaks korda oma elus on austanud kõrgeimat globaalset hinnangut inimkonnale osutatava teenistuse - Nobeli preemia kohta. Linus Pauling on üks moodsa keemia ja molekulaarbioloogia asutajatest.\nC-vitamiin mängib meie elus suurt rolli. C-vitamiini ajalugu on askorbiinhappe avastamine.\nVene arst N. I. Luninist on möödunud rohkem kui 80 aastat, mis tõi esile toiduainetes mõned tundmatud ained, mis mängivad elusorganismi peaaegu kõigis protsessides ja funktsioonides väga olulist rolli. Neid aineid, nagu on hästi teada, nimetasid 1912. aastal Poola biokeemik Kazimir Funk vitamiinide abil. Selle nime all rõhutas Funk nende elu erilist tähtsust. Lõppude lõpuks tähendab sõna "Vita" ladina keelest tõlkimisel elu.\nJa 1927. aastal eraldas Ungari keemik Saint-Dieordi härja neerupealistest ja seejärel apelsini- ja kapsamahlalt aineks, mis osutus hea raviks tõsise haiguse eest.\nPole kahtlust: see oli antiscorbutic, või nagu nad ütlesid, anti-kõrvetamine, vitamiin.\nSaint-Dieordi määratles selle kui "ainet, mis põhjustab teile haigust, kui te seda ei söö." See apt määratlus ja nüüd ei ole kaotanud oma tähendust. Vitamiinide kohta teame tavaliselt, millal neid ei ole.\nPaar aastat hiljem oli C-vitamiini keemiline olemus krüpteeritud, salapärane vitamiin, mis kõvenes skorbuti, oli askorbiinhape või täpsemalt ketoguloonhappe derivaat.\nKes avastas C-vitamiini?\nKõige kuulsam vitamiin on muidugi kuulus askorbinka - C-vitamiin. C-vitamiin on iga inimese keha jaoks väga oluline. Lõppude lõpuks, see vitamiin mängib uskumatult suurt rolli kõikide elundite ja süsteemide normaalses toimimises. C-vitamiini kõige olulisem funktsioon on kollageeni nimetusega valgu moodustumine, mida leidub väga paljudes rakkudes. C-vitamiin on seotud ka serotoniini ja kilpnäärme hormoonide hormoonide moodustumisega, kolesterooli lõhustamisega, mürgiste ainete eemaldamisega maksa hepatotsüütidest, tugeva anioonoksiidi detoksikatsiooni, E-vitamiini taastumisest, hea immuunsuse säilitamisest, raua imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, suhkurtõve nõuetekohasest imendumisest, diabeedi imendumisest. Nimetus "askorbiinhape" pärineb ladina scorbutus - scurvy ja eitamine "a". Kevadel on kurikuulus avitaminosis C-vitamiini puudumine.\nMõiste kohaselt on vitamiinid inimorganismi jaoks vajalikud ained, kuid neid ei sünteesita. Neid tuleb hankida väljastpoolt, see tähendab toidust, sest nad ei ole vees ega õhus, ja me ei kasuta midagi muud väliskeskkonnast. On naljakas, et kõigist sadadest tuhandetest elusolendite liikidest ei saa ainult mees, ahvid ja... merisigad ise toota askorbiinhapet.\nKui loed merereiside raamatuid või vaatasite filme samal teemal, kohtusite ilmselt nendes sõnades nagu scurvy. Just see haigus tõi haua äärmiselt palju navigeerijaid, täpsemalt soolase merevee juurde.\nTsinga on haigus, mis põhjustab kudedes verejooksu, verejooksud, hammaste kadu, aneemia ja üldine nõrkus. Kui aastatel 1497-1499 ümardas Vasco da Gama esimest korda head lootust, siis 160-st meeskonnaliikmest kaotas ta reisi ajal rohkem kui 100 inimest. Ja neil oli lihtsalt võimatu neid aidata. Miks Jah, sest inimesed lihtsalt ei teadnud selle kohutava haiguse põhjust, mida mõnikord nimetati teiseks kõrvetuseks.\nPõhjuste kohta scurvy väljendatud erinevaid eeldusi. Selle haiguse süüdlaseks peeti alguses halb õhk, siis rikutud vesi, karusnahk ja isegi mõned tundmatud patogeenid mikroobide maailmast. Vasco da Gama reisil arvati, et scurvy oli tõeline nakkushaigus, epideemia nagu tüüfus või katk. Kogu aeg, mil scurvy oli inimestele teada, kulus rohkem kui miljon inimest. Ja selle nuhtluse vältimiseks oli see nii lihtne. Lõppude lõpuks on scurvy just C-vitamiini puudumine. Reisi ajal olid inimesed laevadel toidetud toiduga, mis on hästi ladustatud, kuid sellised tooted ei sisaldanud seda olulist vitamiini üldse.\nXVIII sajandi keskel loksutati Šoti laeva arst James Lindi, et skandaalide mõju laeva meeskonnale avaldas mõju, otsides elupäästvaid abivahendeid, mida avastati tsitrusviljades, varem tundmatu omadus, mis takistab skorbendi tekkimist. 1753. aastal avaldas Lind oma avastuse tulemused, kuid Admiraliteet ignoreeris neid peaaegu pool sajandit. Selle aja jooksul hindasid eksperdid, et umbes 100 tuhat rohkem Briti meremehi hukkus skorbuudist. Umbes 1800. aastal pidid meri ülemused, tuletades meelde Lindi järeldusi, kohustatud iga laeva pardal varustama lime. Sellest ajast alates hakkasid britid kõikidel meredel nimetama limeyseks (inglise keeles. Lime - lubi).\nSuur osa C-vitamiini avastamisest olid Norra teadlased Holst ja Froelich. 1907. aastal andsid Norra valitsus neile teadlastele teada, millised on beriberi puhangute põhjused, mida Norra laevastikus korduvalt täheldati. Teadlased otsustasid alustada uuringuga mereandide koostisosade toiteväärtuse kohta. Katseloomadena võtsid nad merisigad, mitte kanad, mida teised teadlased varem kasutasid teadusuuringuteks. Holst ja Fröhlich uskusid, et imetajate kohta saadud andmeid saab inimestele usaldusväärsemalt üle kanda. Teadlased polnud isegi kahtlustanud, millised olulised tulemused sellised uuendused tooksid: kui merisigad hakkasid sööma kaerahelbed, olid nad beriberi asemel võtnud kõik märke.\nAastal 1912 avaldasid Holst ja Fröhlich oma tulemused, mis näitasid, et merisigade rusutus on tingitud toidu lisategurite puudumisest, mis ilmselt leidub suurtes kogustes värsketes puu- ja köögiviljades ning mis puudub või on vähe. teravilja, teravilja veiseliha ja mõnede muude toodete terades. Holst ja Fröhlichil oli suur mõju vitamiinide teooria kujunemisele.\nTeadlaste tähelepanu tõmbas kohe Antiscorbutic tegur või, nagu seda nimetati 1920. aastast, C-vitamiin. C-vitamiini ei saa pikka aega eraldada puhtal kujul ja ilma lisanditeta aine olemasolu tõttu ei ole võimalik kindlaks teha selle elementide koostist ja keemilist struktuuri.\nLõpuks õnnestus 1923. aastal Ameerika biokeemik Charles Glen King isoleerida kapsast askorbiinhapet ja tõestada, et see on sama vitamiin C, ja hiljem lõi Charles Glen King askorbinki struktuuri.\n10 faktid vitamiinide avastamise ajaloost\nTere, Lugupeetud lugejad! Tänases artiklis soovitan teil kõndida läbi vitamiinide avastamise ajaloo lehekülgede.\nOotate huvitavaid fakte vitamiinide avastamise kohta, milline oli esimene avatud vitamiin ja milline panus vitamiinide avastamise ja uurimise ajaloosse pani James Lindi, Nikolai Ivanovitš Lunini, Christian Eykmani, Casimir Funki jt.\n1. Avitaminosis, mis on vitamiinide avastamise eeltingimus\nKuni XIX sajandi lõpuni ei kahtlenud meie esivanemad vitamiinide olemasolu. Arvati, et proteiinide, rasvade, süsivesikute, mineraalsoolade ja vee olemasolu toidus on keha normaalseks toimimiseks piisav.\nSelle teooria toetasid ka aja teaduslikud asutused, nagu Max Rubner, Karl Voith ja Max Pettenkofer. Praktikas olid asjad siiski üsna erinevad.\nIidsetest aegadest on inimesed kannatanud klassikalise avitaminosisiga, nagu kõrvetus, ööseks pimedus, pellagra, seda, rickets.\nNeed spetsiifilised haigused olid tingitud toiduainetes sisalduvate spetsiifiliste ainete puudumisest või puudumisest, mida nüüd nimetatakse vitamiinideks.\nKõige sagedamini pandi beriberioosiks meremehed, kes tegid pikad reisid, ekspeditsiooniliikmed, sõjaväelased, reisijad, vangid, piiramislinnade elanikud.\nReeglina ei olnud nende toitumine piisavalt värskeid köögivilju, puuvilju, liha.\nNiisiis, meremehed, enne pika reisi algust, ladustatakse tavaliselt soolatud sealiha ja leivapuru - pikaajalise ladustamise tooteid.\nSelle tulemusena haigestuvad nad skorbuudiga - ohtliku haigusega (põhjustatud C-vitamiini puudumisest), kus veresoonte seinad muutuvad väga habrasteks, igemed veritsevad, hambad kukuvad ja nahal tekivad verejooksud.\nRasketel juhtudel toimub surm. Ajaloolaste sõnul hukkus suurte geograafiliste avastuste ajal umbes 1 miljon meremeest.\nKuulus ekspeditsioon Indiasse Vasco de Gama juhtimisel lõppes 100 inimesega 160-st haigestumise ja surmaga. Magellani meeskond kannatas ka selle haiguse all.\nSellest hoolimata uskusid nende aegade teadlased ja arstid, et vitamiinipuuduste põhjused on toksiinid, toidumürgid ja infektsioonid, mitte vitamiinide puudumine dieedis.\n2. Tooted - tervendajad\nIsegi iidsetel aegadel arvasid inimesed intuitiivselt, et vitamiinipuuduse põhjuseks on toitumise defekt, ning kasutas teatud toodete tervendavaid omadusi nende konkreetsete haiguste vastu võitlemisel.\nVana-egiptlased teadsid, et A-vitamiini sisaldav toores maks säästab öisest pimedusest (öösel võimetus näha).\nVana-Kreeka arst Hippokrates määras ka maksa silmade raviks. 1330. aastal avaldas Pekingis kohtumõistja ja toitumisspetsialist Hu Sihui kolmekordse töö „Toidu ja jookide olulised põhimõtted“.\nSellega viitas vajadusele kombineerida erinevaid toite igapäevases toidus, et säilitada hea tervis.\n1536. aastal pidi Prantsuse uurija Jacques Cartier talvel Kanadas peatuma. Fakt on see, et 100 tema meeskonna liiget on haige.\nKohalikud indiaanlased pakkusid patsientidele tervendavat vahendit: männi nõelaga infundeeritud vesi. Meeleheidest võttis Cartieri rahvas tervendava puljongi ja selle tulemusena taastusid nad.\n1747. aastal tabas Briti sõjalaevade meeskond, kes oli Šoti arst James Lind, üllatus. Lind otsustas leida skurdi ravida.\nOma katseteks valis ta 20 haige meremeest ja jagas need mitmeks rühmaks.\nEsimene ta lisas tavalisele söögile osa siidrist, teine rühm - osa merevees, kolmas - äädikas ja neljas - sidrun ja oranž.\nSelle tulemusena sai ainult neljas rühm, mille toitumine hõlmas sidrunit ja apelsine.\nJames Lind avaldas oma tulemused 1753. aastal traktaadis "Scurvy ravi", milles kirjeldas tsitrusviljade rolli selle haiguse ennetamisel.\nLinda eeskuju järgnes inglise reisija James Cook, kes purjetas Vaikse ookeani 1772–1775. Ekspeditsioonil osales kaks laeva.\nÜhel laeval lisati meremehele värsked köögiviljad, puuviljad, hapukapsas, sidruni- ja porgandimahl. Pika reisi tulemusena ei arenenud ükski selle laeva meeskonnaliikmetest räpane.\nSamal ajal kannatas selle haiguse all veerand teise laeva meeskonnast, kus puudusid köögiviljade ja puuviljade varud.\n4. Nikolai Ivanovitš Lunin - Vene teadlane, kes avastas „toitumiseks hädavajalikud ained”\nEsimene, kes kinnitas, et toiduaineid, lisaks valkudele, rasvadele, süsivesikutele, mineraalsooladele ja veele, sisaldavad teisi eluks vajalikke toitumisalaseid tegureid, olid Vene arst ja biokeemik Nikolai Ivanovitš Lunin Tartu Ülikoolist.\n1880. aastal viis Lunin läbi hiirtega katseid. Võeti kaks hiirerühma. Mõned Nikolai Ivanovitš toidab kunstlikku piima, mis koosnes ainult kaseiinist (piimavalk), rasvast, piimasuhkrust, mineraalsooladest ja veest.\nHiired, kes toidavad sellist piima, hakkasid kiiresti kaalust alla ja surid. Teise rühma hiired, kes toideti looduslikku piima, kasvasid terveks ja tugevaks.\nSaadud andmete põhjal tegi Lunin järgmise järelduse: „... kui, nagu ülalnimetatud katsetel on võimatu tagada elu valgud, rasvad, suhkur, soolad ja vesi.\nSellest järeldub, et piim sisaldab lisaks kaseiinile, rasvale, piimasuhkrule ja sooladele ka teisi toitumiseks hädavajalikke aineid.\nNende ainete uurimine ja nende tähtsus toitumise seisukohalt on väga huvitav. ” See oli esimene tõsine avastus vitamiinide kohta!\nKuid teaduslik maailm ei võtnud tõsiselt Vene teadlase järeldust. 1890. aastal viisid sarnased katsed läbi K.A. Sosiin. Tema uuringu tulemused kordasid N.I. Lunin\nJärgmise sammu vitamiinide avastamise ajaloos tegi Hollandi arst ja bakterioloog Christian Aikman.\n1886. aastal läks Eykman haiguse põhjuse uurimiseks Java-saare vanglahaiglasse, võttes seda, mis nõudis sadu tuhandeid elusid.\nPõhimõtteliselt oli see haigus tüüpiline Jaapani ja Kagu-Aasia elanikele.\nTake - take (tõlgitud Sinhalese "äärmuslikust nõrkusest", paralüüs) - vitamiinipuudus, mis on põhjustatud B1 - vitamiini (tiamiini) puudumisest.\nOma kogemuste eest kasutas Eykman kanu. Ühe katse käigus avastas ta, et lihvitud riisist toidetud kanad haigestusid polüneuritisega (väga sarnased).\nKui katseloomad viidi pruuni riisi, taastusid nad. Lisaks täheldati, et rafineeritud riisiga toidetud vangid kannatasid keskmiselt ühe 40-st inimesest.\nKui inimeste seas, kes sõid koorimata riisi, mõjutas ainult üks inimene 10 000st.\nNeid tulemusi arvesse võttes jõudis Christian Aikman järeldusele, et riisikoor sisaldab tundmatut ainet, mis võib ära hoida polüneuriiti (seda võtta).\nKoos oma assistentidega eraldas teadlane selle ühendi koorest veega. Lisaks märkis ta, et tuvastatud aine molekulid on nii väikesed, et nad läbivad membraani, mille kaudu valgud ei saa tungida.\nSel ajal lõppesid katsed. Kuid Aikman andis suure panuse vitamiinide avastamise ajaloosse, mille eest ta sai 1929. aastal Nobeli preemia.\nSamal ajal on sellised teadlased nagu Hollandi toitumisspetsialist K.A. Peckelharing, inglise biokeemik Frederik Hopkins ja teised, viisid läbi ka mitmeid eksperimente, milles nad järeldasid, et piimavalk (kaseiin) sisaldab keha kasvuks ja arenguks vajalikku ainet (Frederick Hopkins 1929. aastal anti koos Aikmaniga Nobeli preemia).\nKüsimus, millist sisu ja millist struktuuri see on avatud kuni...\n6. Casimir Funk ja esimene avatud vitamiin. Mõiste "vitamiinid" kasutuselevõtt\n1911. aastal eraldas Poola biokeemik Casimir Funck riisikliidist keemilise analüüsi abil kristallilise ühendi (mida nüüd nimetatakse vitamiiniks B1 või tiamiiniks), mis takistas haiguse võtmist.\nHiljem sai teadlane pärmist ja muudest toodetest. Leitud aine oli hapete toime suhtes vastupidav (see keeb 20% väävelhappe lahusega), kuid see lagunes kiiresti leeliselises keskkonnas.\nOma keemilise olemuse tõttu kuulus see ühend orgaaniliste ainete rühma ja sisaldas lämmastikku aminorühmas NH2.\n1912. aastal nimetas Funk seda ainet „vitamiiniks“ või „elutähtsaks amiiniks“ (ladina keeles “vita” tähendab elu, “amini” tähendab amine, lämmastikuühendeid).\nLisaks tutvustas Casimir Funk esmalt avitaminosise, hüpovitaminosise ja polühüpovitaminoseesi kontseptsiooni.\nTa soovitas ka, et selliste haiguste põhjus, nagu scurvy, take -, pellagra, rickets, öine pimedus, on toidu puudumine ühes "elusamiinidest".\nHoolimata asjaolust, et kõik vitamiinid ei sisalda NH2 aminorühma, on termin "vitamiinid" teaduslikus maailmas kindlalt kindlaks määratud ja seda kasutatakse ikka veel.\n7. "Rasvas lahustuv tegur A" ja "vees lahustuvad tegurid B, C ja PP"\n1913. aastal isoleerisid Ameerika biokeemikud Elmer Werner McCollum ja Margarita Davis vett ja munakollast ainet, mis oli vees halvasti lahustuv, kuid hea rasvades.\nMcCollum nimetas seda "rasvlahustuvaks faktoriks A" ja Funki "vitamiiniks", hoiatuseks - "vees lahustuv tegur B."\nTegur oli tundmatu keemilise aine aine, mis täidab elusorganismis spetsiifilist funktsiooni.\nSellest ajast alates on need tegurid tähistatud ladina tähestiku tähtedega. Seejärel avastati veel kaks „vees lahustuvat tegurit” - С ja РР. Esimene neist on scurvy vastu, teine on pellagra vastu.\n8. Jack Cecile Dramond - teadlane, kes tutvustas kaasaegset vitamiinide nomenklatuuri.\nInglise biokeemik Jack Cecil Dramond otsustas 1920. aastal ühtlustada vitamiinide valikut. Ta muutis nimetuse „rasvas lahustuv tegur A“ “A-vitamiiniks” ja “vees lahustuvad tegurid B ja C” vastavalt “B-vitamiiniks” ja “C-vitamiiniks”.\nTulevikus peeti A-vitamiini teguriks, mis takistab silma ümbritsevate kudede kuivust: sarvkesta ja sidekesta. Seda haigust nimetatakse "xerophthalmia" (tõlgitud kreeka "kuivad silmad").\nAastal 1920 isoleeris McColum ainet, mis takistas mädanike (luuhaigus) tursamaksaõli eest. Seda ühendit nimetati D-vitamiiniks.\nSeega hakati A- ja D-vitamiine lugema rasvlahustuvateks ning vitamiinid C ja B vees lahustuvad.\n10. Vitamiinide avastamise ja uurimise täiendavad uuringud.\nAastaks 1930 leidsid teadlased, et B-vitamiin sisaldab mitmeid aineid, millest kõigil on oma omadused ja funktsioonid (näiteks vitamiinid B1, B2, B3). Nad kõik lahustati vees.\nHiljem avastasid eri riikide teadlased teisi vitamiine nagu rasvlahustuvad vitamiinid K ja E, vees lahustuvad vitamiinid - pantoteenhape (vitamiin B5), püridoksiin (vitamiin B6), biotiin (H-vitamiin), foolhape (vitamiin B9), tsüanokobalamiin ( vitamiin b12) ja teised.\nKokku oli umbes 30. Lisaks loodi vitamiinide keemiline struktuur ja töötati välja meetodid nende valmistamiseks.\nSeega lõppes üsna ulatuslik artikkel vitamiinide avastamise ajaloost. Loodan, et teave oli teile kasulik! Vaadake teid teistel lehekülgedel vitamiinide kohta!\nVITAMIINIDE AVAMISE AJALUGU.\n19. sajandi teisel poolel leiti, et toidu toiteväärtust määrab nende sisu peamiselt järgmistest ainetest: valgud, rasvad, süsivesikud, mineraalsoolad ja vesi.\nÜldiselt tunnistati, et kui kõik need toitained sisalduvad teatud kogustes inimesele, siis vastab see täielikult organismi bioloogilistele vajadustele, see arvamus on kindlalt juurdunud teaduses ja seda toetasid sellised ajastu autoriteetsed füsioloogid nagu Pettenkofer, Voith ja Rubner.\nPraktika ei ole siiski alati kinnitatud toidu bioloogilise kasulikkuse ideede õigsuses.\nArstide ja kliiniliste vaatluste praktiline kogemus on juba ammu selgelt näidanud mitmete spetsiifiliste haiguste olemasolu, mis on otseselt seotud toitumishäiretega, kuigi viimased vastavad täielikult ülaltoodud nõuetele, mis kinnitas ka pika teekonna osavõtjate sajanditepikkust praktilist kogemust. see tappis rohkem merre kui näiteks lahingutes või laevavrakkides, seega 160 kuulsast Vasco de Gama ekspeditsiooni osalejast okladyvavshey mereteed Indiasse, 100 inimest suri alatu.\nMere- ja maasõitude ajalugu andis ka mitmeid õpetlikke näiteid, mis näitavad, et skorbuti esinemist on võimalik vältida ja et haigeid patsiente saab ravida, kui nende toitu sattub teatud kogus sidrunimahla või nõela.\nSeega näitas praktiline kogemus selgelt, et scurvy ja mõned teised haigused on seotud toitumishäiretega, et isegi kõige rikkalik toit ise ei taga alati selliste haiguste vastu ning et selliste haiguste ennetamiseks ja raviks on vajalik kehasse siseneda. Mõned täiendavad ained, mis ei sisaldu toiduainetes.\nSelle sajanditepikkuse praktilise kogemuse eksperimentaalne põhjendus ja teaduslik-teoreetiline üldistamine sai esimest korda võimalikuks tänu sellele, et vene teadlane Nikolai Ivanovitš Lunin avastas uue teaduse peatüki, kus uuriti mineraalainete rolli toitumises A. Bunge laboris.\nN.I.Lunin viidi läbi katsed kunstlikult valmistatud toidul hoitud hiirtel, mis koosnes puhastatud kaseiini (piimavalgu), piimarasva, piimasuhkru, piima ja vee soolade segust. piimakomponendid, samal ajal ei olnud sellisel dieedil olevad hiired kasvanud, kaotasid kaotasid, lakkasid söömist, mida nad andsid, lõpuks suri.Samal ajal arenes loomulikku piima saanud hiirte kontrollpartii täiesti normaalseks. N.I.Lunin 1880. aastal Ma jõudsin järgmisele järeldusele: "... kui, nagu ülalnimetatud katsetel on võimatu elu anda valkude, rasvade, suhkru, soolade ja veega, järeldub sellest, et piimas on lisaks kaseiinile, rasvale, piimasuhkrule ja sooladele ka teisi aineid. Nende ainete uurimine ja nende tähtsus toitumisele on väga oluline.\nTegemist oli olulise teadusliku avastusega, mis lükkas ümber teaduse teaduse olukorra, N. I. Lunini teoste tulemused olid vaidlustatud, neid üritati seletada näiteks asjaoluga, et kunstlikult valmistatud toit, mida ta oma katsetes toidab, oli väidetavalt maitsetu.\n1890. aastal kordas GAKA.Sosin N. I. Lunini eksperimente kunstliku toitumise erineva versiooniga ja kinnitas täielikult N. I. Lunini järeldusi, kuid isegi pärast seda ei saanud veatu järeldus kohe üldist tunnustust.\nSuurepärane kinnitus N. I. Lunini järelduse õigsusele, tuvastades beriberi haiguse põhjuse, mis oli eriti levinud Jaapanis ja Indoneesias elanikkonna seas, kes sõid peamiselt poleeritud riisi.\nAikman, arst, kes töötas Java vangla haiglas 1896. aastal, märkas, et haigla hoovis hoitud kanad ja tavalised lihvitud riisid kannatasid beriberi meenutava haiguse tõttu.\nAikmani tähelepanekud suure hulga kinnipeetavate kohta Java-vangides näitasid ka seda, et rafineeritud riisist toidetud inimeste seas haigestus üks 40-st inimesest, samas kui rühmas, kes sõi toor riisi, haigestus ainult üks neist. 10 000.\nSeega selgus, et riisi (riisikliid) kestas sisalduv tundmatu aine beriberi kaitses 1911. aastal eraldas Poola teadlane Casimir Funck selle aine kristallilisel kujul (mis osutus vitamiinide seguks). see oli küllaltki hapete suhtes vastupidav ja talus näiteks keetmisel 20% väävelhappe lahusega, leeliselistes lahustes hävitas toimeaine väga kiiresti, keemiliste omaduste tõttu kuulus see aine orgaanilisele ainele. neile järeldus, et ühendid sisaldasid aminorühma, ning järeldas, et beriberi on ainult üks haigustest, mis on põhjustatud toiduainetes sisalduvate eriliste ainete puudumisest.\nHoolimata asjaolust, et need erilised ained on toiduainetes, nagu N.I.Lunin väikeses koguses rõhutanud, on need väga olulised, kuna selle elutähtsate ühendite rühma esimene aine sisaldas aminorühma ja tal olid mõned amiinide omadused, Funk (1912 ) tegi ettepaneku nimetada see kogu klassi vitamiine (lat.vta-life, elu-vitamiin-amiin), kuid seejärel selgus, et paljud selle klassi ained ei sisalda aminorühmi, kuid mõiste "vitamiinid" on muutunud nii tugevalt kasutatuks, et Ma ei pidanud seda koos ysla.\nPärast aine vabastamist, mis kaitseb beriberi eest toidust, avastati mitmeid teisi vitamiine: Hopkins, Stepp, Mac Kollum, Melanby ja paljude teiste teadlaste töö oli vitamiinide teooria arendamisel väga oluline.\nPraegu on teada umbes 20 erinevat vitamiini, mille keemiline struktuur on samuti kindlaks tehtud, mis võimaldas korraldada vitamiinide tööstuslikku tootmist mitte ainult nende toodete töötlemise teel, kus neid hoitakse valmis, vaid ka kunstlikult nende keemilise sünteesi abil.\nAvitaminoosi üldine mõiste; hüpo- ja hüpervitaminoos.\nTeatud vitamiinide puudumise tõttu toidus esinevaid haigusi on kutsutud avitaminosisiks, kui haigus tuleneb mitmete vitamiinide puudumisest, nimetatakse seda multivitaminosisiks, kuid selle kliinilisele pildile iseloomulik avitaminosis on tänapäeval üsna haruldane. - või vitamiini, seda haigust nimetatakse hüpovitaminoosiks, kui diagnoositakse korralikult ja õigeaegselt, siis avitaminosis ja eriti hüpovitaminoos saab kergesti ravida. deniem organismi sobitamine vitamiine.\nTeatud vitamiinide liigne sissetoomine kehasse võib põhjustada hüpervitaminosiooni.\nPraegu peetakse mitmeid muutusi vitamiinipuuduse metabolismis ensüümsüsteemide rikkumise tagajärjel, kuid on teada, et paljud vitamiinid on osa nende proteeside või koensüümi rühmade komponentidest.\nPaljusid avitaminosioone võib pidada patoloogilisteks seisunditeks, mis tulenevad nende või teiste koensüümide funktsioonide kadumisest, kuid praegu on paljude avitaminooside tekkimise mehhanism ikka veel ebaselge, mistõttu ei ole veel võimalik ravida kõiki avitaminosioone tingimuste tõttu, mis tulenevad teatud t süsteemid.\nVitamiinide avastamisega ja nende olemuse kindlakstegemisega on uued perspektiivid avanud mitte ainult avitaminoosi ennetamisel ja ravimisel, vaid ka nakkushaiguste ravis. bakterite jaoks vajalik, kuid samal ajal ei ole neil nende vitamiinide omadusi, selliseid aineid, mis on „varjatud vitamiinide all”, haaravad bakterid, samas kui baasi aktiivsed keskused ter rakkudes, purustatud oma osa, ja seal on bakterite hävitamist.\nPraegu võib vitamiine iseloomustada madala molekulmassiga orgaaniliste ühenditena, mis on toiduks vajaliku koostisosana võrreldes selle põhikomponentidega väga väikeses koguses.\nVitamiinid on inimeste ja paljude elusorganismide toidu oluline osa, sest neid ei kontrollita või mõni neist sünteesitakse organismis ebapiisavas koguses, vitamiinid on ained, mis tagavad organismis biokeemiliste ja füsioloogiliste protsesside normaalse voolu. toimeained, mis mõjutavad ainevahetust ebaolulistes kontsentratsioonides.\nVitamiinid jagunevad kaheks suureks rühmaks: 1. vitamiinid, lahustuvad rasvades ja 2. vitamiinid, vees lahustuvad Igaüks neist rühmadest sisaldab suurt hulka erinevaid vitamiine, mida tavaliselt tähistatakse ladina tähestike tähtedega. vastab nende tavalisele paigutusele tähestikus ja ei vasta päris vitamiinide avastamise ajaloolisele järjestusele.\nSulgudes olevate vitamiinide klassifikatsioon näitab selle vitamiini kõige iseloomulikumaid bioloogilisi omadusi, selle võimet ennetada haiguse teket. Tavaliselt eelneb haiguse nimetusele eesliide "anti", mis näitab, et see vitamiin hoiab ära või kõrvaldab selle haiguse.\n1. FATAS LAHUSTATAVAD VITAMIINID.\nKõige kuulsam vitamiin on muidugi kuulus askorbinka - C-vitamiin. C-vitamiin on iga inimese keha jaoks väga oluline. Lõppude lõpuks, see vitamiin mängib uskumatult suurt rolli kõikide elundite ja süsteemide normaalses toimimises.\nC-vitamiini kõige olulisem funktsioon on kollageeni nimetusega valgu moodustumine, mida leidub väga paljudes rakkudes. C-vitamiin on seotud ka serotoniini ja kilpnäärme hormoonide hormoonide moodustumisega, kolesterooli lõhustamisega, mürgiste ainete eemaldamisega maksa hepatotsüütidest, tugeva anioonoksiidi detoksikatsiooni, E-vitamiini taastumisest, hea immuunsuse säilitamisest, raua imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, glükoosi imendumisest, suhkurtõve nõuetekohasest imendumisest, diabeedi imendumisest.\nNimetus "askorbiinhape" pärineb ladina scorbutus - scurvy ja eitamine "a". Kevadel on kurikuulus avitaminosis C-vitamiini puudumine.\nMõiste kohaselt on vitamiinid inimorganismi jaoks vajalikud ained, kuid neid ei sünteesita. Neid tuleb hankida väljastpoolt, see tähendab toidust, sest nad ei ole vees ega õhus, ja me ei kasuta midagi muud väliskeskkonnast.\nOn naljakas, et kõigist sadadest tuhandetest elusolendite liikidest ei saa ainult mees, ahvid ja... merisigad ise toota askorbiinhapet.\nKui loed merereiside raamatuid või vaatasite filme samal teemal, kohtusite ilmselt nendes sõnades nagu scurvy.\nJust see haigus tõi haua äärmiselt palju navigeerijaid, täpsemalt soolase merevee juurde.\nTsinga on haigus, mis põhjustab kudedes verejooksu, verejooksud, hammaste kadu, aneemia ja üldine nõrkus.\nKui aastatel 1497-1499 ümardas Vasco da Gama esimest korda head lootust, siis 160-st meeskonnaliikmest kaotas ta reisi ajal rohkem kui 100 inimest.\nJa neil oli lihtsalt võimatu neid aidata. Miks Jah, sest inimesed lihtsalt ei teadnud selle kohutava haiguse põhjust, mida mõnikord nimetati teiseks kõrvetuseks.\nPõhjuste kohta scurvy väljendatud erinevaid eeldusi.\nSelle haiguse süüdlaseks peeti alguses halb õhk, siis rikutud vesi, karusnahk ja isegi mõned tundmatud patogeenid mikroobide maailmast. Vasco da Gama reisil arvati, et scurvy oli tõeline nakkushaigus, epideemia nagu tüüfus või katk. Kogu aeg, mil scurvy oli inimestele teada, kulus rohkem kui miljon inimest.\nJa selle nuhtluse vältimiseks oli see nii lihtne. Lõppude lõpuks on scurvy just C-vitamiini puudumine. Reisi ajal olid inimesed laevadel toidetud toiduga, mis on hästi ladustatud, kuid sellised tooted ei sisaldanud seda olulist vitamiini üldse.\nXVIII sajandi keskel loksutati Šoti laeva arst James Lindi, et skandaalide mõju laeva meeskonnale avaldas mõju, otsides elupäästvaid abivahendeid, mida avastati tsitrusviljades, varem tundmatu omadus, mis takistab skorbendi tekkimist.\n1753. aastal avaldas Lind oma avastuse tulemused, kuid Admiraliteet ignoreeris neid peaaegu pool sajandit. Selle aja jooksul hindasid eksperdid, et umbes 100 tuhat rohkem Briti meremehi hukkus skorbuudist.\nUmbes 1800. aastal pidid meri ülemused, tuletades meelde Lindi järeldusi, kohustatud iga laeva pardal varustama lime. Sellest ajast alates hakkasid britid kõikidel meredel nimetama limeyseks (inglise keeles. Lime - lubi).\nSuur osa C-vitamiini avastamisest olid Norra teadlased Holst ja Froelich. 1907. aastal andsid Norra valitsus neile teadlastele teada, millised on beriberi puhangute põhjused, mida Norra laevastikus korduvalt täheldati.\nTeadlased otsustasid alustada uuringuga mereandide koostisosade toiteväärtuse kohta. Katseloomadena võtsid nad merisigad, mitte kanad, mida teised teadlased varem kasutasid teadusuuringuteks.\nHolst ja Fröhlich uskusid, et imetajate kohta saadud andmeid saab inimestele usaldusväärsemalt üle kanda. Teadlased polnud isegi kahtlustanud, millised olulised tulemused sellised uuendused tooksid: kui merisigad hakkasid sööma kaerahelbed, olid nad beriberi asemel võtnud kõik märke.\nAastal 1912 avaldasid Holst ja Fröhlich oma tulemused, mis näitasid, et merisigade rusutus on tingitud toidu lisategurite puudumisest, mis ilmselt leidub suurtes kogustes värsketes puu- ja köögiviljades ning mis puudub või on vähe. teravilja, teravilja veiseliha ja mõnede muude toodete terades.\nHolst ja Fröhlichil oli suur mõju vitamiinide teooria kujunemisele.\nVitamiinid. Avastamise ajalugu, tähtsus kehale\nVitamiinid on erinevate keemiliste omadustega orgaaniliste ühendite rühm, mis on olulised loomade organismide ja inimeste normaalseks toimimiseks ebaolulistes kogustes võrreldes peamiste toitainetega - valkude, rasvade ja süsivesikutega.\nEsmakordselt märkis nende ühendite olulist rolli vene teadlane N.I. Lunin. 1881. aastal leidis ta hiirtega läbi viidud katsetes, et neile valmistati kunstlikult valkude, rasvade, süsivesikute ja mineraalsoolade toitumine samades proportsioonides nagu looduslikes toodetes - piimas, tapetud hiirtes, samas kui kontrollgrupp piimaga toidetud hiired arenevad normaalselt.\nSiit järeldas N.I.Lunin, et looduslik toit sisaldab mõningaid täiendavaid aineid, mis on vajalikud loomade normaalseks eluks.\nNeed ained, mida algselt nimetati täiendavateks toitumisfaktoriteks, hiljem vitamiinid.\nVitamiinide teooria areng on seotud riikliku arsti N. nimega.\nI. Lunin. Ta jõudis järeldusele, et lisaks valkudele, rasvadele, piimasuhkrule, sooladele ja veele vajavad loomad mõningaid tundmatuid aineid, mis on toitumise jaoks hädavajalikud. Lunin kirjutas oma töös „Mineraalsoolade tähtsuse kohta loomasöötades“: „... on väga oluline uurida neid aineid ja uurida nende tähtsust toitumisele.”\n1912. aastal avastati esimene vitamiin K. Funk. Ta tegi ettepaneku nimetada neid tundmatuid vitamiine.\n1896. aastal töötas Hollandi arst Aikman, kes töötas Java-saarel vangide toidujääke söönud kanadel, samade haigustunnuste ilmnemist, mida täheldati beriberihaigusega inimestel, kes on laialt levinud idapoolsete riikide elanike seas, kus rafineeritud riis on peamine toiduainet.\nInglise teadlane Stepp loomkatsetes näitas, et musta leiva, alkoholi ja eetriga töödeldud hiirte söötmine viis ka loomade surmani. Mustast leivast saadud alkoholi ja eetri ekstraktide lisamine teise hiirerühma toidule kaitseb neid surmast.\nMIS ON VITAMIINID. AVAMISE AJALUGU. palju tähti)\nAutor jõudis järeldusele, et mõned eluks vajalikud ained kantakse alkoholi ja eetri ekstrakti koos rasvadega üle.\nStepp nimetas seda rasvategurit teguriks A, mis hiljem sai tuntuks kui A-vitamiin.\n1912. aastal leidis Poola teadlane Casimir Funk, kes tegi tuvi, et nende toitmine poleeritud riisiga põhjustas inimestele sarnase pilonefriidi ilminguga sarnase haiguse.\nTõrvitsetud riisiga tuvide söötmine ei põhjustanud seda haigust. Sellest tulenevalt eemaldatakse riisiterade puhastamisel aine, mis takistab tuvide nakatumist pilonefriidiga.\nHiljem õnnestus Funk'il saada riisi kliidelt ainet, lisades sellele lämmastikhapet, mis andis positiivse reaktsiooni, mis näitas aminorühma olemasolu.\nSeetõttu nimetas Funk seda ainet vitamiiniks oluliseks amiiniks (vita-elu). Sellest ajast alates on kõik täiendavad toitumisalased tegurid kutsutud vitamiinideks, kuigi kõik vitamiinid ei sisalda aminorühma.\nPraegu on teada rohkem kui 20 vitamiini.\nNende võime lahustuda vees või rasvlahustites on jagatud kahte rühma - vees lahustuvad ja rasvlahustuvad.\nNagu eespool toodud andmetest nähtub, lahustuvad enamik vitamiine vees, mis on väga bioloogiliselt oluline.\nVene patofüsioloog V.Pashutin märkis juba 1900. aastal vitamiinide ühendamist teatud haigustega, mis tulenevad ühepoolsest söötmisest.\nVitamiinide puudumine toidus põhjustab avitinosis tuntud seisundeid.\nJuba 1922. aastal tegi N. D. Zelinsky ettepaneku, et vitamiinid on ensüümide lahutamatu osa, mis mängivad olulist rolli loomade ja taimede rakkude biokeemilistes protsessides, mistõttu vitamiinide puudumisel või puudumisel ei teki toiduainetes ega ainevahetuses ensüüme. on katki.\nErinevate vitamiinide vajadus organismide elu erinevates punktides varieerub, mistõttu tuleb seda toiduainete koostamisel arvesse võtta.\nVitamiinipuudust nimetatakse avitaminosisiks ning suvel ja sügisel püüame süüa nii palju puuvilju ja köögivilju kui võimalik, et külma ilmaga vitamiine ladustada.\nAga kuidas vitamiinipuudus tegelikult avaldub ja kelle jaoks see on kõige ohtlikum, ütleb professor Vera Kodentsova, Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia Toitumise Instituudi vitamiinide ja mineraalainete laboratoorium.\nNormaalse ainevahetusprotsessi katkemine on sageli seotud vitamiinide ebapiisava tarbimisega kehas, nende täieliku puudumisega tarbitud toidus või nende imendumise rikkumisega.\nTransport Selle tulemusena areneb avitaminoos - haigused, mis tulenevad toidu täieliku puudumisest või mis tahes vitamiini imendumise täielikust lagunemisest ja hüpovitaminoosist, mis on põhjustatud toidust ebapiisavast vitamiinide tarbimisest.\nPaljud beriberi ainevahetuse häired, mis on tingitud ensüümsüsteemide halvenenud aktiivsusest või aktiivsusest. Kuna paljud vitamiinid on osa ensüümide proteesirühmadest.\n„Avitaminosis on organismi vitamiinireservide täielik ammendumine,” ütleb Kodentsova, “ja seda meie riigis ei eksisteeri.” Pigem räägime hüpovitaminoosist - vitamiini sisalduse vähenemisest kehas. Vitamiinipuuduse kliinilised ilmingud - naha, juuste, seedetrakti halvenemine, meeleolu ja jõudluse vähenemine.\nLisaks on lisaks ühe vitamiini puudulikkusele tavapärasemalt ka polühüpovitaminosis, kus kehal puuduvad samaaegselt mitmed vitamiinid.\nVitamiinipuuduse ennetamine on vitamiinide sisaldava toidu tootmine, puu- ja köögiviljade piisav tarbimine, toidu nõuetekohane ladustamine ja ratsionaalne tehnoloogiline töötlemine.\nVitamiinide puudumisega - vitamiinide preparaatidega toitumise täiendav rikastamine, massitarbimisega rikastatud toiduained.\nLisaks on vitamiinide puudumine eriti ebasoodne lapsepõlves ja noorukieas, kui keha on moodustunud, luuakse selle tervise alused.\nVitamiinipuudus selle aja jooksul aeglustab kasvu, süvendab füüsilisi ja vaimseid arengunäitajaid: füüsilist jõudu, vastupidavust ja akadeemilist jõudlust.\nVitamiinide puudumine on ohtlik mitte ainult noorele kasvavale organismile, vaid ka täiskasvanutele, kes on lõpetanud inimese kõrguse.\nVitamiinide ebapiisav tarbimine vähendab immuunsüsteemi aktiivsust ja suurendab hingamisteede haiguste esinemissagedust. Vitamiinipuudus süvendab iga haiguse kulgu, häirib nende edukat ravi, vähendab kõvenemise ja muude ennetusmeetmete tõhusust. See on eriti ohtlik kirurgilist sekkumist vajavates haigustes.\nKui teile meeldib see esitlus - näita seda...\nVitamiinide ajalugu Kuznetsova AnastasiyaVoropaeva AnastasiaShashlova YulyaNazaryan Diana\nVitamiinide avastaja I. Lunin viib läbi hiirtega eksperimente 1881. aastal tegi vene arst Nikolai Ivanovitš Lunin kahe hiiregrupiga katseid. Mõned toidavad naturaalset piima ja teine kunstlikku segu, mis sisaldas valku, rasva, süsivesikuid, sooli, vett samades proportsioonides kui piimas. Teise rühma loomad surid peagi. Lunin otsustas, et toidus on elus säilimiseks vajalik vajalik aine.\n1889. aastal oli hollandlane H.\nAikman, kes töötas vanglaarstina Java saarel, kinnitas, et Luninil oli õigus. Ta juhtis tähelepanu asjaolule, et kanad, kes toidavad vangla hoovis vangide prügi, peamiselt poleeritud riisi, kannatasid halvatuseks. Nende haiguse tunnused olid väga sarnased tavalisele haigusele TAKE-TAKE.\nPikkade reiside osalejate sajanditepikkune kogemus näitas, et pikka aega ilma värskete puu- ja köögiviljadeta haigestusid nad valuliku haigusega. Neil oli paistetus ja verejooks, paistes nägu, tunda üldist nõrkust, tundis talumatut valu lihastes ja liigestes, veresooned purunesid naha alla, keha kaeti verevalumitega.\nArenenud scurvy või hirmutamine. Rohkem meremehi suri röövlil kui laevaõnnetustes või lahingutes.\n1911. aastal eraldas Poola keemik Casimir Funck riisikliidist aineks, mis ravib tuvid, mis sõid ainult poleeritud riisi.\nSelle aine keemiline analüüs näitas, et see sisaldab lämmastikku. Avatud aine Funk nimetatakse vitamiiniks (ladina keelest. "Vita" - elu, "amin" - lämmastikku sisaldav). Tõsi, selgus, et mitte kõik vitamiinid sisaldavad lämmastikku, kuid vana nimi, nagu sageli elus toimub, jääb alles. Casimir Funk\nVaidlus prioriteedi üle... Kes veel võib pidada vitamiinide pioneeriks? Tõenäoliselt ei ole see küsimus küsimuse esitamiseks.\nSellele avastusele aitasid kaasa paljud teadlased, kuid N. I. Lunini, H. Aikmani, FG Hopkini panust võib pidada kõige olulisemaks, 1921. aastal anti Hopkinsile Chandleri medal, 1929. aastal anti Hopkins ja Aikman Füüsika ja meditsiini Nobeli preemia vitamiinide avastamise eest.\nOli palju vitamiine... 1920. aastatel muutus vitamiinide puhastamismeetodite väljatöötamise ja parandamise meetodite väljatöötamisel selgeks, et ei ole kaks või kolm vitamiini, vaid palju muud. Leiti, et "A-vitamiin" on tegelikult kahe ühendi segu. Esimene jättis kirja A ja teine nimetus "D-vitamiin", seejärel avati "E-vitamiin".\nSiis selgus, et "B-vitamiin" koosneb kahest vitamiinist, mida nimetatakse "B1" ja "B2". Hiljem avastati vitamiinid, mida nimetati "B3", "B4", "B5", "B6", "B12". 30-ndatel aastatel kaotasid vitamiinide tähestiku klassifikatsiooni ja keemikud andsid kõik vitamiinide keemilised nimetused.\nPraegu on umbes 20 erinevat vitamiini. Nende keemiline struktuur on loodud. See võimaldas korraldada vitamiinide tööstuslikku tootmist mitte ainult nende toodete töötlemisel, milles need on valmistatud, vaid ka kunstlikult nende keemilise sünteesi abil.\nA-vitamiin on vajalik luu kasvamiseks, silma ja naha väliskesta tervisele. Sisaldab köögivilju, piimatooteid ja mune. B1-vitamiin - aktiveerib närvid ja lihased. Peamised allikad on leib, liha, oad ja pähklid.\nVitamiin B2 - hoiab nahka tervena. Peamised allikad on piimatooted, köögiviljad. Vitamiin B6 - osaleb hemoglobiini ja organismi poolt haiguste vastu võitlemisel kasutatavate ainete sünteesis.\nPeamised allikad on liha, kala, maks, piimatooted, puuviljad ja köögiviljad.\nB12-vitamiin on vajalik närvisüsteemi normaalseks toimimiseks. Peamised allikad on liha, kala, piimatooted ja munad. C-vitamiin - soodustab rakkude kasvu ja kahjustatud struktuuride taastamist. Peamised allikad on värsked köögiviljad ja puuviljad, eriti tsitrusviljad.\nD-vitamiin - soodustab kaltsiumi imendumist, tagab lihaste ja närvide funktsiooni.\nSisaldab piimatooteid, teravilja, kala, kalaõli. E-vitamiin - stimuleerib vere moodustumist, kaitseb rakke kahjulike ainete eest. Sisaldavad taimeõlis, lehtköögiviljades, teraviljades, munades ja kalades. K-vitamiin on vajalik luukoe jaoks, aitab kaasa haavade paranemise ajal verehüübe tekkele. Sisaldab lehtköögiviljades, munades, juustus ja maksades.\nBury-Bury on B1-vitamiini puudumisega seotud haigus. Seda iseloomustab jäsemete perifeersete närvide laialt levinud kahjustus. Xeroptalmia - silmakahjustus.\nHaiguse peamine põhjus on A-vitamiini puudumine. Pellagra on niatsiini puudulikkusega seotud haigus.\nIlmneb naha, seedetrakti, närvisüsteemi lüüasaamist. Ritsid - D-vitamiini puudumisega seotud laste haigus. Seda iseloomustab luude pehmendamine. Tsinga - C-vitamiini puudumisega seotud haigus. Seda iseloomustab verejooksud, hammaste kadu.\nVitamiinide ajalugu lühidalt\nVitamiinid olid alati toiduainetes, kuid arst N. tunnustas neid.\nI. Lunin. See juhtus juhuslikult hiirte võimu katsetes. Selle tulemusena tekkis mõningate salapäraste haiguste ilmnemisel loogiline selgitus. Need tekkisid halva toitumise tõttu, mis ei sisaldanud vitamiine.\nPalju hiljem, Poola arst eraldas ja kristalliseerus vitamiini, mida väga väikestes annustes kasutati tuvide polüneuritise raviks. See aine püsis oksüdatsiooni ja kõrge temperatuuri mõju juures stabiilsena, kuid hävis leeliselises keskkonnas.\nKuna see sisaldas aminorühma, nimetati seda vitamiinideks, mis tähendab elu.\nVitamiinidel on inimeste toitumises asendamatu roll.\nNende puudumine mõjutab negatiivselt kogu organismi elutegevust. Neil on eriline roll inimese loomisel, kasvul ja arengul. Lõppude lõpuks on tegemist vitamiinidega, mis aitavad reguleerida ainevahetusprotsesse, vere moodustumist, ensüümide, hormoonide teket, suurendada organismi resistentsust kahjulike tegurite suhtes.\nPeaaegu kõik vitamiinirühmad, mida inimene toiduga toidab.\nAinsad erandid on D-vitamiin ja mõned B-rühma. Samal ajal on enamik neist kadunud ebaõige ladustamise, transpordi ja töötlemise ajal. Ideaalis on kõige parem kasutada toidust vitamiine.\nVitamiinide täieliku tagasilükkamisega hakkab inimene kannatama tõsiste haiguste all.\nSellises olukorras lapsed arenevad halvasti ja mahajäänud, mitte ainult füüsilises, vaid ka vaimses arengus.\nKõige olulisem on C-vitamiin. Lisaks oma isiklikele hüvedele aitab see kaasa paljude teiste inimorganismi jaoks oluliste ainete omastamisele. Samal ajal on see väga efektiivne patogeensete bakteritega toimetulekuks, mis häirivad normaalset elu.\nHetkel uuritakse vitamiinide omadusi ja nende mõju elusorganismidele.\nPumpkin on tõeliselt mitmekülgne toode ja suurepärane arst. Täna räägime sellest, kuidas kõrvitsaseemned on kasulikud ja kaaluvad ka retseptid kõrvitsaseemnetega töötlemiseks.


legislation - märksõna\n2. Kaubamärkide kaitsmine üldkasutatavaid sõnu sisaldavate domeeninimede vastu. Legal protection for trademarks from registered generic top-level domain names Avdenja, Natalija11.06.2015 bakalaureusetööd\n3. VKG Elektrivõrgud OÜ kaabelliinide käidukava. VKG Elektrivõrgud OÜ underground cable network operation plan Goncharova, Jelena09.06.2017 diplomitööd\n4. Patsiendi testamendi vorm ja õiguslik alus: Soome ja Itaalia võrdlev analüüs. Kuidas tuleks Eesti seadusandlust muuta saadud järelduste põhjal. The form and legal basis of living will: a comparative analysis of Finland and Italy. How should the Estonian legislation be amended based on the legal findings from Finland and Italy Gross, Lilli18.01.2022 magistritööd\n5. Eutanaasia seadustamine Soomes. Legislating euthanasia in Finland Huhtinen, Inka Emilia01.06.2021 magistritööd\n7. Sadamate ja sadamarajatiste turvalisuse riskianalüüsi koostamise võimalused rahvusvaheliste turvanõuete täitmiseks Eesti sadamates. Possibilities for conducting port and port facility security assessments for Estonian ports in order to comply with international security requirements Kaurla, Kristjan08.06.2016 magistritööd\n8. Avatud valitsuse partnerluse platvorm, et toetada ja rakendada e-osalemist Gruusias. Open government partnership as a platform to support and implement the development of e-participation in Georgia Khutsishvili, Natia07.06.2017 magistritööd\n9. Avatud valitsuse partnerluse platvorm, et toetada ja rakendada e-osalemist Gruusias. Open Government Partnership as a Platform to Support and Implement the Development of e-Participation in Georgia Khutsishvili, Natia07.06.2017 magistritööd\n10. Vajalikud muudatused seadusandluses ning tingimuste loomine eduka tööstusliku sümbioosi arendamiseks Eestis maailma parimatele praktikatele tuginedes. Necessary changes in legislation and creation of conditions for the development of successful industrial symbiosis in Estonia based on the best practices in the world Koov, Kairi01.06.2021 magistritööd\n11. Mereõppeasutuse laevajuhtimise eriala lõpueksami välja töötamine Eesti Mereakadeemia näitel. Elaboration of the final examination of the maritime training of the maritime educational institution on the example of the Estonian Maritime Academy Kõster, Jarmo29.05.2019 magistritööd\n12. Geneetiliselt muundatud organismide patentsus Ukrainas vastavuses Euroopa Liidu patendiseadusega. Compliance of the patentability of genetically modified organisms in Ukraine with European Union patent law Litovchenko, Valeriia07.06.2018 magistritööd\n13. Mustoja seire ja vee kvaliteet. Water Quality and Monitoring of Mustoja Ninep, Egle07.06.2016 magistritööd\n14. xLaw: õigustehnoloogia tööriist juristidele. xLaw: Legal tech tool for lawyers Nõlv, Evert31.05.2021 magistritööd\n15. Elukutselise esportlase töösuhte õiguslik reguleerimine. Legal regulation of the employment relationship of a professional esports athlete Reisman, Juhannes01.06.2021 magistritööd\n16. Laugurlaevade tulevikuperspektiividest Eesti vetes. Future perspectives of wing-in-ground crafts in Estonian waters Rutov, Anu29.05.2019 magistritööd\n17. Organisatsioonikultuuri ja IKT lahenduse omaksvõtu protsessi vastastikused seosed DreamApply näitel. Interdependencies Between Organisational Culture and Adoption of an ICT Solution Study of DreamApply Tartes, Triin07.06.2017 magistritööd\n18. Pakistani riikliku küberturvalisuse raamistiku võrdlus India ja Ühendkuningriikidega. Comparing the National Cyber Security Framework of Pakistan with India and United Kingdom Tufail, Taimur30.05.2018 magistritööd\n19. Iseregulatsioon rahvusmustrite ja ornamentide kaitses. Self-regulation in protection of ancestral patterns and ornaments Tuula, Siret07.06.2016 magistritööd\n20. An automated legal content capture and visualisation method. Automaatne meetod õigusteabe hankimiseks ja visualiseerimiseks Täks, Ermo06.06.2013 doktoritööd\n21. Nõuetekohane ehitise tehniline dokumentatsioon kasutusloa taotlemiseks. Proper technical documentation to apply for a permit for use of construction works Veider, Eero12.06.2014 magistritööd


Lastekaitsepäeval võtavad Tallinna volikogu liikmed noorte kabetajatega mõõtu – Pealinn.ee\nLastekaitsepäeval võtavad Tallinna volikogu liikmed noorte kabetajatega mõõtu (0)\nTeisipäeval, 1. juunil kell 12 algab Tallinna linnavolikogu hoone ees (Vana-Viru 12) lastekaitsepäeva kabeturniir, kus linnavolikogu liikmete vastu astuvad Nõmme huvikooli noored kabetajad. Noortel on ka vanusepiirang, võistkond on komplekteeritud kuni 10-aastastest mängijatest.\nTallinna linnavolikogu esimees Tiit Terik märkis, et Eesti kabepealinna noored on varem sarnastel sõprusturniiridel mänginud nii Riigikogu, Nõmme linnaosa valitsuse kui Kuku raadio võistkondadega. „Tuleb tunnistada, et nendel kordadel kogemused nooruse vastu ei saanud. Aga pole ka midagi imestada, kui teisel pool lauda istuvad oma vanuseklassi Eesti parimad kabetajad. Vaatame nüüd, kuidas Tallinna linnavolikogul läheb,“ ütles Terik.\nNõmme huvikooli kabetreeneri Heinar Jahu sõnul on lapsed põnevil võimaluse eest linna esinduskogu liikmetega vabas õhus mängida.\nLinnavolikogu liikmetest kuuluvad võistkonda Irina Embrich, Tiit Terik, Aleksandr Zdankevitš, Eero Merilind, Kadri Kõusaar, Siim Tuisk, Wesse Allik, Mart Kallas, Riina Solman ja Raivo Aeg. Volinike vastu astuvad 7-10-aastased kabetajad, kelle seas on nii Euroopa kui ka Eesti noorte meistrivõistluste medaliomanikke.


Hiina Multifunktsionaalne Laser-lõikamismasin Tootjad ja Tarnijad - Hind - Jinan AOL\nmultifunktsionaalne laser lõikamismasina rakendus 1. Meie laser graveerija keskendub märgistamisele ja graveerimisele mitmesugustel metalli- ja mittemetallilistel pindadel. 2. Laialdaselt kasutatakse tööstuses: laagreid, püüniseid ja mitmesuguseid autoosade, riistvara ja tööriistu, kosmosetööstuse komponente, integreeritud ...\nmultifunktsionaalne laser lõikamismasina rakendus\n1. Meie laser graveerija keskendub mitmesuguste metalliliste ja mittemetalliliste pindade märgistamisele ja graveerimisele\n2. Tööstuses laialdaselt kasutatakse laagreid, hammasrattaid ja mitmesuguseid mootorsõidukiosasid, riistvara ja tööriistu, kosmosetööstuse komponente, integraallülitükke, arvuti lisaseadmed, kellad, elektroonika- ja kommunikatsioonitooted. Kodumasinad, juhtmed ja kaablid, toidu pakendid, ehted, tubakas.\n3. Ehted, kaunistused, rõngad, kaelakeed, käevõru ja paljud teised graafika ja teksti markeeringud. Autode ja mootorrataste komponendid, kaupade pakendamine, jook ja sigaretid, andmesilt jne.\n4.puit, akrüül, bambus, jade, marmor, orgaaniline klaas, plastik, rõivad, paber, nahk, kumm, keraamika, klaas ja muud mittemetallist materjalid.\nMultifunktsionaalse laser-lõikamismasina põhijooned\n1.Economical koos kulutõhus metallist ja nonmetal laser lõikamise masin.\n2.Stable masina kvaliteet, koos tervikliku lõikamise rakendused (nii võimalik lõigata roostevaba teras, süsinikterasest, arcylic jne metalli ja nonmetsl)\n3. Väiksemad investeerimiskulud, madalam tegevuskulud ja madalamad hoolduskulud.\n4. Mittekontaktne kõrgust reguleeriv konfiguratsioon võimaldab lõigata peaaegu kõik materjalid madalaima hinnaga.\n5. Töölaud: avatud tera töödeldud materjaliga. Mitte kunagi ei purune ja lihtne, sobib igat liiki kõvade materjalide jaoks.\n6. Püsiv šassii: stabiilsus ja täpsus kiire töö ajal.\n7. Liikumissüsteem võtab vastu Taiwan PMI lineaarset juhendamist ja täpset käiku, mis sobib kokku arenenud DSP paneeliga juhitava 3-faasilise samm-mootoriga, et tagada töö täpsus.\n8. Kõrge efektiivsusega toru stabiilse laserkiirusega, eluiga umbes 10 000 tundi.\nmultifunktsionaalne laser lõikamismasina parameeter\nLaserivõimsus 80W / 100W / 130W / 150W\nGraveerimise kiirus 0-60000 mm / min\nTähemärgi minimaalne suurus Hiina täht 2 * 2mm; kiri1 * 1mm\nLahutusvõime suhe ≤4000DPI\nGraafilise vormingu tugi BMP, GIF, JPEG, PCX, TGA, TIFF, PLT, CDR, DMG, DXF\nTööpinge AC220V ± 10%, 50 Hz\n3) Sõbralik ingliskeelne versioon manuaalne ja toimiv video CD plaat.\n4) Insenerid saavad teenida välismaal\n5) Turustaja välismaal pärast teenuse osutamist\nAOL on Hiina kuulus multifunktsionaalne laser-lõikamismasina tootja ja tarnija, multifunktsionaalne laser-lõikamismasin hind on õige.\nJinan AOL on üks professionaalseid Aotomatic Feeding Co2 Laser Cutting Machine tootjaid ja tarnijaid Hiinas, olles teretulnud meie multifunktsionaalse laser-lõikamismasina Jinanist ostma ja kontrollima meiega hinda.\nHot Tags: multifunktsionaalne laser lõikamismasin, Hiina, tootjad, tarnijad, ost, hind, Jinan\nVõnkuv nuga lõikamismasin Tolmukindlad diivanile\nPuit / MDF / akrüül / Paper / Nahk / Fabric / Kummi ...


Puhkepäev. Krimikirjanik mõrvarite keskel - Äripäev\nPuhkepäev. Krimikirjanik mõrvarite keskel\nHomme Tallinna Linnateatris esietenduv lavastus “Aju jaht” viib vaataja tavapärasest vägagi erinevasse keskkonda, kinnipidamisasutusse, pakkudes ühel ajal nii põnevust kui ka huumorit.\nTüki tegevus toimub kinnises asutuses Fairfieldsis, milles viibivate kurjategijate vaimne tervis jätab tugevasti soovida. Ka ühendus välismaailmaga puudub sel väliselt maamõisa meenutaval hoonel täiesti. Ühel ilusal päeval veereb hoone värava taha punane BMW ja sellest astub välja krimikirjanik Styler. Ta avab värava ning suundub hoonesse, et intervjueerida oma järgmise raamatu tarvis üht sarimõrvarit.\nVälismaailmas eraldatud tegevuspaik. Näidendi autor Anthony Horowitz ütles Puhkepäevale, et eraldatud tegevuspaiga valikul on kindlad põhjused. “Fairfieldsis pole aastate jooksul midagi muutunud. Väline maailm on kui ukse taha jäetud. Arvan, et see annab tegelaskujudele nende jõu,” rääkis näitekirjanik. “Loodan, et kaasaegsele publikule pakub pinget selline erinev, võõras koht,” selgitas ta.\nPeategelast Stylerit kehastava Indrek Ojari sõnul on tekst väga haarav. “Endal on põnev mängida ja ma loodan, et ka vaatajal jälgida,” sõnas Ojari prooviperioodi lõpusirgel. Tegevuspaiga suhtes – “ajahõngust puretud sisemiljöö” – saab Ojari sõnul tõmmata paralleele näiteks filmiga “Suletud saar”(“Shutter Island”, peaosas Leonardo DiCaprio), samal ajal on kogu tüki õhustik selgelt tänapäevane. Näitleja sõnul ei kohta eesti teatrimaastikul tihti sellist klassikalist trillerit.\nMusta huumorit täis lavalugu. Lavastaja Diana Leesalu sõnul on lisaks põnevusele tükis ka törts huumorit, sellist mõnusat briti musta. “Lugu on kõige paremas mõttes meelelahutus,” ütles ta. Kuigi loos leidub ka šokeerimist ja brutaalsust, kaldub trupp arvama, et eraldi hoiatust alaealistele või nõrganärvilistele kavalehele siiski ei tule.\nLavastaja sõnul kujutab lugu endast mõttemängu, mis räägib psühholoogilisest manipuleerimisest. “Soovitan vaadata seda eluterve huumoriga, sest see kõik on lihtsalt mäng,” andis Leesalu vaatajale pidepunkti.\nKirjanik Horowitzi (58), kes on kirjutanud palju televisoonile, muu hulgas Eestiski menuka telesarja “Midsomeri mõrvad” esimese hooaja tarvis ja mitu osa “Hercule Poirot’le”, sõnul on detektiivilugude ja kõnealuse näidendi vahel oluline erinevus. “Detektiivilugu tegeleb faktidega, “Aju jaht” aga määramatusega,” selgitas ta.\nHiljuti sai kirjanik teenete eest kirjanduses aunimetuse “Briti impeeriumi ordu ohvitser”. Tema raamatuid on ostetud 16 miljonit eksemplari. “Aju jaht” (originaalpealkiri “Mindgame”) ilmus 2000. aastal esialgu romaanina pehmekaanelises köites ja tüüpilisele krimkale iseloomuliku kaanekujundusega.\nEsietendus: 22.02 Tallinna Linnateatris\nPiletid: 17,5 eurot\n20. February 2014, 18:17


11b: Võrkpall on võrratu\nVõrkpall on võrratu\nEelmisel nädalal toimusid meie koolis poiste võrkpallivõistluste esimene voor, kus osalesid väga erinevad koolid. Ka meie kooli poisid panid oma võistkonna kokku ning hiilgasid oma heade oskustega igas mängus, kaotamata seejuures ühtegi mängu. Meie kooli võistkonda kuulusid Rain Praks (XIIa), Oscar Leemets (VIIIc), Reimo Reimand (VIIa), Mihkel Kruusi (VIIa), Karl Sander Kase (XIIb), Lauri Jõeäär (XIIa) ja Egon Vaiksaar (Xc). Tegime osade poistega ka väikese intervjuu.\n1) Kuidas teil mängud läksid?\nKarl Sander: Võitsime kõik esimese vooru mängud, aga finaalringideni on veel pikk maa minna.\nEgon: Väga hästi , kuna vastased ei olnud tugevad ja me polnud ise ka veel üksteisega mänginud korralikult , aga saime väga hästi hakkama.\nOscar: Mängud läksid hästi, võitsime kõik 2:0\n2) Kuidas hindate meie oma kooli võistkonda?\nKarl Sander: Võrkpalli tase on kõikides koolides langenud (eriti Reaalkoolis ja GAGis). Meie gümnaasiumi tase on suhteliselt stabiilne olnud ja põhikooli poistele pole võrdseid vastaseid. Viimase kolme aasta tugevaim koosseis on meil kindlasti. Reimo ja Oscar on kõvasti arenenud ja Mihkel on küll noor, aga kaitsemängus väga andekas. Lauri on gümnaasiumi tiimis juba vana veteran ja jagab mängu. Egon ja Rain on selle aasta avastused ja mõlemad on rünnakul väga teravad. Võistkonna valikul väga suurt peavalu ei olnud ja rohkem muudatusi ei tee.\nEgon: Väga hea kuna meil on hea tõstja , head tagamängijad kui ka eesliini mängijad.\nOscar: Meie kooli võistkond on segu põhikooli ja keskkooli poistest, kes kõik mõistavad mängida. Hindan seda kõrgelt\n3) Kuidas võistkond läbi sai ja kas koostöö oli hea?\nKarl Sander: Kokkumängu peame veel harjutama. Mängijad peavad Reimoga tõstete osas klapi leidma. Iga mänguga läks pilt järjest paremaks.\nEgon: Vahepeal viskasime paar nalja oma vigade üle, aga muidu oli kõik korras, koostöö on kindlasti hea, kuna me saame aru üksteisest ja omavahelised suhted on head.\nOscar: Võistkond sai platsil hästi läbi. Tekkis paar momenti, kui võrkpallurid üksteisega sõbralikult õiendasid ja teisi õpetasid, aga sedagi harva.\n4) Millise kooli võistkond oli kõige tugevamaks vastaseks ning millise kooli võistkond oli kõige nõrgemaks?\nKarl Sander: Westholm on viimased aastad meie järel teisena edasi läinud ja soojendusel tundus, et võivad meile isegi peavalu valmistada. Õnneks nii ei läinud ja tuli kindel võit. Prantsuse Lütseumist oli natuke kahju, sest neil on 2 väga head mängijat. Kõige nõrgem oli Pelgulinna: ei olnud ühtegi mängumeest.\nEgon: Arvan et oli äkki oli Prantsuse Lütseum kõige tugevam vastane ja kõige nõrgem oli vist Pelgulinna Gümnaasium, kuigi me tegime Westholmile suurema punktivahega ära, aga see oli sellepärast, et meie mäng oli väga hea ja kõik meie blokid ning surumised õnnestusid.\nOscar: Kõige tugevamaks äkki Jacob Westholmi Gümnaasium ja kõige nõrgem oli 32. Keskkool.\nLoodame, et meie omad poisid ka järgmises voorus oma oskustega hiilgavad ning kõik tõsted, löögid, blokid, servid, surumised ja söödud ilusti õnnestuvad.\nfoto: Kristo Ü.\nPosted by 11b at 9:52 AM\nLabels: Kristo Ü., Sandra Marie E.\nTõrvikud kätte... ja jooksma!\nAbituriendid lõpetavad: Lauri ja Reta\nAbituriendid lõpetavad: Alina ja Karl Sander\nAbituriendid lõpetavad: Rain ja Mihkel\nAbituriendid lõpetavad: Anna ja Jennifer\n“Kevadsiller” ja Laulukarusselli Kristiine linnaos...\nNoored meediahuvilised kogunesid Tartusse Multimee...\nPlanetaarium teistkordselt meie koolis\nPõhikooli Inglise keele päev\nC-Jam "Agent 005"\nVene keele laulude päev\nAprillikuu meediarühm tervitab kooliperet


Indrek Tarand: Erinevalt Siim Kallasest, Ansipist, Savisaarest, Lauristinist ja teistest ei ole mina kunagi kuulunud NLKP ridadesse\nReformierakonna valimisnimekirja teise numbri Kaja Kallase esitatud küsimustele vastab üksikkandidaat Indrek Tarand.\nTe olete ennast reklaaminud kui kommunistidega võitlejat, ometi hääletasite Euroopa Parlamendis enamasti koos nendega. Kuidas seda vastuolu seletate?\nKüsimus on sisult ebatäpne ja siin ei ole mingit vastuolu. Erinevalt Siim Kallasest, Andrus Ansipist, Edgar Savisaarest, Marju Lauristinist ja teistest ei ole mina kunagi kuulunud NLKP avangardsetesse ridadesse, vaid valisin juba 1980. aastal vaimse vastupanu tee NSVLi okupatsioonile.\nMinul pole olnud vaja pintsakut pahupidi pöörata ja liberaali teesklema hakata. Ma olen seda juba maast madalast. Euroopa Parlamendis hääletavad sagedasti roheliste argumenteeritud positsioonide poolt mitte ainult „nordic green left" saadikud, vaid ka Briti konservatiivid ja Verhofstadti liberaalid.\nOn olnud üks kord, kus olen toetanud kommunistide parandusettepanekut kahe käega: nimelt soovisid nad ära kaotada äriklassi lennupileti eest tasumise. Kahjuks hääletasid Rahvapartei, sotsiaaldemokraadid ja ALDE selle hea mõtte maha.\nLõpetuseks, Kaja – eurokommunistid on naljakavõitu inimesed, kuid nad pole teinud koostööd okupatsioonivõimuga. Minu jaoks on omaaegne NLKP liikmelisus absoluutselt võrdne Hitleri parteisse kuulunud fanaatikute kuritegudega. Muide, sellist võrdsust on sedastanud ka seesama Euroopa Parlament, kuhu te kandideerida püüate.\nOlete öelnud, et teete Euroopas kõik selleks, et Andrus Ansipist ei saaks Euroopa Komisjoni volinikku. Kas te ei leia, et oma riigi esindajate mustamine Euroopa tasandil toob Eestile kahju?\nAeg on taibata tõsiasja, et Eesti on Euroopa Liidu osa, mitte väljaspool seisev üksus. Euroopa demokraatlikku protsessi kuuluvad lahutamatult diskussioonid ja vaidlused, mis peavad põhinema informatsioonil. Igaühel europarlamendis peab olema teave, et Eesti soovib volinikuks saata inimest, kes vastutab majanduse langustrendi juhatamise eest ja on endine nomenklatuurikommunist, nõukogude armee poliitohvitser.\nNeed on Andrus Ansipi elu tõsiasjad. Mustamine oleks, kui ma need välja mõtleksin. Ja tegelikult on asjaolud sellised, et see ebademokraatlik vangerdusplaan (Siim Kallas peaministriks), mille ma juba ühispingutusega parlamentaarses avatud võtmes peatasin, oleks Eestile ka tegelikku kahju toonud. Kui teid peaks europarlamenti valitama, saate oma silmaga kaeda, kuidas ma oma lubaduse teise poole teostan ning loodetavasti kujuneb teist ses asjas minu võimas liitlane.\nKuivõrd olete Euroopas teinud sellesisulisi kaebekirju, siis kas teie arvates tuleb Euroopasse minnes sidemed oma kodumaa ja selle poliitikaga katkestada?\nVõib-olla Eesti riigikogus tõesti käsitletakse parlamentaarse kontrolli täiesti tavalist vormi nimega arupärimine „kaebekirjana". Mina olen oma kirjavahetuse Barrosoga avalikult esitanud ja loen seda vägagi heaks kirjaks. Sest Euroopa Komisjoni volinikul on just nimelt keelatud mistahes liikmesriigi sisepoliitikas osalemine ja seda eelkõige huvide konflikti vältimiseks. Euroopa Parlamendi liikmel sellist piirangut loomulikult pole ja just sellepärast saan ma aktiivselt osaleda ka Eesti poliitilistes protsessides.\nVõiksin pikemaltki kirjutada Brüsselis töötajate reeglitest ja eetikakoodeksitest, aga piirdun vaid küsimusega: mis sai sellest teie lubatud riigikogu eetikakoodeksist ja kas juhul, kui mõni teie sugulane eksib koodeksi reeglite vastu, pole see enam asjakohane?\nOlete Euroopa Parlamendis hääletanud Euroopa Ühendamise rahastu vastu, sealhulgas Rail Balticu rahastamise vastu. Mis põhjustel? Kuidas on see hääletus Eesti riigile ja rahvale kasulik? Mis on teie alternatiiv?\nVaat kui halb, Kaja, kui te ise infot otsida ei oska ja piirdute parteiliste abimeeste ettesöödetuga. Arto Aas ilmselt edastas sellise väite? Kui külastate näiteks http://www.votewatch.eu/en/connecting-europe-facility-draft-legislative-resolution-vote-legislative-resolution-ordinary-legisla.html#/%23%23vote-tabs-list-2 , siis näete oma silmaga, et küsimus rajaneb väärinformatsioonil. Mina hääletasin just nimelt Rail Balticu rahastamise poolt. Aga ma luban, et kui peaksite valituks osutuma, siis ma õpetan teile kiiresti ära need nõksud, kuidas poliitiliselt olulist infot leida ja tekitada.\nKui te ei osutu taasvalituks Euroopa Parlamenti, mis on teie edasised plaanid poliitikas? Kas Keskerakond esitab teid jälle presidendikandidaadiks?\nEi, Kaja! Sedapuhku esitavad mind 2016. aastal presidendikandidaadiks nii sotsiaaldemokraadid kui ka Reformierakond, sest neil kummalgi pole minust paremat võtta. Keskerakond lihtsalt toetab ja paistab, et 2/3 häältest ongi käes.\nTSIT: Minu jaoks on omaaegne NLKP liikmelisus absoluutselt võrdne Hitleri parteisse kuulunud fanaatikute kuritegudega.\nVõiks 23. mai 2014 06:20\nselle kommunismi teema juba lõpetada. Kaua võib? Siis oli aeg teine ja elu teine. Jätkem see mineviku pärast kohtumõistmine! See ei muuda enam midagi.\nIndrek 22. mai 2014 14:45\nIndrek, Indrek, vale koht eputamiseks. eestis elab ammu rohkem inimesi, kes pole kunagi mingitesse ridadesse kuulunud.