URANTIA RAAMAT, 87. Kiri. Tondikultused\nURANTIA RAAMAT - 87. Kiri. Tondikultused\n§ 1. Tondihirm\n§ 2. Tontide lepitamine\n§ 3. Esivanemate kummardamine\n§ 4. Head ja halvad tondid\n§ 5. Arenenud tondikultus\n§ 6. Sundimine ja väljaajamine\n§ 7. Kultuse olemus\n87. Kiri. Tondikultused\nPaper 87 : The Ghost Cults\nTONDIKULTUS arenes välja vastukaaluks halva õnnega seonduvatele ohtudele; selle algelised religioossed tähelepanekud olid võrsunud ärevust tekitavast halva õnne kartusest ja ülemäärasest surnute hirmust. Ühelgi varajasel usundil ei olnud erilist seost Jumaluse äratundmisega või harda austusega üleinimliku ees; riitused olid enamasti negatiivsed, mõeldud tontide vältimiseks, väljaajamiseks või neile surve avaldamiseks. Tondikultus ei olnud ei rohkem ega vähem kui kindlustus õnnetuste vastu; sellel polnud midagi ühist investeeringutega kõrgematesse tulevastesse saavutustesse.\nInimene on pidanud tondikultusega pikka ja kibedat võitlust. Miski inimajaloos ei tekita rohkem haletsust kui pilt inimese armetust orjusest tondihirmu ees. Just selle hirmu tekkides algas inimkonna usuline areng. Inimlik kujutlusvõime suundus oma mina randadelt merele ja heidab kunagi jälle ankru, kui jõuab arusaamisele tõelisest Jumalusest, reaalsest Jumalast.\nSurma kardeti, sest surm tähendas veel ühe tondi vabanemist füüsilisest kehast. Vanaaja inimesed püüdsid surma igati vältida, et poleks vaja jälle uue tondiga võidelda. Nad tegid kõik, et sundida hinge surmapaigast lahkuma, asuma teele surnutemaale. Tonti kardeti kõige rohkem just arvataval üleminekuperioodil — selle tekkimisest surmahetkel kuni hilisema lahkumiseni hingede kodumaale, mis oli ähmane ja algeline arusaam pseudotaevast.\nKuigi ürginimene omistas tontidele üleloomulikke võimeid, ei omistanud ta neile arvatavasti üleloomulikku arukust. Kasutati paljusid trikke ja sõjakavalusi, et tonte tüssata ja petta; ka tsiviliseeritud inimene usub ikka veel üsna kindlalt, et endast vaga mulje jätmine petab mingil moel isegi kõiketeadjat Jumalust.\nÜrginimesed kartsid haigestumist, mis nende tähelepanekute järgi kuulutas sageli ette surma. Kui hõimu ravitsejal ei õnnestunud põdejat tervendada, viidi haige tavaliselt perekonna onnist väiksemasse onni või jäeti üksi õue surema. Maja, milles keegi oli surnud, hävitati tavaliselt; kui ei, siis välditi seda ning see hirm takistas varajast inimest ehitamast toekamaid elamuid. Seetõttu hoiduti ka alaliste külade ja linnade ehitamisest.\nKui sugukonnast keegi suri, istusid ürginimesed kogu öö üleval ja vestlesid; nad kartsid, et ka nemad surevad, kui surnukeha läheduses uinuvad. Laibast saadud nakkused kinnitasid surmahirmu veelgi ja kõik rahvad on mingil ajal kasutanud inimese puhastamiseks pärast tema kokkupuutumist surnuga keerulisi puhastustseremooniaid. Vanaaja inimesed arvasid, et surnukehale tuleb anda valgust; surnut ei jäetud kunagi pimedusse. Kahekümnendal sajandil põletatakse surnukambrites ikka veel küünlaid ja inimesed istuvad endiselt öösiti surnute juures. Niinimetatud tsiviliseeritud inimese elufilosoofiast ei ole hirm surnukeha ees veel täielikult kadunud.\nEnt vaatamata kogu sellele hirmule püüdsid inimesed siiski tonte petta. Kui onni, kus keegi oli surnud, ei hävitatud, viidi surnu välja läbi seinas oleva augu, mitte kunagi uksest. Neid meetmeid rakendati hinge segadusseajamiseks, vältimaks tema lahkumisega viivitamist ja kindlustamaks end tema tagasipöördumise vastu. Leinajad tulid matuselt tagasi alati teist teed kaudu, et hing neile ei järgneks. Kasutati veel oma jälgi mööda tagasi minemist ja kümneid muid võtteid, et kindlustada hinge hauaspüsimine. Sugupooled vahetasid tondi petmiseks sageli omavahel rõivad. Leinarõivad olid algselt mõeldud ellujäänute varjamiseks, hiljem kasutati neid surnute suhtes austuse ülesnäitamiseks ja tontide lepitamiseks.\n2. Tontide lepitamine\nReligioonis oli tontide lepitamise negatiivne programm tunduvalt varasem kui vaimude sundimise ja anumise positiivne programm. Inimese esimesed palveldused olid mõeldud kaitseks, mitte hardaks austuseks. Nüüdisaegne inimene usub, et on tark end tulekahju vastu kindlustada, ürginimene arvas, et on arukas kindlustada end tontide tekitatud halva õnne vastu. Kaitse saavutamiseks tehti mitmesuguseid pingutusi, mis olidki tondikultuse võtted ja rituaalid.\nKunagi arvati, et tont ei soovi muud peale selle, et teda kiiresti „ära saadetaks” ja häirimatult surnutemaale suunduda lastaks. Iga elavatepoolne viga või millegi tegematajätmine hinge matuserituaalis põhjustas kindlasti viivitusi tema siirdumises varjuderiiki. Usuti, et see valmistab tontidele pahameelt, ja väljavihastatud tonti peeti õnnetuste, hädade ja õnnetu elu põhjustajaks.\nMatuseteenistusi hakati korraldama püüdest sundida hinge lahkuma oma tulevasse kodusse ja matusekõne õpetas algselt uut tonti sinna minema. Hingele tavatseti panna kaasa toitu ja rõivaid, mis asetati hauda või selle lähedale. Ürginimesed arvasid, et „hinge ärasaatmiseks” kulub aega kolmest päevast aastani — siis on ta haua lähedusest lahkunud. Eskimod arvavad praegugi, et hing jääb kolmeks päevaks keha juurde.\nPärast surma peeti vaikust või leina, et hing ei kipuks koju tagasi. Levinud leinamisviisiks oli enesepiinamine, enda haavamine. Paljud arenenumad õpetajad püüdsid sellele piiri panna, kuid see ei õnnestunud neil. Paastumist ja muid enesesalgamise vorme peeti hingedele meelepäraseks, sest arvati, et üleminekuperioodil, mil nad enne oma tegelikku lahkumist surnutemaale inimeste seas ringi hiilivad, meeldib neile näha elavate kannatusi.\nPikad ja sagedased tegevusetud leinaperioodid olid tsivilisatsiooni arengu üks suuremaid takistusi. Sellele tulutule ja kasutule leinamisele raisati igal aastal nädalaid ja isegi kuid. Professionaalsete leinajate palkamine matusteks näitab, et leinamine oli rituaal, mitte kurbuse väljendus. Nüüdisaja inimesed leinavad surnuid võib-olla küll lugupidamisest ja raske kaotuse tõttu, kuid vanaaja inimesed tegid seda hirmust.\nSurnute nimesid ei nimetatud kunagi. Need jäeti sageli keelestki välja. Neist said tabud, mistõttu keeled vaesusid pidevalt. Keel muutus üha sümboolsemaks ja kujundlikumaks, näiteks öeldi: „Nimi või päev, mida kunagi ei mainita.”\nIidse aja inimesed soovisid nii väga tontidest lahti saada, et pakkusid neile kõike, mida nood võinuksid oma eluajal soovida. Tondid soovisid naisi ja teenijaid; jõukas ürginimene lootis, et tema surma korral maetakse koos temaga elusalt vähemalt üks orjanaine. Hiljem sai tavaks, et lesk sooritas mehe haual enesetapu. Kui suri laps, siis kägistati sageli ema, tädi või vanaema, et täiskasvanu hing võiks lapse hinge saata ja tema eest hoolitseda. Oma elust loobuti tavaliselt vabatahtlikult; kui keegi oleks tava rikkunud ja ellu jäänud, oleks hirm tontide viha ees tema vähesedki rõõmud röövinud.\nSurnud pealikule pandi harilikult kaasa suur hulk alamaid; orjad tapeti, kui nende peremees suri, et nad võiksid teda hingedemaal teenida. Borneo saarel pannakse nüüdki hauda keegi kaasa; ori torgatakse odaga surnuks, et ta saadaks oma lahkunud isandat hingeteekonnal. Usuti, et mõrvatud inimese hingele meeldib, kui ta saab orjaks oma mõrvari hinge; see seisukoht ajendas inimesi päid küttima.\nArvati, et hingedele meeldib toidulõhn, mistõttu toidu ohverdamine matusesöömaaegadel oli kunagi üldlevinud. Algeline toidupalve enne söömist seisnes selles, et tondi lepitamiseks heideti tükike toitu tulle ja pomiseti maagilisi sõnu.\nArvati, et surnud kasutavad neile kuulunud tööriistade ja relvade hingi. Eseme murdmine tähendas selle „tapmist”, nii vabastati selle hing teenistuseks viirastustemaal. Põletamise või kaasamatmise teel ohverdati ka muud vara. Iidsetel matustel tehti tohutuid kulutusi. Hilisemad rahvad valmistasid paberist kujusid ja asendasid ohverdamistel nendega tegelikke esemeid ja inimesi. See oli tsivilisatsiooni arengus suureks edusammuks, kui omandi põletamine ja kaasamatmine asendus selle pärandamisega sugulastele. Irokeesid tegid matusekommetes palju säästvaid reforme. Vara säilitamine võimaldas neil saada kõige võimsamateks põhjapoolseteks punasteks inimesteks. Nüüdisaegne inimene ei tohiks tonte karta, kuid tavad on tugevad ja matuserituaalidele ning surmatseremooniatele kulutatakse palju maist vara.\n3. Esivanemate kummardamine\nArenev tondikultus viis paratamatult esivanemate kummardamisele, sest sellest sai tavaliste hingede ja kõrgemate vaimude, arenevate jumalate vaheline ühenduslüli. Varased jumalad olid lihtsalt aulised surnud.\nEsivanemate kummardamine oli algselt pigem hirm kui austus, kuid need uskumused aitasid tondihirmu ja palveldamise edasisele levimisele kindlasti kaasa. Varajastele esivanemate hingede kultustele pühendunud kartsid isegi haigutada, sest paha vaim võis sel ajal nende kehasse siseneda.\nLapsendamistava pidi kindlustama, et oleks keegi, kes viiks pärast inimese surma tema hinge rahu ja edasimineku heaks läbi vajalikud ohverdused. Ürginimene elas oma kaaslaste kummituste hirmus ja kavandas vabal ajal omaenda hinge ohutut surmajärgset teekonda.\nEnamik hõime pühitses kord aastas hingedepäeva. Roomlastel oli igal aastal kaksteist hingedepäeva ja nendega seotud tseremooniat. Pooled päevad aastas olid pühendatud mingitele nende iidsete kultustega seotud tseremooniatele. Üks Rooma imperaator püüdis neid tavasid nõrgendada, vähendades pidupäevade arvu 135 pühani aastas.\nTondikultus arenes pidevalt edasi. Et hinged siirdusid kujutluste kohaselt ebatäielikust eksistentsifaasist kõrgemasse faasi, kujunes see kultus lõpuks vaimude ja isegi jumalate palveldamiseks. Ent vaatamata kõrgematesse vaimudesse uskumisele on kõik hõimud ja rahvad kunagi ka tonte uskunud.\n4. Head ja halvad tondid\nTondihirmust sai kogu maailmas religiooni algallikas, paljud hõimud klammerdusid ajastute jooksul vanasse uskumusse, et tonte on vaid üht liiki. Nende arvates saatis inimest hea õnn, kui tont oli rahul, ja halb õnn, kui tont oli välja vihastatud.\nTondihirmu kultuse avardudes hakati tunnistama ka kõrgemat tüüpi vaime, kes polnud otseselt samastatavad ühegi kindla inimesega. Need olid ausse tõstetud ja ülistatud vaimud, kes olid läbinud varjuriigi ja jõudnud kõrgemasse vaimuilma.\nUsk kaht liiki vaimudesse levis aegamööda, kuid kindlalt üle kogu maailma. See uus duaalne spiritism ei levinud hõimust hõimu, vaid tärkas kõikjal maailmas iseseisvalt. Idee jõud, millele aitab kaasa avarduv arenguline meel, ei seisne mitte selle reaalsuses ega mõttekuses, vaid pigem selle ereduses, üleüldises sobivuses ja kõikjal rakendatavuses.\nVeelgi hiljem tekkis inimese kujutluses ettekujutus headest ja halbadest üleloomulikest jõududest; mõni tont ei arenenudki heade vaimude tasemeni. Varane tondihirmu kätkev spiritism oli järk-järgult arenemas duaalseks spiritismiks, uueks ettekujutuseks maiste asjade nähtamatust juhtimisest. Lõpuks ometi usuti, et heal ja halval õnnel on erinevad põhjustajad. Ja halva õnne toojaid peeti neist kahest aktiivsemaks ja arvukamaks klassiks.\nKui õpetus headest ja halbadest vaimudest lõpuks küpseks sai, kujunes see kõigist religioossetest uskumustest kõige levinumaks ja püsivamaks. See dualism kujutas endast suurt religioosset ja filosoofilist edasiminekut, sest võimaldas inimesel põhjendada nii head kui ka halba õnne ning uskuda samal ajal surelikeüleseid olendeid, kes käituvad üsna järjekindlalt. Vaime peeti kas headeks või halbadeks, enam ei arvatud, et nad sõltuvad täielikult tujudest nagu kõigi algelisemate religioonide monospiritismi varased tondid. Inimene suutis lõpuks ette kujutada surelikeüleseid jõude, kes olid oma käitumises järjekindlad, ja see oli religiooni arenguloo ning inimfilosoofia avardumise üks otsustavamaid tõeavastusi.\nArenev religioon on maksnud duaalse spiritismi kontseptsiooni eest kohutavat hinda. Inimese varane filosoofia suutis ühitada vaimude muutumatust ajalike elumuutustega vaid sel teel, et jagas vaimud kahte liiki — headeks ja halbadeks vaimudeks. Kuigi see uskumus võimaldas inimesel ühitada juhuse muutlikkust surelikeüleste jõudude muutumatuse kontseptsiooniga, on usklikel olnud sellest ajast saadik raskusi kosmilise ühtsuse kujutlemisega. Areneva religiooni jumalate vastasteks on tavaliselt olnud pimedusejõud.\nKõik see on traagiline seetõttu, et ajal, mil need mõtted inimese algelises meeles juurdusid, ei olnud kogu maailmas mingeid halbu ega ebakõlalisi vaime. Selline kahetsusväärne olukord tekkis alles pärast Caligastia mässu ja püsis ainult nelipühini. Hea ja kurja kosmilise kooskõla kontseptsioon püsib kahekümnendal sajandilgi inim filosoofias üsna elavana, seda kultuurilist sünnimärki tekkiva tondikultuse ammustest aegadest kannab endal enamik maailma usundeid.\n5. Arenenud tondikultus\nÜrginimese arvates olid vaimudel ja hingedel peaaegu piiramatud õigused, kuid mitte mingeid kohustusi; usuti, et inimesel on vaimude arvates mitmesuguseid kohustusi, kuid mitte mingeid õigusi. Arvati, et vaimud põlgavad inimest, sest ta jätab pidevalt oma vaimsed kohustused täitmata. Inimkonna üldlevinud uskumuse kohaselt nõudsid tondid enda pidevat teenimist selle eest, et nad inimeste asjadesse ei sekkuks, vähimatki ebaõnne peeti tontide tööks. Varased inimesed kartsid nii väga, et nad võivad mõne jumalatele määratud austusavalduse unustada; pärast ohverdamist kõigile teadaolevatele vaimudele kordasid nad igaks juhuks sama „tundmatutele jumalatele”.\nNüüd järgnes lihtsale tondikultusele arenenum ja märksa keerulisem tondikultus, inimese algelises kujutluses arenenud kõrgemate vaimude teenimine ja palveldamine. Usutseremooniad peavad vaimse evolutsiooni ja progressiga sammu pidama. Avardunud kultus ei olnud midagi muud kui üleloomulikesse olenditesse uskumisega seotud enesesäilitamiskunst, kohanemine vaimude keskkonnaga. Tootmisalased ja sõjalised organisatsioonid kujutasid endast kohanemist loodusliku ja sotsiaalse keskkonnaga. Ja nagu abielu hakkas kahesoolisuse nõudmisi rahuldama, nii arenesid usuorganisatsioonid välja reaktsioonina kõrgematesse vaimsetesse jõududesse ja vaimolenditesse uskumisele. Religioon väljendab inimese kohanemist oma eksiarusaamadega salapärasest juhusest. Hirm vaimude ees ja nende hilisem kummardamine pidi vara ebaõnne eest kaitsma.\nÜrginimese ettekujutuses elavad head vaimud oma elu ja neil on inimolenditele vähe nõudmisi. Just halbade tontide ja vaimude tuju peab ülal hoidma. Seetõttu pöörasid ürginimesed pahatahtlikele tontidele rohkem tähelepanu kui headele vaimudele.\nArvati, et pahad vaimud on eriti kadedad inimeste jõukusele ja tavatsevad selle eest kätte maksta mõne inimese kaudu kurja silma abil. Kultuse osa, mis seondus vaimude vältimisega, tegeles üsna palju kurja silma vempudega. Hirm selle ees levis peaaegu üle kogu maailma. Ilusad naised pidid kandma loori, et end kurja silma eest kaitsta; hiljem kasutasid seda võtet paljud naised, kes soovisid, et neid ilusaks peetaks. Kurjade vaimude hirmu tõttu lubati lapsi harva pärast pimeduse saabumist õue ja varajastes palvetes sisaldus alati soov „päästa meid kurja silma eest”.\nKoraanis on kurjale silmale ja maagilisele ärasõnumisele pühendatud terve peatükk ning juudidki uskusid neid nähtusi täielikult. Ka kogu fallosekultus arenes välja kaitseks kurja silma vastu. Suguorganid arvati olevat ainsad fetišid, mis sellelt võimu võtavad. Kurjast silmast tekkis ka esimene ebausk seoses laste sünnieelse äramärkimisega emamärkidega ja see kultus oli kunagi üsna üldlevinud.\nKadedus on sügavale inimesse süüvinud joon, seetõttu omistasid ürginimesed seda ka oma varajastele jumalatele. Ning et inimene oli kunagi tavatsenud tonte tüssata, hakkas ta peagi ka vaime petma. Ta ütles: „Kui vaimud kadestavad meie ilu ja jõukust, siis moonutame end ja räägime oma edust hooletult.” Varane alandlikkus ei olnud seega mingi ego alandamine, vaid pigem püüe kadedaid vaime jälgedelt kõrvale juhtida ja petta.\nEt vaimud ei kadestaks inimeste edu, hakati õnnetoovaid või eriti armsaid asju ja inimesi vihaselt sõimama. Sellest pärineb ka tava endale või perele suunatud komp limente eitada, mis lõpuks arenes tsiviliseeritud tagasihoidlikkuseks, vaoshoituseks ja viisakuseks. Samal põhjusel oli moes ka inetu välja näha. Ilu tekitas vaimudes kadedust, see oli märk patusest inimlikust uhkusest. Ürginimene soovis endale inetut nime. Kultuse see aspekt takistas oluliselt kunsti arengut ja hoidis maailma kaua aega sünge ja inetuna.\nVaimudekultuse järgi oli elu parimal juhul vaimude juhitud õnnemäng. Inimese tulevik sõltus tema jõupingutustest, töökusest ja andekusest vaid niivõrd, kuivõrd ta kasutas seda kõike vaimude mõjutamiseks. Vaimude lepitamistseremooniad olid ränk koorem, mis tegi elu igavaks ja peaaegu talumatuks. Ajastust ajastusse, põlvkond põlvkonna järel on kõik rassid püüdnud seda õpetust kõrgetest vaimudest täiustada, kuid keegi pole veel söandanud seda täiesti kõrvale heita.\nVaimude kavatsusi ja soove uuriti ennete, oraaklite ja märkide abil. Ning vaimude sõnumeid tõlgendati ennustamis-, ettekuulutamis-, maagia, läbikatsumis- ja astroloogiliste meetoditega. Kogu kultus oli mõeldud vaimude lepitamiseks, rahuldamiseks ja äraostmiseks selle varjatud altkäemaksuga.\nSeetõttu arenes välja uus ja avaram maailmavaade, mis koosnes järgmistest aspektidest:\n1. kohustused — kõik see, mida tuli teha, et vaimud oleksid heas tujus või vähemalt neutraalsed;\n2. õiged teod — õige käitumine ja tseremooniad vaimude aktiivseks oma poolele võitmiseks;\n3. tõde — õige arusaamine vaimudest ja seega ka elust ning surmast ja õige suhtumine neisse.\nVanaaja inimesed ei soovinud tulevikku teada ainult uudishimust, vaid lootsid halba õnne üle kavaldada. Ennustamine oli lihtsalt püüd hättasattumist vältida. Unenägusid peeti neil aegadel prohvetlikeks ja kõike ebatavalist enneteks. Ka tänapäeva tsiviliseeritud rahvad, kes usuvad märkidesse, sümbolitesse ja muudesse vana tondikultuse arenenud vormide ebausu jäänustesse, kannatavad selle all. Inimene hakkab alles aegamööda, väga aeglaselt loobuma neist teguviisidest, mille kaudu ta nii valulikult on järk-järgult elu arenguredelil tõusnud.\n6. Sundimine ja väljaajamine\nKui inimesed uskusid ainult tontidesse, oli religioosne rituaal isiklikum, vähem organiseeritud, ent kui hakati tunnistama kõrgemate vaimude olemasolu, oli vaja nendega suheldes rakendada „kõrgemaid vaimseid meetodeid”. See püüd kasutada vaimude lepitamiseks täiustatud ja keerulisemaid võtteid viis otseselt kaitseabinõude rakendamisele vaimude suhtes. Inimene tundis end maises elus tegutsevate juhitamatute jõudude ees tõesti abituna ja püüdis alaväärsustunde tõttu kuidagi kohaneda, leida mingit viisi, kuidas leevendada inimese ebavõrdset seisundit tema ühepoolses võitluses kosmosega.\nKultuse algusajal piirdusid inimese püüded tontide tegevust mõjutada lepitamisega, katsetega end halvast õnnest altkäemaksu eest vabaks osta. Kui tondikultus arenes heade ja halbade vaimude eristamiseni, muutusid tseremooniad positiivsemateks pingutusteks head õnne enda poole võita. Inimese religioon ei olnud enam täiesti negativistlik ega piirdunud püüetega head õnne saavutada; peagi hakkas inimene kavandama viise, kuidas sundida vaime endaga koostööd tegema. Usklik ei seisa enam kaitsetuna enda väljamõeldud vaimukujutelmade lakkamatute nõudmiste ees; ürginimene hakkab leiutama relvi, millega saab vaime tegutsema ja ennast abistama sundida.\nInimese esimesed jõupingutused enese kaitsmiseks olid suunatud tontide vastu. Ajastute möödudes hakkasid elavad mõtlema välja viise surnutele vastuhakkamiseks. Tontide hirmutamiseks ja peletamiseks töötati välja mitmeid võtteid, näiteks:\n1. pea äralõikamine ja surnukeha hauas kinnisidumine;\n2. maja, kus inimene suri, pildumine kividega;\n3. surnukeha kastreerimine või tema jalaluude murdmine;\n4. matmine kivide alla, sellest tavast pärinevad nüüdisaegsed hauakivid;\n5. krematsioon, hilisema aja leiutis tontidest tulenevate probleemide vältimiseks;\n6. surnukeha merreviskamine;\n7. surnukeha jätmine metsloomadele söödaks.\nArvati, et müra häirib ja hirmutab tonte, karjumine, kellahelin ja trummipõrin peletavat neid elavatest eemale; need iidsed meetodid on surnute juures „valvamisel” veel praegugi kasutusel. Soovimatuid vaime peletati eemale halvalõhnaliste vedelikega. Valmistati jubedaid vaimude kujutisi, et nad end nähes kiiresti põgeneksid. Usuti, et koerad suudavad viirastuste liginemist märgata ja hoiatavad inimesi ulgumisega ning et kuked hakkavad tontide läheduses kirema. See ebausk on säilinud kuke kasutamises tuulelipuna.\nParimaks kaitseabinõuks tontide vastu peeti vett. Püha vesi oli parem kui ükski muu vesi, sest selles olid preestrid oma jalgu pesnud. Nii tuli kui ka vesi arvati olevat tontidele läbimatud takistused. Roomlased kandsid vett kolm korda ümber surnukeha; kahekümnendal sajandil piserdatakse surnukeha püha veega ja juudi rituaalide hulka kuulub veel praegugi kalmistul käte pesemine. Ristimine moodustas osa hilisemast veerituaalist, vanaaja suplus oli usutseremoonia. Alles uuemal ajal on suplusest saanud sanitaarne toiming.\nEnt inimene ei piirdunud tontidele surve avaldamisega, peagi püüdis ta usurituaalide ja muude toimingute abil vaime tegutsema sundida. Väljaajamine oli ühe vaimu kasutamine teise ohjeldamiseks või minemapeletamiseks ning neid võtteid rakendati ka hingede ja vaimude hirmutamiseks. Duaalse spiritismi kontseptsioon headest ja halbadest jõududest pakkus inimesele küllaga võimalusi püüda üht toimijat teise vastu ässitada, sest kui tugev inimene suutis nõrgemat võita, sai kindlasti ka tugev vaim alamat vaimu valitseda. Needmine oli ürgajal sunnivahend, äratamaks vähemtähtsate vaimude aukartust. Hiljem laienes see tava vaenlaste needmiseks.\nKaua aega arvati, et iidsete kommete juurde tagasi pöördudes saab vaime ja pooljumalaid oma soovi järgi tegutsema sundida. Nüüdisaegne inimene teeb sama. Te kõnetate üksteist tavalises argikeeles, ent palvetades pöördute tagasi eelmiste põlvkondade vanema kõnepruugi, niinimetatud pühaliku kõnepruugi juurde.\nSelle arusaamaga on seletatav ka tagasipöördumine paljude seksuaalse iseloomuga usurituaalide, näiteks templiprostitutsiooni juurde. Neid taasavastatud vanaaja tavasid peeti kindlaks kaitseabinõuks paljude hädade vastu. Kõik nende lihtsameelsete rahvaste ettevõtmised olid täiesti vabad sellest, mida nüüdisaegne inimene nimetaks seksuaalseks kombelõtvuseks.\nJärgmisena võeti kasutusele rituaalsed tõotused ja pühad vanded. Enamiku vannetega kaasnes enesepiinamine ja -vigastamine, hiljem paastumine ja palvetamine. Mõne aja pärast hakati enesesalgamist pidama kindlaks veenmisvahendiks; eriti kehtis see suguelust hoidumise suhtes. Nii kujunesid ürginimesel välja väga karmid usutavad, uskumused, et enesepiinamine ja enesesalgamine on tõhusad rituaalid, millega sundida vaime vastu nende enda tahtmist soodsalt reageerima.\nNüüdisaja inimene ei püüa enam avalikult vaime sundida, kuigi ilmutab ikka veel kalduvust Jumalusega kaubelda. Ta sajatab endiselt, koputab vastu puud, paneb sõrmed risti ja sülitab, tuues kuuldavale mõne kulunud väljendi, mis kunagi oli maagiline loits.\n7. Kultuse olemus\nKultuslik ühiskonnakord oli püsiv, sest pakkus kõlblustunde ning usulise lojaalsuse säilitamiseks ja stimuleerimiseks vajalikku sümboolikat. Kultus arenes välja „vanade perekondade” traditsioonidest ja jäi püsima sügavale juurdunud institutsioonina; igal perekonnal on mingi kultus. Iga innustav ideaal haarab seda jäädvustava sümboolika järele — püüab leida viisi selle avaldamiseks kultuuris, et kindlustada selle püsimine ja jätkuv teostumine — ning kultus saavutab selle eesmärgi, toites ja rahuldades inimese tundeelu.\nAlates tsivilisatsiooni koidikust on ühiskonna iga märkimisväärse kultuurilise või usulise edusammuga kaasnenud oma rituaal, sümboolne tseremoonia. Mida alateadlikumalt see rituaal on kujunenud, seda tugevamini on ta pühendunuid oma haardesse võtnud. Kultus säilitas küll tundekülluse ja tõi tundeellu rahuldust, kuid on alati olnud suurim takistus sotsiaalsete ümberkorralduste ja vaimse progressi teel.\nVaatamata sellele, et kultus on ühiskonna arengut alati aeglustanud, on kahetsusväärne, et nii paljudel nüüdisaegsetel moraalinormidesse ja vaimsetesse ideaalidesse uskujatel pole küllaldast sümboolikat — vastastikust toetust võimaldavat kultust — ühtekuuluvustunnet. Ent usukultust ei saa tekitada, see peab ise välja kujunema. Ja pole kaht rühma, kelle kultused oleksid identsed, kui mingi ametivõim ei ole just meelevaldselt nende rituaale standardiseerinud.\nVarakristlik kultus oli kõige tõhusam, köitvam ja kestvam rituaal, mis kunagi on välja mõeldud või kavandatud, kuid selle väärtuse on teaduse ajastul suures osas hävitanud nii paljude selle aluseks olnud dogmade hajumine. Kristlikult kultuselt võttis elujõu paljude selle aluseks olnud ideede kaotus.\nAlati on olnud nii, et kui kultus on paindlik ja sümboolika avarduv, siis kasvab ka tõde kiiresti ja avardub vabalt. Küllaldane tõde ja kohanemisvõimeline kultus on soodustanud ühiskonna kiiret arengut. Tähenduseta kultus rikub religiooni, kui püüab filosoofiat välja tõrjuda ja mõistust orjastada; tõeline kultus areneb edasi.\nVaatamata puudustele ja tõkestavatele asjaoludele on iga uus tõeilmutus rajanud uue kultuse ja isegi Jeesuse religiooni uuestiesitamine peab arendama välja uue ning sobiva sümboolika. Nüüdisaegne inimene peab leidma oma uutele ja avarduvatele ideedele, ideaalidele ja lojaalsusele küllaldase sümboolika. See täiustatud sümbol peab kasvama välja religioossest eluviisist, vaimsetest kogemustest. Kõrgema tsivilisatsiooni kõrgem sümboolika peab tuginema kontseptsioonile Jumala isadusest ning sisaldama rikkalikult inimestevahelise vendluse üllaid ideaale.\nVanad kultused olid liiga egotsentrilised, uus usk peab kasvama välja osutatud armastusest. Uus kultus peab nagu vanagi õhutama emotsioone, rahuldama tundeelu ja soodustama lojaalsust, ent see pole kõik: ta peab hõlbustama vaimset progressi, täiustama kosmilisi tähendusi, lisama kõlbelisi väärtusi, soodustama ühiskonna arengut ja stimuleerima kõrget tüüpi isiklikku usuelu. Uus kultus peab pakkuma ülimad elusihid, mis on nii ajalikud kui ka igavesed — nii sotsiaalsed kui ka vaimsed.\nKultus peab vastu sotsiaalse tsivilisatsiooni arengule ja individuaalsetele vaimsetele saavutustele ning aitab neile kaasa vaid siis, kui põhineb kodu bioloogilisel, sotsiaalsel ja usulisel tähtsusel. Püsimajääv kultus peab sümboliseerima seda, mis on lakkamatute muutuste taustal jääv; peab ülistama seda, mis ühendab igavesti muutuvate ühiskondlike muundumiste voogu. Ta peab tunnistama tõelisi tähendusi, ülistama kauneid suhteid ja kiitma tõelise ülluse häid väärtusi.\nEnt uut ja rahuldavat sümboolikat on väga raske leida, sest nüüdisaegsete inimeste puhul on üldiselt valdav teaduslik hoiak; nad hoiduvad ebausust ja põlgavad harimatust, kuigi ihalevad salapära ja austavad hardalt kõike tundmatut. Kultus jääb püsima vaid siis, kui sisaldab mingit valitsevat saladuslikkust ja varjab midagi väärtuslikku, kuid saavutamatut. Uus sümboolika ei tohi aga olla tähendusrikas ainult rühmale, vaid peab omama tähendust ka üksikisikule. Iga teenimist võimaldav sümboolikavorm on sobiv, kui inimene saab seda ise omal algatusel teostada ja sellest oma kaaslastega rõõmu tunda. Kui uus kultus oleks dünaamiline, mitte staatiline, võiks see tõepoolest inimkonna progressile juurde anda midagi väärtuslikku, nii ajalikku kui ka vaimset.\nEnt kultus — rituaalidest, juhtlausetest ja sihtidest koosnev sümboolika — toimib vaid siis, kui ei ole liiga keeruline. Ja ta nõuab pühendumist ning ustavust. Iga tõhus religioon arendab vältimatult välja endaväärilise sümboolika ja sellele pühendunutel tuleks vältida rituaali kristalliseerumist ahendavateks, moonutavateks ja lämmatavalt ühetaolisteks tseremooniateks, mis võivad igasugust sotsiaalset, moraalset ja vaimset progressi ainult pärssida ja aeglustada. Ükski kultus ei jää püsima, kui see aeglustab kõlbelist arengut ja takistab vaimset progressi. Kultus on skelett, mille ümber kasvab isiklike vaimsete kogemuste elav ja dünaamiline keha — tõeline religioon.


Kui palju tehakse hepatiidi testimine? - Analüüsid\nHepatiidi täpne diagnoosimine on parim viis vereanalüüsiks. Üldine ja biokeemiline vereanalüüs. Niisiis, kui palju on hepatiidi analüüs ja millised reeglid tuleb enne testide läbimist järgida.\nKui teil on vaja teada oma keha seisundit, et tuvastada võimalikud peidetud haigused vastavalt teie sümptomitele, pöörduge palun arsti poole. Meditsiinilaborid ei ole hetkel ebatavalised, nad on tavalised igas linnas ja neid ei esinda üks ega kaks.\nVõib-olla elate väikestes piirkondlikes keskustes, kus laboratoorsed diagnostikad ei pruugi olla kättesaadavad, siis võtke ühendust oma arstiga, kus arst annab teile lähimasse laborisse, labor asub sageli meditsiiniasutuses.\nVereanalüüside kestus (täielik vereanalüüs) on 1 kuni 2 tööpäeva. Kroonilise analüüsi (biokeemilise uurimistöö) (kudede biopsia) puhul, mis mõjutab kahjustatud maksa osa, võib diagnoosiperiood ja õige diagnoos olla kuni 8 päeva. Mõnel juhul võib vereanalüüs olla - 5-10 päeva (hormoonitest), kõigil teistel üldanalüüsi juhtudel, biokeemia, suhkru vereanalüüs, parasiitide ja erinevate infektsioonide avastamine - mitte rohkem kui 7–8 päeva.\nÜldjuhul saab teste läbi viia kiiremini või pigem saab testide tulemusi saada spetsialiseeritud laboratooriumidega. Kiireks ekspressioonimeetodiks ühe või teise vormi hepatiidi avastamiseks, teine haigus, peate kulutama rohkem raha keeruka analüüsi kiireloomulisuseks.\nVereanalüüs tehakse tühja kõhuga. Viimase söögi ja analüüsi alguse vahele peab jääma vähemalt 8-9 tundi. C-hepatiidi keerulises vormis on soovitatav testida mitte varem kui kuue nädala möödumisel kahtlustatavast infektsioonist, kuna C-hepatiidil on haiguse kompleksne etioloogia, avastamine.\nVereanalüüsid haiguste klassifitseerimiseks ja avastamiseks\nTäielik vereanalüüs - sõrmelt. Biokeemiliste uuringute analüüs toimub veenist.\nTäielik vereanalüüs - nimi ise näitab üsna tavalist analüüsi, mis näitab keha üldist seisundit. Arsti lähtepunktiks on tulemus, mis näitab põletikuliste protsesside esinemist kehas, nakkuse avastamist.\nBiokeemiline vereanalüüs - millega saab hinnata kõigi inimorganite seisundit. Maksa, kõhunäärme seisundi kindlakstegemiseks võivad neerud täpselt vereproovide biokeemilist analüüsi teha. Biokeemia vereanalüüs annab selge pildi olulistest keemilistest elementidest kehas.\nVere suhkrusisaldus veresuhkru - veresuhkru tase võib testida suhkrut. Võimaliku diabeedi ennetusmeetmena nähakse seda sageli 40-aastastele ja vanematele inimestele. Endokriinsüsteemi häireid näitab ka suhkru vereanalüüs.\nVere hüübimisreaktsiooni analüüs - vere hüübimisprobleemid näitavad analüüsis koagulogrammi, hemostaasiogrammi.\nKasvaja markerite vereanalüüs - onco vormide olemasolu testid võivad paljastada pahaloomuliste kasvajate valke. Vähktõve õigeaegne diagnoos on eduka ravi kvalitatiivse prognoosi jaoks äärmiselt oluline.\nSeroloogiline vereanalüüs - antikehade avastamine nakkushaigustes, kaasa arvatud haigustekitajate hepatiit. Selle analüüsi abil määratakse inimese veregrupp.\nImmunoloogiline vereanalüüs - loob inimkehas erinevad kompleksid, immuunrakud. Kui immuunpuudulikkus. Analüüs põhineb valgu-immunoglobuliini uuringul, mille seisundi dekodeerimine võib kinnitada haiguse patoloogia kroonilist olemust või akuutset olemust.\nA-hepatiidi vastaste antikehade määramise laboriuuringute meetod.\nAnti-HAV-IgM, A-hepatiidi vastased IgM antikehad.\nHiljutise hetke nakkuse või haiguse ägeda vormi diagnoosimiseks võetakse A-hepatiidi vastaste antikehade tuvastamiseks vereanalüüs.\nNiipea kui haiguse kliinilised sümptomid hakkavad ilmnema, on võimalik tuvastada IgM-klassi antikehad. Nende kontsentratsioon tõuseb haiguse 30 päeva jooksul ja väheneb järsult pärast seda, kui antikeha sisaldus on normaalne.\nLasteaed koos paljude lastega;\nOtsene kokkupuude A-hepatiidi viirusega patsiendiga (lähedased sugulased, sõbrad, töörühm);\nAlAt ja AsAt ülehinnatud taseme juba tuvastatud näitaja juures;\nPositiivne tulemus on antikehade avastamine.\nNegatiivne tulemus - suurenenud normväärtuste antikehad puuduvad.\nB-hepatiidi viiruse HBs-vastaste antikehade B-hepatiidi avastamise analüüs B-hepatiidi viiruse HBs-antigeeni suhtes. Suurenenud sisaldusega, antikehade avastamisega on positiivne tulemus (tuvastatakse B-hepatiidi haigus). Antikehade ilmumine veres näitab haiguse kulgu akuutses, kroonilises vormis.\nAnalüüsid tehakse tühja kõhuga, vähemalt 8-9 tundi enne analüüsi algust, viimane sööki.\nVere laboratoorse testimise meetod määratakse C-hepatiidi antigeeni vastaste antikehade (HCV-vastane kogus) olemasolul. Tulemus loetakse positiivseks, kui antigeen on patsiendi veres. Akuutne vorm, selle vormi haiguse esimene etapp algab neljandal, viiendal nädalal pärast nakatumist veres.\nViiruse hepatiidi kliinilised tunnused;\nValimatu elustiil seksuaalvahekorra ajal.\nTestitulemused on valmis ühe, kahe tööpäeva jooksul.\nAnalüüsi negatiivne tulemus võib olla - C-hepatiidi inkubatsiooniperioodi esimesed 4-6 nädalat ja aeglased ilmingud, sümptomid.\nÜldised hepatiidi sümptomid\nKeha purskamine punetiste kujul (väike lööve);\nNaha värvimine kollasena (kaasa arvatud palm);\nSclera kollane värvimine, nähtavad limaskestad, silmade valgud;\nÜldise terviseseisundi halvenemine;\nIgav, näriv valu õiges hüpokondriumis;\nOksendamine (võib-olla sappide lisanditega);\nUriini värvimine tumedas värvis (sapi olemasolu);\nFekaalide värvimuutus (sapp läbib kuseteede organid);\nKaalu vähendamine ilma nähtava põhjuseta;\nVõimalik verejooks (nina, hemorrhoidal).\nErinevate ravimite hepatiidi raviks kasutatavate ravimite loetelu\nKõik need ravimid on suunatud erinevatele toimetele seoses A-, B-, C-, D- ja E-hepatiidi toimega. Ainult arst, hepatoloog, arst, võivad määrata õige ja tõhusa ravimi pärast võimaliku haiguse kvalitatiivse diagnoosi tegemist. Ravimid on välja kirjutatud, võttes arvesse ravimi individuaalset talutavust ranges annuses, mis sõltub haiguse staadiumi keerukusest.\nEnesehooldus toob kaasa kurbad tagajärjed, mis tekivad kehas juba eksisteeriva haiguse koormamisel ja edenevad, ning võimaliku teise haiguse tekkimise oht ravimite võtmisel, mis ei pruugi olla individuaalse raviskeemi jaoks sobivad.\nKohustuslik toitumine on kõigi hepatiitide ravimise eeltingimus.\nSee on näidustatud kroonilise hepatiidi, koletsüstiidi, sapikivitõve, ägeda hepatiidi vormi korral taastumisperioodi jooksul.\nSee toitumine võtab arvesse valkude suurt sisaldust. Rasvad ja süsivesikud on inimese keha vajaduste jaoks päevane norm. Erand selles dieedis on toimeained, tooted, mis sisaldavad eeterlikke õlisid. Tulekindlad rasvad. Praetud, suitsutatud tooted. Toidud kõrge kolesteroolisisaldusega, puriiniga. Nimetati kasvav sissejuhatus köögiviljade ja puuviljade toitumisse, mis parandavad kolereetilist toimet, head soolestiku motoorikat, maksimaalset mõju kolesterooli, organismi toksiinide eritumisele. Piisav jook mineraalveega, dogrose puljong. Alkohoolsete jookide kategooriline keeld.\nToitumise energiasisaldus on 2500-3000kl.\nKõik toit peaks olema soe, külm toit, toitu ei tohi tarbida.\nKüpsetamine peaks olema - aurutatud, keedetud, küpsetatud harvadel juhtudel.\nToitumine on murdosa - 5-6 korda päevas.\nDiagnostilised meetodid hepatiidi viiruse määramiseks\nViiruste või toksiinide mõjul võib maksas tekkida põletikuline protsess. Haigust nimetatakse hepatiidiks ja see on selle komplikatsioonide jaoks ohtlik. Neid saab vältida ainult haiguse sümptomite õigeaegse avastamisega. Probleem on selles, et maksapuudulikkuse pöördumatu maksakahjustuse ilmnemisel võivad haiguse lõpp-etapis ilmneda hepatiidi tunnused. Asümptomaatilise patoloogia diagnoosimiseks analüüsitakse ainult hepatiiti. See tuvastab haiguse patogeenid, samuti maksapatoloogiatele iseloomulikud metaboolsete protsesside häired.\nKui kaua analüüsitakse ja kui palju pärast nakatumist on see usaldusväärne\nKui patsient kaebab maksa ja immuunsüsteemi halva seisundi üle, kahtlustab arst hepatiiti ja näeb ette laborikatse. Viiruse hepatiidi analüüs tehakse 1-3 päeva jooksul alates materjali võtmise hetkest. Hepatiiti testitakse tavaliselt vere suhtes. Mõnel juhul peate lisaks suuõõne läbima väljaheited ja määrdumise.\nNegatiivne vastus ei pruugi tähendada haiguse puudumist, vaid inkubatsiooniperioodi seisu. 7-90 päeva jooksul pärast nakatumist ei avaldu haigus isegi verevarustuse tõttu ja seda on võimatu avastada.\nKuidas valmistada ja annetada vere hepatiiti\nEnne hepatiidi analüüsi materjali läbimist huvitavad patsiendid, kust nad saavad verd ja kuidas valmistada ette protseduuri. Kõige sagedamini valitud meetodiks on polümeraasi ahelreaktsioon (edaspidi PCR). Vere eest võetakse verd veest. Hepatiidi testimiseks ja usaldusväärse tulemuse saamiseks peate:\nVere annetamine tühja kõhuga, viimane kord, kui te saate süüa 8 tundi enne vereproovide võtmist.\n3 päeva enne analüüsi, välja arvatud alkohol ja sigaretid.\nÄrge sööge rasvaseid toite, ärge nälgige - see moonutab tulemusi.\nVõimaluse korral tühistage kõik ravimid või hoiatage arsti nende vastuvõtmisest.\nKuidas on hepatiidi analüüs\nMillised testid hepatiidi suhtes sõltuvad kahtlustatava haiguse liigist:\nKui kahjulike ainetega on mürgitatud, kahtlevad arstid toksilist hepatiiti, samuti selle tüüpi - ravimit või ravimit. Sel juhul määrake testid mürgistuse põhjustatud biokeemiliste häirete kindlakstegemiseks.\nAutoimmuunse hepatiidi korral tehakse spetsiifiline analüüs, et määrata kindlaks immuunsüsteemi agressiooni aste oma maksa rakkude suhtes, samuti haiguse tüüp.\nKui räägime viiruse hepatiidist, kasutatakse antigeenide ja antikehade avastamise meetodit. Hepatiidi antigeenid on viiruse valgu seina komponendid, mida organism tunneb võõrkehadena. Vastuseks antigeenide ilmnemisele stimuleerib immuunsüsteem antikehade spetsiifiliste molekulide tootmist, mis peavad antigeene siduma ja eemaldama.\nPatsiendi ajalugu võimaldab mõnel juhul tuvastada haiguse iseloomu.\nKui arstidele ei ole antud teavet mürgistuse või spetsiifilise autoimmuunse patoloogia kohta, siis kahtlustavad nad viiruse hepatiiti. Seetõttu saadetakse enamik patsiente PCR-i. Soovi korral saab teste teha anonüümselt.\nKonkreetsed viiruse markerid\nPositiivse diagnoosimise jaoks on vaja määrata antigeenide ja antikehade tase erinevat tüüpi hepatiidi vastu.\nSeda tüüpi viiruslikku hepatiiti nimetatakse Botkini tõveks. See edastatakse inimeselt inimesele igapäevaelus, see areneb 7-50 päeva pärast nakatumist. See ei muutu krooniliseks vormiks ja on kergesti ravitav. Tuvastage haigus, analüüsides antikehi Anti-HAV klassid IgG, IgM. Kui A-hepatiidi vereanalüüsid näitasid IgG antikehade olemasolu, näitab see pärast immuniseerimist immuunsuse olemasolu. Kui immuunsüsteem pärast nakatamist edukalt viiruse aktiivsust pärsib, ilmnevad rohkem selliseid antikehi.\nIgM antikehad ilmuvad ainult Botkini tõve ja sellega kaasnevate patoloogiate korral.\nTäpse tulemuse saamiseks toetuvad arstid mitte ainult antikehade analüüsi tulemustele, vaid ka viiruse RNA otsimisele polümeraasi ahelreaktsiooni (PCR) meetodil.\nHaigus levib sugulisel teel ja verega. B-hepatiidi kvalitatiivne analüüs peaks hõlmama eri tüüpi antikehade määramist ja viiruse geneetilise materjali tuvastamist patsiendi kudedes. Kokku on vaja määrata kaheksa indikaatori seisundit, mida nimetatakse ka markeriteks.\nMarkerite tabel, mille põhjal dekodeeritakse B-hepatiidi testid\nMitu päeva on hepatiidi test tehtud\nÜks tuntumaid meditsiinilisi uuringuid on hepatiidi analüüs, mis näitab olemasolevate antikehade olemasolu ja kogust, mis tekivad sarnase infektsiooni korral organismis.\nSeetõttu on enamik inimesi huvitatud küsimusest, mitu päeva analüüsitakse hepatiiti ja milline on selle usaldusväärsus.\nHaigus on viirushaigus ja sisaldab järgmisi liike:\nA, E. Viirushaigus, mis on levinud suu-väljaheite kaudu (määrdunud käte, pesemata toodete või saastunud vee kaudu) ja mida peetakse selle tüübi üheks kõige healoomuliseks.\nB, C, D, G. Need kuuluvad põletikulise iseloomuga põletikulistesse haigustesse ja neid peetakse üheks kõige raskemaks maksakahjustuseks, samas kui sellise nakkuse peamised ülekande viisid on parenteraalne (verd ja seksuaalselt).\nHoolimata diagnoosi tõsidusest ei pruugi viirus pikka aega pärast nakatumise algust põhjustada mingeid sümptomeid ja areneb kehas, mida inimesed ei märka.\nSellega seoses tuleks sellist uuringut teha neile inimestele, kes võivad kahtlustada kontakti nakatunud isikuga piirkonnas, kus esineb sarnase haiguse puhanguid või töötavad meditsiini ja toiduga seotud valdkonnas.\nSeda diagnoosi on soovitav teha igal aastal, sest see aitab mitte ainult õigeaegselt alustada ravi nakatunud inimesega, vaid ka kaitsta inimesi, kes on tihedas kontaktis.\nKui isik kahtlustab, et ta oleks võinud nakatada kuskil või lihtsalt ennetusotstarbel, tahab ta kontrollida ja veenduda haiguse puudumises, võib ta pöörduda kliiniku poole.\nRaviasutuses suunab üldarst laborisse, kus tulemused näitavad haigust tähistavate markerite olemasolu või puudumist.\nSoovi korral võib sarnase menetluse teostada ka erasektori laborites, mis tagavad täieliku anonüümsuse.\nVõimaliku infektsiooni või pideva koostoimega verega tuleb isik diagnoosida, kui ilmnevad järgmised sümptomid:\nKehatemperatuur, mis ei kesta pikka aega ja jääb subfebrilisesse vahemikku.\nProbleemid seedesüsteemiga, mis avalduvad iivelduse ja gaggingi vormis.\nPikaajaline söögiisu vähenemine.\nNaha ilmingud sügeluse kujul.\nOotamatult ilmnenud verejooks, mida varem ei täheldatud.\nÜldine seisund, mille puhul inimene tunneb pidevat väsimust, uimasust, jõu ja nõrkuse kadu, kõik need ilmingud püsivad kogu päeva vältel ja õhtul suurenevad.\nNaha värvimuutus, tumedate pigmentide ilmumine.\nKaalulangus normaalse toitumise ja endise eluviisi taustal.\nKui tähiseid on mitu või vähemalt üks, siis on oluline, et inimene viiks koheselt läbi testide olemasolu kehas olevate markerite olemasolu kohta.\nReeglina viitavad arstid ka Wasserman'i reaktsiooni ja HIV-i paralleelsele diagnoosimisele.\nKui tulemused on positiivsed, viivad arstid läbi põhjalikumad uuringud ja suudavad haiguse kinnitamiseks õigeaegselt ette näha sobiva ravi.\nUurimise ajal on selle põhieesmärk teada, kas haiguse põhjustaja on, millist tüüpi see on (A, B, C, D, G, E) ja selgitada, kuidas maksarakud on mõjutatud.\nKui pöördute arsti poole, viiakse läbi järgmised diagnostikameetodid:\nKliiniline analüüs verest, uriinist.\nBiokeemia (võetud veeni ALT, bilirubiin, AST ja teised).\nDiagnostika molekulaarse geneetilise taseme juures (PCR).\nImmunogramm (näitab, kuidas keha on võimeline tekitama antikehi ja vastama viirusele, mida toodavad maksarakud ja kogu keha).\nBiopsia (biopsia, milles võetakse täiendavaks uuringuks maksarakkude proov).\nBiokeemilise iseloomuga testid (biopsia välistamiseks).\nMeditsiiniasutuse arst ütleb teile üksikasjalikult, kuidas uuringuandmeid teostatakse ja milline on esialgne ettevalmistus usaldusväärse tulemuse saamiseks.\nKui lõplikud arvud näitavad patogeeni esinemist organismis, saadab spetsialist konsultatsiooni spetsialiseerunud arstile (nakkushaiguste spetsialist, hepatoloog või viirusinfektsioonidega tegelev arst).\nPärast kõiki manipuleeringuid dekodeeritakse näidud, mille lõppu saab anda ainult spetsialist.\nSiiski on oluline teada, millised muutused võivad viidata haiguse esinemisele kehas.\nÜldised vere- ja uriinianalüüsid. Reeglina on võimatu nendest kindlaks teha, kas tegemist on infektsiooniga või mitte, kuid mõned väärtused võivad tähendada viiruse nakatumise võimalust, nimelt:\nKoagulatsiooni eest vastutavate andmete muutused (koagulogramm).\nPunaste vereliblede ühe komponendi - hemoglobiini - järsk langus.\nTrombotsüütide ja leukotsüütide arvu muutus (esimene näitaja on oluliselt vähenenud, samas kui teine on märkimisväärne liig).\nMolekulaarne geneetiline diagnoos (PCR). Valmistatud DNA tasemel ja võimaldab teil tuvastada rakkudes esinevaid võõrkehi. Käesolevat uuringut peetakse praegu üheks kõige täpsemaks, samas kui positiivne vastus näitab täpselt viiruse esinemist organismis.\nImmunogramm (ELISA). Samuti annab see ülevaate antikehade olemasolust, samas kui seda võib teha mitte ainult meditsiiniasutuse, vaid ka kodu tingimustes. Turul asuvatel apteekidel on spetsiaalsed kiirtestid, mis näitavad antikehade esinemist organismis kahte tüüpi B- ja C-hepatiidi suhtes.\nBiopsia. Kohustusliku anesteesia korral viiakse läbi punktsioon, mille käigus võetakse väike maksarakkude proov, mida seejärel uuritakse. Kuigi protseduur on minimaalselt invasiivne sekkumine. Praegu püüavad nad sellest väikesest, kuid traumaatilisest olemusest eemale jääda, eelistades biokeemilisi teste (actitest ja fibrotest).\nBiokeemia võimaldab teil täheldada järgmisi rikkumisi, mis näitavad võimalikku nakkust:\nBilirubiini taseme kõrvalekalded normaalväärtustest.\nMuutused maksaensüümides (sekretoorne, indikaator ja eritumine).\nValgu fraktsioonide (Alpha-1 ja Alpha-2) taseme rikkumine.\nMitu päeva analüüsitakse\nKõige täpsem diagnoos on vereproovide võtmine, mida täiendavalt uuritakse, sest nakkuse ja selle ulatuse visuaalset määramist ei ole võimalik.\nKuna viirus põhjustab maksarakkude põletikku, ilmnevad muutused ka uriini põhinäitajates (põletikulise protsessi olemasolu).\nKuna selle haiguse peamised sümptomid on seotud haigustega, mis ilmnevad epigastria piirkonnas, võib neid kergesti segi ajada selliste haiguste ilmingutega nagu enteroviirusinfektsioon, gastriit, enteriit või toidumürgitus.\nSel põhjusel, kui kahtlustatakse võimalikku nakkust, on vere diagnoosimine äärmiselt vajalik.\nPraegu võetakse peaaegu iga vereanalüüsi alusel läbi viidud uuringu kohta välja küünarnuki painutuses olev veen.\nTeistes olukordades on võimalik kasutada teisi kättesaadavaid kohti, kus veenid on rohkem väljendunud ja kättesaadavad.\nArst peaks teile ütlema, kuidas valmistada ette, kas te saate süüa või juua jooke.\nKui diagnoosi osas on kahtlusi, võib spetsialist diagnoosi täpseks kinnitamiseks patsienti üleandmiseks korduvalt suunata.\nKui me räägime terminist, mitu päeva või päeva on hepatiidi test tehtud ja kui kaua vastused uuringu kohta on teada, siis sõltub kõik sel juhul sellest, millises asutuses nad läbi viidi.\nKliinilistes kliinikutes, haiglates ja laborites saadakse tulemused rohkem kui kaks päeva, kuid avalikus kliinikus võib tulemuse saamise protsess kuluda kuni 10 päeva.\nReeglina tuleneb uuringu kehtivuse küsimus nendest inimestest, kes teostavad asjakohast läbivaatust meditsiiniasutuse edasise hospitaliseerimise eesmärgil, saades meditsiinilise raamatu või muid tööks vajalikke dokumente.\nSõltuvalt tüübist võib järeldus olla kehtiv 20 päeva kuni 3 kuud.\nSelliste uuringute hind varieerub laiaulatuslikult ja sõltub sellest, milliseid näitajaid on vaja saada, nende arvu ja kliiniku (riikliku või kaubandusliku) tüübi kohta, kus diagnoosi tehakse.\nMis tahes analüüsi läbimisel on vaja järgida teatud nõudeid, kuna vähemalt ühe neist rikkumine toob kaasa ebausaldusväärseid tulemusi.\nSamal ajal võib see näidata nii haiguse puudumist kui ka selle esinemist, mille tõttu enneaegne või ebaõigesti määratud ravi raskendab olukorda ja viib katastroofiliste tulemusteni.\nKogu olulist teavet selle teema kohta annab spetsialist, kes kirjutab esildise.\nSiiski on olemas üldised nõuded vere läbiviimiseks ja annetamiseks, mida tuleks järgida:\nOluline on võtta ainult tühja kõhuga, te peaksite hoiduma 12 tundi enne uuringut. On vaja välistada sellised ained nagu sool ja suhkur, mis võivad saadud näitajaid moonutada.\nOluline on täielikult kõrvaldada igasugune alkohol, vürtsikas või rasvane toit, samuti savikarbid ja marinaadid päevas enne kõiki protseduure.\nSuitsetajad peaksid hoiduma nikotiinist 2 päeva enne sünnitust.\nVõimaluse korral lõpetage ravi 2 nädalat enne kõiki kavandatud uuringuid.\nEnne protseduuri ei tohi teha füüsilisi harjutusi ja koormusi, samuti füsioterapeutilisi ravimeetodeid ja uuringuid (röntgen, ultraheli, CT või füsioteraapia).\nEnne vereproovi võtmist on oluline teavitada spetsialisti olemasolevate haiguste olemasolust (krooniline), samuti narkootikumide suhtes kinnitatud allergiast.\nNaiste puhul on menstruatsiooni ajal protseduuri läbiviimine äärmiselt ebasoovitav, on soovitav sellist uuringut edasi lükata hilisemale või varasemale perioodile.\nNärvisüsteemi stress ja mitmesugused unehäired võivad mõjutada ka tulemust, seega peaksite püüdma kõrvaldada kõik häirivad tegurid.\nMeditsiinilise aruande lühikirjeldus\nInfektsiooni puudumisel ei tohiks olla antikehi. Nende näitajate olemasolu isegi väikeses koguses näitab, et inimene on nakatunud ja tähendab, et haigus on ägedas või kroonilises vormis.\nEttevalmistuspunktide mittetäitmine, vale hoidmine või transportimine võib põhjustada näitajate moonutamist, kui need on valepositiivsed.\nTulemusi võib esitada kahes versioonis:\nHepatiidi viiruste vastaseid antikehi ei avastatud. See tähendab, et nakkus ei toimunud ja inimene ei nakatunud või haiguse staadium on nii vara, et seda ei ole võimalik kaasaegsete meetoditega tuvastada. Selline olukord võib tekkida, kui nakatamisest on möödunud vähem kui kuus kuud ja sellisel juhul tuleb protseduuri mõne aja pärast korrata.\nAvastatud antikehad. Sellisel juhul annab terapeut kiiresti juhiseid teistele spetsialistidele (hepatoloog, viroloog või nakkushaiguste spetsialist), kes viib läbi täiendavaid uuringuid ja diagnoosi täpset kinnitamist saab õigeaegselt ette näha.\nOlemasolev viiruskoormus infektsiooni ajal on näidatud IU / ml, samas kui haiguse tõsidus määratakse järgmiselt:\nSuured väärtused - üle 800 RÜ / ml.\nSeega on kõik hepatiidi tüübid suhteliselt tõsine seisund, mis nõuab kiiret diagnoosimist ja õigeaegset ravi antikehade olemasolu kinnitamiseks.\nSõltumata sellest, millist kliinikut selliseks protseduuriks kasutatakse ja mitu päeva tehakse hepatiidi test (2 või 10), aitab õigeaegne avastamine ja ravi mitte ainult haiguse ilmingute pärssimist, vaid ka elu päästmist.\nHepatiit võib pikka aega tekkida latentselt, patsiendi märkamata. Seetõttu tuleb hepatiidi vereanalüüsi teha mitte ainult inimestele, kes kahtlustavad, et nad on nakatunud, vaid ka neile, kes töötavad teenindussektoris, meditsiini- ja toiduainetööstuses. HIVi, AIDSi ja hepatiidi vereanalüüse tuleb testida igal aastal. Seda tehakse ennetava eesmärgiga, et kaitsta ennast ja teisi. Me mõistame, kuidas hepatiidi analüüsi kutsutakse ja kui palju seda tehakse.\nMillal on vaja hepatiidi testimist?\nIgaüks, kellel on ennetustegevus või hepatiidi infektsiooni kahtlus, võib pöörduda üldarsti või hepatoloogi poole, et teha viirushepatiidi markerite vereanalüüs. Te saate seda teha ka anonüümselt privaatses laboris.\nTe võite kahtlustada B-hepatiidi viiruse esinemist organismis vastavalt järgmistele kliinilistele sümptomitele:\npidev väsimus, üldine nõrkus, mida õhtu süvendab;\nKõik need nähud on kohustuslik põhjus vereproovide, HIVi ja hepatiidi testimiseks. Kui viiruse hepatiidi markerite vereanalüüsi dekodeerimine annab positiivse tulemuse, uuritakse patsienti edasi ja määratakse pädev meditsiiniline ravi.\nViirusliku hepatiidi avastamise diagnostiline ülesanne on nakkusetekitaja avastamise eesmärk, selgitada selle tüüpi ja maksarakkude kahjustuse laadi.\nSelleks võib läbi viia järgmised keerulised laboratoorsed katsed:\nimmunoloogiline vereanalüüs, mille eesmärk on otsida organismi ja maksa rakkude poolt toodetud antikehi patogeeni inaktiveerimiseks;\nmaksa raku biopsia;\nKõigepealt tuleb patsiendil testerite saamiseks pöörduda terapeutiga. Spetsialist selgitab, kuidas analüüsitakse hepatiiti ja mitu päeva seda tehakse. Kui diagnoos kinnitatakse, suunab terapeut patsiendi sellesse valdkonda spetsialiseerunud arsti juurde - nakkushaiguste spetsialist, hepatoloog või viroloog.\nMida näeb hepatiidi testitulemus? Uuringu tulemuste dekodeerimine peaks toimuma ainult arsti poolt. Üldiselt on hepatiidi uriini- ja vereanalüüsid, mis kinnitavad haiguse esinemist, üsna problemaatilised, sõltub palju haiguse vormist.\nNad võivad näidata ainult seda, et organismis esineb nakkus vastavalt järgmistele kriteeriumidele:\ntrombotsüütide arvu vähenemine ja vastupidi, leukotsüütide arv ületab normaalväärtusi;\nurobiini tuvastamine uriinis.\nBiokeemia vereanalüüs aitab määrata hepatiiti, avastades:\nvalgu fraktsioonide tasakaalustamatus;\nsuureneb lipiidide tase.\nJärgmine hepatiidi testi nimetus on immunoloogiline vereanalüüs, mis võimaldab tuvastada viiruse antikehade esinemist. Sellise uuringu läbiviimine ei ole võimalik ainult laboritingimustes, vaid ka kodus spetsiaalsete kiirtestide abil. Need on suunatud B- ja C-hepatiidi vastaste antikehade avastamisele.\nJärgmine uuring on maksa raku biopsia. Selle eesmärk on hinnata selle keha seisundit hepatiitiviiruste kahjustuste suhtes. Biopsia viiakse läbi bioloogilise materjali - aku koe, mis on edasiseks uurimiseks laboris. Tänapäeval asendati see protseduur edukalt hepatiidi - fibrotest, actitest jne.\nVere testimine on ainus õige meetod hepatiidi diagnoosimiseks. See on tingitud asjaolust, et viirusi ei saa visuaalsete diagnostiliste meetoditega tuvastada, neid saab avastada ainult bioloogilistes vedelikes (hepatiidi uriinianalüüs näitab ka muutusi põletikulise iseloomuga kehas).\nHepatiidi sümptomid on sarnased teiste haiguste kliinilise pildiga: näiteks gastriit, hingamisteede infektsioonid, mürgistus jne. Sellepärast peate teadma, kuidas tehakse hepatiidi analüüs, et veenduda, et organismis on viirus.\nVerd uurimiseks võetakse veenist. Kas on võimalik süüa enne hepatiidi analüüsi ja kui kaua seda teha - arst peaks sellest kõigest eelnevalt teavitama. Mõnikord tuleb lõpliku diagnoosi selgitamiseks analüüsida korduvalt.\nKui palju aega hepatiidi suhtes testitakse? Enamikul juhtudel on tulemused teada juba 2 päeva pärast, kuid seda aega võib edasi lükata kuni 10 päeva - see kõik sõltub meditsiiniasutuse valikust.\nHindade ja analüüsi periood\nKui palju on hepatiidi vereanalüüs - seda küsimust küsivad tavaliselt inimesed, keda on uuritud lähiminevikus, ja nüüd on neil vaja meditsiiniasutuses haiglaraviks tehtud uuringute tulemusi, töötamise ajal või muul eesmärgil. Hepatiidi testide kehtivus kehtib 20 kuni 3 kuud.\nAnalüüsi maksumus sõltub raviasutusest ja läbiviidud eksamite kompleksist.\nKuidas saada HIV ja hepatiidi test? Ettevalmistus tuleb läbi viia, võttes arvesse teatavaid nõudeid, vastasel juhul on võimalik kahtlustada tulemuse õigsust. Me peame uuesti analüüsima. Vale uurimistöö tulemuseks on asjaolu, et arst määrab vale ravi, mis ei ole mitte ainult kasutu, vaid ka kehale ohtlik.\nSeega on hepatiidi vere analüüsi ettevalmistamine järgmine:\n12 tundi enne analüüsi, peate loobuma söögist, uuring viiakse läbi ainult tühja kõhuga. Suhkru ja muude ainete sisenemine uuritavasse materjali võib tulemusi moonutada.\n24 tundi enne analüüsi on vaja välistada alkohoolsete jookide tarbimine, soolane, vürtsikas ja rasvane toit, kollased puuviljad ja köögiviljad. 48 tundi - nikotiinist loobumiseks.\n2 nädalat enne analüüsi ei kasutata mingeid ravimeid.\nKatse eelõhtul on füüsilise aktiivsuse piiramiseks nii palju kui võimalik, on keelatud teha füsioteraapiat, ultraheli, röntgenikiirgust.\nEnne analüüsi läbimist on oluline teavitada meditsiinitöötajat sellega seotud somaatilistest haigustest, allergilistest reaktsioonidest ravimitele.\nMenetluse ajal hepatiidi diagnoosimise test ei ole soovitav.\nSamuti võivad stressitegurid, ärevus ja unetus mõjutada diagnoosi tulemust negatiivselt.\nHepatiit on ohtlik haigus. Pärast nakatumist ei saa inimene haigust juba pikka aega ära arvata. Mida varem haigustekitaja on tuvastatud, seda väiksem on tüsistuste risk.\nSelle viirushaiguse tüübid on 7 - A, B, C, D, E, F, G. Diagnoos erineb sõltuvalt tüübist.\nTüve a kohta\nHaigus on põhjustatud RNA viirusest. Inkubatsiooniperiood on 15-30 päeva, nii et patsiendid taotlevad uuringut kuu aega pärast nakatumist.\nSee vorm avastatakse, analüüsides Anti-HAV-IgG ja Anti-HAV-IgM (IgG ja IgM klassi antikehad viirusega A). RNA määramiseks seerumis kasutatakse PCR-i (polümeraasi ahelreaktsiooni).\nTüve B kohta\nÜks ohtlikumaid liike, millel on tõsised tagajärjed. Hepadnaviiruse poolt põhjustatud HBV haigus on põhjustatud. Inkubatsiooniperiood kestab 2-6 kuud. Oluline on haiguse diagnoosimine sel ajal, vastasel juhul läheb see kroonilisse etappi.\nUuring viiakse läbi HBsAg kvantitatiivse ja kvalitatiivse testi abil.\nTüve C kohta\nHaigus on väga levinud. Inkubatsiooniperiood on 2-24 nädalat. Haiguse kandjad ei pruugi patoloogiast aastaid teada, sest sümptomid puuduvad ja nakatavad inimesi.\nDiagnoos tehakse kvantitatiivse ja kvalitatiivse analüüsi põhjal. Esimene viiakse läbi PCR-iga (määratud RNA viirusega). Kvalitatiivne analüüs hõlmab viiruse C antigeenide vastaste antikehade määramist.\nTüve D kohta\nHaigus areneb B tüübi taustal. Inkubatsiooniperiood on sama, 2-6 kuud.\nPCR viiruse D RNA määramiseks seerumis;\nKatse tehakse kõigi B-hepatiidi patsientide puhul.\nTüve E kohta\nSee vorm on haruldane, kuid sagedamini kui A, B või C, mis viib patsiendi surmani. Diagnoos tehakse HEV-IgG testide tulemuste põhjal.\nSellest vormist on vähe teada. Patogeeni võib leida mitte ainult inimveres, vaid ka väljaheites. Diagnoosimiseks uuritakse vere, väljaheiteid ja uriini.\nTüve G kohta\nAreneb B, C või D taustal. Kõige ohtlikumad tagajärjed koos C-ga.\nPõhjustav aine määratakse RGNA testi abil - HGV-RNA. Uuringu näidustused on teised viiruse hepatiidid vereseerumis.\nAinult nakkushaiguste arst võib tulemused õigesti dešifreerida. Iseseisvalt tõlgendada andmeid ei tööta, sest teil on vaja meditsiinilist haridust, teate lubatud norme. Analüüsid võivad olla kvantitatiivsed (saate teada haiguse tõsidusest ja vormist) ja kvalitatiivsest (aidata kindlaks teha, kas veres on viirus).\nKvalitatiivne analüüs võib anda negatiivse või positiivse tulemuse. Esimesel juhul puudub viirus, viimases - nakkus on kinnitatud. Kui täiendava kvantitatiivse analüüsi läbiviimiseks on vaja positiivset tulemust. See näitab, kui suur on viiruskoormus.\nSaadud arvväärtustest sõltub ravi kestus, ravimite valik, kroonilisuse tõenäosus ja tõsiste tüsistuste esinemine. Näiteks C tüübi puhul näitab kontsentratsioon üle 2,4x107 patsiendi tõsist seisundit ja vähem kui 8x105 näitab, et haigus on selle algstaadiumis.\nTulemuste tõlgendamine tabelis:\nKas on vaja teha hepatiidi vereanalüüs tühja kõhuga ja millised muud nõuded on ette nähtud valmistamiseks\nHepatiit on maksa põletikuline haigus, mis kahjustab selle rakke. Patoloogia arengut põhjustavad mitmed tegurid, milleks võivad olla viirused, pikaajaline alkoholi kuritarvitamine, teatud ravimite toksiline toime, sapi staadium. Kõige tavalisem viirushepatiit, millest kõige ohtlikumad on B ja C. Haiguse esinemine on sümptomite tõttu peaaegu võimatu. Täpsem ja usaldusväärsem viis diagnoosi selgitamiseks on B- ja C-hepatiidi testimine.\nB- ja C-hepatiidi spetsiifilisus\nB- ja C-hepatiit - maksa viiruslikud haigused. Neile on iseloomulik ilmsete kliiniliste sümptomite pikaajaline puudumine. See teeb diagnoosi raskeks. Paljudel juhtudel muutub haigus krooniliseks.\nB- ja C-hepatiidi ülekandumine toimub bioloogiliste vedelike kaudu. Veri, tupe ja sperma on suur oht. Nendes viiruste sisaldus ületab lubatud väärtused. Vähem tõenäoline nakatumine rinnapiima, uriini, sapi, sülje ja pisarate kaudu.\nTe võite B- ja C-hepatiidiga nakatada järgmistel juhtudel:\nKui kasutate kellegi teise isikuhooldustooteid, kui neil on verepilte.\nMeditsiiniasutustes, kus on sobimatu käsitsemisvahend\nSeksuaalvahekorra ajal partneri limaskestadel olevate mikrotraumade korral ja barjäärimeetodite hooletussejätmise korral.\nLaps võib sünni ajal ema poolt nakatada, kui ta läbib sünnikanalit.\nSõltlased sõltuvad psühhoaktiivsete ainete intravenoosseks manustamiseks ühekordselt kasutatavate süstalde kasutamisest.\nManiküüride, lendude ja tätoveeringute tegemisel salongides, kus nad ei täida töötlemisvahendite reegleid.\nB- ja C-hepatiidi puhul on täheldatud järgmisi sümptomeid:\nkaalu tunne otse ribide all;\nMõnikord kaasneb haigusega kehatemperatuuri tõus, põrna suurenemine.\nNeed sümptomid ei näita alati hepatiidi esinemist. Hoiatusmärgid võivad siiski viidata teiste maksa ja sapiteede elundite haigustele. Soovitav on külastada arsti.\nKaasaegne meditsiiniteadus B-hepatiidi vastu on välja töötanud vaktsiini, mida kasutatakse kõikjal profülaktilistel eesmärkidel.\nIgaüks, kellel ei ole veres antikehi, võib nakatada B-hepatiidiga.\nC-hepatiidi vastu ei ole vaktsiini, sest viiruse mutatsioon võib haiguse ajal muutuda. Samal põhjusel on patogeenil võimalik vastu pidada organismi immuunsüsteemile ja ravimitele.\nC-hepatiiti nimetatakse muidu "õrnaks tapjaks". Haigus kestab kaua ilma kliiniliste ilminguteta, kuid aja jooksul põhjustab see tõsiseid tagajärgi - tsirroosi või maksavähki.\nC- ja B-hepatiidi teke on tingitud viiruse tungimisest kehasse, millel on kahjulik mõju maksa rakkudele.\nViiruse geneetiline materjal on kaitstud valgukihiga, mis võib mõnikord olla mitmekihiline. Kapsel koosneb ainetest, mida keha tajub võõras. Need ühendid on antigeenid.\nVastuseks antigeenide tungimisele hakkab immuunsüsteem antikehi tootma. Need on:\nB-lümfotsüütidega seotud immunoglobuliinid.\nVereringes vabalt ringlevad immunoglobuliinid.\nAntikehade roll on võõrkehade tuvastamine, nendega seonduv ja järgnev deaktiveerimine.\nLaboratoorsetes diagnoosides näitab antikehade tuvastamine teatud antigeenide tungimist kehasse, nende arvulised väärtused võimaldavad määrata keha üldist seisundit ja nakkusprotsessi tõsidust.\nMillal teha B- või C-hepatiidi testid\nHepatiidi testi sooritamiseks peaks koos kavandatud koostoimega nakatunud isiku kehavedelikega läbima testi. Samuti on soovitatav uurida haiguse iseloomulike sümptomite olemasolu. Igal aastal uuritakse kõrge riskiga rühmade inimesi.\nMeditsiinitöötajad, kes oma kutse tõttu on pidevalt kontaktis patsientide kehavedelikega.\nNakatunud isikute pereliikmed.\nRasedad ja nakatunud emadele sündinud lapsed.\nPatsiendid, kes puhastavad verd ekstrarenaalsel meetodil või läbisid vereülekande.\nB- ja C-hepatiidi testimine on tingimata vajalik enne kirurgilist sekkumist. Samuti võib arst määrata maksaensüümide biokeemias kõrgendatud tasemega uuringu.\nHaiguse dünaamika jälgimiseks kontrollitakse regulaarselt B- ja C-hepatiidiga nakatunud isikuid.\nViiruse hepatiidi B ja C tuvastamiseks viiakse läbi ensüümi immunoanalüüs (ELISA) ja polümeraasi ahelreaktsiooni (PCR) uurimine. ELISA määrab B- ja C-hepatiidi viiruste vastaste antikehade olemasolu.\nMarkerid on kahte sorti:\nIgM ilmneb haiguse algfaasis;\nIgG-d avastatakse mitu kuud pärast nakatumist ja jäävad taaskasutatud veresse, mis tagab viiruse immuunsuse.\nPCR meetod on usaldusväärsem, kuna see määrab patogeeni geneetilise materjali. Diagnoos on kvalitatiivne ja kvantitatiivne. Esimene tehakse viiruse tuvastamiseks ja annab kas positiivse või negatiivse tulemuse. Kvantitatiivne diagnoos määrab viiruse massi ja seda tehakse haiguse kulgemise dünaamika hindamiseks.\nPCR võimaldab tuvastada haigust varajases staadiumis ja on ette nähtud, kui ELISA abil tuvastatakse antikehad diagnoosi selgitamiseks, määratakse viiruse koormus.\nC-hepatiidi olemasolu saab määrata ka ekspressioonimeetodi abil.\nSellisel uuringul on mitmeid eeliseid:\nvõime analüüsida kodus;\nusaldus anonüümsuse vastu;\nvõime osta diagnostikakatsetusi igas apteegis;\nVaatamata ekspressdiagnostika positiivsetele aspektidele on analüüsi käigus olemas valeandmete saamise tõenäosus. See võib olla tingitud katse juhiste mittetäitmisest, selle säilimisaja lõppemisest, ladustamistingimuste rikkumisest.\nKiire testi ajal positiivse või nõrga positiivse tulemuse saamisel peaksite konsulteerima nakkushaiguste spetsialistiga.\nKust ma võin testida viirusliku hepatiidi?\nTe võite teha B- ja C-hepatiidi teste:\nEraldi laboratooriumide poole pöördumine.\nUuringuid saab teha anonüümselt.\nAvalikes asutustes on testimiseks vaja arsti suunamist. Erakliinikus ei ole sellised tingimused siiski kehtestatud. OMSi poliitika kohaselt toimub eksamineerimine kindlustusseltsi kulul.\nPöördudes eraettevõtjate poole, peate teadustöö eest maksma. Maksumus sõltub kliiniku, asukoha, piirkonna nimest ja populaarsusest. Samas saavad mõned riiklikud kliinikud kohustuslikku ravikindlustust.\nKatsete ettevalmistamine ja nende käitumine\nTulemuste usaldusväärsuse huvides on vaja järgida uuringu ettevalmistamiseks vajalikke tingimusi.\nOn olemas järgmised põhimõtted, mille järgimine on vajalik enne vere andmist B- ja C-hepatiidile:\neelõhtul on soovitatav kasutada ainult kerget toitu, välja arvatud selle vastuvõtt täielikult 10 tundi enne uuringut;\n48 tundi ei kuulu praetud, vürtsikas, rasvane, suitsutatud roog, tee, kohv, alkohoolsed joogid;\nnikotiin tuleb analüüsimise päeval ära visata;\nvereannetus toimub hommikul tühja kõhuga;\nvõimaluse korral peaksite ravimite võtmisest keelduma, vastasel korral informeerige arsti kasutatud ravimite nimekirjast;\nEnne analüüsi ei ole võimalik teostada muid diagnostilisi protseduure, nagu röntgen, ultraheliuuring;\neelõhtul on soovitatav loobuda füüsilisest pingest ja vältida emotsionaalset ülekoormust.\nAnalüüs tuleb üle anda mitte varem kui 4-6 nädala jooksul pärast oletatavat kokkupuudet patogeeniga. Kuni selle ajani on vale-negatiivsete tulemuste saamise tõenäosus suur.\nB-hepatiidi laboratoorseks diagnoosimiseks võetakse verd veest. Eelistatavalt kinnitage küünarnuki ala. Kui selles valdkonnas ei ole võimalik veeni leida, võib vere võtta käte või jala tagaküljel olevatelt laevadelt.\nEnne analüüsi läbiviimist võib igal laboril olla oma nõuded. Kahtluse korral peaksite küsima oma arstilt, kuidas teha B- ja C-hepatiidi vereanalüüse.\nNõuetekohane ettevalmistus hepatiidi testimiseks väldib valepositiivseid ja valepositiivseid testitulemusi.\nKui palju tehakse hepatiidiga\nKui palju tehakse B- ja C-hepatiidi analüüse, sõltub suuresti laborist:\nhästi varustatud uuringu tulemuse saamiseks võib olla järgmisel päeval;\nkui laboril ei ole vajalikku varustust, võtab bioloogilise materjali transportimine aega, “surudes” tulemusi 3-7 päeva.\nEralaboratooriumis tehtava uurimistöö tulemusena saab tulemuse kiiremini.\nVaadake tulemust C-hepatiidi määramise kiirmeetodi läbiviimisel 20 minuti jooksul. Diagnoosi usaldusväärsus ulatub 98-99% -ni, kuid vähese positiivse tulemuse saamise tõenäosust ei välistata. Siis on soovitatav täpsema diagnoosi saamiseks pöörduda tervishoiuasutusse.\nB-hepatiidi, antikehade, antigeenide ja vajaduse korral nende kvantitatiivsete väärtuste määramisel tehakse kindlaks.\nDiagnoosi ajal avastatakse järgmised markerid:\nHBsAg (Austraalia antigeen). See on B-hepatiidi antigeeni olemasolu näitaja, mille tulemused näitavad üle 0,5 RÜ / ml viiruse kandjat või haiguse kroonilist või akuutset kulgu.\nHBeAg. Nullväärtus näitab haiguse puudumist ainult teiste negatiivsete markeritega. Muudel juhtudel võib indikaator osutada viiruse mitteaktiivsele olekule või selle inkubatsiooniperioodile. Positiivne test on tüüpiline haiguse ägeda või kroonilise vormi jaoks.\nAnti-HBc-kogus kinnitab B-hepatiiti\nAnti-HBcIgM. Indikaatorväärtuste variante on 3: haiguse olemasolu ümberlükkamine, lubamine või kinnitamine. Kui tulemus on küsitav, korratakse uuringut 2 nädala pärast.\nAnti-HBe. Selliste antikehade tuvastamine näitab kõvenemist. Juhud, mil markereid ei leita, viitavad haiguse kroonilisele vormile või selle puudumisele.\nAnti-HBs. Indikaatorit kasutatakse vaktsineerimise efektiivsuse ja haiguse staadiumi määramiseks. Väärtused, mis on suuremad kui 10 RÜ / ml, näitavad head vaktsineerivat toimet, taastumisperioodi või vähest viiruse aktiivsust Allpool toodud näitajad viitavad haiguse progresseerumisele.\nTeine näitaja kinnitab B-hepatiidi viiruse - HBV-DNA - olemasolu. Määratakse patogeeni DNA (deoksüribonukleiinhape) olemasolu. Väärtused üle 40 IU / L viitavad infektsioonile. Allpool toodud näitajad võivad sisaldada kahte võimalust: viirus puudub või on uuritava proovi puhul ebapiisav kogus.\nMeditsiinis on teada rohkem kui 10 C-tüüpi hepatiiti, kuid uuringute läbiviimisel piisab 5-liigi määratlemisest. Järgnevad markerid on tulemuste tõlgendamiseks diagnostilised: ANTI-HCV-südamik, ANTI-HCV-NS3, AHTI-HCV-NS4, AHTI-HCV-NS5, AHTI-HCV-M. Nende jõudlus on alla lubatud väärtuse, mis tõendab, et inimene on terve.\nTestitulemuste krüpteerimist teostab nakkushaiguste arst. Positiivne test viiakse läbi korduva uuringuga, et kõrvaldada ekslikud andmed.\nTervishoiuasutustes on hepatiidi diagnoos tasuta.\nkvaliteetne PCR-uuring maksab umbes 300 kuni 700 rubla;\nB-tüüpi patogeeni kvantitatiivse arvutamise hind varieerub vahemikus 1300 kuni 1500 rubla;\nsarnase C-hepatiidi uuringu puhul palutakse neil umbes 2900 rubla.\nB- ja C-hepatiidi uuringute maksumus võib erineda kliinikus. Hinnakujunduse saamiseks võtke ühendust valitud asutuse registriga.\nB- ja C-hepatiit - viiruslikud maksahaigused, mis kujutavad endast tõsist ohtu ilmsete sümptomite pika puudumise tõttu, sagedasele üleminekule kroonilisele vormile koos järgneva tüsistuste tekkega. Haiguste esinemise diagnoosimiseks on võimalik ainult laborikatsed.\nElaniku poolt kasutatakse laialdaselt hepatiidist pärineva isa George'i taimset kogumist. Tööriista efektiivsus on meditsiinitöötajate kliinilistel uuringutel põhinev tõendusbaas.\nÜtle mulle, kui tõsine on A-hepatiidi nakkus noorel eas, kas seda saab täielikult ravida? Kui palju aega pärast edasilükatud „Botkini haigust” peate järgima STRICT dieeti?\nJa kuidas kiiresti ja tõhusalt maksa (ja keha) taastada?\nParim maksa ravi\nPolütsüstilise neeru ja maksa prognoos


SK - Uudised - Alates 25.08.2013 väljastab SK kuni 2-aastaseid asutuse sertifikaate\nAlates 25.08.2013 väljastab SK kuni 2-aastaseid asutuse sertifikaate\nSeoses hetkel kasutusel oleva sertifitseerija aegumisega ning uue sertifitseerija usalduse levikus tekkinud viivitusega väljastab AS Sertifitseerimiskeskus (SK) alates 25.08.2013 vaid kuni 2-aastase kehtivusega asutustele mõeldud sertifikaate. Asutustele mõeldud sertifikaatide hulka kuuluvad digitempli-, veebiserveri- ja muud asutuse sertifikaadid.\nSK on teinud ettevalmistusi asutuse sertifikaatide väljastamiseks uue pikema kehtivusega sertifitseerija poolt, kuid vastava juursertifikaadi levitamise protsessis on esinenud ajalisi takistusi. Seetõttu ei ole veel uus sertifitseerija kõikides enamlevinud veebilehitsejates tunnustatud ja selle saavutamiseks läheb veel mõned kuud aega.\nHetkel kehtiv KLASS3-SK 2010 sertifitseerija on väljastatud vana SK juursertifikaadi Juur-SK alt, mille kehtivusaeg lõpeb 26.08.2016 kell 14:23:01. Ükski sertifikaat, mis on väljastatud juursertifikaadi või selle sertifitseerija alt ei saa kehtida kauem kui juursertifikaat ise. Seetõttu ei ole enam alates 26.08.2013 võimalik SK-l vana KLASS3-SK 2010 alt väljastada 3-aastase kehtivusega asutuse sertifikaate.\nKui uus SK juursertifikaat on ametlikult tunnustatud kõigis suuremates veebilehitsejates ja uus KLASS3-SK 2010 sertifitseerija on kasutusele võetud, on taas võimalik väljastada ka 3-aastase kehtivusega asutuse sertifikaate. Planeerime hiljemalt selle aasta lõpust väljastada asutuse sertifikaate uue sertifitseerija alt.\nKõigile võimalikult pika kehtivusega sertifikaadi soovijatele väljastame sertifikaate kehtivusajaga kuni 26.08.2016 kell 14:23:01.\nSK vabandab kõigi oma klientide ees ebamugavuste tekitamise pärast.


Kodu: Kuidas Kaunistada Musta Naha Diivanilauda - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nKui Kaua Arbuus Kasvab Ja Milline Kuu Sa Istutad?\nKuidas Alustada Suletud Filtrit Seemnest\nInglise Ivy Taimeliigid: Lehtlipuu Ja Evergreen\nRockery Gardensi Taimed\nPõhiline > Kodu > Kuidas Kaunistada Musta Naha Diivanilauda\nMusta nahast diivan on julge, pidevalt stiilne sisekujunduse valik, kuid ka mustade kesktõste koheselt atraktiivne loomus kujutab endast ka sisekujunduse väljakutset. Loomulikult pole musta nahksuukse ümber kujundatud õiget moodi, sest see mitmekülgne mööblieseme mahub stiile...\nMusta nahatugusid iseloomustavad tänapäevased ruumid.\nMusta nahast diivan on julge, pidevalt stiilne sisekujunduse valik, kuid ka mustade kesktõste koheselt atraktiivne loomus kujutab endast ka sisekujunduse väljakutset. Muidugi ei ole musta nahksuukse ümber kujundatud õiget moodi, sest see mitmekülgne mööblieseme mahutab tänapäevast, retro-, ametlikest ja juhuslikest stiilist. Selle asemel vaadake mitmesuguseid meetodeid, mis aitavad teil luua just soovitud vibe.\nPöidlakinnitusena vali 2 kuni 3 baasvärve, et oma diivanit rõhutada ja ruumi ühendada. Hele, julgeid värve nagu punane või oranž tõesti pop musta nahast diivanil. Teise võimalusena saate hõre, tänapäevase marsruudi ja minna mustvalgelt, valides erinevaid halli toone. Musta diivanilaua efekti pehmendamiseks vali heledad, heledad aktsentvärvid, nagu sinine-hall, helelill või seafoamroheline. Kui soovite veelgi julgust, lisage silmatorkavat kontrasti ruumis valgete seinte ja mustade aktsentidega - näiteks laia aknaga must sein avab Vista veelgi kaugemale.\nTäiendage oma musta nahksuhkrut viskatega, ideaaljuhul kahes värvitoonis, et see vastaks teie valitud skeemile. Täiendavaks ühtsuseks kasutage sobivaid nõusid teisel mööbel, näiteks toolid või diivanid. Ehkki üksikute tahkete värvidega padjad peaksid peegeldama seinte värvi või värvide tasakaalu, peaksid viskid sisaldama kõiki teie toa värviskeemi värve.\nKui tunnete muret musta naturaaliga diivanil, mis annab ruumile teravmuttu tunde, pehmendage seda, rõhutades seda puidust valmistatud otsaga ja kohvilaudadega. Vali mööbel, mis täiendab teie diivanit; kui teie diivan on tänapäevane puhaste joontega, vali mööbel võrdselt lihtsate joontega või rõhutage kõverat diivanit ümarate mööblitega. Tasakaalustage ruumiga diivan koos täiendava mööbliosaga, näiteks nahktool või ottoman.\nKerge puitpõrandad kompenseerivad mustast nahast, pakkudes ruumi õhuliseks ja avatud tundeks. Metallid teevad suurepärase täienduse mustale nahale - kui teie toa on metallist, siis vali metallist pigem metallist kui läikivast metallist sooja tooni julgustamiseks, kuid alati sobivad metalliga. Lõhkuge kindlast mustast diivanilt ja andke ruum vähe vürtsi oma valitud tekstuuride ja mustritega.\nKuidas Määrida Niisutusklapp\nMis On Puhkerežiim Elektrilise Garaažiukse Avamisel?\nKui Sageli Begonias Vajab Vett?\nMillised On Seagrassi Vaipa Omadused?\nKuidas Hoida Bell Peppersist Vigu\nKuidas Maalida Maastike Teemat\nKuidas Kinnitada Stressi Krambid Vannis\nKas Liiga Palju Vett Halvata Maasika Taimed?\nKuidas Akrüüllampide Puhastada\nKuidas Eemaldada Lagunevate Vaipkatted


Aabrami hobulausujad: Soone talu päevaraamat 667\nSoone talu päevaraamat 667\nAsser Murutar 80. Õues miinus kaheksa. Telesaate võttegrupp saabus mitme kaamera ja kogu stafiga siis, kui mul oli kõik talitatud, soe ja tasakaalus. Ja ohatis huulelt sedavõrd taandunud, et sain naeratada. Tänu Jaanikale:\n„Lugesin päevaraamatut. Lisan omalt poolt ühe järelproovitud ja igati tõhusa kiirabi vahendi tuuleohatisest/herpesest vabanemiseks.\nKui on kodus olemas, on hea, kui ei siis varu kottu apteegist pudelike 10%-list joodi. Niipea, kui tunned, et ohatis hakkab tekkima või on oma võimu juba näidanud, lisa ca klaasile veele 5 tilka seda joodi ja joo ära. Hommikuks on ohatis oma vägevuse kaotanud. Heal juhul pole enam mingit jälgegi temast aga kui ta juba tekkinud oli, siis on ta hommikuks kadunud ja järgi vaid kuivanud kest.\nMu isiklik kogemus näitab, et mõne aja möödudes herpes isegi enam ei ürita pikka aega ligi hiilida ega musisuule pesa punuda!:))“\nTõsiasi, et olin õhtulehe esikaanel, ei üllatanud. Kümneminutiline telefonikommentaar teel lastega metsatallu piima järele – jajah, roolis jälle jah! – oli piisav põhjus. Aga tv3 bondipeo pildid olid kenad – mis on olulisim. Enne hiina-moskva-šamaani saabumist leidsin postkastist lootellimuse, kus peaksin kirjeldama, kuidas loomade keeli räägitakse, kuna olen siitmaa tegijaim loomade keele mõistja. Ee? Ehhee. Nojaa…\nIlmselt olen meie riigi parim loomade keele mõistja, kes seda mõistmist eesti keeles väljendada oskab. Tegelikult mõistab looma iga inimene, kes läheb temaga samasse energiasse. Erki Kaikkonen küll soovitab korraldada siin etendusi, kus ma koos võhikutega loomaga lävin ja eestikeelset heliriba peale loen – teda lõbustab see väga – aga silmsidemes, kehakeeles ja karja tervik-kõnes toimuva sõnastamine… Püüan.“\nMis muud kui et saan 2 peatükki loomaraamatusse! Teine tuleb kanade-lammaste-kitsede pidamisest linnaaias ja suvilas. Praktiline ja suhtumuslik.\nVastuseks sõbratari küsimusele, miks mina täna Tartus äia suurpäeval pole, vastasin:\n(seda vastust ma siia ei tsiti – pole paljundamist väärt) Mees, kes ebaküpsete ja kaugeltki mitte pahetute teekaaslaste manipuleerimiste-intrigeerimiste tõttu oma ema mõnitab-sajatab-solvab-eitab, ei saa iial õnnelikuks, sest ema on pool temast ning poolt ennast needes tehakse ettearvamatult halba ka oma lapsele.\n2. kuna ma olen homme vägavarahommikust hilisõhtuni Saaremaal tööl, tuleb hobunatel nagunii üksiolemise maraton – ma ei taha ka naabrinaist paluda, et ta nad sisse paneks – südaööl tulles panen\n3. Saaremaa sõit tähendab teenistust ja talupidamise tagalat – selgelt sisseplaneeritud katastroofiga pääääääääädiv juubel on ainult üks ürjetu väljaminek.\n4. maisaa ega taha ega jaksa juublikülalistega mulli ajada ja nägusid teha – Ülo Vooglaid ütles, et sellest põhjusest juba ainuüksi piisab.\n5. kui tartukandi ajakirjalugunaid lähen tegema, võtan ühe tõhusa poolpäeva ja räägin nii Asseri kui Ingaga põhjalikult – mida pole aastaid juhtunud – tean vaid Ülolt, et mu senisest oponendist ämmast on kujunenud mu tulihingeline austaja-poolehoidja.\nsuurpäevalise eesseisvast opist räägin, kui Ülo on sealt tagasi ja me talle külla läheme.\nKallikalli, alustan tänast parkuuri\nVastus oli loodetu – Just – ma arvan ka, et kvaliteetaeg ja privaatsem kohtumine on palju enam, kui hulgiviisiline tingel-tangel, kus sügavused jäävad värvivahu alt leidmata ja südamelukud avamata.\nSooja pärituult sulle ja hoia ikke lipp kõrgel ning küll see saab ja läheb just sänna suunda, mis valid!:)\nOo ei, mu sõbrad, ei pea pelgama, et mullesaadetud kirjad kleepuvad kõik kohe siia päevaraamatusse. See tsiteerimine hoiab tagasi kiusatust jutustada, mis kõik täna juhtus, kui hiina ime meid väisas. Pole vaja. Oluline on, et minu silmis läbis mu uus – hetkega väga lähedane! – sõber hetkega eksami. Esiteks silmside. Teiseks suhe peni-Bellaga. Kolmandaks tema tekitatud reaktsioon varssades. Neljandaks mõistmine, mida mina teen – ehkki ta oli totaalselt teisest kontekstist ega teadnud minust üldse mitte midagi. Kõneles missioonist – hobuste ja kirjutamise ühendamisest – ja tõusujoonest, mis selle protsessi kohal helendab. Aitäh. Neljandaks koos Alfa-lambaga mu käe lugemine – mille käigus ta nägi, et olen oma energia ja väe edasi andnud noorukesele lauljannale, kes… Aga vot ei räägi. Viiendaks tõstsime magamistoa ja mu töönurga siuhviuh ümber – ja paar liigutust viisid lõpule eilse laste tubades möögeldamisega alanu. Siblisime tule ja loitsu, heliseva kausi ja suhkruga. Tarot jutustas – lausa karjus – Ta tuleb. Kui. Aga vot ei räägi Sellepärast, et see kui oleneb üliväga minust – ma teadsin ka enne, mida tegema pean – hiina ime rääkis täpselt sama. Kusjuures uus tall tuleb ka feng shui seisukohast perfektsesse kohta.\nMu päevaraamatu jälgijad teavad, et aprillis tuleb mulle uus magamistuba Indira toa peale. Mu praegusse tuppa tuleb saun. Tall saabub elumaja juurde, praegusest tallist jääb heinahoidla ja selle juurde tuleb koolisõidu maneež. Hiinlane – õieti hiinlanna – aga see on juba keerulisem teema… Šamaan kirjeldas mu tulevast talli – värvilahendusteni välja – ja maneeži – ka päikesepaneele katusel!!! Ega liigutanud kulmugi, kui talle pärast seda oma jooniseid näitasin. Ta oli neid vaimusilmas juba näinud. Ja Tulijat ka.\nŠamaan nimetas mind viiendal tutvumisminutil Scarlett O’Haraks, jutustas mulle minu raamatute sisu ja missiooni ümber – ja punktiks i peal sobib see:\n*(Carolin:Berserker-iteks kutsuti hulljulgeid Norra sõdalasi ja sealt sõna pärineb kuid otsetõlget keeruline leida).\nBerserker-id olid hulljulged, kes kütsid endid enne sõtta minekut üles. Sümboliseerib inimest, kes on tulvil energiat,täis elevust ja tormab elus hulljulgelt edasi.)\nHulljulguse arhetüüpi omav inimene transformeerib ennast igapäeva olemise tasandilt metsiku mehe tasandile. Sõjaaegadel olid Hulljulged väga kõrgelt hinnatud, sest miski ei takistanud neid. Takistajaks oli vaid surm ja see ei saabunud tavaliselt liiga kiiresti. Hulljulged olid täiesti peatamatud kuna olid kaasa haaratud lahinguga kaasnevasse pöörasusesse ja meeletusesse. Kõik saadud vigastused paistsid neid mõjutavat vaid väga vähesel viisil ning tavaliselt elasid nad üle mitmeid surmavaid haavu. Hulljulge arhetüüp võib esile kerkida pea kõikjal – meditsiinis, spordis, ärimaailmas, kunstis, poliitikas jne. See võib väljenduda kui huumor, tervenemine, produktiivsus, seks ja isegi rõõm. Hulljulge on „metsik mees või naine“ nende sõnade kõige paremas tähenduses. Areng Hulljulge tasemele eeldab kõigepealt mitme taseme läbimist – liigume läbi transformatsiooni, meeletu vihahoo, metsiku loobumise ja siis jõuame Hulljulge arhetüübini. Hulljulge kõrgeim vorm on selline, kus inimene on metsikult rõõmus ja keda on valguse vägi jalust rabanud ning kaasa haaranud. Tekkinud sisemine rõõm võimaldab neil abikätt ulatada teistele, sõbruneda kõigiga ja endast välja kiirgava armastusega  emmata kõiki enda ümber. Hulljulge sisemine rõõm toob kaasa kevadise uuenemise kõigis, keda ta puudutab. Hulljulge on jõudnud metsiku kuid mingil viisil just fokusseeritud kire seisundisse, kus oma muutunud teadvuse seisundis on võimalik luua suuri saavutusi.\nKui sa said selle kaardi\nKui sa said selle kaardi, siis sul on võimalus lubada ennast kaasa haarata ja saada oma parimaks minaks olenemata mille nimel sa parasjagu oled tööd tegemas. Riskides hetkel täielikult ja midagi tagasi hoidmata, võid sa saavutada sellise kõrge taseme, ettenägelikkuse ja visiooni, kus võid olla meeletu ja loominguline selle maailma kõige paremas tähenduses. Hulljulge olemine annab sulle vaimustuse ja ülevuse, sest sa oled pannud end otse rindejoonele. Hulljulgena heidad sa end täie südamega elumerre ja see joovastab sind. Sa võid jääda purju armastusest, metsikult tormates maailma oma rõõmuga. Sujuvus ja kergus läbistavad sind. Poeesia ja imed on sinu igapäevane kogemus. Mis näib ilmvõimatu meie maailmas, on sulle võimalik Hulljulge poolt võimaldatud üleloomulikuga.\nJa selleks, et mitte rääkida sellest, millest ma tegelikult praegu lobiseda tahaksin, tsiteerin tänast noorkuueelset Avestat:\nTänane päev esindab jumalikku jõudu, võimu ja väge ning selle väe heasoovlikkust. Toob õnnistuse neile, kes on selle ära teeninud. Kui oled asjad hoolega läbi mõelnud ning kindel oma valikute ja otsuste õigsuses ja õigluses, võid täna alustada uut elu – ja jumalik jõud abistab sind.\nSee on kummaline puhta lehe päev, mil võib juhtuda imelisi asju. Päikesevarjutus võib tuua uusi loomingulisi ideid – TÄNA POLE VEEL AEG NEID TEISTEGA JAGADA!!!\nKüll aga jagan Kai Tamme rõõmusõnumit homseks, laupäevaks: Päikese päev soosib loomist ja loomingulisust. On võimas loova tule päev. Ära laiskle, ole reibas, alusta tõsiseid ja raskeid ettevõtmisi, sest päevas on palju võimalusi võidukateks muutusteks. Hea päev külluse saavutamiseks.\nNii saabki! Oikuiniivägatäpselt nii saab – sest šamaan kinnitas: seitse elu ja seitse põlve kestnud katsumused jõuavad väärilise tasuni – on uue elu esimene päev. On jah! Aitäh.


17. mai 2001 Lääne Elu\nArheoloog avastas muinaslinnuse\nArheoloog Mati Mandel avastas Salevere Salumäel muinaslinnuse vallijäänused, haruldane leid täiendab ettekujutust Läänemaa muinasajast.\nViie meetri laiune ja keskmiselt meetri kõrgune kaitsevalli alus ümbritseb Salumäe lauskjat külge. Oletatava linnuse kaht külge kaitseb looduslik paepank. "Salevere linnus oli kasutusel tõenäoliselt esimesel aastatuhandel enne Kristust," ütles Mandel. "Ei julge öelda, et ta oleks varasem."\nMandli sõnul leidsid arheoloogid naabruses asuvas samasuguses Massu muinaslinnuses kaevates keraamikatükke, mis dateeriti esimese aastatuhande esimesse poolde enne Kristust. Vaatlemisel leidis Mandel oletatavad pikliku kujuga kivikalmed, põllukivihunnikud ja kõrgendikud, mis võisid olla elumaja alused.\nSalevere Salumäe jalamil asub enne noorema rauaaja algust tuntud küla. Mandli arvates asus linnuse rajamise ajal küla Salumäel. Mäge on kasutatud ka põlluna, sellele viitavad põllukivihunnikud. Ajaarvamise algusele järgneva nelja sajandi jooksul on Läänemaa muinasaja asustusloos "tume aeg", mil puuduvad leiud asustuse kohta.\n"Võib-olla paiknes asustus ümber, sest põuakartlikud põllud kurnati välja," oletas Mandel. "Võib-olla peletas Kaali meteoriit inimesed siit kandist minema." Mandli hinnangul jäeti ajaarvamise vahetusel maha ka Salevere ja Massu linnused. Pärast asustuse taastumist ei hakatud linnusekohti enam kasutama. Samasugused esimesel aastatuhandel kasutusel olnud linnused asuvad Läänemaal Massus ja Lihunetsis.\n"Absoluutselt kindlalt ei saa öelda, miks need ehitati, võib-olla olid kultusehitised," möönis Mandel. Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna lektor, ajaloomagister Anti Selart ütles, et muinaslinnuse leidmine ei ole Eesti ajalooteaduses enam igapäevane. "Jungist ja Laidist peale ei ole linnuseid juurde tulnud. Pigem on lähemal uurimisel oletatavaid linnuseid nimekirjast maha tõmmatud," ütles Selart. "Kõik oleneb, mida linnusest leitakse. Kirjalikes allikais ei ole linnust mainitud, mistõttu tunnetuslikku väärtust, erinevalt Valjalast või Lõhaverest, Saleverel pole."\nSalumägi on praegu populaarne puhkekoht, kus turistid ja kohalikud naudivad kaunist loodust. Mäe küljelt voolab Salumäe ohvriallikas. Legendi järgi ravitseb allika vesi silmi. Eile Salumäel kooliekskursiooniga kaasas olnud õpetaja väitis, et kui neljapäeva südaööl, selg ees, allika juurde minna ja selle veega silmi pesta, saab väga hea ja terava silmanägemise.\n"Ehk õnnestub linnus turismiobjektina üles haipida ja raha teenima panna," ütles Selart.\nArheoloog Mati Mandeli avastatud oletatav muinaslinnus Lõuna-Läänemaal Hanila vallas võib osutuda eesti ajalooteaduse suurimaks avastuseks uue aastatuhande esimesel aastal. Esialgu oletatakse, et linnus pärineb esimesest aastatuhandest enne Kristust.\nEesti muinaslinnused kaardistati kirjalikele ajalooallikaile ja maastikuvaatlusile tuginedes juba sadakond aastat tagasi. Läti Henrik Saleverele ei viita, sadakond aastat tagasi seal linnust ei tuntud ega juletud oletada tema olemasolu.\nEsikülje uudises viitab noor, Läänemaa juurtega ajaloomagister Anti Selart Eerik Laidile ja Jaan Jungile, Eesti kahele tähelepanuväärsemale linnuste kaardistajale. Pärast nende kahe teadlase töid on arheoloogid pidanud vaid pettuma, kui oletatav linnusease taas tühjaks oletuseks osutus.\nKui arheoloogilised kaevamised kinnitavad Salevere linnuse olemasolu, on Eesti ja Läänemaa kultuurilugu saanud ühe olulise teadmise võrra rikkamaks. Eesti humanitaarteadlased on aga taas tõestamas oma võimekust kodumaa aja- ja kultuuriloo uurimisel ning oskust leida uusi tõlgendusi ja tõiku.


Investeerima kutsuvad kelmid on tänavu välja petnud üle kolme miljoni - ärileht.ee\nInvesteerima kutsuvad kelmid on tänavu välja petnud üle kolme miljoni\nPõhja prefektuuri kriminaalbüroo juht Urmet Tambre.Foto: Andres Putting\nInvesteerima kutsuvad kelmid on tänavu Eesti inimestelt välja petnud üle kolme miljoni euro, mõnelt ohvrilt ka mitu korda.\nPõhja prefektuuri kriminaalbüroo juht Urmet Tambre sõnul sai politsei möödunud kuul teate 17 inimeselt, kes ühtekokku andsid kelmidele üle 300 000 euro.\n„Võrreldes eelmise kuuga on juhtumeid jäänud veidi vähemaks ja kahjusumma samuti väiksem, kuid kelmidel õnnestub jätkuvalt mõnesid inimesi ka mitmel korral petta," ütles Tambre. Oktoobris sai politsei 25 sellist teadet ning kahju tekitati üle poole miljoni euro. Möödunud kuul registreeritud juhtumitest kolmel puhul oli see kannatanute jaoks teine kord oma rahast ilma jääda. Kahel juhul nägid kannatanud Facebookis reklaami, milles lubati abi kaotatud raha tagastamisel.\nPetised, kes tegutsevad firma „Kilp ja mõõk" nime all, abistavad enda sõnul kelmuste ohvreid raha tagastamisel. Kannatanud võtsid ise selle reklaami kaudu kelmidega ühendust ja palusid abi. Üks kannatanu, 60-aastane Ida-Virumaa elanik, andis kelmidele ligipääsu oma pangakontole ning seejärel laekus tõepoolest sinna 3000 eurot. „See õnn jäi aga üürikeseks, sest kelm kasutas kannatanu erinevaid pangakontosid juba enda kasuks ära. See 3000 eurot saadeti edasi kannatanu teisele pangakontole ning koos seal kontol olnud 1885 euroga saadeti see edasi välismaisele pangakontole," kirjeldas Tambre.\nSarnaselt juhtus ka ühe Harjumaa elanikuga, 46-aastase mehega, kelle pangakontole laekus 450 eurot. „Väga kiirelt kanti see raha ja varasemalt kontol olnud 1000 eurot edasi ning siis palusid kelmid mehel kontole veel raha lisada. End ühe välismaise panga esindajana tutvustanud mees väitis, et selleks et tagastada kunagi kaotatud raha peab kontol olema 752 eurot, mille kannatanu sinna ka lisas. Ka selle raha said kelmid kätte," sõnas Tambre.\nKriminaalbüroo juht rõhutas, et mitte mingil juhul ei tohi võõrastele anda ligipääsu oma arvutile või pangakontole. „Ükskõik milline lubadus ei kaalu üle ohte, mida andmete avaldamine kaasa toob. Arvutis on kelmidel ligipääs kõigile seal olevatele failidele - dokumentidele, fotodele, e-postile. Kelmid võivad seda veel hiljem kurjasti ära kasutada," selgitas Tambre ja lisas, et kelmid võivad ära kasutada ligipääsu pangakontodele, et toime panna ka teisi kuritegusid.\n„Kannatanute pangakontodelt liikus läbi teadmata päritoluga raha ning lisaks kelmusele võib see olla ka rahapesu üks viise," selgitas Tambre. Tema sõnul on inimeste teadlikkus erinevate kelmuste osas siiski tõusmas ning novembris pöördusid politseisse ka need inimesed, kes olid kelmuse ohvriks sattunud kaks kuud või kaks aastat tagasi. Inimesed teavitavad politseid tihti ka siis, kui nad raha pole kaotanud, kuid neile on sellise pakkumisega helistatud.\n„Siinpuhul on suur roll olnud ka meedial, kes on aidanud levitada infot erinevate kelmuste kohta ja inimesi hoiatanud," sõnas Tambre. „Kelmidel jagub Eestis tegevust seni, kuni inimestes on usk, et telefonikõne teeb rikkaks. Selline pakkumine on muidugi ahvatlev, kuid tasub meeles pidada, et keegi raha niisama ei kingi. Selle asemel tasub alati ise uurida, mis firmaga on tegu ja veenduda, et pakkumine on päris. Julgustan inimesi kahtluste korral ka ühendust võtma otse politseiga helistades näiteks infotelefonil 612 3000, saame anda nõu ning kui paistab, et tegemist on kelmusega, selle eest hoiatada," ütles Tambre. Investeerima kutsuvad kelmid on käesoleval aastal Eesti inimestelt välja petnud üle kolme miljoni euro.\nEnim kahjusid on kannatanud Harjumaa elanikud, kus kahju on pea kaks miljonit. Pärnumaa elanikud on kelmidele andnud ligi 600 000 eurot ja Ida-Virumaa inimesed ligi 200 000.


Meie ühine töövõit: Tuleva ettepanek jõuab riigikogu komisjonidesse\nRiigikogu hakkab jaanuaris arutama Tuleva ettepanekut pensionisamba väljamaksete paremaks muutmiseks\nTuleva · 20. november 2017 · Teema: Uudised\nOn juba rohkem põhjust loota, et raha, mida me iga kuu oma palgast pensionifondi maksame, saame tulevikus ka mõistlikult kasutada!\nTäiendus 16.01.2018: Tuleva juht Tõnu Pekk selgitab riigikogu rahandus- ja sotsiaalkomisjonidele täna, miks II samba väljamaksete süsteemi tuleb reformida. Istungi kokkuvõte TV3 uudiste vahendusel!\nRiigikogu esimees Eiki Nestor teatas, et riigikogu juhatus edastas rahanduskomisjonile menetlemiseks Tuleva ettepaneku viia läbi teise pensionisamba väljamaksete reform. Rahanduskomisjoni esimehe Mihhail Stalnuhhini teatel on plaanis ettepaneku aruteluga algust teha jaanuaris rahandus- ja sotsiaalkomisjoni avalikul istungil.\nTuleva eestvedamisel saatsid ligi 2400 inimest uue eakuse rahvakogu vahendusel riigikogule selge sõnumi: tahame elu jooksul teise sambasse kogutavat vara pensioniikka jõudes kasutada mõistlikumalt ja paindlikumalt kui täna kehtiva seaduse piirangud võimaldavad. Tahame, et riik seaks pensionisammastele selged, inimesekesksed eesmärgid ja reformiks süsteemi nii, et iga kogutud euro annaks meile maksimaalse kasu.\nHästi lühidalt on Tuleva ettepanek järgmine: riik peaks inimeste oma kogutud pensionivara kasutamist seadusega piirama nii vähe kui võimalik ja just nii palju kui vajalik, et kõigile oleks tagatud toimetulek elu lõpuni.\nEsiteks tuleks kokku leppida kõigile arusaadavad ja realistlikud toimetulekupensioni arvutamise põhimõtted, mis arvestavad elukalliduse tõusuga.\nTeiseks tuleks leida kõige efektiivsem viis kõigi Eesti inimeste toimetulekupensioni kindlustamiseks elu lõpuni (grupikindlustus on reeglina märkimisväärselt soodsam kui ühe kaupa sõlmitavad väikesed pensionilepingud).\nKolmandaks tuleks lubada neil, kes on elu vältel kohusetundlikult sotsiaalmaksu makstes kogunud pensionisammastesse rohkem vara kui toimetuleku tagamiseks tarvis, kasutada ülejäänud raha vastavalt vajadustele ja eelistustele.\nTäna kehtiv seadus sunnib meid kõiki pensionile jõudes andma kogu teise sambasse kogutud vara üle kindlustusseltsile. Vastu hakkame saama väikest igakuist pensionilisa, mille suurus jääb ka tulevikus valdava osa inimeste jaoks tänases rahas alla 50 euro.\nLoe Tuleva ettepanekust lähemalt siin. Astu Tuleva liikmeks, kui tahad meie tööst kõige rohkem kasu saada ja kaasa aidata, et Eesti seadused kaitseksid meie kõigi huve tulevikus paremini!