Николай Арабов: В Мексико '86 нямахме свободата на Пеневата чета от САЩ през 1994 година - 24chasa.bg\nНиколай Арабов: В Мексико '86 нямахме свободата на Пеневата чета от САЩ през 1994 година\nНиколай Арабов със семейството в дома си в Сливен. Вляво е съпругата му Емилия, вдясно са внучката Ефи и дъщерята Ани. Ефи иска да е едновременно и футболистка, и баскетболистка, гордее се дядо й. СНИМКА: Ваньо Стоилов\nНиколай Арабов преди да влезе в казармата. СНИМКА: Личен архив\nБлшизки изпращат Николай Арабов и приятеля му Илия Дяков за световното първенство по футбол в Мексико през 1986 година. Вдясно са съпругата Емилия и дъщеричката Ани на Николай Арабов. СНИМКА: Личен архив\nБългарският национален отбор по футбол в Мексико през 1986 година. Арабов е клекнал, вторият отдясно наляво. СНИМКА: Личен архив\nПредизборен плакат на Николай Арабов като кандидат за общински съветник на местните избори през 2015 година в Сливен. СНИМКА: Личен архив\nНиколай Арабов с отличието "Футболист на Сливен за ХХ век". СНИМКА: Ваньо Стоилов\nНиколай Арабов /четвъртият отляво надясно на задния ред/ като юноша на "Сливен". СНИМКА: Личен архив\nНиколай Арабов /вдясно/ с приятеля си Илия Дяков през 1986 г. на световното първенство в Мексико. СНИМКА: Личен архив\nНиколай Арабов получил тази топка с ликовете на играчите от Мексико като подарък от световното първенство по футбол в тази страна през 1986 година. СНИМКА: Ваньо Стоилов\nНиколай Арабов дойде на среща с "24 часа" облечен с фланелка на любимия си отбор "Милан". СНИМКА: Ваньо Стоилов\n"И съдиите ми викаха майсторе, нито веднъж не съм гонен от терена", гордее се железният защитник на "Сливен"\nНиколай Арабов е роден на 14 ноември 1953 г. в Сливен. Един от най-добрите български защитници през 80-те години на миналия век, заслужил майстор на спорта. Обявен за футболист на столетието през 20-и век в Сливен. Играл е за родния си клуб "Сливен" в периода 1971-1987 г., записва мачове за "Спартак" /Плевен/, "Локомотив" /Пловдив/, "Червено знаме" /Павликени/, играл в Турция, Кипър и Албания. В българската "А" футболна група има 331 мача и 9 гола. С отбора на "Сливен" е бронзов медалист през 1984 година. Има и 42 мача за "А" националния отбор на България, участник в световното първенство през 1986 г. в Мексико. След като приключва състезателната си кариера работи като треньор в Свищов и Карнобат, както и в албанските отбори "Тирана", "Партизани" и "Фламуртари". Женен, с една дъщеря и една внучка.\n- Николай, помниш ли кой първи ти каза майсторе?\n- Мечо Османов от Ямбол, бяхме войници и играехме за "Сливен". Тогава бях на 21 години. Но така ми викаха не само съотборниците, ала и треньорите, че и съдиите. Когато започнах да играя футбол, първо бях централен нападател. Даже имам 112 гола за юношите на "Сливен", бях им голмайстор. На стадиона първи ме заведе моят учител по физическо възпитание Николай Христов, той ме записа в детския отбор на града. Тренирах и лека атлетика, но постепенно футболът надделя.\nВ мъжкия отбор централен защитник в началото беше Илия Панчев. Веднъж той се контузи и старши треньорът ни Серги Йоцов избра мен за последен в защитата. И така ми даде шанс да се проявя и като защитник, за което не съжалявам. Преди огорчавах противниковите вратари и защитници с головете си, след това - противниковите нападатели, като не им позволявах да бележат в нашата врата.\n- А вярно ли е, че на такъв инфарктен пост, какъвто е постът на либерото, нито веднъж не си гонен от терена, а жълтите ти картони са само два през цялата ти футболна кариера?\n- Вярно е, не е легенда.\n- Как едно либеро се пази от картони?\n- Трябва да ти идва от вътре. Господ ме е дарил с интелигентност на терена и много мразех да ритам противниковите футболисти, предпочитах джентълменското отношение към противника. Знаех си силата като либеро и не ми пукаше от нищо. Макар да бях срамежлив като човек, имах голямо самочувствие на терена, излизах и ги мачках, без да съм грубиянин. Но никога например не съм се подигравал на противниковите нападатели, не съм ги обиждал, провокирал или подценявал, колкото и да съм виждал, че играят слабо срещу мен.\nИма и още нещо - от чуждите футболисти любимец ми беше Джачинто Факети, либеро като мен, но от българските се чувствам ученик на бати Александър Шаламанов от "Славия", да е жив и здрав. Радвах се много на играта му, от него научих шпагата. Макар че той беше десен защитник, либеро игра в последните си години на терена. Познавам го лично от 1978 г., той вече беше ветеран, прекратил кариерата си. Тогава за няколко месеца бях наказан да не играя футбол и тренирах в "Славия", взе ме Христо Младенов. Играх за тях в контроли, но никога не изиграх официален мач за "белите". Искали са ме и другите столични отбори, но душата ми е сливенска и предпочитах да играя за моя отбор.\nСега си давам сметка, че на поста либеро бях много добър заради умението да правя чисто шпагати, отличавах се с пъргавина и отскокливост. Имах си номер - стремях се винаги да скоча за висока топка една десета от секундата преди нападателя и така той ме подемаше и ми помагаше със скока си да се вдигна по-високо. Просто ги изпреварвах. По този начин успявах срещу снажни и силни нападатели като Спас Джевизов или Андрей Желязков. Не ми беше лисно и срещу Руси Гочев - много техничен и интелигентен футболист, за който съжалявам, че старши треньорът на националния отбор Иван Вуцов не го взе на световното първенство в Мексико през 1986 година.\n- А срещу чужденците? Играл си 4 пъти срещу Мишел Платини...\n- Мога да кажа, че с него сме приятели. Беше един от най-големите на терена, срещу които съм излизал. С него си говорехме на италиански, защото аз зная италиански. Е, не много, все пак сме противници... Но винаги отивах да ги разтърва, ако някой от нашите се опита да му посегне, ако усещах, че ще има искри, не исках караници по време на мач, не исках обиди. Помня, когато победихме неговата Франция с 2:0 в София през май 1985 година. След мача при него отива Наско Сираков, за да си разменят фланелките, но той му отказва с думите: "Не, номер 3, Арабов".\nПо-късно тази фланелка ми я откраднаха, когато в началото на 90-те години обраха апартамента ми в Сливен. В годините съм успявал да си разменя фланелката с играчи като Гаетано Ширея - това беше на мача при откриването на световното първенство през 1986 г. в Мексико, когато завършихме 1:1 със световния шампион Италия, с датчанина Пребен Елкер, с Оскар Руджери от Аржентина, с белгиеца Енцо Шифо.\n- В началото спомена, че в цялата ти футболна кариера са ти вдигнали само 2 пъти жълти картони. Помниш ли защо се стигна до тях?\n- Малко са и лесно се помнят. На един мач срещу "Беласица" се оказа, че съм уплашил моя приятел Лозан Тренчев. Посегнах с ръка към една висока топка, пък той решил, че искам да го ударя. Съдията, не му помня името, ме предупреди: "Майсторе, майсторе, внимавай, ще ти вдигна картон!" и го направи. Втория път беше във Враца - хванах топката в наказателното поле, предизвиках и дузпа.\nА, и веднъж си вкарах автогол - беше на мач срещу "Спартак" /Варна/. Духаше силен вятър, когато техният нападател Киряков центрира една топка. Аз се хвърлих на плонж да я избия, но тя ме удари странично в главата и влетя в ъгъла на нашата врата. Помня, че вратарят ни Тодор Кръстев тогава много ми се кара.\nНо имам едно друго провинение на терена, от което се срамувам и досега. По принцип не влизах в пререкания със съдиите, но на един мач в Сливен с "Ботев" /Пловдив/ го направих. Дежурен делегат на мача беше бати Дочо Нанов, той написал после в протокола, че съм удушил страничния съдия. Случаят беше такъв. Моят приятел Атанас Пашев, нападател, на когото викахме "джуджето", искаше да ме надскочи, но видимо беше в засада, която страничният не вдигна. Тичам аз към него и му викам: "Другарю съдия, може ли такова нещо, той е на 2-3 метра зад мен!". А той - нямало такова нещо. Тогава публиката започна: "А бе, майсторе, я го удуши тоя!" и аз бях много импулсивен и го хванах за гърлото. После тръгнах към нашата врата, а публиката не мирясва: "Я, се върни още веднъж и пак го удуши", а на мен колко ми трябва - върнах се. Този човек, не помня и неговото име, беше управител на кино в София. После с моя приятел и колега от националния отбор Илия Дяков ходихме при него в киното, за да му се извиня. А той ми каза: "А, бе, майсторе, гърлото ми посиня от твоята хватка и жената ми пита защо не мога да говоря, а аз трябваше да я излъжа, че нещо съм настинал". Явно здраво съм го бил стиснал...\nТова ми е първата сериозна грешка като футболист, а вече бях на 32 години. Заслужавах да ме изгонят, но главният съдия умишлено се направи, че не е видял какво става. Беше през 1985 г., бях национален състезател и България вече се беше класирала за световното първенство в Мексико през следващата година. Ако ме бяха изгонили, щяха да ме накажат да не играя, а на мен в този момент ми трябваше повече игрова практика и съдията знаеше, че ще си има неприятности с треньора на националния отбор Иван Вуцов и с други отговорни фактори. Човекът си спести тези неприятности, като си затвори очите.\n- На това световно първенство ти записа 3 мача - на откриването срещу Италия, с Южна Корея и на осминафинала с Мексико, който загубихме с 0:2. Защо тогава нашият отбор не постигна това, което 8 години по-късно "Пеневата чета" направи на световното първенство в САЩ?\n- Тогава се представихме много добре, но не ни достигна свободата, която футболистите имаха при Димитър Пенев. Нас, и играчи, и треньори, ни мачкаха отгоре, това е. Все си мисля, че щяхме да постигнем повече в Мексико, ако там не командваше Иван Шпатов - по това време председател на Българската федерация по футбол и главен секретар на Министерския съвет. Като шеф на футбола тази човек се месеше в работата на треньора Иван Вуцов - този сложи в състава, онзи махни... Не съм присъствал лично, но зная, че двамата са имали много спорове, разговори. Вуцов наистина се беше притеснил, защото един човек, който никога не беше играл футбол, се правеше, че много разбира от тази игра.\nДаже заради Шпатов Вуцов ми наложи парична глоба. Нас не ни пускаха да излизаме от хотела след 20 часа. Но в Мексико ни гостуваха българи от Лос Анжелис и аз с тях и други играчи излязохме да пием кафе. Заради това Шпатов накара треньора да ни глоби - гостите ни били изменници на родината, такива работи. През 1994 г. вече имаше демокрация и това пролича и в отношението към футболистите.\nПреди това политиката се месеше във футбола - помня например, че сред мотивите да играем силно срещу Италия беше и това, че тогава вървеше процесът срещу Сергей Антонов, обвинен, че е участвал в покушението срещу папата, и ние на терена трябваше да отмъстим за него.\n- Е, почти отмъстихте - никой не очакваше България да завърши 1:1 срещу световния шампион Италия на откриването на първенството...\n- Беше на 31 май 1986 година. През първото полувреме италианците чрез Алтобели ни вакара баламски гол след моя грешка - посегнах на шпагат, но не успях да стигна до топката. Бруно Конти я центрира и Алтобели вкара от малкия пенал с крак, макар да беше под ъгъл. Изравнихме в 85-ата минута - тогава аз поех топката от Боби Михайлов, подадох я на Ради Здравков, който центрира и Наско Сираков вкара гол с глава на вратаря Салваторе Гали. Това бе голям успех за нас - на стадион "Ацтека" имаше около 100 хиляди зрители. /96 хиляди според официалната статистика - б.а./. Никога преди това не бях играл пред толкова много хора, не терена не можехме дори да се чуем помежду си и трябваше да се разбираме с жестове. Стархотно бе усещането да играеш пред такава публика, макар да си призная, че треперих преди мача.\nСлед това завършихме в един проливен дъжд пак 1:1 с Южна Корея и още съжалявам, че тогава не записахме първата победа за България на световно футболно първенство и трябваше да чакаме още 8 години до полбедния ни мач с Гърция в САЩ. В този мач се контузих и едва ходех, но Вуцата ме накара да го изкарам до края. Така се разминах с възможността да играя срещу Марадона - в мача на България срещу Аржентина в групата като либеро на моето място излезе Андрей Желязков. Тогава самият Марадона ме попита защо не играя, обясних му, че съм контузен. Но след този мач поне успях да взема фланелката на аржентинеца Руджери.\n- Въпреки успехите си ти никога не стана футболист номер 1 на България. Имаш ли обяснение защо?\n- Бях от провинцията. През 1984-1985 г. за малко щях да бъда обявен за номер 1, но пак някои артисти от София си изиграха главната роля и направиха номер 1 Георги Димитров-Джеки. Не се разсърдих на никого, разбира се, с Джеки ние бяхме централна защитна двойка в националния отбол и се разбирахме много добре. Ценя го много като футболист въпреки кривия му характер.\n- В началото спомена, че през 1978 г. си бил наказан да не играеш футбол. С какво се провини толкова сериозно?\n- Обвиниха ни с Мирчев, че сме продали мач, който "Сливен" загуби у дома от "Черноморец" /Бургас/ с 1:2. Треньор ни беше Кирил Станков. Часове преди мача научих, че е починала сестра ми - отрови се по семейни причини, и не исках да играя. Но не ми повярваха и ме изпратиха на терена. Смениха ме на полувремето при резултат 1:1 и ме нарочиха за виновник. След няколко месеца ми простиха, защото първо разбраха, че нямам вина, и второ - отборът можеше да изпадне от "А" група и бях нужен в защитата.\n- Бил си и треньор - у нас и в Албания. Като защитник какво е треньорското ти верую?\n- Привърженик съм на атакуващия футбол, но обичам и защитната линия да е на добро ниво. Нали казват, че най-добрата защита е нападението... Но не харесвам италианското катеначо. В Албания като треньор завърших втори, след това спасих друг отбор от изпадане. Но през 2001 г. направих инфаркт и спряха да ме търсят като треньор. А чувствам, че поне още 2-3 години мога да поработя пълноценно.\n- Но можеш да работиш в по-долните групи, за Първа лига нямаш треньорски лиценз про...\n- В Албания работех в първата им група и без такъв лиценз. Но е вярно - бях записал задочно специалност "Футбол" в тогавашния ВИФ "Георги Димитров", но не завърших. Изключиха ме, защото напсувах един декан. Бях отишъл на изпит и отворих вратата на кабинета му, за да попитам в коя зала ще бъде изпитът, а той ме изгони, да съм напуснел. Не му останах длъжен на този тюфрлек, защото съм пич, нищо, че ме изключиха.\n- Не е тайна, че се пробва и в политиката на местно равнище?\n- Преди 10-12 години дори се бях кандидатирал за кмет на Сливен, но Йордан Лечков тогава спечели. Когато дойде в отбора аз вече бях в края на кариерата си, както на много млади момчета, помагал съм и на него като капитан на "Сливен"... Аз загубих за кмет, но пък спечелих в анкетата за футболист на 20-и век на Сливен - глас народен, глас божи. Кандидатирах се на местните избори, защото исках да помагам на родния си град, да се оправи футболът най-вече, да има повече работа за бедния народ. Не го крия, аз съм комунист, подкрепиха ме комунистически партии. Макар че като футболист винаги се кръстех преди мач - криех се в банята и се кръстех. Както и преди полет със самолет - да пристигнем и да се върнем живи и здрави.\nНа последните местни избори играх за общински съветник с листата на групата "Единни за Сливен". Бях на осмо място, не влязох в общинския съвет, но се стремя да помогна с авторитета си. Уважавам хората и те ме уважават.\n- Темата да разисма във футбола е особено актуална е днес в цял свят. Ще попитам нещо деликатно, но ти обиждан ли си като футболист на етническа основа?\n- Аз съм българин, играл съм толкова дълго за националния отбор на България. Какво друго да отговоря?\n- Но защо залезе футболът в Сливен, град наистина с богати футболни традици?\n- За това трябва да питате Данчо Лечков, аз не отговорарям. Наистина не искам да обидя никого, но питайте Лечков за съдбата на футбола в града ни.\n- А съжаляваш ли, че край теб вкъщи са само жени - имаш дъщеря и внучка? Кой ще наследи футболния талант на Николай Арабов?\n- Дъщеря ми Ани тренираше лека атлетика, сега живее в Дъблин, Ирландия. Дари ме с прекрасна внучка, Ефи, на 7 години. Тя ми казва, че иска да стане и футболистка, и баскетболистка едновременно.


Хиперсексуалноста е свързана с гени, регулиращи любовния хормон\nНарушението на синтеза на окситоцин е свързано с еротомания и алкохолизъм\nВаня Милева | ПОСЛЕДНА ПРОМЯНА 24 септември 2019 в 12:21 39420\nВъзможната причина за хиперсексуалното разстройство е проблем в начина, по който хората регулират хормона окситоцин, сочат резултатите, публикувани в списание Epigenetics.\nОткритието потенциално би могло да отвори вратата за лечение на разстройството, като се разработи начин за потискане на неговата активност.\nХиперсексуалното разстройство или свръхактивното сексуално желание се признава за натрапчиво разстройство на сексуално поведение, посочено като разстройство на контрола на импулсите от Световната здравна организация. Тя може да се характеризира с натрапчиви мисли за секс, принуда за извършване на сексуални действия, загуба на контрол или сексуални навици, които носят потенциални проблеми или рискове. Това може да стане мъчително и разрушително за живота им\nОценките за разпространението му варират, но според литературата хиперсексуалното разстройство засяга 3-6% от населението.\nСпорно е обаче дали трябва да се счита за клинично състояние. Предполага се, че може да е разширение или проява на съществуващо психическо разстройство.\nМалко се знае за биологичните основи на хиперсексуалното разстройство. За да разберат повече, Адриан Бострем (Adrian Boström) от Университета в Упсала, Швеция, и неговите колеги проучват дали хората с това състояние имат различни генни експресии.\nТе сравняват кръвни проби от 60 души с хиперсексуално разстройство и 33 души без такова, за да проверят дали имат различни епигенетични маркери - модели в тяхната ДНК, които влияят кои гени да са включени и изключени.\nРезултатите идентифицират два региона на ДНК, които са различни при хората с това състояние. Тези разлики са свързани с намалени нива на молекула, наречена MIR4456, която потиска сигнализирането на окситоцина, понякога наричан „хормон на любовта“ поради ролята му в човешките връзка.\nАвторите отбелязват, че средната разлика в метилирането на ДНК между пациенти с хиперсексуално разстройство и здрави доброволци е само около 2,6%, така че въздействието върху физиологичните промени може да бъде поставено под въпрос.\nНо все по-голям брой доказателства предполагат, че едва доловимите промени в метилирането могат да имат големи последици за сложни състояния като депресия или шизофрения.\nРезултатите предполагат, че използването на лекарства за регулиране на хормона може да бъде начин за регулиране на състоянието.\nСправка: Epigenetics DOI: https://dx.doi.org/10.1080/15592294.2019.1656157\nИзточник: Hypersexual disorder linked to genes that regulate love hormone, New Scientist\nScientists identify hormone potentially linked to hypersexual disorder, Мedical Хpress


Хаос на летище София, информационните табла не работят - Transportal.BG\nХаос на летище София, информационните табла не работят\nВсички информационни екрани на Терминал 2 на летище София са повредени от неделя насам, съобщиха очевидци. Хората се лутат, търсейки къде точно да чекират багажа си и от кой изход потегля самолетът им. От време на време представители на различни авиокомпании се появяват в салона и викат на висок глас пътниците. Други предпочитат да лепят бележки по многобройните екрани, които вече трети ден не функционират.\nИма и пътници, които се ориентират от собствените си смартфони, тъй като полетната информация в сайта на летището работи. Тя обаче не показва гишетата за чекиране и номерата на изходите.\n„Повредата е много голяма. В неделя изгоря сървърът на информационната система. В понеделник доставихме нов сървър, но свързването му ще отнеме време, тъй като полетната информация на летището е базирана на испанска информационна система и все още не можем да направим настройките", каза за „Труд" шефът на летище София Христо Щерионов. Той обеща, че във вторник вечерта ще бъдат събрани всички налични свободни LCD екрани от стария терминал и откъдето намерят. Те ще бъдат поставени на възлови места на Терминал 2, за да могат пътниците поне малко да се ориентират. Засега не е ясно кога ще бъде свързана съществуващата информационна система.


Дисфункционалният семеен модел и как той засяга децата | Psychology Framar.bg\nНазад | Начало Психология Позитивна психология Връзки и взаимоотношения Дисфункционалният семеен модел и как той засяга децата\nот 11 дек 2018г., обновено на 27 апр 2022г.\nЗа да добием представа какво е дисфункционално семейство, трябва да сме наясно какво е функционираща семейна система. Ще я опишем, като използваме определението на психолога Джон Брадшоу, според когото функциониращата семейна система е почвата, която осигурява:\nудовлетворяване на емоционалните потребности на всички членове на семейството;\nбаланс между автономия и зависимост;\nподготовка за социални взаимодействия и сексуална култура;\nизрастване и възможности за развитие на всеки член на семейството (не само на децата);\nсреда, в която човек изгражда самочувствието си.\nСред характеристиките на функционалното семейство са:\nвисока степен на съзнание за себе си и другите;\nясно съзнание за лична отговорност;\nсолидарност и съгласуваност;\nгордост от постиженията на останалите членове на семейство, оказване на подкрепа при неуспехи и трудности;\nсвободно изразяване на мнение;\nсъвместно обсъждане на решения и проблеми;\nжелание и възможност да разкрием какво чувстваме и искаме.\nПравилата в едно функционално семейство са ясни, несъгласията се споделят, конфликтите са открити и се разрешават, докато при дисфункционалните семейства проблемите се отричат – там цари или пълно съгласие (за да няма противопоставяне), или отчужденост.\nДисфункционално е семейство, в което конфликтите, лошото поведение, некачествените взаимоотношения, пренебрегването или малтретирането на децата от страна на родителите се случват непрекъснато и редовно. Децата, отглеждани в такива семейства, често порастват с разбирането, че подобна ситуация е нормална.\nВ книгата си „Параноя на страстта” Робин Норууд пише, че всички нездрави семейства са неспособни да обсъждат своите основни проблеми, както и да достигат до корените им. Според Норууд дисфункционално е семейството, в което всеки изпълнява семейната си роля и общуването се свежда само до изразяването на тази роля. Членовете на това семейство не се чувстват свободни да разкриват своите чувства, желания, преживявания, потребности.\nНорууд посочва още, че за да запазят здрава семейната среда, родителите трябва да умеят да се приспособяват към нови условия (като особености, свързани с възрастта, характера и потребностите на децата). Например майчината грижа към дете на 1 година е крайно неподходяща за 13-годишното и майката трябва да се приспособи към новата реалност.\nКак дисфункционалният семеен модел се отразява на децата\nВ резултат на израстване в дисфункционално семейство, децата могат да развият някои поведенчески проблеми:\nНепокорните деца се противопоставят на всякакъв вид власт, независимо дали става въпрос за родители, учители, полиция.\nДълбоко чувство за вина\nНездравословната семейна среда, в която скандалите и конфликтите са ежедневие, може да е причина детето да се почувства виновно за проблемите между родителите си, което да доведе до дълбоко чувство за вина. В резултат на това те често стават жертва в други отношения.\nЛипса на истинско детство\nНякои деца могат да поемат изцяло родителска роля, да пораснат твърде бързо и да изгубят детството си.\nДецата могат да станат срамежливи и тихи. Те се научават да крият и потискат емоциите си, неуверени са и с ниско самочувствие.\nДецата се научават да се възползват от другите и стават манипулативни. Те използват слабостите на околните, за да получат това, което искат.\n>>> Отпечатъкът, който оставя израстването в нездравословна и дисфункционална семейна среда\nНеобратимо ли е всичко това?\nБез съмнение, семейството определя бъдещето на децата. Но въпреки че първите 6 години са от решаващо значение, не бива да пренебрегваме факта, че всяко дете само решава и избира какъв възрастен да бъде, независимо от това, че е било част от дисфункционално семейство.\nАко вие самите сте израснали в дисфункционална семейна среда, може да сте на мнение, че е напълно достатъчно да правите точно обратното на това, което са правили родителите ви. Това не е така. С този подход рискувате да създадете нови и непредвидени проблеми за собствените си деца. Ето защо, когато решите да станете родител, на първо място трябва да се справите с травмите от миналото.\nАко сте взели решение да имате дете, отделете време да научите повече за развитието му, както и как да отговаряте на нуждите му във всеки един етап. Може да се запишете за курс или да работите с терапевт, за да усвоите стратегии за здравословно родителство.\nОтпечатъкът, който оставя израстването в нездравословна и дисфункционална семейна среда\nКоментари към Дисфункционалният семеен модел и как той засяга децата\nна 23 May 2022 в 05:00\nКоментирайте "Дисфункционалният семеен модел и как той засяга децата"\nпреди 388 дни, 14 часа и 19 мин.\nпреди 850 дни, 10 часа и 55 мин.


20.05.2022 12:41 49504\nГеорги и Никола Асенови се явяват на поредното заседание по делото срещу тях и Бисер Митрев. СНИМКА: НИКОЛАЙ ЛИТОВ\nТой е №590 и разказа случка, на която подсъдимите по делото обсъждали престъплението в кафене\nТрети анонимен свидетел разказа пред Специализирания наказателен съд в четвъртък за дочут от него разговор в столично кафене, на който близнаците Георги и Никола Асенови са говорили с Бисер Митрев за побоя над Слави Ангелов.\nТой говори за случка от началото на пандемията - април 2020 г. Бил в бара към автомивка “Релакс” на “Ломско шосе” в София. Обадил му се приятел, за да се видят, докато му мият колата.\nТам бяха близнаците Николай (името му е Никола - б. а.) и Георги, познавам ги от кв. “Надежда”. Спортистчета са. Виждал съм ги преди това, знам ги кои са, но нямаме приятелски или лични отношения. Тренираха на стадион “Локомотив”. Бяха с още един човек, когото не познавам. Водеха разговор за побоя над журналиста Слави Ангелов. Казваха, че са попрекалили малко с това, не е трябвало да му чупят крак или ръка. Единият от близнаците говореше на другите двама, че са прекалили. Не мога да цитирам дословно. Другият близнак каза: “Знаем кой е зад нас, нищо няма да стане, разказва свидетелят с номер 590.\nНа 24 март т.г. за същата случка пред съда говориха други двама анонимни свидетели. Тримата твърдят, че са били заедно, когато дочули разговора на съседна маса. Един от двамата, които бяха разпитани по-рано, пресъздава същите реплики, но споменава поименно в показанията си и третия подсъдим Бисер Митрев. На упреците на единия близнак, че са прекалили, Митрев отговорил, че имали силен гръб.\nСвидетелят с номер 590, разпитан в четвъртък, казва, че близнаците са татуирани, тренирали при Вальо Давидов и ги познавал от залата.\nУсетили, че разговорът им може да се дочуе от околните, се отдръпнали настрани. Приятел на свидетеля го попитал кои са тези момчета, а той му отговорил, че са близнаците от кв. “Надежда”.\nРазбрах, че става въпрос за побоя на този въпросния Слави Ангелов, журналист от “168 часа”. Заради някаква статия. Знам, че е било поръчка. Това се чуваше и се говореше между разни познати, заявява анонимният свидетел.\nСлави Ангелов беше пребит пред дома си на 17 март 2020 г. Вечерта той спира колата си на бул. “Дондуков” и тръгва към входа на кооперацията. Висок млад мъж с маска го изненадва в тъмното и го сваля на земята с удари по главата, след което се отдалечава. Според прокуратурата това е единият от близнаците. Веднага до падналия журналист идват другите двама и започват да го бият с юмруци по главата и с метален прът по краката.\nМесец и половина по-късно бяха задържани Георги и Никола Асенови, Бисер Митрев и още няколко мъже. Обвинения получиха само тримата. Следи от тях, както и кръв от Ангелов бяха намерени в автомобил, изоставен близо до местопрестъплението. Днес Асенови и Митрев са подсъдими и не се признават за виновни.\nПреди три седмици показания пред съда даде един от основните свидетели - Ивайло Серафимов. В началото също е бил анонимен, но след като разлепили некролога му с негова снимка, станал явен. Пред съда Серафимов разказа, че е присъствал на среща, на която е била дадена поръчка за побоя и са били платени 50 000 лв.\nСвидетелят Серафимов: Бях на срещата, когато поръчаха побоя над Слави Ангелов, бяха платени 50 хил. лв.\nПо делото за Слави Ангелов: Абе, т'ва журналистчето, май прекалихме с боя\nСвидетел № 535: Близнаците са пребили Слави Ангелов, приятели ми казаха дни по-късно\nОткриха мъртъв в банята 44-годишен бургазлия, служител в Летище Бургас, вероятно самоубийство\n15-годишен прегази старица с автомобил в Кърджали, тя почина


Техники за цветни моливи за начинаещи - Техники и съвети - 2021\nЕдно е да можете да вземете набор от цветни моливи и да оцветите изображение, което първоначално е било направено в графит, или да нарисувате нещо, което е приятно за окото. Почти всеки може да започне цветна рисунка с молив - това е част от красотата на този носител. Но художниците са разработили техники за цветни моливи, които начинаещите могат да научат, практикуват и да включат за произведения на изкуството, което не е нищо друго освен учудващо.\nКели Херниг, автор на Цветен колаж с молив: рисуване на природата и рисуване за смесени медии, по-долу обяснява някои основи на използването на този носител.\nТехники за цветни моливи: основите от Кели Херниг\nТрябва да знаете няколко неща за цветните моливи. Първо, трябва да намерите марка, която харесвате Усещам на. Отидете в магазин за изкуства и играйте с тяхната селекция от цветни моливи в демонстрационната зона на магазина или купете няколко от всяка марка, за да опитате у дома. Повярвайте ми, ще разберете какво харесвате почти веднага. Предпочитам Prismacolor, тъй като оловото е восък и е с много меко телосложение за смесване.\nНаслояване е важно в работата ми. Използвам леко докосване и 30% налягане за всичките си удари. Мога да подсиля цвета лесно, като нанасям още един слой от 30% налягане отгоре и мога да постигна най-тъмната стойност в около седем стъпки. Тази техника на наслояване ще ви позволи да постигнете около 12 слоя, преди да загубите текстурата на хартията и това е важно съображение за мен. Има много стилове на наслояване - от оцветяване при пълно налягане до използване на смесващ молив, но аз избирам този метод, защото така се научих да създавам стойности.\nНа следващо място е удар в който правите произведението. Използвам кръгови и линейни щрихи. Предпочитам кръгови удари, защото не трябва да мисля за посока или налягане, когато попълвам и включвам стойности. Кръговите удари ми дават свободата просто да създавам, без да мисля прекалено много, и аз оценявам това.\nЗа смесване цветове, аз наричам тази стъпка „женитба“. Издърпайте ръцете си, пръсти насочени един към друг. Сега, с отворени пръсти, преминете в другата си ръка. Там, където пръстите ви се събират, е избледнелата част от двата цвята. Там, където са дланите, цветът е най-силен. И тъй като тези два цвята се съберат, те се "женят" един за друг, за да направят нов цвят.\nЛинейна работа е толкова важно за моята работа, защото почиства или подстригва ръба. Това е компонент в моите дизайни, който не пренебрегвам, защото може да добави движение, елегантност или да изглежда нещо едно плоско и неинтересно в един ход. Помислете за върха на четката: Можете да го натиснете плоско и да го издърпате до фина точка всичко с едно движение. Можете да използвате същото налягане с върха на молива и да създадете това, което наричам „дебели / тънки” линии за налягане. Ще харесате тази техника и ще се изненадате от въздействието, което ще окаже върху работата ви.\nКакто при всеки нов инструмент, ключът към използването на цветни моливи е практикуват. Предлагам да започнете три цвята и обикновена хартия за принтер. Те са евтини и само с три молива можете да създавате прекрасни изображения. ~ Кели Херниг\nHoernig продължава да обяснява как да използвате цветни моливи в изкуството на колажа, като ви учи за инструментите, текстурите, повърхностите и украшенията, които можете да включите във вашето изкуство. Както тя казва тук, важно е да експериментирате с различни цветни моливи, така че сега е моментът да получите Цветна колекция молив колаж Ultimate колекция Включва как да резервирате Hoernig и комплект моливи от цвят Prismacolor Premier, като тази комбинация се предлага само в магазин North Light Shop.\nГледай видеото: Дисплей таблет за рисуване за начинаещи - WACOM ONE. Арт Тест. GloryArt (Октомври 2021).\nCopyright 2021 \_ Техники за цветни моливи за начинаещи...


Каква е разликата между обикновената и необикновената мисъл? Понеже мисълта може да се уподоби на умствено хранене, мога да ви запитам: Каква е разликата между обикновеното и необикновеното ядене? В необикновеното ядене турят неща, които в обикновеното не турят. Каква придобивка имате от обикновеното ядене и каква - от необикновеното?\nЧесто вие говорите за вашето разбиране като за мярка. Това не може да бъде. - Защо? - Защото обикновеното разбиране не може да бъде мярка на нещата. Под „мярка“ разбирам постоянното в човека, което никога не се мени. Това е постоянната точка, постоянното място, от което можем да се ориентираме. Такива точки са, например, полюсите, както и екваторът. Колко екватора има земята? - Един. - Колко полюса? - Два. - Защо няма два екватора? Много просто, има два полюса. Те са два, а екваторът - един. Що е екваторът? На какво е граница? Екваторът е съединителна линия, дето се уравновесяват енергиите на земята. Той е място, дето енергиите най-много бушуват. Всички престъпления, всички добри неща стават на екватора. Значи доброто и злото стават на екватора. Там се намират най-свирепите животни, отровните змии. Търсите ли доброто и злото, ще ги намерите на екватора. Значи екваторът е зона, дето се уравновесяват енергиите. Съвременните хора не са господари на екватора. Сегашната култура се развива на умерения пояс. Тя не е култура на екватора. Колко далеч сме от екватора? - София се намира на 42 градуса северна широчина. Ти имаш отношение към екватора, ако го разбираш. Восъкът, поставен в тропическа област, веднага се стопява. Така и някои от вашите мисли изгубват своето състояние. - Защо? - Температурата, при която се проявяват, е висока.\nКато говоря за екватора и полюсите, искам да ви обърна вниманието към вашия вътрешен живот. Вие още не познавате този живот. Хората се раждат и умират, без да разберат своя живот. Те минават през различни състояния - приятни и неприятни. Идеалът на хората е да забогатеят. Те мислят, че ще отидат в онзи свят, фантазират си, но как става това, не знаят. Все пак знаете нещо, но то е толкова малко, че не ви задоволява. Има две неща, за които хората са невежи, а именно: никога не могат да си представят абсолютно малкото, нито абсолютно голямото. Те са две величини, за които нямаме понятие. За тях имаме някаква представа, но какво са всъщност, не знаем. Казваме, че слънцето е много голямо, а го виждаме малко. Ние го виждаме милиони пъти по-малко. Микробата, която с просто око не се вижда, за да я видим, трябва да се гледа под микроскоп. Защо слънцето, толкова голямо тяло, ни се вижда толкова малко? Аз не искам вие да разрешите този въпрос. И най-великите философи не могат да го разрешат. Радвайте се, че и най-големите философи и адепти, в случая, са невежи като вас. И те нищо не знаят по този въпрос. - Защо да не знаят? - Ами защо трябва да го знаят? Да допуснем, че ти знаеш колко пари има един банкер. Какво придобиваш, ако знаеш точно колко пари има той в банката? Ти се интересуваш от това, защото искаш да вземеш пари от него. Интересуваш се от някой извор на планината. - Защо се интересуваш? Защото искаш да вземеш нещо от него. Ако нямаш отношение към извора, нямаше да се интересуваш от него. Ако ние се интересуваме от известна област или от известен предмет, то е, защото сме заинтересовани от него. Не мисли, че ако се интересуваш от нещо, е користолюбие.\nКазваш: „Трябва да се говори Истината, заинтересован съм от нея“. - Що е Истина? - Никой не знае какво е Истината. Ние знаем само едно: Дето се яви Истината, тя всякога освобождава. Тя освобождава и човека. Защо го освобождава, не знаем. Обаче дето влезе Истината, тя внася ред и порядък навсякъде. Какво нещо е Любовта, също не знаем. Ние познаваме едно качество на Любовта: Дето се яви тя, явява се и животът и носи нещо хубаво и приятно.\nВие разполагате с малко знания и от тях искате да придобиете много. Това е задача с много неизвестни, каквито математиците решават. Например, един учен математик иска да съгради нещо. Първо, той си прави сметка колко материал ще му трябва и колко пари. Това са три неизвестни: x, y, z. Ако той не реши неизвестните и не ги тури на място, не би се занимавал с тази задача. Когато казваме, че мислим върху даден въпрос, ние сме заинтересовани. Казваш, че от нищо не се интересуваш. - Как не се интересуваш? Като ставаш от сън, ти се интересуваш от яденето. И друг казва, че от нищо не се интересува, а търси пари. Трети се интересува от религиозни въпроси. Защо му са тези въпроси? Защо се интересува от тях? За да научи що е Господ, що е рай. Като умре, да знае тези неща. - Щял да умре! Той говори за неща, които не знае. Какво нещо е смъртта, не знае, а за смъртта говори. Знае какво е да живееш, а не знае какво значи да умреш. Спряло му сърцето! Умряла ли е воденицата, като спре? Така не се разсъждава. Като спре сърцето, казвате: „Свърши се всичко“. Воденицата спряла. Пуснете вода, и воденицата ще започне да работи, да мели брашно.\nДа говориш за живота и за смъртта, без да знаеш какво са те, това са приказки от „1001 нощ“. Така и в някой роман авторът изнася живота на своя герой, поставя го в различни положения: той се мъчи, страда. Авторът взима един престъпник, като Жан Валжан, описва живота му, поставя го на различни изпитания, докато в него се яви желание да не върши вече престъпления, да тръгне в правия път. Друг автор пък ще вземе за герой някое малко дете, което иска да стане велик човек - музикант, художник. Като четеш романа, в тебе се явява желание да станеш като героя на този роман. Щом се роди човек на земята, природата има някаква цел. Щом те викат на гости, каква цел имат? - Да те угостят. Защо те викат на театър? Да видиш една пиеса. Защо те викат на църква? - Да чуеш една служба, или проповед.\nСега ще изнеса един практически пример. Представете си, че всеки от вас носи по едно въже. - Защо му е въжето? - Трябва му за нещо. С въжето ще извадиш вода от кладенеца. Ще вържеш кофата с него и ще я изтеглиш. Минаваш през реката с кон, който водиш за въжето. - Какво трябва да бъде въжето? - Здраво. Ако не е здраво, ще издържи ли кофата, като я пущаш в кладенеца? Ако въжето не е здраво, като се дърпа конят, то ще се скъса. Вашият идеал уподобявам на въжето. Ако при усилията ви за постигане на вашия идеал се скъса въжето, какво ви ползва то? Идеалът не трябва да се къса.\nЗащо се учи човек? Ще кажете, че човек се учи, за да изкарва по-лесно прехраната си. - Каква е целта на сегашното учение? - Посвещението. То ще дойде отпосле. - Кога се посвещава човек? - Когато се научи да се въздържа. Не можеш да посветиш един човек, който обича да яде. Как ще го посвещаваш? Той казва: „Дай ми ядене! Не ми трябва посвещение. Като се нахраня добре, ще ти кажа какво е яденето, дали е добре сготвено“. Аз оставям този човек пред хубавото ядене, да се нахрани добре и да усети тежест. Той ще каже: „Хубаво беше яденето, но тежко ми стана“. Аз зная, че след това той ще започне да мисли. Какво ще мисли? - Че трябвало да яде по-малко.\nВикат те някъде, предлагат ти злато и казват: „Вземи си, колкото ти трябва“. Ти едва можеш да носиш 20 килограма товар на гърба си, но понеже си лаком, взимаш 40 килограма. Мислиш си, че ще намериш някой да ти носи товара срещу известно възнаграждение. Закон е: Нямаш право да търсиш хора, които да носят твоя товар. Сам ще го носиш. Има един свят, дето срещу никакво възнаграждение не можеш да пренесеш товара си от едно място на друго. Да носи друг твоя товар, такова нещо в природата не съществува. Яденето е мярка. Ако аз ям и ти ядеш, кой от двамата ще се ползва от яденето? Никой не може да свърши работата на другите. Има една работа, която всеки сам трябва да свърши. Пръв ти се ползваш от резултата на работата. Другите се ползват косвено. Дръжте в ума си следната мисъл: Сегашните ви възгледи трябва да се преобразят, но това не става с една лекция, нито в един ден, нито в един месец, нито в една година, нито в един живот. Обаче има една практическа страна в живота, тя е следната: Ако окото ти се напраши, прахът трябва да излезе. Остане ли в окото, ще ти причини ред пакости. Това не става изведнъж, а постепенно. Вървиш по пътя, закриваш окото си, но може да паднеш и да си счупиш крака. Като се занимаваш с окото си, можеш да се спънеш и да си напакостиш. Ето защо, спри се на пътя, докато изчистиш окото си. По кой начин може да извадиш праха от очите си? Всички имате такъв прах. Често се прашат очите на човека. Ставаш сутрин от сън неразположен. Това е прахът в очите ти. Казваш: „Днес не ми се работи, не ми се учи, не съм разположен“. - Прах има в окото ти. Щом си неразположен, ти търкаш очите си. - Прах има в тях. Ако извадиш праха, лесно ще смениш състоянието си. Ако не можеш да го извадиш, ще мислиш как да се освободиш от него. Ти не можеш да медитираш. Медитацията е съвсем различно нещо от мисълта. Човек мисли по нямане на работа. Но той медитира, защото е нужно това. Намерете положителната страна на медитирането, а също и на мисълта. Като мисли, човек трябва да бъде безкористен. Като мисли за Бога, трябва да се освободи от користолюбието. Всъщност човек мисли за Бога, за да придобие нещо. Така мисли и за баща си. Защо търсиш Бога? Защо търсиш майка си и баща си? Защо търсиш учителя си? Безкористно ли е това? Под „безкористие“ разбирам, когато отношението на нашата мисъл към живите същества е незаинтересована. Когато мисълта е крива, тогава никакво отношение не съществува. Не че мисълта, сама по себе си, не е права. Например, отиваш при една чешма, имаш желание да се запознаеш с нея, т.е. да си налееш вода. Има ли нещо криво в тази мисъл? Като си наливаш вода, ти искаш да извадиш крана на чешмата, или да разрушиш формата ѝ. Там е лошото, там е твоята крива мисъл. Че си взел един или повече литри вода, това не е лошо. В това няма никакво престъпление. Цял ден поемаш въздух, употребяваш го за нещо. Има ли в това някакво престъпление? Това са теоретични работи. Казваш, че не можеш да пееш. - Можеш да пееш, но трябва да се опиташ. Човек може всякога да пее. Ако искаш да те назначат учител по музика или пеене, трябва да бъдеш готов всякога да пееш или да свириш. За всички има работа.\nКое е същественото в живота? Знайте, че вие идете от един свят, който сте забравили. Отношенията в този свят са постоянни. Вие сте взели известно задължение: да свършите една работа на земята и като се върнете, да докладвате горе какво сте свършили. Обаче като сте дошли тук, вие сте се предали на ядене и пиене и сте забравили задължението си. Вие сте загубили бележките си и сега се намирате в чудо. Забравили сте защо сте дошли. Че сте дошли, знаете, но защо и за какво, не знаете. Нито един от вас не знае защо е дошъл. Може ли да си спомните защо сте дошли? Някои ще кажат, че са дошли да живеят, други - да учат. Ако не знаете, по-добре мълчете. А може и да пеете. Сега ще пеем. За да не губим времето, ще пеем. (Учителят свири.) Какъв е този тон? (- „Ла.“) - Вземете този тон. (Учителят свири и пее: „Ставай рано, не дреми и не се потривай“.) Кажете ми три думи в поетична форма. Да вземем изречението: „Здрав ти бъди!“ Здравето има високи вибрации.\nИ тъй, не се задържайте дълго време в едно и също състояние, защото ще си причините неприятности. Казвате за нещо: „Тази работа няма да я бъде!“ Като кажеш така три пъти, повече не я повтяряй. Ако една работа не става по един начин, никой не те заставя да стоиш на същото място. Иди на друго място, промени начина. Искаш да вдигнеш един камък. Мъчиш се, пъшкаш, не можеш. Промени мястото, иди на друга страна, и оттам го вдигай. Ако намериш удобно място, не търси друго, оттам вдигай камъка. В природата има доста камъни. Дето можеш да извадиш един камък, там стой. Приложете този закон във вашия ум, понеже всеки ден имате неуспехи. Малкото дете се сърди на майка си, плаче. Тя дойде при него, погали го. То не иска да го милва, не иска нищо да чува. Майката знае слабото му място. То иска ябълка. Като му покаже една ябълка, то си отваря очите. Като му покаже 2-3 ябълки, то се усмихва. Ябълка трябва на детето. Колкото да е малко, то дава вид, че нищо не иска. Щом види ябълките, веднага отстъпва. Прегръща майка си, и въпросът се свършва. И ние сме такива малки деца в живота. Ти се сърдиш и каквото си взел, не искаш да го дадеш. Казваш: „Защо да го дам?“ - Ще го дадеш! Правилни отношения ще имаш. Казваш за себе си: „Аз никога няма да направя така“. - Не казвай, че няма да го направиш. Под „няма да направя това“ разбираме, че няма да го направиш в изопачена форма, но ще го направиш, както природата изисква. Ще поемаш въздуха и ще го изпущаш. Такива два процеса има и в мисълта. Възприемеш една мисъл, обработиш я и после я изпращаш в пространството. От 100 мисли една ще задържиш за себе си, а 99 ще пуснеш в пространството. Вие, като приемете една мисъл, увлечете се в нея и там оставате. Забравяте, че имате още 99, които трябва да изпратите в пространството. Там е вашата грешка.\nХвани една мисъл, пусни я да си върви; хвани втора, трета, пусни и тях. Като дойде стотната, задръж я. Всяка мисъл, която минава през тебе, не е твоя. Една е твоята мисъл, нея ще задържиш. Как ще я познаеш? Имаш известно състояние, известна мъчнотия. Мислиш по един, втори, трети начин. През тебе минават много мисли. Това са 99-те мисли. Като дойде последната, твоята мисъл, светне нещо в ума ти и казваш: „Разбрах тази работа“. Тази мисъл, която разрешава въпроса, е твоята. После, изпаднеш в друго противоречие и пак минаваш през същия процес. Онази мисъл, която ще разреши в тебе второто противоречие, не е същата. Някога мислиш какво да кажеш на човека. - Зависи какъв човек ще срещнеш. На болния ще кажеш да пее. Здравият, и без да му кажеш, пее. Ако болният не пее, ще влоши състоянието си. Той трябва да пее, за да оздравее. - „Защо трябва да пея?“ - За да не умреш, да не осиромашееш, да не станеш невежа. Следователно избери си една дума и я пей. Казваш за нещо, че няма да го бъде. Кажи: „Ще го бъде!“ Кажи и пей тези думи. На всяка отрицателна мисъл ще поставиш положителна. Процесите в природата не са механични. Вижте как се гради къща. Може ли с един удар на чука да съградиш къща? Също така и с една мисъл не можеш да постигнеш желанието си. Една мисъл и един удар не разрешават въпросите. Усилия са нужни! - Как ще постигна желанието си? - Ще намериш начин. Кажи три пъти: „Ще го бъде!“ (Учителят пее: „Ще бъде тъй, както аз не зная“.) - „Ама беден съм.“ - И при беднотията ще го бъде. - „Болен съм.“ - И при болестта ще го бъде. - Кога? - Когато му дойде времето. - Де е вашата погрешка? - В бързането. Ще го бъде, когато му дойде времето. Вие очаквате да стане утре. То е днес, откак изгрее слънцето, докато залезе. Ще го бъде, от изгрева на слънцето, докато залезе. Щом отлагаш за другия ден, мисълта се изменя. Ти не вървиш вече в правия път. Кажи: „Още днес ще го бъде. Днес мога да стана философ. Днес мога да напиша това, което мисля“. Чудни сте! Не е въпрос да напиша една книга; важно е тя да мине през мисълта ми. Това е написване. Написал съм я, но не съм я превел, т.е. сложил на книга. Да напишеш нещо на книга, това значи да го преведеш. В един ден можеш да го напишеш, но ще ти отнеме 10 години, докато го преведеш. Всеки философ пише за един ден, а превежда с години. Материалът на мисълта трябва да се преведе.\nКазвам: Когато някой ви обиди, не се оплаквайте на другите, не разнасяйте калта вън от вас. Обидата е кал, която всеки сам трябва да изчисти. Някой ти ударил две плесници - не говори на никого за това. Един зъболекар лекувал болните си с бой. Като дойде болният, той му удрял три плесници и му казвал: „Хайде, върви си!“ Болният се чуди какъв е този лекар, но като излезе вън, вижда, че болката изчезнала и челюстта му наместена. Питам: Ако трите плесници наместват челюста на болния, не са ли на място? Ти седиш, мислиш, че си учен, че много знаеш и нищо не работиш. Дойде някой при тебе и ти казва: „Голям простак си ти“. Веднага скачаш от мястото си и казваш: „Аз ще ти дам да разбереш кой е простак, аз или ти!“ Започваш да мислиш, да учиш, искаш да му докажеш, че не си прост човек. Какво направи този човек? Той те удари три пъти, и ударът дойде на място - оправи кривата ти мисъл. Като знаете това, приемайте ударите с благодарност. Всички удари, които съдбата налага на човека, са на място. Те изправят нещо изкривено в него. Казваш: „Нещастен съм, светъл ден не съм видял в живота си“. Това е хипербола, от която трябва да се освободиш. Слънцето всеки ден изгрява, а ти казваш, че не си видял светъл ден. Това не е верно.\nОт днес ще имате ваканция за 1-2 месеца. През това време извадете всички правила и по-важни мисли от лекциите, които съм ви говорил през годината. Като работите по този начин, вие ще придобиете вътрешното, истинското знание.


Таблетки от ракови червеи - лечение и профилактика с антихелминтни лекарства у дома - Женско списание Ekobutik.si\nКъща и живот › Таблетки от ракови червеи - лечение и профилактика с антихелминтни лекарства у дома\nТаблетки от червеи от раци - лечение и профилактика с антигелминтни лекарства у дома\n1Противовъзпалителни средства за котки\n2Как противоглистните препарати за котки\n3Как да се отървем от червеите с хапчета\n4Какви са имената на хапчетата от червеите\n5Цена на хапчета от червеи от раци\nДори домашните котки, които никога не ходят на улицата, често страдат от червеи. Благодарение на анти-хелминтните лекарства, борбата с тези паразити не е нещо ужасно и неизчерпаемо. Студените хапчета помагат за подобряване на състоянието на домашния любимец.\nАнти-котки за котки\nАнтихелминтните лекарства се предписват на котки за профилактични цели на хелминтни нападения или за директно лечение. Признаци на присъствието на тези паразити в тялото на животното не винаги са забележими. Много зависи от местоположението на червеите. Например, паразитите, които живеят в червата на една котка, практически нямат ефект върху външния вид, така че само професионалната диагноза може да определи тяхното присъствие. Ако вашият домашен любимец има такива отклонения, тогава спешно купуват лекарства от раци червеи:\nПо-нисък апетит. Променящите се външни признаци: загуба на тегло, умора от активни игри или желание да се скриете напълно от другите, подуване.\nВлошаващ се вид на вълна.\nПромени в състоянието на черупкатаокото\nИма кашлица или често кихане.\nКървава смес в изпражненията или преките хелминти.\nТаблетки от рани от раци имат широк спектър от ефекти. Те са способни да унищожават нашествия на всеки етап от развитието си. Лекарствата обаче влияят ефективно на трематодите, нематодите и цестодите. Убийте паразити от всякаква форма на инвазия, както в червата, така и в тъканите. Унищожете ларвите, яйцата и възрастните червеи. Проектирани за лечение на животни и за профилактични цели. Лекарството за котки е включено в списъка на задължителните превантивни лечения на домашни животни.\nВетеринарите повтарят, че е по-лесно да се предотврати заболяването, отколкото да се излекува неговото въздействие. Основната превантивна мярка е да се придържат към принципите на правилното хранене за котка. Така че, суровото месо, и още повече, рибата е гарантирана хелминти. Превенцията включва използването на анти-хелминтни лекарства. Лекарствата в тази посока трябва да се дават няколко пъти в годината. За профилактика са подходящи препарати с широк спектър на действие, подходящи за всички форми на инвазия: Drontal, Pratel, Milbeks, Febtal, Cestal, Troncil, Dyrofen.\nУплътнители за котки преди ваксинация\nКогато се приближи времето на следващата ваксинация на животно, трябва да се внимава процедурата да няма отрицателни последици. На първо място, десет дни преди ваксинацията, трябва да давате на червеи хапчета за котки. Това се дължи на факта, ченаличието на паразити в тялото значително отслабва имунитета на домашен любимец, който може да бъде опасен по време на ваксинацията, или да го направи безполезен.\nКак се правят антихелминтните препарати за котки\nЛекарствата, предназначени да се отърват от червеите, имат различен състав, следователно котките имат различен ефект върху тялото. Успехът и благополучието на животното зависи от етапа на заразяване с паразити и техните видове. Ако първият ден от началото на обезпаразитяването е бил успешен, и по-нататъшното лечение няма да доведе до безпокойство. Хапчета, проектирани от червеи от раци, не могат да причинят дискомфорт след приема. Още по-често котката се успокоява и чувства облекчение.\nПри лека инфекция на червеите процесът на възстановяване протича бързо, но когато животното започне, животното може все още да е бавно. Дозировката трябва да бъде строго контролирана, така че да няма предозиране с лекарството. Препаратите под формата на суспензии са нежелани да се използват за борба с паразитите в началните стадии на инфекцията. Такива агенти действат през кожата и кръвта, докато приемат дълъг период на лечение, но не могат дори да имат желания ефект от първата доза.\nНай-честите анти-хелминтни лекарства са таблетки под формата на таблетки. Активните им вещества перфектно се справят с мисията си, парализират нервната система на червеите, влияят отрицателно върху техния метаболизъм и допринасят за дехидратацията на нашествениците. След прилагане на лекарството, червеите на червеите бързо излизат с изпражненията. Основното условие е дакотката беше празна през първите десет часа. Ако това не се случи, трябва да се прибегне до лаксатив под формата на вазелин.\nАдекватната употреба на наркотици няма да причини вреда на котката. В редки случаи може да се наблюдава отстраняване на пяната, сърбеж и други алергични реакции. Понякога има нарушения на стомашно-чревния тракт под формата на повръщане, течен стол или разстройство на апетит. Не се притеснявайте прекалено много, защото всички признаци на разстройство минават през деня след първото поглъщане на хапчета от червеи от раци. Ако все още съществуват подозрителни симптоми, трябва незабавно да се свържете с ветеринарен лекар. Важни противопоказания, които забраняват употребата на наркотици:\nРеакцията на хапчето (или суспензията) при новороденото е недостатъчна, като например непоносимост към веществото.\nВъзрастна група котенца от две до шест седмици.\nИнфекциозно заболяване в остър стадий или ремисия.\nИзчерпано животно с общо тегло по-малко от половин килограм.\nФункционални заболявания на черния дроб и пикочната система.\nКак да се отървем от червеите с хапчета\nПо-добре е да се използва препарат с широк спектър на действие, който е гарантиран за облекчаване на домашния любимец на мъчения. Желателно е лекарството да е предписано от ветеринарния лекар. Въпреки това, ако решите сами да лекувате котката, трябва правилно да изчислите дозата и без стрес за вашия домашен любимец да го приложите. Също така е важно таблетката да се дава на животното правилно, така че да е точнавлезе в тялото.\nВсяко лекарство има неясна доза. Преди да използвате каквато и да е среда, внимателно проверете информацията на вложката. Например, популярният Drontal се използва при изчисляването на една таблетка от четири килограма тегло, но тук е необходимо да се даде Pralatel под формата на половин хапче за пет килограма. Предозирането при котки е рядко. Въпреки това, не е полезно да се лекува профилактиката и лечението на паразитите, както и токсичните вещества.\nКак да се даде на котката хапче от червеи\nПростилхохоните трябва да се извършват сутрин на гладния стомах веднъж. Лечението трябва да се повтаря една седмица след първата среща. По-добре е да се даде таблетка от котка или коте в ронлива форма, като се смесва с храна. Има и друг начин да се даде на котката хапче от червеите: отворете устата, сложете цялото хапче близо до основата на езика, за да действа ефектът на поглъщане. Препоръчва се хапчета от червеи за котенца да се втриват и пълнят с мляко.\nКакви са имената на хапчетата от червеите\nТаблетки от червеите могат да се вземат за всяка възраст на животното. Широка гама от анти-хелминтни средства ви позволява да намерите ефективно вещество, което ще облекчи домашните любимци от паразити. За да се даде правилното хапче, е необходимо да се знае точно какъв вид червеи трябва да бъдат изхвърлени, тъй като много наркотици имат изборни действия. Има и такива, които могат да унищожат различни видове червеи при различни животни - от птици до говеда (инструкции за употреба на Албена)показва, че е възможно да се убиват животни и домашни животни).\nГлинени препарати за котки\nCanivantel - хапчета, които парализират паразити. Борба с нематоди, трематоди, цестоди. Активните вещества на фенбендазол и празиквантел нямат странични ефекти.\nDrontal е име, известно на много собственици на животни. Лекарството има отличен ефект върху червеите на всеки етап на развитие. Преди употреба не е необходимо да се организират дни на натоварване на животните или да се прекъсне някак си обичайната диета - лекарството работи ефективно във всеки случай.\nТаблетки от червеи от раци\nMilbeaks са универсални средства за защита на различни видове червеи. Произвежда се в розово или червено хапче. Разрешени са животни за шест седмици. За да се даде препарат от червеи е необходимо веднъж сутрин, смесване на фураж или пишене в гърлото след храненето на животните. Дозата се определя в зависимост от теглото на котката.\nГликоген за котенца\nПразител - засяга всички видове червеи, отстранявайки организма на животното от паразити през деня. Предлага се под формата на суспензия, която може да се дава не само на възрастни котки, но и на котенца, на възраст от 3 седмици. В приложението трябва да се спазва стриктно дозиране, така че да не се появят локални, дразнещи, имунотоксични или тератогенни ефекти.\nЦена на хапчета от червеи от раци\nЦената на хапчетата от червеите зависи от включените съставки.Лекарствата на базата на една активна съставка са евтини, около петнадесет до двадесет рубли. Комплексната медицина има цена от шестдесет до сто и тридесет и пет рубли. При изчисляването на цената е включен и производител в страната, т.е. местните лекарства ще струват по-евтино. Таблетки от раци могат да бъдат закупени в онлайн магазин (можете да поръчате, без да напускате дома си) или да имате ветеринарна аптека.\nЗдраве Таблетки - таблетки и таблетки - когато се предписват и как да се вземат, дозировка и противопоказания, ревюта Готварски Салата "Rafahello" с ракови пръчки - как да готвя сирене, яйца Готварски Тарталети с ракови пръчки и яйце - как да готвя със сирене, риба Готварски Салата с калмари и червен хайвер - как да готвите със скариди или ракови пръчки Готварски Салата с портокалови и ракови пръчки - описание на популярните рецепти за готвене с снимки Готварски Салата с ракови пръчки и сирене - Как да готвя с ябълка, домати, царевица или Пекин зеле\nГотварски Корейски морков и боб салата: Готвене Здраве Хеморагична треска с бъбречен синдром: диагноза и профилактика на инфекция\nРуги съвети Двуколесни кънки за момчета и момичета - преглед на конвенционални и електронни с описание Готварски Какви са бита, с които се сервират, рецепти за тяхното готвене със снимката Красота Строга диета за една седмица - меню за бърза и ефективна загуба на тегло Красота Как да почистите страни на мъжа у дома и във фитнеса - диета и хранене, обучение и масаж Къща и живот Засаждане на гиллардия в продължение на много години: семена, технология на отглеждане Готварски Как да съхраняваме целина: дръжки и корен Здраве Лечебни свойства на лайка и противопоказания


Новият областен управител се казва…, от БСП! Сабрутев все още „вярва в чудесата на пътя Смолян-София, през село Труд“!? - Rodopi Smolian\nHome Водещи политика top Новият областен управител се казва…, от БСП! Сабрутев все още „вярва в чудесата на пътя Смолян-София, през село Труд“!?\nНовият областен управител се казва…, от БСП! Сабрутев все още „вярва в чудесата на пътя Смолян-София, през село Труд“!?\n24rodopi декември 31, 2021 Водещи, политика, top,\nДнес ще станат ясни имената на всички областни управители в страната. Те ще бъдат обявени на 5 януари. До началото на вчерашното заседание на Министерския съвет не бяха определени представителите на правителството само в две области, разкриха пред 24smolian.com отлично осведомени източници.\nОбластният управител е териториален едноличен орган на изпълнителната власт в България с обща компетентност. Той е представител на правителството и държавната власт и провежда политиката на кабинета в поверената му територия. Назначава се от Министерския съвет, като не е мандатен орган – т.е. може да бъде сменен във всеки един момент.\nНовият областен управител се казва…, от БСП.\nКакто вече 24smolian.com писа, Смолян ще има само един заместник областен управител. Решено е името да бъде посочено от партия „Има такъв народ“.\nСлужебният областен управител Стефан Сабрутев да бъде освободен, гласи другото решение. Коалиционните партньори са стигнали до извода, че държавата трябва да бъде представлявана в Смолян от по-силна и авторитетна фигура.\nМеждувременно служители от Областна администрация коментираха пред наш репортер, че „Сабрутев все още не губи надежда, вярвайки в чудесата на смолянския път до София през село Труд“.\nОчаквайте новини по темата


Управлява ни номенклатурна мафия, господа, и поне на тези мръсни крадливи копелета трябва да се отговори достойно, защото\nбъдещето на децата ни зависи само и единствено от този наш категоричен отговор днес\nВербовката на Бойко от службите. Агент Буда, сега премиер.\nЩе ви разкажа нещо интересно, а изводите ще оставя за вас. Не избързвайте с реакциите, моля!\nИмах шофьор, верен приятел, с когото работих в много рискова среда повече от 10 години. Днес той вече не е между живите, но през времето на аварията в Чернобил той е бил шофьор на бус за снабдяване и обслужване на семейства от Политбюро на БКП.\nАварията се случи на 26.04.1986 година, няколко дни преди радиоактивния първомайски дъжд да изкъпе подобно на онзи газ в Аушвиц целия български народ. През тези няколко дни се взимат всички превантивни мерки за защита на властта и семействата им, включително доставки на специални храни със самолети от екологични дестинации. Цялата логистика се прави в складовете под хотел "Рила" и снабдяването с медикаменти за превенция, чиста вода и храни се поема от няколко специални служби. Цялата тази организация се прави единствено и само за лица от висшето и средно партийно ръководство на БКП.\nЗа народа!? /така наричаха гражданите тогава/\n"Народът прост, животът – тежък, скучен.\nЖивот без маска и без грим –. озъбено, свирепо куче."\nЗа народа едно и също - пълна информационна завеса, липса на всякаква превенция, тотална гавра. И за капак на арогонтността и презрението на властта спрямо собствения си народ последва - задължителна манифестация за 1 май!!! Цяла България марширува по улиците с развени червени значена с надпис "С БКП напред!", а върху новородени и родителите им се излива здрав радиоактивен дъжд. Всички са усмихнати, спокойни и вървят напред, тогава и до днес с БКП.\nЗащо ви го разказвам! Защото сега се намираме в същото положение с кризата с Ковид 19 - същите престъпни чевенотиквеничковчета, пълно информационно затъмнение за истинските факти и статистика, липса на всякаква превенция и дежурните боклуци, които с умивка ти казват да си спокоен, когато умираш - само да не запълваш болниците и това да се случва извън тях. Също като след аварията в Чернобил и до днес. Днешните също знаят като предишните, че ще се мре, ако яко ще се мре, но не им пука. Те са от едно котило и презират слабите, бедните и обезвластените, които и до днес са всички български граждани. Те са политически елит, вие сте плява!\nУправлява ни номенклатурна мафия, господа, и поне на тези мръсни крадливи копелета трябва да се отговори достойно, защото бъдещето на децата ни зависи само и единствено от този наш категоричен отговор днес. Не утре, не и вдругиден! Днес.\nНе спирайте войната за мир, господа, не се страхувайте от тези овластени отвън подлеци. Така или иначе ще се мре, но по-добре да е с достойнство - никога на колене.


Детство на бунището – Александър Миланов\nДетство на бунището\nПубликувана на 23.09.2016 от admin\nПочти половината от българските деца живеят в бедност. Бедност, която се възпроизвежда от поколение на поколение. Бедност, която оставя на дъното на социалното функциониране хиляди малки деца и ги превръща в безпомощни възрастни.\nБедността обаче едва ли е единствената причина едно малко момче да остане непридружено в болница месеци наред, да се бори само с рака и да не получава грижа.\nВ семейството на деветгодишния Мустафа отдавна е пречупено разбирането, че децата са ценност.\nТе дори не са инструмент за прехрана – 21-годишната му майка не получава социални помощи за 3 от петте си деца. Слушайки историята на това семейство, неизбежно в съзнанието ми изниква образът на дивите животни, които раждат децата си, отглеждат ги за кратко, а след това ги оставят да продължат сами живота си. И да оцелеят, ако е възможно.\nОбществото отдавна се е провалило в грижата за децата в риск. Дали защото сме бедни или просто защото не ни се занимава с чуждата болка и проблемите на другите, но за нас е повече от обичайно да виждаме деца, които просят, деца, които живеят в колиби, деца, които са сами, нещастни и тъжни. Не за друго, а просто защото мнозина от нас също са такива.\nВърху тези деца ние виждаме собствената си неспособност да се справим като възрастни и затова ни е по-лесно да подминем, като кажем, че това не е наша работа, има си институции или тривиалното:\n„И да сигнализирам, нищо няма да направя, само неприятности мога да си докарам.“\nПровалени са и институциите ни, които трябва да се грижат за децата. В случая на малкия Мустафа и неговите братя и сестри – шокиращо е бездействието на държавата, въпреки добрите правила, които са разписани в закони и наредби.\nПърви за риска пред децата трябваше да сигнализира кметът на селото, защото тези деца живеят на неговата територия.\nИма информация, че деветгодишното дете е ходило на училище и е завършило втори клас – въпреки че то не знае и дума на български език.Ето го и провалът на училището като институция. За пореден път се потвърждава, че училището разчита на бакалските сметки, за да си получи парите и да съществува, а не да ограмотява и развива.\nИ кметът, и директорът на училището са органи по закрила на децата – би трябвало нечуваната нищета, неглижирането и бедността, които са ходили на училище всеки ден с Мустафа да ги е ударила в очите и те да сигнализират за това службите за закрила на детето.\nБолницата също е виновна, защото трябваше да бъде проактивна и да каже на социалните работници, че при тях има дете в риск – нещо, за което са задължени по закон. Похвална е инициативата им да съберат дрехи и да се грижат за детето като за свое, но по този начин нищо не се променя нито за Мустафа, нито за неговите бедни, клети братя и сестри.\nСлучаят на Мустафа е шамар за службите за закрила на децата на територията на Крумовград и Пловдив. Пореден шамар за претоварените социални работници, които разчитат на писмени сигнали, за да се задействат.\nНикога няма да забравя думите на шефката на службата за закрила на детето в Пловдив, която каза, че детето не било неглижирано, имало нужда единствено от дрехи. Поредното доказателство, че животът на едно дете зависи от разбирането за подкрепа и взаимопомощ на една чиновничка.\nСоциалните служби, които трябва да закрилят децата, уж се ръководят от най-добрия им интерес, който в повечето случаи е най-добрият интерес на службите. А той включва малко работа, директивен и груб подход, авторитаризъм и търсене на баланса – хем родителите да са добре, хем системата да си е свършила работата.\nСега социалните служби трябва да проучат възможностите Мустафа да се върне у дома. След това ще проучат възможностите на бабите и дядовците да се грижат за децата. После ще се търси вариант за приемно семейство и ако и това не стане, децата ще останат в дом. Веднъж попаднат ли в системата, децата ще останат нейни клиенти до последно. С тях, както с останалите близо 6 000 деца под грижа, държавата ще отчита напредъка и доброто съществуване на българчетата пред Европа.\nВ същото време, социалните работници се страхуват да влязат в гетата, учителите се плашат да сигнализират, защото ще останат без работа, като по този начин безпросветността и нищетата се толерират от тези, които трябва да са първи в битка за правата на децата.\nДържавата си остава безкомпромисна към приемните семейства, натоварва ги с големи очаквания, проверява ги, очаква да поправят счупеното от всички по веригата детство.\nНай-плашещо и разочароващо в развитието на приемната грижа в България е неадекватността на социалните работници, които в последно време са предприели кампания да връщат децата обратно в родните им семейства, без да са решени проблемите, довели до извеждането им.\nМного думи са изказани за това какво трябва да се направи, за да се промени патологичната среда за уязвимите българчета. И не е вярно, че за това трябват много пари.\nЕдинственото, което е нужно, е гражданско самосъзнание и смелост на всеки един от нас.\nОбаждайте се на 112 всеки път, когато видите дете да проси на улицата, на светофара. Звънете на спешния телефон, когато съседите ви бият децата си. Не толерирайте насилието и у дома, самите вие се въздържайте от това да изливате неспособността си да се справите като напердашите децата си.\nОбръщайте внимание на децата около вас и ако се съмнявате, че някое дете живее в нечовешки условия, сигнализирайте на 112 или в отдела за закрила на детето. Но най-вече търсете отговорност на службите за това какво е станало с вашия сигнал. Само така ще научим чиновниците, които взимат толкова важни решения за децата, да си вършат работата. Рано или късно ще спасите един човешки живот, което може би ще е най-големият ви житейски принос.\nТекстът е написан за сайта webcafe.bg\n← Ал. Миланов: Вече има хора, изявили желание да се грижат за 9-годишния Мустафа\nПсихолозите НЕ правят така… (като в “Истински истории” по бТВ) →


Финландските власти се престрашиха да съобщят: Полицията издирва 18-годишен мароканец за терора в Турку! – О Новини\nФинландските власти се престрашиха да съобщят: Полицията издирва 18-годишен мароканец за терора в Турку!\nФинландската полиция съобщи, че разследва вчерашните нападения с нож в град Турку като престъпления, свързани с тероризъм и че заподозреният е 18-годишен мароканец, предадоха Ройтерс и Франс прес. В атаката бяха убити двама и ранени осем души, сочат нови данни на полицията.\nТрима от ранените са в тежко състояние. Двамата убити са финландски граждани, а между ранените има двама шведи и италианец. При обиск в апартамент в Турку тази нощ са арестувани още петима души. Минути след нападението полицията арестува главния заподозрян, въоръжен с нож.\nПри ареста на площад в центъра на града той бе прострелян в крака и е в болница, уточнява Dnes.bg. „Сега в ареста са шестима души – главният заподозрян и още петима“, каза пред АФП комисар от финландското следствие, което се води в сътрудничество с международни партньори и с финландската имиграционна служба.\nПо-рано финландски медии съобщиха, че нападателят е действал сам и е избрал произволно жертвите си, но следователите засега не потвърждават тази информация.\nСтюардеса се престраши и разкри пикантна история пред THE SUN: Отказах да правя тройка с мъж и жена на борда!\nОт последните минути: Цяла Испания издирваше под дърво и камък малкия Джулиан, вече е ясно какво се е случило с него!


Литературен свят » Преводи Публицистика Руска литература брой 105 април 2018 » ХИБРИДНИТЕ ВОЙНИ И МОБИЛИЗАЦИОННИЯТ ПРОЕКТ НА РУСИЯ\nЦивилизационната многополярност, предсказана от Н. Я. Данилевски още през 1869 г., сега, след сто и петдесет години, се проявява с цялата си очевидност. Китай, Индия се изявяват не само като динамично развиващи се държави, но преди всичко - като световни цивилизации.\nИзвънредно важен процес на трансформация става в Русия.\nФормира се «център на силата» в Латинска Америка, в стадий на преосмисляне и търсене на цивилизационната си идентичност се намира ислямският свят.\nКакто и беше прогнозирано, не върви строителството на единна евроцивилизация - поради кардинални политически, културни, религиозни, духовно-ценностни различия между страните, влизащи в ЕС. Британия, също живееща със своята колониална рента, вече се опита да излезе от Евросъюза.\nДнес можем да констатираме, че епохата на световно-историческото лидерство на Запада завършва - въпросът е само как именно тя ще завърши: със смяна на лидера или с опит на предаващия се лидер да унищожи цялото човечество.\nЯвно е, че такъв опит непременно ще последва, тъй като той е програмиран от цялата предходна история на «западната» цивилизация.\nИ най-напред този опит ще бъде насочен срещу нашата страна, което е предизвикано не само от актуалните финансово-икономически, политически или военно-стратегически, но и, което е главното, системно-геополитически причини, изхождайки от които «западната» цивилизация винаги ще води война с Русия и ще се стреми към нейното подчиняване и унищожаване.\nТеории и стратегии на западната геополитика\nЗа практическата реализация на законите и закономерностите на геополитиката най-добрите умове са създавали теории, стратегии и доктрини. Ще се спра само на някои, чието действие продължава и днес.\nЩе започна с теорията за «хартланда» на британеца Х. Макиндер. Разглеждайки географията на нашата планета, той е направил извода (1904 г.), че централният регион на света е Евразия, Световният остров, в чийто център се намира «сърцето на света», «хартландът» - най-изгодният за контрол над света регион на планетата.\nИ оттук следвала стратегическото положение или формула за световно господство: «Който контролира Източна Европа, доминира над хартланда; този, който доминира над хартланда, доминира над Световния остров; който доминира над Световния остров, доминира над света».\nИ така, само контролът над Русия (защото «хартландът» - това е и Русия) дава на англосаксите контрол над Евразия и над целия свят.\nЗатова Збигнев Бжежински обяви след краха на СССР, че «Евразия е призът за победителя в студената война». Тоест - плячката. Но ето проблема, който «западниците» се опитваха да решат от втората половина на ХIХ век: как да се установи контрол над руския континент, «огромната континентална маса» по израза на американския адмирал Алфред Махеан. Някои се опитваха да го решат с метода на военното нахлуване, но с печален за себе си резултат.\nМахеан предложил през 1890 г. друга стратегия за завладяването на Русия: с «примката на анакондата», същността на която се заключава в блокада на руската територия, забрана за излаз в световния океан и към топли морета, ограничаване на търговията, отнемане на нейни крайбрежни територии и т. н.\nА крайната цел на тази стратегия адмиралът виждал така: «Да се пристъпи към завладяване на цялата полоса на Южна Азия между 30-ти и 40-ти градус северна ширина, и от тази база постепенно да се изтласка руския народ на север.\nТъй като, по задължителните за всичко живо закони на природата, с прекратяването на растежа започва упадък и бавно умиране, плътно затвореният в своите северни широти руският народ няма да избегне участта си».\nМного хуманно, нали? Но нима днес или някога са ни предлагали нещо друго?\nСъщността на германската геополитика (основател - Ф. Рацел) е: държавата е жив организъм, който, според степента на своето развитие, иска все повече жизнено пространство, Lebensraum. Това допълнително пространство се придобива за сметка на територията на «по-малко успешните съседи».\nХитлер в своята политика се опирал именно на тази стратегическа концепция, опитвайки се да завладее Lebensraum по военен път. Сегашното ръководство на Германия прави същото, но с помощта на «мека сила»: покорявайки пространството на Европа с икономически методи. Към Русия то засега се отнася предпазливо, спомняйки си уроците на историята. Но днес се създава ситуация, за която е характерно настъплението на континенталните държави, преди всичко - Китай, ШОС и БРИКС, и залезът на САЩ, Британия и Запада като цяло.\nИдването на власт в САЩ на Доналд Тръмп стана опит да се отсрочи залезът на Запада начело със САЩ с лидерските им позиции, но не повече. Това преди всичко е вътрешноамерикански конфликт за правото да се разпорежда със световния ред и глобалните ресурси.\nВлязоха в бой две глобални сили: транснационалният финансов капитал и националният елит на Америка, което обещава редица глобални сътресения и, възможно е, преформатиране на световното политико-икономическо пространство.\nИдването на Тръмп в Белия дом, неговите предизборни тези и първите президентски действия, говорят, че САЩ ще приемат и ще реализират нова геополитическа доктрина, но пак - с цел да се спре развитието на Изтока, на чиято страна днес е Русия. Но тази доктрина ще се създава на основата на предишните теории и принципите на англосаксонската геополитика.\nОтново главната й цел ще бъде «стискането в пръстена на анакондата» и разрушаването на Русия.\nСанкции, информационни атаки, демонизация на руската политика и ръководство, лишаването на Русия от външно и вътрешно пространство на сигурност, включване на Евразия в зоната на «жизнено важните интереси» на Америка с назначаването на Централното военно командване на САЩ отговорно за евразийския регион, - всичко това е реализация на класическите американски геополитически теории, концепции и доктрини. В това отношение те нямат алтернатива, и засега такава не се предвижда.\nМястото и ролята на Русия в съвременния свят\nНай-слабото звено на съвременна Русия е нейната система за социално управление. Управляващият «елит» е неспособен да покаже и определи адекватно и естествено избиране на цел за нашето общество, а още повече - да предложи обоснована и ефективна методология за нейното постигане.\nИменно по тези причини Русия се намира извън процеса на културно-цивилизационното съзидание. Нещо повече, от трите матрици, синтезиращи руската цивилизация, една, «съветската», вече почти напълно е разрушена, а двете останали: православно-славянската и евразийската (руско-тюрската) - активно се разрушават.\nСред бившите постсъветски републики от Централна Азия и Кавказ расте разочарованието от поведението на руските власти и бизнес, Русия не предложи разгърната взаимноизгодна геополитическа концепция за формирането на бъдещо евразийско пространство. Православно-славянският ареал също няма ясна перспектива, освен конфликта с Украйна и трагедията в Донбас.\nЕдинственият съюзник на Балканите - Сърбия се движи към ЕС и НАТО. Като цяло днешната власт на РФ загуби в процеса на цивилизационното строителство всичко, което можа. Нашите надежди за формирането на Евразийски съюз като културно-цивилизационен фундамент, развитието на ШОС като регионално-политическо образувание, БРИКС - като обединение на цивилизациите на не-Запада и модел за бъдещо световно устройство, - засега не се оправдават.\nЯвно е, че този процес се забавя изкуствено. Най-малко, Русия по тези направления изгуби активност и настъпателност, а културно-цивилизационното строителство се замества с опити за обикновена икономическа изгода, при това - при китайски условия.\nХибридната война като главен феномен на ХХI век\nУсложняването на съвременния световен ред засегна и такава сфера като войната. От сферата на традиционното въоръжено насилие войната премина в ново, много по-сложно и многоизмерно пространство. Отначало този преход се обозначаваше с термина «студена война», сега - с «хибридна война». Но ясна държавна теория, разкриваща същността на това явление, в Русия няма.\nВ Академията по геополитически проблеми преди десет години изследвахме промените в понятието «война». Въведохме термина «геополитически операции». Предложихме проект за геополитическа доктрина, изпратихме го в Совбез на РФ (Совет безопасности Российской Федерации - Съвет за сигурност на Руската Федерация). Но в разговор с един от сътрудниците от апарата на Совбез, чувайки неговото разбиране за геополитиката като наука за фашизма, прекратихме общуването.\nВъпреки това продължаваме тези изследвания. Ръководителят на Уралското отделение на Академията по геополитически проблеми, докторът на политическите науки Н. А. Комльова пише: «Хибридната война представлява изключително геополитическо явление, което в пълния си обем не може да се определи в други изследователски парадигми.\nХибридната война е съвкупност от действия, насочени към разрушаване на всички основни геополитически пространства на обществото-съперник, тоест на неговото абсолютно съкрушаване.\nПри това агресията във всички основни типове геополитически пространства се осъществява едновременно.\nЗа основни геополитически пространства авторът смята следните: географското, икономическото, информационно-идеологическото и информационно-кибернетичното. Във всеки тип геополитическо пространство начините за водене на хибридна война се различават в съответствие с природата на дадения тип пространство.\nОсновните способи за водене на хибридна война в географското пространство:\n1) локални «традиционни» войни в ресурсните региони на страната-обект на агресията, въвличане на тази страна в серия от «конфликти с ниска интензивност» по периметъра на границите й;\n2) «цветни революции», тоест държавни преврати в страната-обект на агресията и в държавите, които й са геополитически съюзници;\n3) поощряване на сепаратизма в страната-обект на агресията.\nВсички изброени технологии се използват срещу съвременна Русия. В края на 90-те -началото на 2000-те г. страните от Запада и техните съюзници, включително страните от Близкия Изток (Саудитска Арабия, Йордания, ОАЕ), спонсорираха терористичната война в руския Северен Кавказ във финансово отношение, доставяха в региона наемници, военни съветници, съвременно въоръжение.\nТерористичната война беше съставна част от сепаратизма на така наречената Република Ичкерия, образувана на голяма част на Чеченската Република в състава на Русия, а така също определени сили в Републиките Ингушетия, Кабардино-Балкария, Дагестан (проектът «Лакска република»).\nОпити да се осъществи «цветна революция» в Руската Федерация се наблюдаваха през 2003-2008 г., както и през 2012 г. («движението на белите ленти»). «Цветните революции» преминаха през Сърбия, Украйна (два пъти), Грузия, Киргизия.\nОсновни способи за водене на хибридна война в икономическото пространство:\n1) санкции срещу отделни отрасли на икономиката на страната-обект на агресията, включително - затварянето за нея на международните пазари (или отделни техни сегменти) и блокиране достъпа до определени технологии;\n2) санкции срещу всички отрасли на икономиката на страната-обект на агресията в съвкупност (икономическа блокада);\n3) санкции срещу ключови лица, определящи съдържанието и развоя на икономическите процеси в страната-обект на агресията».\nЩе допълня тезите на уважаемата Наталия Александровна. Хибридната война е съчетание на «мека сила», използвана във всички жизнено важни сфери на държавата-обект на агресията, с твърд военен натиск и ограничени военни действия, операции на спецслужбите и мощно информационно смазване на волята за съпротива.\nОперацията «хибридна война» срещу Русия се води на планова основа. Тя стартира от момента на въвеждането на санкциите през 2014 г., на 2 август 2017 г. планът на операцията беше утвърден окончателно, от 2018 г. започна активната фаза за нейната реализация.\nЗамисъла на операцията на противника бих формулирал така: «Използвайки икономическата слабост на Русия и липсата на устойчива система на държавно управление, пълномащабната многостепенна корумпираност на органите на държавната власт, най-високият в света разрив между доходите на населението, разединеността и апатията на офицерския корпус, склонността на голям брой офицери и чиновници от висок ранг да услужват на когото и да е за пари, комфорт и удоволствия, - да се осъществи настъпателна операция от хибриден тип с цел ликвидиране на руската държавност и поставяне на остатъците от Руската Федерация под пълния контрол на правителството, Конгреса и Федералния резерв на САЩ, като главният удар се нанесе по системата на държавното управление, производствения сектор на икономиката и финансовата система на държавата».\nЦелта - парализа на управленската дейност, производството на стоки и военна продукция, финансовите операции. Други направления на удара (и тук основната ударна сила ще е главното киберкомандване на Пентагона) трябва да бъдат дезорганизацията на работата на транспорта, връзките, платежната система, медицинските учреждения, което трябва да предизвика масови протести сред населението, силови превземания на банки, учреждения, търговски мрежи и т. н. И след това - организиране на общоруски бунт с цел разрушаване на държавата и организиране на въоръжени междуособици.\nСлед което - с «добри намерения» - поставяне на руското ядрено оръжие под «международен» (чети - американски) контрол. После - президент «играчка», и такова, като сега, «либерално» правителство. Опитите на отделни лица и разединени организации да се съпротивляват ще бъдат жестоко смазвани, както това беше през 90-те години.\nИ всичко това ще се случва на фона на засилването на военната активност на САЩ и НАТО, включително непосредствено бойно съприкосновение и военни действия срещу руската военна групировка в Сирия. Твърде вероятно е разгръщане на широкомащабно настъпление на украинските войски срещу позициите на Донбас и Луганск с цел пълното им обкръжаване и унищожение.\nГотова ли е нашата страна за отблъскване на такава системна заплаха? Смятам, че не. Преди всичко - тъй като нямаме теоретична основа за създаването на стратегия за хибридна отбрана, нямаме собствен Генерален щаб (да не се бърка с Генералния щаб на Въоръжените сили на РФ - това е друго), няма планове за отблъсване на хибридната агресия.\nС какво трябва да отговори Русия?\nДа дадем думата на Н. А. Комльова, предлагаща «контрахибриден» отговор: «За победа в хибридната война, според нас, преди всичко е необходим «голям проект», тоест концептуално-системно изложение на основата на нов световен ред, построен на други принципи, отколкото сега съществуващия «еднополярен» свят.\nНо сам по себе си глобалният проект, алтернативен на съществуващия, не е достатъчен, дори ако проектът е добре разработен. Необходим е в същата степен и детайлно изработен механизъм за неговата реализация: ресурси, участници, технологии. Системната заплаха изисква и системен отговор.\nНамирайки се в чужд глобален проект, Русия така и ще си остава «страна-мишена», реагираща на заплахите и предизвикателствата в режим «постфактум».\nКакви системни геополитически изводи оттук могат да се формулират днес? Те според мен са приблизително такива:\n- западният «постиндустриален» модел за развитието на човечеството доведе до екологична и нравствена криза от глобален, планетарен мащаб;\n- завършва фазата от западния цикъл от историята на човечеството, започнала през ХV век с Ренесанса, епохата на Великите географски открития (колониалните завладявания на европейските държави) и последвалия след тях индустриален взрив;\n- идеята за «края на историята» (Ф. Фукуяма) стана много голяма геополитическа грешка на американските стратези;\n- вестернизацията се превърна в американизация, а после в глобална диктатура на банките и финансовия капитал, настъпи тотално разочарование от този «образ на бъдещето» и «пътната карта» към него под формата на «вашингтонски консенсус» от страна на преобладаващото мнозинство от народите и държавите в съвременния свят;\n- възникна и се засилва тоталната съпротива срещу политиката на САЩ, и преди всичко в културно-цивилизационната среда (духовно-нравствената сфера);\n- съществува тенденция към връщане на световния световен ред към фундаменталната биполярност по оста Запад-не-Запад (Запад-Изток);\n- ценностната система на Изтока се характеризира с три основни идеи за развитие на човечеството: а) екологична, връщаща човека и човечеството към природата и космоса; б) глобално постикономическо равновесие; в) нравствено-религиозен фундаментализъм.\n«Колективният Запад» с удоволствие би видял на мястото на Русия свободна от какъвто и да е държавен суверенитет (а би било идеално - и от каквото и да е постоянно население) «ресурсна територия» от рода на днешна Северна Канада.\n«Колективният Запад» с всички сили ще противодейства на всички опити на засилване на руската държава, под каквито и идеологически лозунги (или въобще без лозунги) те да се осъществяват.\n«Колективният Запад» никога няма да признае ръководителите на руската държава за «свои» и няма да ги инкорпорира в своята глобална система на управление с правата дори на оператори от средно ниво (максимумът тук е съдбата на бившия политически лидер на много мощния съветски геополитически блок, заемащ една трета от планетата, М. С. Горбачов, на когото за предаването на този блок разрешиха да поживее известно време там и му дадоха реклама за пица сред кожените изделия на фирмата Louis Vuitton).\nВсичко това, взето заедно, трябва да определя както главните задачи, така и фундаменталните параметри на мобилизационния проект за съвременна Русия, в рамките на когото глобалният «колективен Запад» е едновременно и основен противник, и «цел номер едно».\nРусская весна, 02.04.2018 г.


Въпроси към „Дядо Горио”, Балзак\nПубликувано: 2018-02-20 21:20:27\nСъветите на госпожата към Растиняк\nРастиняк има достъп до аристократичните кръгове чрез покровителството на графиня Дьо Босеан, младият човек получава от нея съвети, за да стане част от т.нар. висше общество. В тези съвети откриваме циничния морал на това общество. На своя млад и беден роднина госпожата предлага следните съвети от „книгата на живота”:\nПътят към успеха в Париж\nРастиняк е образ, характерен за френската литература през 19 век. Той побира в себе си чертите на амбициозния герой - кариерист, който иска да стигне до върховете на обществото. Младият Йожен дьо Растиняк е между двата парижки свята – светът на едва прикритата нищета /Дом Воке/ и на висшето общество. Неговият път е изминаване на разстоянието между единия и другия парижки свят. На преден план Балзак извежда зависимостта между младия кариерист и определящата го социална среда. Пътят към трябва да го превърне в бездушен светски мъж, надсмиващ се над другите по-малко сполучили авантюристи. Растиняк усвоява механизмите за успеха към висшето общество. Те са:\nзнатна любовница, която да покрива недостига от средства.\nИстините за успеха\nУспехът изисква от Растиняк да бъде:\nда преценява хладнокръвно;\nда се ориентира веднага;\nда потъпче всички благородни чувства, които са го вдъхновявали\nИстините за човечността\nРастиняк усвоява уроците, които му предава висшето общество, но не загубва човешката си доброта и почтеност, неизменно се грижи за болния старец /дядо Горио/ и го съпровожда до последното му жилище, като заплаща с оскъдните си средства за бедняшкото погребение. Отклонява плана на Вотрен, избягалият каторжник, отвратен от неговия цинизъм и запазва своята човечност.\nПосланието на Балзак е, че по пътя към успеха не трябва да забравяме истините за човечността.


Как пожарникар избягал от огън с огън - Изумително\nHome\tНевероятно\tКак пожарникар избягал от огън с огън\nот izumitelno 16.06.2020\nпубликувано от izumitelno 16.06.2020 0 коментар 18 преглеждания\nЧували ли сте някога за пожарна фуния? Това е огнено торнадо. През август 1949 г. няколко такива торнада в планините на Монтана преследват пожарникари, които се спускали с парашути в района, в което смятали, че има обикновен горски пожар.\nМладите пожарникари се опитали да избягат, но огънят някак успял да ги последва. След като бързо изчерпали всички възможности за спасение, пожарникарите бързо се изкачили в планината. Разбира се, ако бяха слушали в часовете по физика в училище, щяха да разберат, че това е лоша идея. Но кои сме ние, за да съдим хора, които са попаднали в капана на паниката. Между другото, те изкачили склона толкова бързо под ъгъл 76 градуса, което, може би, поставило нов рекорд. И това не е шега: когато има такава мотивация като пълзящ пожар, няма как да не направите това …\nКогато огнената вълна се приближила опасно до екипа, главният пожарникар Вег Додж се насочил към най-близката зона с трева и я подпалил. Идеята била този „спасителен огън“, запален пред отряда, да осигури тънък слой кислород за всички, които се намират в огнения кръг. За хората, заобиколени от пламъци, това може да изглежда безумно и затова другите пожарникари продължили да бягат. В отряда имало 16 души, но за съжаление тогава оцелели само трима, включително и Додж.\nОстаналите двама оцелели успели да избягат край билото, което ги предпазило от огъня.


Цвети Стоянова пак на мач, краси стадион "Локомотив" - Последни Новини от DNES.BG\nЦвети Стоянова пак на мач, краси стадион "Локомотив"\nБившата гимнастичка гледа любимия си срещу втория отбор на ЦСКА\nОбновена: 25 апр 2017 11:24 | 25 апр 2017 11:23, Красимир Ангелов\nСветовната шампионка с ансамбъла по художествена гимнастика Цветелина Стоянова изгледа в понеделник следобед мача между дублиращия отбор на ЦСКА и Локомотив /София/ на стадиона в квартал "Надежда", видя репортер на Булфото.\nБившата гимнастичка, която през миналото лято претърпя инцидент с падане от шестия етаж на жилищен блок, бе в компанията на две дами.\nИнтересът на Цвети към столичния Локомотив далеч не е случаен. В отбора на столичните железничари, които този сезон са във Втора лига, играе приятелят ѝ Александър Любенов. Той е вратар и пази цял мач по време на столичното дерби, които завърши 2:2. Локомотив повежда в мача на 2 пъти, но в крайна сметка не успя да победи втория отбор на ЦСКА.\nОще по темата: Локомотив СофияАлександър ЛюбеновЦвети Стоянова\nДенят в снимки - 8 юли\nХубава пичка ама и хлопа дъската...\nTiva e novata lubimka na redaktora. Iavno ima fetish kam idiotki. Dosega Kim, sega tazi\nкато на кино преди 3 години\n"Лудите на стадиона"\nПисна ни преди 3 години\nТая стана като мис Джуки...Нищо особено,поставено в целофан и пред камера.А като беше на зор-а през парапета.\nМного е хубава, няма спор! Ама, явно я пердаши яко съчмата, щом стана известна не точно с красотота си....\nЗащо го пишете това? Преживя една трагедия, минава през нея. Физически се възстановява. Нито хората ги интересува къде прекарва свободното си време, нито сигурен съм тя иска да е обект на такова внимание. Само се дават поводи за негативни коментари които могат да повлияят и на без това крехката и психика. Оставете я да си живее. Вече не е от ансамбъла. Не ровете в личният и живот. Никой няма нужда от това...\nБеше стилно момиче, сега е кичозна.\nДобрее, снимки от МОЛа ще има ли? Повече ме е еня как се го върти под душа. Ако може със следващата статия да й отидем на гости!\nИ кой го брига какво прави тази мома,това новина ли е? По-добре да я поканите на гости в някоя лудница за година две,за да не дава лош пример на други с лабилна психика(медецинския термин е психопати)защото не е евтино лечението после.\nКво става с Чийзъса и Есмералда???????\nСветовната шампионка по балконинг. Национална гордост.\nНякой да знае какво е закусвала? За един психично нетабилен приятел питам който живо се интересува от тая...\nстига ни занимавахте с този субект.преживяхме трагедията и сега защо трябва да ни занимавате с празни я и живот\nне на стадиона,на психолог трябва да ходи това дете.\nНе бива да подценяваме трагедията, която преживя, но сега съвсем е влязла в клишето, жалко!\nКви са тези????\nПишете само за Чийзъса и Крисколин!\nДобър ПР си направи коерето.\nМалко ама уфатно. Преди това никой не я знаеше, а сега всеки ден ни занимават къде е била, с кого се е..., какво е яла, колко е из....ала.\nмнооооого важно! света не се върти около тая лигла!има и други събития освен нейния живот!\n09:47 Сергей Станишев: Протестите са от чувство за несправедливост