Teatret Ved Sorte Hest, Lystspil - Teaterspot\nBlogUnge & Voksne / 22. maj. 2019\nTeatret Ved Sorte Hest, Lystspil\nAf Vivi Holm, cand. mag & teaterspotter\nFoto: Frank Sebastian Hansen\nDejligt provokerende forestilling, som konfronterer os med nogle af de valg vi selv skal foretage\nOrdet LYST er flertydigt: Betydningen LYST i modsætning til mørkt giver nok ikke meget perspektiv på forestillingen. At have LYST til noget bringer os ind i forestillingens univers derved, at skuespillerrollen Kirsten Walther har lyst til at realisere det, hun formår: at forløse sin rolle på scenen. Og endelig er der betydningen LYSTer, som vækker seksuelle forestillinger, og de kommer i intenst spil i forestillingen, når Walther, som hun ønsker at kalde sig, må iklæde sig sort lak-BH, tilsvarende trusser med lynlås for og bag samt en lille strømpeholder i lak til at holde de sorte netstrømper oppe.\nMen noget lystspil i ordets egentlige forstand er det ikke. Snarere det modsatte, for Walthers indre univers krakelerer gradvist.\nVed moderne, abstrakt malerkunst er der normalt ikke fra kunstnerens side lagt op til en entydig tolkning. Værket får sit indhold i beskuerens møde med billedet, og friheden til at tolke bliver uden begrænsninger. Det dilemma om bundne tolkninger og frihed til at associere i min (og andre tilskueres) retning oplevede jeg også ved at se forestillingen ‘Lystspil’.\nJeg ser 3 mulige dimensioner:\n1. Episoder fra skuespilleren Kirsten Walthers egen tilværelse.\n2. Teatrets egen omtale af forestillingen på hjemmeside: Herfra får vi forventninger om at se en figur på scenen (en skuespiller, der agerer at være skuespillerinde til prøve på en forestilling), hvor hun gradvist flygter ind i en fiktiv rolle som prostitueret, så hun blander sammen på fiktion og virkelighed.\n3. Netop denne blanding af virkeligheden og alt det fortrængte fra fortiden gav for mig en tredje forståelsesmulighed: En kvinde med en fortid hun ikke magter at leve med, og som derfor bringer hende ud i kaos.\nKirsten Walther-temaet: Havde jeg været en større ugebladslæser, var der måske flere paralleller, som var dukket op, men vi fik da den enorme hat og den karakteristiske frakke, ligesom vi indledningsvis fik lov at høre enkelte replikker på Kirstens københavnerdialekt.\nTeatrets præsentationstema: Måske var det hele så umuligt for skuespillerinden (i rollen på scenen), at hun ikke kunne samle sig om sin rolle og ”bare” gennemføre prøven. Måske ”hjalp” scenografen, teaterdirektøren, journalisten og lægen til ved at give hende sexy-lak-undertøj, kræve fotografering af hende her og nu og endelig at øge hendes dulmende pilleforbrug, hvor pillen lige kan sluges med en sjat alkohol! Hun flygter, og hendes underbevidsthed bringer hende ind i en ny identitet som den prostituerede Julia og med fantasier om den dreng, hun fik som følge af en ”voldtægt”. Herfra bliver en væsentlig del af forestillingen en indre monolog, der bare borer sig nedad.\nEt menneskes forsøg på at tage et opgør med sin fortid: Måske Julie ikke fantasi, men derimod drengens adoptivmor. Måske fik hun virkelig drengen. Måske snød lægen hende ved tiltrængt at indlægge hende i tre måneder, alt mens han organiserede at bortadoptere barnet. Måske var hun alligevel ikke stjerneskuespillerinde, men et blot menneske i en teatertrup, der overnattede på billige hoteller (og fik lidt intim kontakt med bartenderen). Måske stod hendes lak-kostume i skarp kontrast til drømmen om alt det, hun havde villet med sit liv. Måske blev hun gradvist en alkoholiseret pillemisbruger. Måske udvikler forestillingen sig gradvist til et menneskeligt opgør mellem den fortid, vi slæber rundt på, og de fallerede drømme, vi kan have. Måske holder psyken ikke til dette opgør.\nÅret er 1987, men forvent ikke Kirsten Walthers roller levendegjort på scenen som stimuli til en kær erindring. For teatret vil meget mere.\nLærer og cand. mag. i teatervidenskab. Teateroplevelsen er for mig et liv i fortættet form, hvor jeg sidder og lader mig opsluge af ordene, af gestikken og ikke mindst af mimikken, - og det hele set midt i en valgt scenografi, som måske underbygger, måske provokerer min oplevelse af forestillingen. Genrermæssigt vælger jeg bredt: de store klassikere som Strindberg og Henrik Ibsen, der lader sine figurer gradvist krakelere – de aktuelle ”temaspil” om eksempelvis at forholde sig til nydanskere i vores land eller måske til alvorlig sygdom i vennekredsen – de postmoderne opsætninger af klassikerne – men også meget gerne nyskreven dansk dramatik, som rammer lige ned i en hverdagssituation med normer og vaner, hvor der kunne være behov for nytænkning.


Fugleinfluenza - Hvad skal vi passe på?\nHvad skal vi være opmærksomme på i forhold til vores fugle...\nHvordan smitter fugleinfluenza?\nSmittede fugle udskiller virus via sekreter fra luftvejene og gennem afføring. Smitte overføres ved inficeret foder og drikkevand. Smitte kan overføres med beklædning, fodersække, ikke-desinficerede rugeæg, redskaber, maskiner, naturgrene m.v.\nKan jeg smitte mine fugle?\nJa det kan du meget nemt. Fodtøj er en rigtig god smittekilde, da du nemt kan have trådt i en fugleklat i din have, og derved tager det med ind i din voliere. En løsning kunne være en balje med klorinvand dine støvler vaskes i, inden du går ind til dine fugle.\nDet samme er gældende for dit overtøj, benyt det samme tøj ved dine fugle, og kun DINE fugle.\nVask altid hænder før og efter du har været i kontakt med dine fugle, benyt evt. håndsprit efter vask.\nFugle i ude-voliere\nFuglene skal være lukket inde eller være under overdækket tag.\nDet er tilladt at benytte en presenning som tag, hvis den er 100% tæt. En Presenning indgår ikke som fast tag, og derfor skal der ikke søges om tilladelse i din kommune. Vælger man at lægge fast tag på sin voliere, bør man undersøge reglerne for dette, da det kan være nødvendigt med en tilladelse fra kommunen.\nHvis man har fugle inde i sin beboelse, er de så mindre udsat for smitte?\nHvis alle påbud overholdes hos voliere fuglene, så er fuglene ligeså godt beskyttet som dem vi har i stuerne. Det handler om en god hygiejne og en god isolering fra naturen.\nKan min hund smitte fuglene?\nHunde brugt til jagt må ikke – på grund af mulighed for smittespredning – komme i kontakt med dit fuglehold.\nMå fuglene få naturgrene?\nJa – Det der tages ind fra naturen kan benyttes, hvis man skolder det eller bruger en damprenser, da virus bliver ødelagt ved opvarmning. (70 grader)\nMå man sælge og købe fugle?\nJa, det må man godt, medmindre du bor i en beskyttelseszone eller overvågningszone. Bliver der fundet fugleinfluenza på en matrikel, opsætter Fødevarestyrelsen zoner der skal forhindre smitten i at brede sig. I zonerne er der særlige restriktioner for ejere af besætninger med erhvervsfjerkræ og for ejere af hobbyfjerkræ.\nRestriktioner kan læses her\nEr der krav til bundlag?\nNej der er ingen krav lige pt. Men vil man være sikker på ikke at få smitte ind, bør man benytte varmebehandlet bundstrøelse. Det kan være bøgeflis og hampestrøelse.\nKan vi spise ænder og gæs til jul?\nDer er ingen smitterisiko ved at spise fjerkræ, der er veltilberedt, det vil sige gennemkogt eller gennemstegt, da virus bliver ødelagt ved opvarmning. (70 grader)\nEr det forsvarligt at købe et juletræ til juleaften?\nDer er en risiko forbundet med at tage et juletræ ind i sin stue, men den risiko findes også andre steder, og hvor skal vi stoppe op? Et juletræ kan have virus på sig, ligesom din hund som har været en tur i skoven, dit barn som har kravlet rundt på græsplænen, din nabo der har det med under skoene osv... Alle steder er der en risiko og det handler om at formindske risikoen.\nSå svaret må være at det er ikke ulovligt, og derfor må det være op til den enkelte at bedømme.\nMå man vaccinere sine hobbyhøns mod fugleinfluenza?\nSvar: Nej. Der er et generelt forbud i EU mod at vaccinere mod fugleinfluenza. Vaccination kan ikke forhindre infektion af de vaccinerede dyr, men vil undertrykke symptomerne og reducere den mængde virus, de inficerede dyr udskiller. På den måde kan de vaccinerede dyr fungere som raske smittebærere og udgøre en risiko for at overføre smitte til andet fjerkræ.


Prolozon terapi til smertelindring | Atlanta Innovative Medicine Treatments | IACE association\nProlozon injektioner er ikke-kirurgiske genopbyggende behandlinger af ledbånd og bindevæv. Injektionen indeholder kollagenproducerende stoffer og ozongas, som kan rekonstruere beskadiget eller svækket væv i og omkring leddene. Disse stoffer injiceres i det beskadigede bindevæv for at genopbygge området.\nProlozone reparerer og opstrammer slappe ledbånd eller delvist revet bindevæv ved at stoppe den inflammatoriske cyklus. Dette giver mulighed for bedre cirkulation, øget blodgennemstrømning, der transporterer næringsstoffer og hydrering af det beskadigede væv.\nProcessen er meget sikker. Du kan forvente en vis ømhed efter injektionerne. Der kan være behov for at gentage injektionerne, baseret på din læges anbefaling.\nFordelene ved Prolozone-behandling kan omfatte:\nStabilisering af det berørte område\nDet er fremragende til alle former for muskuloskeletale og ledsmerter, herunder kroniske nakke- og rygsmerter, rotatorcuffskader, degenerative og arthrotiske hofter og knæ, degenererede diskusskiver samt skulder- og albuesmerter. Ved at reparere bindevævet håber vi at kunne vende kroniske smerter permanent.\nDen ultimative træningsplan for mudderløb\nVegetarisk kostvejledning til babyer og småbørn


”Jeg er den sidste af min slags” - Filmmagasinet Ekko\nDu er her: Artikler | Interview | ”Jeg er den sidste af min slags”\nJacbo Nossell, der har en spastisk lammelse, går i clinch med folk på gaden i Christian Sønderby Jepsens Naturens uorden.\n”Undskyld, de damer. Hvornår er man unormal?”\nDet er en regnfuld dag på Amagertorv i indre København, og Jacob Yoon Egeskov Nossell har med mikrofon i hånden og kamera i ryggen konfronteret tre ældre damer med et enkelt, men prekært spørgsmål.\nDe reagerer afvigende ved at slå en høj latter op.\n”Dét ved jeg ikke. Sådan noget er jeg ikke så glad for at svare på,” siger den ene med blikket vendt bort og skubber hurtigt spørgsmålet videre til den anden, der velmenende, men anstrengt forsøger sig.\nDen tredje har for længst, umærkeligt, forladt gruppen og sniger sig nærmest ængsteligt rundt om Storkespringvandet.\nDenne scene, der er en af de indledende i Christian Sønderby Jepsens Naturens uorden – biografpremiere 7. oktober – indrammer hovedpersonens virkelighed.\nNoget unormalt i alle\nDen 28-årige journalist, foredragsholder og komiker Jacob Yoon Egeskov Nossell er spastiker.\nHans gang er besværet, og hans stemme og artikulation er sylen, der skånselsløst stikker hul på den betændte blære af forlegenhed og ubehag blandt de adspurgte.\n”Det er jo en måde at vise på, hvordan jeg har det til daglig. Folk går oftest en stor bue uden om mig, fordi de ikke ved, hvordan de skal forholde sig,” siger Nossell, da vi møder ham godt to uger inden premieren på den selvbiografiske dokumentarfilm.\n”Men jeg har efterhånden fundet ud af, at alle mennesker går og kæmper med noget. Der er en ynkelig, lille handicappet mand gemt i os alle sammen – en eller anden form for unormalitet,” siger Nossell og tilføjer:\n”Så selv om filmen handler om mig, skal den helst få folk til at reflektere over sig selv og hinanden.”\nChristian Sønderby Jepsen (Testamentet og Blodets bånd) har over tre år fulgt Nossell og dokumenteret tilblivelsen af teaterstykket Human afvikling, der opførtes på Det Kongelige Teaters Gamle Scene i efteråret 2014.\nI teaterstykket har Nossell gjort sig selv til sit eget forskningsprojekt og bygget en videnskabelig og meget personlig fortælling op omkring tre eksistentialistiske spørgsmål: Har jeg lov til at leve? Vil jeg have et handicappet barn? Hvad er normalitet?\nFilmen følger Nossell i hans research, der består af hjernescanninger på hospitalet, møder med forskere og filosoffer, prøver på teatret og ganske almindelige hverdagsgøremål.\nEn uventet spidsbue tilføjes den dramaturgiske spændingskurve, da han i efteråret 2013 bliver kørt ned af en bus og må sætte hele teater- og filmmaskineriet på standby i mange måneder.\n”Jeg var virkelig langt nede. Og det er ingen hemmelighed, at Christian og jeg kiggede hinanden dybt i øjnene og spurgte os selv, om jeg kunne klare det. Men på en måde var det et point of no return, for vi var nået så langt, at det ikke gav mening at give op,” fortæller Nossell og tilføjer:\n”Men det var virkelig som at bestige Mount Everest med brækkede ben.”\nJacob Yoon Egeskov Nossell har opbygget et bugnende cv, siden han i 1987, tre måneder gammel, blev adopteret og fragtet fra Korea til Smørum på Nordsjælland, hvor han voksede op med sine forældre og sin storesøster.\nDe fleste vil højst sandsynligvis genkende Nossell fra Mads Brüggers satiriske dokumentarserie Det røde kapel, der skildrer mødet mellem en fiktiv teatergruppe – bestående af Nossell, komikeren Simon Jul og Brügger selv – og Nordkoreas befolkning.\nSiden har han turneret landet rundt med tv-værten Thomas Skov som ambassadør for kampagnen Det er ikke et handicap og opsat sit eget teaterstykke på Det Kongelige Teater, alt imens han har passet journaliststudiet på Roskilde Universitet.\n”Jeg opdagede i en meget tidlig alder, at jeg kunne noget, som de andre børn på min handicapskole ikke kunne. Jeg husker denne her ’hvad kan jeg blive’-dag på skolen som en ganske traumatiserende oplevelse. Mange af mine kammerater fandt jo pludselig ud af, at de ikke kunne blive brandmænd, jægerpiloter eller operasangere,” fortæller Nossell og fortsætter:\n”Så på en eller anden måde følte jeg en forpligtelse til at gøre noget godt og vigtigt med mit liv, når jeg nu var den, der havde bedst chancer.”\n”Det er jo på mange måder konklusionen på mit liv indtil videre,” siger Nossell om filmen og teaterstykket, hvis tilblivelse den dokumenterer.\n”Jeg har jo altid følt mig unormal. Noget af det sværeste er måske, at jeg ikke rigtigt kan spejle mig i andre. Man bliver lidt ensom.”\nHan lever med en medfødt spastisk lammelse, der sidder på hans talecenter og giver en krampagtig stivhed i musklerne.\n”Der er noget tragikomisk i konstant at måtte indse, at ’det her kan jeg ikke, og det her kan jeg ikke. Jeg har ikke haft de samme muligheder som andre for at danne mig en identitet og finde ud af, hvem jeg er. Så det var egentlig dér, det startede. Jeg ville undersøge, hvad meningen med mit liv var,” fortæller Nossell.\nNaturens uorden giver indtryk af, at arbejdet med både teater- og filmprojektet har været lidt af en dannelsesrejse på godt og ondt. Men om han har fået svar på spørgsmålene, er Nossell ikke sikker på.\n”Jeg tror aldrig, at man finder ud af, hvem præcis man er. Man kan højst nærme sig. Men hvis jeg skulle nævne én ting, jeg har fundet ud af, så er det, at jeg ikke er usårlig. At blive kørt ned af en bus, var måske en ret hård måde at lære det på.”\n”Og hvis jeg må være lidt kynisk, så behøver vi jo egentlig ikke diskutere, hvorvidt jeg har ret til at leve eller ej. Al forskning og statistik viser, at jeg er den sidste af min slags,” siger han og henviser til, at videnskaben i dag kan opdage det handicap, han har, på fosterstadiet.\n”Hvis folk har mulighed for at vælge et handicappet foster fra, så vil de med større og større sandsynlighed gøre det.”\nEt kamera oppe i røven\nJacob Nossell er en usandsynligt travl mand, og man bliver næsten forpustet af at følge hans intense hverdag i Naturens uorden. Hvor kommer al den handlekraft og energi fra?\n”Jeg har først og fremmest været utroligt heldig, men jeg tror også på, at hvis man møder stor modgang tidligt i sit liv, bliver man stærkere,” siger Nossell og tilføjer:\n”Jeg har aldrig været fan af mantraet om, at du kan, hvad du vil. Jeg kender mange handicappede, der har et lorteliv. Og det er da enormt irriterende, at jeg skal bruge 40 minutter på at komme i bad og få tøj på. Bare de der små ting, hvor jeg nogle gange spørger mig selv: ’Jacob, er du evnesvag eller hvad?’”\nNaturens uorden giver netop et utilsløret indblik i Nossells møjsommelige hverdagsrutiner, og tilskueren tages endda med til mere eller mindre intime undersøgelser på hospitalet. Nossell har intet problem med det store fokus på hans privatperson.\n”Når du først har haft et kamera oppe i røven, er det begrænset, hvor meget du har at skjule,” siger han med et smil. ”Og der har jo altid været nogen, der pegede på mig, så det føles ikke særligt banebrydende.”\nHar det som Dirch Passer\nTeaterstykket Human afvikling fik stor ros, og Naturens uorden afventer nu publikums og anmeldernes dom.\n”Det er mit hovedværk inden for handicap-verdenen, jeg har brugt hele mit liv på at forstå. Jeg håber folk synes, at den adskiller sig fra den gængse handicap-dokumentar i kraft af det metalag, der giver hovedpersonen lov til selv at reflektere.”\nDen røde tråd i Nossells projekter er hans eget handicap. Nærer han ønske om at lave noget, der intet har med den medfødte lidelse at gøre?\n”Jeg ville da gerne være den nye Martin Krasnik. Men det er ligesom med Dirch Passer, der så gerne ville spille seriøse roller: Folk grinede alligevel af ham, fordi han var Dirch Passer,” siger Nossell.\n”Jeg har ligesom accepteret, at hver gang jeg åbner min mund, så taler jeg på en hel masse menneskers vegne, fordi jeg er den, jeg er. Hvor meget kan man adskille Jacob fra handicappet? Er jeg unik, fordi jeg er handicappet, eller er jeg unik, fordi jeg er mig?” spørger han eftertænksomt.\nKone, børn og film\nI dag, omkring to år efter busulykken, er Jacob Nossell helt tilbage i sin travle hverdag, og kalenderen er fyldt op med foredrag, pr-arrangementer, møder og interviews.\nI øjeblikket arbejder han på en musikvideo, der knytter an til Naturens uorden. Han har selv skrevet teksten, og musikerne Pato Siebenhaar og Ane Trolle står bag musik og sang.\nDen ultimative fremtidsdrøm, som det fremgår i en meget rørende scene i filmen, er at få kone og børn, men Nossell har bestemt heller ikke droslet ned på karriereambitionerne.\n”Jeg drømmer om at lave dokumentarfilm i øjenhøjde,” siger han.\n”Når der laves dokumentarfilm om sociale minoriteter, er det altid en eller anden 40-årig, kvindelig journalist fra Hellerup, der er taget ind til byen for at filme nogle alkoholikere eller narkomaner. Det synes jeg er enormt trættende, for det bliver bare De unge mødre på DR2,” siger han.\n”Vi har jo set, at luderen, narkomanen og den handicappede har det svært, men hvad gør vi ved det? Hvis man portrætterer et socialområde, har man også et ansvar for at hjælpe dem og ikke mindst give dem en stemme.”\njacob nossell, naturens uorden\nFødt 1987 i Korea.\nBlev adopteret, da han var tre måneder gammel og voksede op i Smørum med sine forældre og sin storesøster.\nMedvirker i Mads Brüggers dokumentarserie Det røde kapel fra 2009.\nVar medskaber og hovedperson i teaterstykket Human Afvikling, der opførtes på Det Kongelige Teater i 2014.\nStuderer Journalistik på Roskilde Universitet.\nEr hovedperson i Christian Sønderby Jepsens dokumentarfilm Naturens uorden, som har premiere i udvalgte biografer 7. oktober.


Kodido softwareudvikling | Bookingsystem til Silkeborg Dækcenter\nSilkeborg Dækcenter er et af Region Midtjyllands ældste dækcentre, som leverer førsteklasses behandlinger og som kun handler med kvalitetsdæk.\nEfter mange år med manuelle processer af hele forretningen, ønskede ejer Finn Laursen at digitalisere hans forretningskoncepter. Den største udfordring var, at der blev brugt meget tid på at besvare telefoniske henvendelser omkring nye bookinger.\nVi var ikke i tvivl om at Finn skulle have et online bookingsystem, så hans kunder kan booke tid til dækskifte hele døgnet. I sammenhæng med bookingsystem, tilføjede vi et online lagersystem over hans dækhotel, så Finn altid ved hvor kundernes dæk er.\nVi fik lavet et dashboard så Finn og hans medarbejdere kunne følge med i alle bookinger, dæk placeringer og have muligheden for at redigere i ledige tider. Via dashboardet kan Finn sende SMS’er og E-mails direkte til hans kunder med relevante information. Til sidst har vi sat et system op, som automatisk sender kunder en bekræftelse på deres booking og sender en reminder 24 timer før selve dækskiftet.\nVores løsning resulterede i:\nSilkeborg Dækcenter sparer cirka 7 minutter pr. booking, ved ikke selv at skulle klare det ved et telefonopkald.\nReduceret papirforbruget med 80% efter både bookingsystem og lagersystem er blevet digitalt.\nCirka 70% af Silkeborg Dækcenter’s kunder booker tid online.\nGladere kunder og medarbejdere.\nFærre kunder der glemmer deres reservationer.\nDet siger Silkeborg Dækcenter:\n"Vi er utroligt glade for bookingsystemet af mange grunde. For det første, sparer det både os og vores kunder tid – kunderne kan booke hvornår på dagen det passer dem og finde præcis den dato og tidspunkt, der passer i deres kalender. Vi sparer derudover også ca. 7 minutter pr. booking ved ikke at skulle klare det ved et telefonopkald. Dette betyder at vi i hverdagen har langt mere tid til at fokusere på det omkringliggende arbejde."\nDerudover har der været stor mulighed for at tilpasse systemet til vores behov og krav, hvorfor det passer perfekt til vores virksomhed nu – kommer vi på nye funktioner, så tager det ikke lang tid, før det også implementeres for os. Alt i alt er vi utrolig glade for bookingsystemet og det samme er vores kunder”


Billedkunstner Karin Lind - Kunsthøjskolen i Holbæk – Plads Til Kunst\nBilledkunstner Karin Lind\nKarin Lind (f. 1969) er uddannet fra Det Fynske Kunstakademi og driver sammen med kunstneren Peter Holm udstillingsstedet Teksas. Karin Lind har udstillet på bl.a. på Esbjerg kunstmuseum, Vejen Kunstmuseum og MOP i Sydney, Australien. Yderligere står hun bag flere udsmykninger i det offentlige rum i Nordsjælland og på Fyn. Hun er præmieret af Statens kunstfond, og er repræsenteret i samlinger som Statens Kunstfond og Kunstmuseet Brundlund Slot, Museum Sønderjylland.\nKunstens rum er uden grænser, og Karin Linds praksis fører til en udvidelse af vores perception og måden, vi ser på verden på. Hun bruger kunsten som forsvindingspunkt til at bevæge sig over på den anden side til de helt store begreber som væren og den menneskelige eksistens.” (Jeanne Rank Schelde / Benedicte Brocks, fra monografien Karin Lind, 2015)\nkunsten.nu: Journal // Ugens kunstner: Karin Lind\nIDOART: Karin Lind og Peter Holm “Howdy Partner”\nØnsker du at deltage i et arrangement på Kunsthøjskolen, så send gerne en mail til talk@kunsthojskolen.dk


Pamela Geller på Brooklyn College – en kærlighedserklæring – Tankesite\nPamela Geller på Brooklyn College – en kærlighedserklæring\nHoly cow, for en kvinde! Og holy cow, for en vanvittig verden hun stiller sig op på podiet i! Som et fyrtårn! Som den eneste ædru under en øresønderrivende brandert! Jeg har læst Gellers bog “Fatwa” med forbehold, især på grund af hendes udtalte zionisme. Men i det åndsfortærende gedemarked på Brooklyn College fremstår hun som en etisk og retorisk velsignelse, som en inkarnation, simpelthen, af alt, hvad der er godt og rigtigt i den frie, demokratiske oplysningstradition. Jeg har beundret store filosoffer og gudsbenådede skribenter. Men jeg har også set, hvordan slagger af pladder og lunkenhed kan skygge for udsynet, og hvordan intellektuel middelmådighed i metermål kan udmarve og døve for det virkeligt storartede. Og når Pamela Geller replicerer på en tilhørers støtte til Islamisk Stat eller indtrængende henvender sig til hver enkelt af de moderate muslimer i forsamlingen med sin opfordring om at være fornuftig, menneskelig, “den nye generation”: Mine damer og herrer, dette er det virkeligt storartede!\nMindre behageligt er det at iagttage, hvordan muslimske studerende systematisk skaber distraktion på de forreste rækker og stadig mere skingert forsøger at drukne Pamela Geller i dyriske udbrud (drop spørgerunden, det er hvid støj!). Det er skrækkeligt at overvære, hvordan disse parasitter sidder på en læreanstalt i den frie verdens højborg og fuldstændig utvetydigt bekriger en sådan institutions bærende principper: fri forskning og åben debat. Pamela Geller bemærkede bagefter, at der var en god del IS-sympatisører i lokalet, og hvis man tror, hun lyver, kan man prøve at kigge på billedillustrationen til hendes artikel om “The Brooklyn Zoo“. Man ser i videoen kun lidt til islamisternes politisk korrekte alliancepartnere. Men vi ved jo godt, de er derude et sted – fx hos de mere glatte typer i Facebooks eller YouTubes censorkorps, hvor man sidder og iklæder Brooklyn-bøllernes foragt for ytringsfriheden en eller anden halvhjernet legalitet (“hatespeech” etc.)\nPosted on juli 15, 2019 juli 15, 2019 by smelt in Pamela Geller, ytringsfrihed\t0\nTidligere indlægThe art of disconnecting people – fx 90.000 følgere af Politikfakta\nNæste indlægFacebook – disconnecting people IV


Føler du nogensinde at din træning dræner dig for energi ?. At du nogen gange er hårdt ramt dagen efter du har løbet en tur ?. At du nærmest ikke bliver bedre henover dine træningspas ?. Så skal du måske til at kigge på, hvad du putter i munden, efter du har løbet.\nNår man dyrker konditionstræning, er der en række faktorer man bør være opmærksom på.\n• Man mister væske\n• Man bruger kroppens kulhydratdepoter\n• Man nedbryder muskelvæv\nFørste punkt giver sig selv, og har en ligeså simpel løsning. Når man bevæger sig, genererer man varme og det kommer kroppen af med ved at afdampe vand. Samtidigt ryger der en beskeden portion salte med. Alt dette løses ved at drikke vand, men der er ingen grund til at gå helt agurk. Der er nemlig grænser for, hvor meget vand man har behov for, og i alt andet end rigtig hård og langvarig sport behøver man ekstra salte. En halv liter er rigeligt til de fleste, og ved at veje sig før og efter motion konstaterer man let, om man har drukket for meget eller for lidt – forskellen skal gerne være nul. Salte er sjældent nødvendig. Gem det til den dag du løber et halvmaraton i 30 grader.\nAndet punkt er lidt mere komplekst. I lever og muskler findes en betragtelig mængde kulhydrater, og de bliver brugt, når kroppen er aktiv. Disse depoter skal naturligvis fyldes op igen, og det gør man ganske simpelt ved at huske at spise sine kulhydrater, når man kommer hjem igen. To bananer bør gøre tricket for almindelig motion, mens drastiske udfoldelser kræver en hel del mere. Husk på at opfyldningen fortsætter de næste mange timer, og derfor skal du blive ved med at spise kulhydrater.\nNedbrydning af muskelvæv er uundgåeligt ved konditionstræning. Selve naturen af den fysiske udfoldelse og de hormonelle tilpasninger fremprovokerer tab af muskelmasse – bare se på en 800 m løber i forhold til en sprinter eller vægtløfter. Man bør derfor i det mindste spise en lille smule protein efter sin træning, ikke fordi det skal virke som råmaterialle til muskelvækst, men fordi et par af aminosyrene opregulerer proteinsyntesen selvstændigt, og derfor skal der kun ganske lidt til; omtrent 5-10g. Hvis du har lidt valleprotein er det fremragende, ellers kan en ostemad gå an. Samme opskrift virker mod muskelømhed og hjælper også på glykogenopbygningen.\nAltså efter konditionstræning:\n• 0.5 til 1 L vand, afhængig af svedproduktion\n• godt med kulhydrater, 50-200g, afhængig af intensiteten og tiden\n• en sjat protein, f.eks. lidt valleprotein eller ost\n20. april 2009 08:04\n26.04.2009 21:30 Flyvende Djurhuus Læs nyheden\n26.04.2009 20:31 Triumf for Schleck Læs nyheden\n25.04.2009 19:57 Sprint-triumf for Bobach og Alm Læs nyheden\n25.04.2009 09:36 Dansker i nøglerolle Læs nyheden\n22.04.2009 23:09 Dramatik i Boston Læs nyheden\n22.04.2009 18:35 Alkohol - the basics Læs nyheden\n20.04.2009 22:55 Fysiologisk test Læs nyheden\n20.04.2009 12:39 Klassiker på godt og ondt Læs nyheden\n19.04.2009 15:21 Henning i en klasse for sig Læs nyheden\n19.04.2009 15:03 Bak tog sejr i Post Cuppen Læs nyheden\n19.04.2009 12:00 Triumf for Bobach og Djurhuus Læs nyheden\n19.04.2009 08:33 Henning i suveræn stil Læs nyheden\n18.04.2009 12:23 Henning går efter kinesisk sejr Læs nyheden\n15.04.2009 21:34 Stærkt hold til Taiwan Læs nyheden\n14.04.2009 22:45 Skær ned på sukker Læs nyheden\n14.04.2009 22:42 Optimering af ernæring efter styrketræning Læs nyheden\n14.04.2009 22:37 Sådan tæller du kalorier Læs nyheden\n13.04.2009 12:17 Kongen af brostenene Læs nyheden


Ændringer i den nye lejelov - Ret&Råd Advokater\nÆndringer i den nye lejelov\nDer er med virkning fra d. 1/7-2015 sket en række ændringer i lejeloven, som udlejere skal være særligt opmærksom på. Det drejer sig bl.a. om indflytnings- og fraflytningssyn, istandsættelse ved fraflytning og reguleringen af lejen. Det kan blive en dyr fornøjelse for udlejer, hvis han ikke er opmærksom på de nye ændringer.\nSkrevet af advokat Niels Bjerre, Ret&Råd Holstebro\nIndflytningssyn og fraflytningssyn\nEfter ændringerne i lejeloven skal alle udlejere, der udlejer mere end én bolig foretage at obligatorisk syn ved indflytning, hvor lejeren indkaldes, og hvor der udarbejdes en indflytningsrapport. Rapporten skal udleveres til lejer ved synet eller sendes til lejer senest 2 uger efter synet, hvis lejer ikke er til stede ved synet eller ikke ønsker at kvittere for modtagelsen af indflytningsrapporten. Iagttager udlejer ikke kravet om indflytningsrapport, bortfalder udlejers istandsættelseskrav mod lejer medmindre kravet skyldes skader, som lejeren er ansvarlig for.\nI forbindelse med fraflytningen skal udlejere, der udlejer mere end én beboelseslejlighed, ligeledes syne lejligheden, senest 2 uger efter at udlejeren er blevet bekendt med, at fraflytning har fundet sted. Den fraflyttende lejer skal indkaldes skriftligt til synet med mindst 1 uges varsel. Udgifter til istandsættelse, der ikke er anført i fraflytningsrapporten, kan udlejer som udgangspunkt ikke kræve betalt af lejer.\nIngen nyistandsættelse af lejemål ved fraflytning\nDer er ikke længere mulighed for at udlejer kan kræve nyistandsættelse af lejemålet ved lejers fraflytning.\nDet betyder imidlertid ikke, at lejer slet ikke skal betale istandsættelsesudgifter, hvor dette er aftalt, da der i stedet for er indført et begreb, der hedder ”normalistandsættelse”, hvilket omfatter nødvendig hvidtning, maling og tapetsering af vægge inklusiv maling af træværk samt slibning og/eller lakering af gulve.\nIkke længere trappeleje\nDet har indtil ændringerne af lejeloven trådte i kraft været muligt at regulere lejen efter en såkaldt trappelejeklausul med betaling af ”bestemte beløb til bestemte tidspunkter”. Efter ændringerne er dette ikke længere tilladt. I stedet kan lejens reguleres efter de generelle prisstigninger (nettoprisindekset).\nHar du spørgsmål til denne artikel eller juridiske spørgsmål i øvrigt, er du velkommen til at kontakte advokat Niels Bjerre på tlf.: 97 95 18 33 eller email: nib@ret-raad.dk. Du kan også kontakte din lokale Ret&Råd-advokat.\nNiels Bjerre Advokat nib@ret-raad.dk +45 46 14 67 37


-At arbejde med mennesker er mit talent!\nCopu – coaching og personlig udvikling\nCoaching og ledelsessparring - med individet som fokus\nHer på siden finder du information om hvad jeg tilbyder og hvem jeg er\nLæse mere nedenfor »\nBoost dit drive og få en bedre hverdag på arbejdet og derhjemme\nPersonlig udvikling evt. med test\nDer gives en god pris på indledende sessioner hvor vi sammen laver en plan som er målrettet dig.\nCoaching og ledelsessparring\nNye øjne på personliige og ledelsesmæssige udfordringer i en travl hverdag.\nFå et nuanceret og præcist billede af dine personlighedstræk, drivkræfter og adfærd.\nAlle forløb starter med en indledende session, hvor vi sammen får afdækket problemstillingen/problemstillingerne.\nHvis du har brug for mere end den indledende session, har du mulighed for at booke enkelte coaching-sessioner efter behov.\nDu har kan få udført en personlighedstest som giver et både nuanceret og præcist billede af dine personlighedstræk, drivkræfter og adfærd.\nHvis du har behov for et kortere eller længere forløb efter den indledende session, kan du booke en pakkeløsning.\nEngageret person med mod på livet\nJeg hedder Thomass Christensen, er i starten af fyrrerne, og hjælper mennesker med at udleve deres ønskede tilværelse i livet. Det har jeg gjort i mange år – også før jeg fik papir på det og blev certificeret Master coach inden for NLP. Uanset hvad jeg har arbejdet med, har jeg altid taget eller fået tildelt rollen som sparringspartner og motivatorer for menneskene omkring mig. Jeg har desuden undervist i ledelseskurser i mange år. Det at arbejde med mennesker er – kort sagt – mit talent.\nFirmaet COPU, Coaching og personlig udvikling, startede jeg i september 2015. Det er en praksis hvor jeg, med stor succes, hjælper den enkelte til, at nå sine mål. Udover min coaching og ledelses-praksis er jeg også en passioneret mand indenfor medarbejder-, leder- og chefudvikling. Jeg arbejder for tiden ved siden af min praksis med personaleudvikling i HR-afdeling for en større virksomhed.\nJeg har mange coaching og ledelsessparingsforløb bag mig og har udviklet min egen stil og metode som coach. Jeg går løbende i supervision for at holde mig skarp og reflekteret, således at jeg kan være den bedst mulige coach for mine klienter. Du vil opleve at blive mødt af en topengageret, imødekommende, nysgerrig og positivt provokerende coach/sparringspartner, som vil udfordre dig på en professionel og refleksiv måde. Det er vigtigt for mig, at et coaching-forløb er et ligeværdigt samarbejde, uanset længden af forløbet\nJeg har i mange år af mit liv arbejdet med individet som helhed. Alene de sidste syv år har jeg haft mere end 200 mænd og kvinder, med alle slags baggrunde og problemstillinger, i coaching-forløb. Ydermere har jeg haft flere tusind ledere og chefer i kompetence-udviklingsforløb. Uanset hvilke problemstillinger jeg bliver præsenteret for, er min tilgang altid den samme; if it matters to you, it matters!\nSe hele min profesionelle baggrund\nBagsværd hovedgade 159, st. 5 (midlertidig adresse)\n2880 Bagsværd (midlertidig adresse) se på google maps\nTLF: (+45) 30 67 13 71\n© 2019 - Tempilo IVS


Lær at lede din kreativitet og brug kreativiteten i din ledelse\nPå dette kursus får I konkrete værktøjer og metoder, dybdegående indblik og effektfulde koncepter, som I kan bruge til at berige rollen som leder. Kurset giver jer inspiration til at drive innovative processer, engagere medarbejdere og styre kreativiteten frem mod resultater.\nForløbet er kendetegnet ved nytænkende processer og kreative indlæringsmetoder. I får værktøjer til at bliver bedre til at navigere i projektledelse, lede og inddrage kreative processer, herunder anvendelse af forskellige medier som film, kunst og billeder i det daglige arbejde.\nVi tager udgangspunkt i en konkret udfordring på arbejdspladsen eller et konkret projekt. Vi tager afsæt i kreative metoder, kommunikationsteori, formidlingstematikker og oplevelser. I får inspiration fra kunsten og kunstnere, fra genre som animation, billedkunst, foto og konkrete kommunikationsværktøjer.\nPå kurset lægger vi ud med at introducere en række konkrete værktøjer, teorier og teknikker til blandt andet idégenerering, struktur, kommunikationsplanlægning, gennemslagskraft og kreative problemløsninger.\nI vil kunne anvende metoder og værktøjer på fx personalemøder, kompetencedage, forældremøder eller i andre sammenhænge, hvor der er behov for at bryde med hverdagstænkningen og andre kreativitetsbarrierer.\nPå kurset, Styr din kreativitet, lærer I at overvinde eventuelle blokeringer og kunstigt skabte begrænsninger, der holder kreativiteten i dvale. Styr din kreativitet indeholder effektive og underholdende øvelser, hvor kursisterne lærer at stimulere de kreative, intuitive og kunstneriske sider og samtidig kombinere dem med ledelse, samarbejde og kommunikation.\nKurset giver deltagerne bedre forudsætninger og kompetencer til:\nAt tilrettelægge undervisningsforløb\nBedre håndtering af kommunikation og fx sociale medier\nStørre forståelse for intern kommunikation\nLedelse af kreative medarbejdere\nAt navigere i oplevelsesbasserede virksomheder og organisationer\nUndervisere, konsulenter, formidlere, pædagoger, lærer, kreative, HR-medarbejdere, souschefer, ledere, kommunikationsmedarbejdere med flere.\nPå dette kursus får vi blandt andet hjælp af Rikke Hallund fra Perlefilm. Rikke er uddannet fra Den danske filmskole 2002 og har mangeårig erfaring med at lave film. I 2004 debuterede hun med en animeret tv-serie Mira og Marie, som samme år fik DRs pris for bedste tv-serie for de mindste børn. Er aktuel med serien Alverdens børnesange på DR1, som er en serie animationsfilm lavet sammen med børnehavebørn på Hundested Filmskole. Rikke startede Hundested Filmskole for 5 år siden og er stadig ved siden af Perlefilm leder af og underviser på filmskolen.


Læs mere Flere oplysninger Flere oplysninger Information om masse Plus en informacion Yderligere oplysninger Daha fazla bilgi\nBearmedicine Altai-pakke 1 Chaga & 1 Mumijo\n(1 krukke med 60 og 1 krukke med 45 daglige portioner)\nBeskrivelse: BEARMEDICINE CHAGA pure & MUMIJO pure Ultimate-Super Extract er uden tvivl den højeste kvalitet af Chaga- og Mumijo-produkter, der er tilgængelige på verdensplan, med en unik 60% KROMOGENKOMPLEKS*. Den høstes i hånden i Sibiriens vildmark og de sibiriske Altai-bjerge og fremstilles efter de fineste og mest avancerede metoder, og der anvendes ingen tilsætningsstoffer. Hver enkelt Chaga-svamp bliver omhyggeligt testet for radioaktivitet og tungmetaller, før den bliver forarbejdet.\nPortioner: 1 krukke Chaga til 60 daglige portioner og 1 krukke Mumijo til en 45 dages kur.\n1 portion Chaga ren = 1 overtrukket Bearmedicine-ske stor side eller ¼ teskefuld\n1 portion Mumijo pure = 1 overhældt Bearmedicine-ske lille side (300mg)\nIngredienser: CHAGA pure: 100% ren sibirisk vildt høstet sibirisk vildtlevende instant opløseligt Chaga Multi-Super Extract, MUMIJO pure: 100% ren Altai Mountain Triple-Gold-Quality raisin, alle kodet og energiseret med banebrydende Kvanteteknologiske energier. Alle krukker indeholder 1 programmeret sten eller ametystkrystal.\nIndtagelse**: Chaga: Dagligt før morgenmaden kommes 1 portion i min. 100 ml frisk vand og røres godt rundt. Du vil se, at det vil opløses øjeblikkeligt. Du kan også tilsætte det i din morgensmoothies, müsli, grød osv. Ved øget behov anvendes op til 3 gange dagligt før måltid 1 til max. 1,5 portion ved stærkt øget behov.\nBørn tager 1 portion dagligt før morgenmad og med øget behov max. 1 portion før morgenmad og aftensmad. Mumijo ren: 1 portion 2 x om dagen sublingualt eller blandes i vand, smoothies eller shakes.\nNetto vægt: 1 x 72 g, 1 x 27 g\nBeklager, dette produkt kan desværre ikke købes i dit land. CHAT VENLIGST MED OS DIREKTE (KLIK PÅ SYMBOLET/BILLEDET TIL VENSTRE) FOR AT HØRE, HVORNÅR DET ER TILBAGE I DIT LAND.


Ordentlighed og respekt for hinanden skal være kerneværdier – Demokraatit\n#metoo har sat gang i en enorm og vigtig værdidebat. Krænkende adfærd kan på ingen måder tolereres, og det er vigtigt, at vi alle tør tage fat på og deltage i denne vigtige debat. Jo flere historier, der kommer frem, jo bedre vil vi blive i stand til at have den rette adfærd over for hinanden.\nDet er uværdigt og æreløst, at der stadig er mænd, der krænker kvinder gennem fysisk, psykisk eller seksuel vold. Disse mænd skal straffes langt hårdere end de bliver i dag. Dette skal både være i form af økonomiske erstatninger og frihedsberøvelse.\nDet samme gør sig gældende over for de mennesker, der krænker eller omsorgssvigter børn. Disse mennesker skal straffes hårdt og kontant, og fortjener ingen ret til nogensinde at have noget med børn at gøre igen.\nKrænkelser og nedgørelser foregår i dag ikke kun i den fysiske verden, men er i høj grad rykket online, hvor sociale medier bruges til at optræde nedgørende og respektløst over for andre mennesker. Vi er nødt til at kigge hinanden i øjnene og blive enige om, at denne adfærd er gået for vidt. Vi er nødt til at behandle hinanden ordentligt og med respekt uanset om vi står over for hinanden eller om vi sidder foran en skærm.\nVi ser desværre også, at mange krænkelser og overgreb – eksempelvis deling af nøgenbilleder uden samtykke – foregår i stor stil via grupper på sociale medier. Dette skal ligeledes bekæmpes, og gerningsmændene skal i højere grad straffes og gøres erstatningspligtige over for deres ofre.\n– Udarbejde og igangsætte en oplysningskampagne på de sociale medier, hvor der bliver sat fokus på, hvordan man opfører sig og taler til hinanden på disse medier.\n– Sikre at især kvinder får bedre muligheder for at stå frem med ubehagelige og krænkende oplevelser, at krænkerne bliver stillet til ansvar og at mulighederne for at få økonomisk erstatning bliver forbedret.\n– Afskaffe forældelsesparagraffen i sager om seksuelle krænkelser, da der kan gå mange år før man har modet og lysten til at stå frem og for at sikre, at ingen krænkere kan slippe for at blive stillet til ansvar.\n– Arbejde for hårdere straffe til seksuelle krænkere især når der er er tale om krænkelser af børn.\n– Evaluere indsatsen på menneskerettighedsarbejdet med fokus på ordentlighed og respekt.\n– Revurdere loven om ligestilling og bane vejen for en antidiskriminationslov.


Vieux Lyon Cour Renaissance i Lyon til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nSe alle 732 ejendomme i Lyon.\n3 Place Du Change, 5e arrondissement, Lyon, Frankrig - Se på kort\nMere om Vieux Lyon Cour Renaissance\nUanset om du er turist eller forretningsrejsende, så er Vieux Lyon Cour Renaissance et fantastisk overnatningsvalg, når du skal besøge Lyon. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Dette moderne hotel ligger i nærheden af populære seværdigheder, som Gadagne Museum, Guignol de Lyon Teater, rue Juiverie.\nVieux Lyon Cour Renaissance tilbyder fremragende service samt alle de basale bekvemmeligheder der skal til for at nyde et skønt ophold. Hotellet tilbyder gratis trådløst internet på alle værelser for at sikre, at gæsterne nyder deres komfortable ophold så meget som muligt.\nAlle hotellets værelser er indrettede med betænksomme bekvemmeligheder som garanti for uforlignelig komfort. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Hvis du søger komfortabel og bekvemmelig overnatning i Lyon, så er Vieux Lyon Cour Renaissance dit hjem væk hjemmefra.\nDu bedes give Vieux Lyon Cour Renaissance besked om, hvornår du regner med at ankomme. Du kan gøre dette ved at skrive til hotellet i boksen "Særlige anmodninger" når du booker, eller du kan kontakte overnatningsstedet. Du finder kontaktoplysningerne på din reservationbekræftelse. Ved ankomst opkræves et skadesdepositum på 300 EUR. Depositummet er fuldt refunderbart ved udtjekning, såfremt der ikke findes skader ved inspektion af værelset.


Det unikke ved Berlingske Business Magasins Imageanalyse er, at erhvervslederne giver hinanden karakter. I alt 3.805 har deltaget i undersøgelsen og vurderet 140 selskaber på ni forskellige imageparametre.\nBerlingske Business Magasins Imageanalyse 2015 institution i dansk erhvervsliv. I flere årtier har vi sammen med IFO – Instituttet for Opinionsanalyse målt og vejet kendte og toneangivende virksomheders image.\nI år har Berlingske Business Magasin og IFO samarbejdet med kommunikations- og reklamebureauet Advice.\nDet særlige ved vores Imageanalyse er, at den er målrettet toplederne. Her er det erhvervslederne, der giver hinanden karakter. I alt 3.805 erhvervsledere har deltaget i årets undersøgelse.\nDe 140 virksomheder, der indgår i Imageanalysen, er udvalgt af Berlingske Research og IFO – Instituttet for Opinionsanalyse blandt Danmarks største og mest toneangivende virksomheder. Der tages udgangspunkt i Berlingske Business Magasins Guld1000-liste, hvor Danmarks 1.000 største virksomheder hvert år opgøres efter omsætning.\nIFO - Instituttet for Opinionsanalyse har udviklet den model, der anvendes til at måle virksomhederne i Berlingske Business Magasins imageanalyse.\nTre faktorer bestemmer, hvilken score den enkelte virksomhed får: 1. Kendskabet til virksomheden, 2. den individuelle bedømmelse på ni imageparametre kaldet »imagedrivere« og 3. den vægt, respondenterne tillægger de ni drivere., der her er her anført i prioriteret rækkefølge:\n2. Troværdighed: Virksomhedens medarbejdere og ledere gør det, de siger. 3. Kvalitet: Virksomhedens produkter og service er af høj kvalitet.\n7. Finansiel Styrke: Virksomheden er økonomisk sund og veldrevet.\n9. Ansvarlighed: Virksomheden tager ansvar for f. eks. miljø, medarbejdere og samfund. Regnestykket\nImageanalysen er en analyse af virksomheder og ikke af brands. Derfor er Bestseller med i analysen, mens f.eks. Vero Moda og Only ikke er med.\nLigesom tidligere år står IFO – Instituttet for Opinionsanalyse anført af direktør Palle Klinke Hansen bag undersøgelsen, mens der har været et tæt samarbejde med Advice om tillægsspørgsmålene vedrørende brugen af sociale medier.\nUndersøgelsen er gennemført i perioden fra 13. marts til 1. april 2015.\nSe den fulde liste side 85-99\nRapporten bag Imageanalysen kan købes hos Palle Klinke Hansen, tlf. 38 33 85 38


Børnene indtager skovens dybe stille ro: Nye børneskove er på vej | Bjerringbro | viborg-folkeblad.dk\nBørnene indtager skovens dybe stille ro: Nye børneskove er på vej\nPubliceret 16. august 2018 kl. 10:43\nSeks nye børneskove er på vej i hele Viborg kommune - heraf én i Bjerringbro-området. De skal skabe en naturlig begejstring for alt, hvad skoven og naturen tilbyder af legerum. Arkivfoto: Kim Haugaard\nEn børneskov etableres i Bjerringbro-området, så byens yngste og deres forældre kan få bark og blade under neglene.\nBjerringbro: Skovens dybe stille ro får en underliggende klang af børnestemmer og leg, i hvert fald hvis det skal stå til Viborg Kommune.\nFor snart kan børnene slå sig løs og glæde sig til leg i seks børneskove, der etableres geografisk fordelt i Viborg Kommune - heraf én i Bjerringbro-området.\nIdéen til børneskove er opstået, fordi forskningen viser et markant fald i den tid, børn opholder sig i naturen, og at naturen har mistet sin betydning som social arena for børn og unge.\nDet vil projektet nu forsøge at ændre på. Helt konkret vil kommunen derfor etablere i alt seks børneskove rundt om kommunen i løbet af de kommende år, og det skal være i samarbejde med lokale aktører.\n- I første omgang skal børnenes naturlige kreativitet og idéer bringes i spil i forbindelse med etableringen af de her børneskove. Det vil sige, vi inviterer områdets institutioner, skoler og fritidstilbud til at bidrage med idéer og til workshops. I Bjerringbro har vi i forvejen en god dialog med Byforum om sundhedsatellitten, så de vil også være en oplagt medspiller. Det samme vil eksempelvis idrætsparken, nogle af områdets naturmennesker og mange andre, siger Merethe Jelsbak Raundahl, der er projektleder for børneskovene samt sundheds- og forebyggelseskonsulent i Viborg Kommune.\nDen første af de seks skove etableres i Viborg, som en hovedskov kaldet fyrtårns-børneskoven.\nDen skal ligge i Viborg Naturpark med faciliteter som madpakkehus og muldtoilet, og allerede på fredag klokken 15.00 inviterer Viborg Kommune til kickoff-workshop, hvor alle interesserede er meget velkomne og kan prøve kræfter med diverse workshops og fælles aktiviteter som bål, snitteværksted, krible-krable og kreativitet i skoven.\n- Vi har endnu ikke fundet en placering til børneskoven i Bjerringbro-området, og den kan ligeså vel komme til at ligge i Rødkærsbro eksempelvis. Vigtigst er det at sige, at det ikke skal være en ny legeplads. Hele tanken er at bruge naturen som inspiration til leg, siger Merete Jelsbak Raundahl og fortsætter:\n- Det er jo fint at anlægge en børneskov, men den er først værdifuld, når den kommer i brug. Det er det vigtigste mål i alle de områder, vi i de næste år laver børneskove. Derfor er et tæt samarbejde med lokale aktører - frivillige, institutioner, foreninger og ildsjæle - vigtigt, så vi kan skabe liv i skovene og genopdager naturen som en værdifuld arena for leg, bevægelse og sunde fællesskaber på tværs af generationer. I Bjerringbro arbejdes der i øjeblikket med en større helhedsplan, og da vi meget gerne vil understøttet andre aktører i de områder, hvor vi planlægger børneskove, så det kunne også være en mulighed at se nærmere på helhedsplanen, når vi skal etablere børneskoven i Bjerrinbro-området. Ud over fyrtårns-børneskoven i Viborg Naturpark etableres de resterende fem børneskove omkring sundhedssatellitbyerne Karup, Stoholm, Møldrup, Ørum og altså Bjerringbro. Projektet løber over en treårig periode, og de sidste børneskove - blandt andet den i Bjerringbro-området - skal være etableret inden udgangen af 2019.


PressReader - BT: 2015-12-17 - 4 7 7 UB UB 7 Danmark manglede 10 10\n4 7 7 UB UB 7 Danmark manglede 10 10\nBT - 2015-12-17 - VM I DANMARK -\nAnne Mette Pedersen Ikke på banen.\nSIKKE ET DRAMA, sikke en afslutning. Sikke en fuldstændig vanvittig aft en i Boxen i Herning. Og sikke en forbandet ærgerlig dansk nedtur og VM- exit. DANMARK ER FÆRDIG ved VM. Eller sådan føles det i hvert fald lige nu. De forestående placeringskampe duft er bare ikke så sexet, eft er at danskerne blev sænket i sidste sekund af den forlængede spilletid. Medaljekampene bliver uden det danske kvindelandshold, som dermed ikke formåede at indfri Dansk Håndbold Forbunds målsætning om en plads i semifi nalerne.\nJeg skrev før kvartfi naleopgøret mod Rumænien, at det var nu, dette landshold skulle vise, at det havde røv i bukserne, når det virkelig gjaldt. Som herrerne og tidligere succesfulde udgaver af kvindelandsholdet har vist det i fl ere år. .\nMen det havde håndboldkvinderne ikke denne onsdag aft en. Der manglede de sidste gram i de hvide landsholdsshorts, da tingene skulle afgøres. Det sidste dræberinstinkt.\nSpillerne kunne – specielt fra begyndelsen af kampen – ikke fi nde den frigjorthed, som de spillede med i kampen mod Sverige. Det var ikke med den helt samme afslappede attitude og det perfekte spændingsniveau, som fi k troen på et stort VMresultat til blomstre.\nI min optik så det i hvert fald ud til, at spillerne var påvirkede mentalt. Vi snakker ikke rystende nervøs eller noget. Slet ikke. Men det var bare tydeligt, at der i afgørende situationer sneg sig lidt usikkerhed ind.\nDermed fi k vi også bevis for, at der stadig er et stykke arbejde for landstræner Klavs Bruun Jørgensen i forhold til at få etableret den nødvendige vinderkultur, som i så mange år har været fraværende på kvindelandsholdet.\nDen danske usikkerhed kom til udtryk ved en lang række ting, som ikke fungerede ikke for landsholdet i første halvleg. For mange spillere leverede simpelthen ikke på det nødvendige niveau. Line Jørgensen var ufarlig i off ensiven, og eft er en fornuft ig start defensivt fi k hun også problemer på den front med Rumæniens store stjerne, Cristina Neagu. Hun blev på et tidspunkt erstattet af Louise Burgaard, men FCMspillerens indhop var milevidt fra at være en succes. Hun sejlede rundt overfor Neagu, og i angrebet bidrog hun udelukkende med usikkerhed.\nAnn Grete Nørgaard var ligeledes dyr med en personlig fejl og to brændte afslut-


[Do Not Use]Aller Media AS 14-04-2017 Nadia Louise Kristensen, SØNDAG, Aller Media\nVi bliver næsten dagligt bombaret med alle mulige gode råd til, hvordan vi slipper af med de overflødige kilo.\nOg de fleste ved da også godt hvad det egentlig er der skal til, og hvad der er grunden til at vægten fortsat står på det samme tal. Men faktisk er der en grund til at det er svært at skifte chokoladen ud med en gulerod, forklarer Anna Bogdanova, der er personlig træner og ekspert i at skabe forandring hos kvinder der gerne vil være sundere, stærkere og slankere.\nPå søndag.dk kan du læse om, hvad du skal spise til morgenmad for at have energi til hele dagen.\nKortslut din hjerne\nDe sværeste vaner at ændre, er nemlig dem, der er forbundet med følelser. Derfor kan det være en stor udfordring at komme i mål med slankekure. For lige præcis den plade chokolade, du altid spiser, når du bliver ked af det eller vred – dén vil din hjerne gøre rigtig meget for at holde fast i.\nAnna Bogdonovas løsning\nKortslutningen skal gøre at det velkendte: »Argh, jeg har en deadline, jeg ikke kan nå, så jeg må have chokolade, chokolade, chokolade«, ikke bliver aktiveret, når man står i en stresset situation.\nEffektiv motion: Derfor skal du finde sjippetorvet frem igen.


Brugerne ofte stillet spørgsmålstegn vedobjektivitet udført af DxOMark laboratorietests af smartphones kameraer. Men lederne af deres mobile rating fjernes ganske godt og retfærdiggør ofte den vurdering, som eksperter har givet. Kun i prioriteringen vurderede specialisterne kun kapaciteterne i hovedmodulet. Nu er en særskilt bedømmelse af ufortjente glemte selfie-kameraer blevet udgivet.\nDxOMark analyserer over 1.500fotos taget af hver model. Blandt dem er forskellige "selv": med en selfie pind, fra en kort afstand og gruppebilleder. Kvaliteten af videoklip vurderes separat, beregnet på baggrund af snesevis af klip, hvis samlede varighed er flere timer.\nFør offentliggørelsen af den næste rating var12 nye smartphones fra forskellige prissegmenter testet. Efter at have modtaget den samme gennemsnitlige score på 92, kom Galaxy Note 9 fra Samsung og Pixel 3 fra Google først. Faktisk blev selfie bedømt højest ved Pixel 3. Men for Galaxy Note 9 viste stabiliseringen af billedet i videoerne sig mere kvalitative.\n"Bronze" modtog Mi Mix 3 fra Xiaomi med i alt 84point, og Apple iPhone XS Max formåede kun at komme til fjerdeplads med 82 point. Næste kommer et andet Samsung flagskib, Galaxy S9 med 81 point. Resultatet, vi bemærker, er meget beskedent i forhold til "broren", på trods af det næsten enslige modul. Det kan være blevet testet før en nylig firmwareopgradering, der forbedrede frontkamerasoftwaren betydeligt.\nDet er nysgerrig, at TOP-5 ikke omfattede Mate 20 Pro og P20Pro fra Huawei, der fører i bedømmelsen af de vigtigste kameraer. Selfies fra China Meitu V6 kunne slet ikke lide eksperterne. Det handler kun om den aggressive "butifier", som næppe nok sikrer gadgetens popularitet derhjemme.\nDen testmetode, der aktuelt anvendes i DxOMarkSelvkameraer tager ikke højde for hjælpemodulerne i triple og binære systemer. Så, vinklen selv produceret af Google Pixel 3 påvirker ikke bedømmelsesresultaterne.\n7 personlighedstyper af katte: hvad er dit kæledyrs personlighed?


James Ivory's Timothée Chalamet Oscars-shirt: Køb din egen - Film | Kan 2022\nJames Ivory's ikoniske Timothée Chalamet Oscars-shirt: Sådan kan du købe din egen\nDet største spørgsmål stillet på Oscars-aften er løst: Ja, du kan købe din egen Timothée Chalamet-shirt. Esquire løste mysteriet ved at afsløre kunstner Andrew Mania var bag den håndmalte skjorte, som James Ivory bar på ceremonien. Den 89 år gamle ”Call Me By Your Name” manuskriptforfatter endte med at vinde Oscar for bedst tilpassede manuskript.\nMania bekræftede på sin Instagram-side, at de skræddersyede skjorter faktisk er til salg. Hvis du vil have din egen Chalamet-shirt, skal du kontakte Mania direkte på Instagram (vedhæftet nedenfor). Kunstneren afslørede ikke prisen, men du har muligheden for at bruge designet Ivory rocked på Oscars røde løber eller idriftsætte dit eget. Mania designede selv en anden Chalamet-shirt til sin egen personlige samling.\nIvory blev den ældste person nogensinde til at vinde en konkurrencedygtig Oscar. Chalamet, der blev nomineret til bedste skuespiller, tabte til ”Darkest Hour” -stjernen Gary Oldman.


Goodbye junkfood - hello to sustainable diets! | Innovation Lab\nIt’s time to panic!”. Sådan var de indledende ord fra Brent Loken fra EAT, som i år har udgivet en rapport om sustainable diets – og som deltog i Concitos event i maj måned om netop dette emne. Usund kost er den absolut største årsag til sygdom over hele verden. Ca. 820 millioner mennesker har ikke adgang til tilstrækkelige mængder mad, og mange flere spiser en kost af lav kvalitet, der fører udfordringer med sig som overvægt, diabetes og hjertekarsygdomme. Samtidig er den globale madproduktion dét, der lægger allermest pres på planeten i forhold til både CO2 udledning, ferskvandsressourcer, biodiversitet, arealanvendelse og forurening med kvælstof og fosfor. Det er derudover et paradoks, at den rige del af verdens befolkning har alt for meget mad, og en stor del stadig har alt for lidt.\nVi står overfor en kæmpe udfordring i at løse vores fremtidige behov for mad og ernæring:\nDen mad, vi spiser skal være ernæringsrigtig og fordeles globalt, så alle har mad nok. Desuden skal den være sund, så den ikke resulterer i overvægt eller andre effekter, som påvirker vores sundhed.\nVi skal spise mad som er klimavenlig, i forhold til bl.a.CO2 – dvs. undgå kød, lang transport og dyrke højudbytte afgrøder på markerne. Landbruget skal med andre ord omstilles. Ligesom vores kultur for at spise kød til hvert måltid.\nVi skal have fødevareproduktionen tættere på forbrugerne. Flere og flere flytter til byerne, og det estimeres at 80% af al mad bliver konsumeret i byerne i 2050. Vi skal finde innovative løsninger, der kan integrere dyrkning af fødevarer i, eller tæt på byerne.\nVi skal undgå madspild i alle led for at sikre optimal udnyttelse af ressourcer. Et område, hvor vi ser, at der er sket en positiv udvikling allerede, men der skal ske endnu mere.\nDer er brug for, at vi gentænker vores fødevaresystem radikalt herunder skaber nye traditioner i forhold til vores madkultur. Det er en stor mundfuld!\nEllen MacArthur Foundation har i deres seneste rapport ”Cities and Circular Economy for Food” identificeret 3 områder (se figur nedenfor), som kan flytte vores nuværende lineære fødevare system til et nyt cirkulært system, hvor fødevarer skabes til fordel for både mennesker og miljøet – og samtidig har de indikeret, at der her ligger et potentiale på 2,7 mia. USD for dem, som vil med på rejsen for at ændre vores fødevaresystem.\nPhotocredit: The Ellen McArthur Foundation (fuld rapport downloades på www.ellenmacarthurfoundation.org)\nDet er bl.a.interessant at se, at man i Afrika lige nu ser en bølge af ”agripreneurs” blandt millennials, og her har The African Development Bank afsat $ 350 millioner til at hjælpe dem med at transformere landbruget i Afrika. (kilde World Economic Forum).\nThe Planetary Health Plate – ikke så nemt som det er sagt!\nHos os i den vestlige verden kan vi gøre meget blot ved at ændre, hvad vi spiser. EAT-Lancet kommissionen, som nævnt tidligere, vil med deres forskning skabe en platform for nye politikker verden over, der i samme omgang kan redde både vores planet og vores sundhed. Deres forskning viser nemlig, at vi kan slå mange fluer med ét smæk, hvis vi ændrer madvaner. Et skifte, til den kostsammensætning rapporten foreslår, vil ikke blot redde livet på 11 millioner mennesker om året, fordi den er sundere, den vil også få CO2-udledningen fra den globale madproduktion ned på et niveau, der er bæredygtigt for planeten. Dvs. at man kan sikre en bæredygtig madproduktion i forhold til CO2 udledning ved ganske enkelt at ændre madvaner – intet andet. De kalder det The Planetary Health Plate. Og hvad består den så af? Mindre kød og mange flere grøntsager!\nHelp me make ”responsible food choices”\nForbrugerne vil gerne tage mere ansvar for mere ernæringsrigtige og klimavenlige produktvalg. Men at ændre kostvaner kan være en stor udfordring. Her kan butikker og producenter gøre en stor forskel ved at tilbyde løsninger, der hjælper forbrugerne med “responsible choices”, samtidig med at de kan skabe en unik position i markedet.\nI Danmark har vi allerede nogle gode eksempler på virksomheder, som viser vejen: Aarstiderne tænker bæredygtighed og sundhed ind i alle aspekter og portionerne er afstemte, så man undgår madspild i husholdningerne. Virksomheden SIMPLE FEAST leverer friske og færdiglavede veganske måltider lige til døren. De er begge et godt eksempel på den ændring, som EAT-Lancet gerne ser ske; at producenter tager ansvar for at tilbyde sunde og bæredygtige fødevarer. #sdg12.\nLokal produceret er et andet indsatsområder, der har flere positive effekter både i forhold social bæredygtighed og klima. Hos Hotelkæden Sinatur har man allerede taget ideen om lokalt producerede varer til sig – endog har man valgt lokal vin – forstået som europæisk. En dag er det måske helt lokalt fra den lokale vinbonde Mondavi i Kolding eller champagne fra Skærsøgaard i Dons ved Kolding.\nHyper-local er en af de store trends, man ser internationalt blandt top restauranter. Her producerer man selv sine egne fødevarer, som serveres på menuen. Restauranten Ultima i Finland er både hyperlocal og high-tech. Selve bygningen fungerer således både som restaurant men også som et produktions laboratorium (se teksten i figuren).\nJoe & the Juice er et fremragende eksempel på en sund vej for fastfood restauranter, som appellerer til et bredt publikum – også de som normalt ikke ville være interesserede i sunde snacks. Det handler i stor grad, om hvordan vi markedsfører og sælger ”sunde alternativer”, så vi får alle med – også dem, som normalt ikke er i markedet for bæredygtige og sunde alternativer.\nNudging – det er ikke lige meget, hvordan vi kommunikerer til forbrugerne\nSelv om mange er blevet flexitarer og fået kødfrie dage, så er der en stor del af befolkningen, som halter efter. Hvordan får man dem med? Daniel Vennard fra World Ressource Insitute (WRI) har lavet forskning i ”nudging”, og har fundet mange lette og brugbare teknikker til at fremme salget af plantebaseret kost. Den måde, vi beskriver maden på, er for eksempel utrolig vigtig. ”Sundt”, ”vegetarisk” og ”kød-fri” sælger ikke retten eller produktet så godt, som hvis man i stedet lægger vægt på at beskrive madens smag, tekstur og oprindelse. Det handler som altid om at tale til vores følelser, og story-telling er vigtigere end nogensinde før, når vi skal få forbrugerne til at ændre vaner og klikke på et nyt produkt i stedet for det, som de plejer.\nNår forbrugeren efterspørger ”nemhed” til det rigtige valg for ”mig”\nVi har i mange år talt om, at forbrugerne vil ønske personificerede produkter. Men måske er det ikke det enkelte fødevare produkt, der skal være unikt. Måske er det i stedet personlige præferencer, som skal skabe et udvalg af produkter tilpasset ”mig”. Den danske start-up Each Thing (www.eachthing.com) har således udviklet en digital platform af produkter, hvor hvert produkt er registreret ift. glutenfri, vegansk, laktose osv.. Brugerne kan indtaste deres egen personlige ønsker og behov og scanne produkter via mobilen for at se, om det matcher deres behov og præferencer. Det er stadig en løsning, der er under udvikling, men man kan forestille sig, at forbrugerne i fremtiden kan uploade deres personlige præferencer og på den måde få deres eget personlige udvalg af produkter. Blockchain teknologien, som skaber transparens i værdikæden, vil også i fremtiden (om kort tid) kunne give forbrugerne indsigt i, hvor varerne kommer fra, og hvordan de er fremstillet. Data om fødevarer vil komme i overflod – og både butikker og producenter har en opgave i, at gøre det nemt for forbrugerne at foretage DET RIGTIGE VALG for dem og for planeten på én og samme tid.\nVi har i vores nye markedsanalyse om “Den bevidste forbruger – i dag og i fremtiden” bl.a. spurgt panelet, om de synes, det vil være interessant, hvis man kunne købe ind efter en personlig (husstands) CO2 kvote, som automatisk tæller op (eller ned), når man scanner varerne eller klikker dem ned i indkøbskurven.\nHvis I er interesseret i at høre mere om analysen og forbrugernes ønsker til detailhandlen og fremtidens bæredygtige produkter – eller hvis I måske allerede nu selv er klar til at gentænke jeres forretning, og de koncepter I tilbyder i markedet – så kontakt os gerne. Vi giver gladeligt vores bud på, hvordan vi kan hjælpe med konceptudvikling og innovation indenfor fødevarer – eller andre områder.\nStor tak til min medforfatter Pernille Weiland Pedersen, kandidatstuderende i miljø- og ressource management på SDU og praktikant hos Innovation Lab


Kvalitetsikringsarbejde - Tandlægerne i Frederiksværk\nVi arbejder efter Den Danske Kvalitets Model. Dette er en national model under Sundhedsstyrelsen, der sætter standarder for behandling indenfor forskellige sundhedsfaglige områder herunder tandpleje. Dertil sætter denne model i system, hvordan man som klinik kan sikre, at kvaliteten af arbejdet og efterlevelsen af standarderne ikke skrider i den daglige drift.\nFor tandlæger er det fortsat frivilligt at arbejde efter denne model, men for mange andre faggrupper f.eks. de privat praktiserende læger er det lovpligtigt. Vi vil gerne gå forrest i vores fag og sikre kvaliteten af den behandling, vi tilbyder dig som patient. Derfor arbejder vi efter modellen allerede nu.


Tale til min fars begravelse – Yael Bassan\nYael Bassan Direktør, debattør og foredragsholder\nJeg debatterer gerne om\nForside › Ikke kategoriseret › Tale til min fars begravelse\nTale til min fars begravelse\nPosted on 30. august 2015 by yaelbassan\tUdgivet i Ikke kategoriseret\t— Ingen kommentarer ↓\nJeg ville ønske, at du var her nu. Så ville vi tage op i sommerhuset og gå tur på stranden med Nelly og ligge tæt i sengen og se Tour de France. Hvis du var her nu, far, ville du ryste på hovedet og sige “Nulle, der er altså ikke mere Tour de France… Men der er fodbold!” Og det er jo lige så godt.\nJeg ville ønske, du var her nu, far. Så ville du kunne se, hvor mange mennesker der er her, fordi de holder af dig, og fordi du har betydet rigtig meget for dem. Du var deres bror, deres onkel, deres chef, deres skolekammerat, deres fætter, deres bedste ven, deres nabo, deres medspiller, deres sparringspartner eller deres far. Vores far.\nHvis du var her nu, far, ville jeg fortælle dig, hvor højt jeg elsker dig. Det ved jeg, at du ved, for det har jeg fortalt dig rigtig tit. Hvis du var her nu, ville du sige “Yaeeeeeel, du skal ikke grææææde”, og så ville du holde om mig og fortælle en dårlig joke. Dem kunne du mange af.\nHelt til det sidste holdt du humøret højt, og i sygesengen lavede du galgenhumor. Jeg syntes ikke, det var sjovt. Jeg tror ikke, du forstod alvoren af, hvad du havde gjort ved dig selv med al det stress og alle de cigaretter. Jeg tror ikke, at du ville forstå det.\nDu var en levemand, far, og der var ikke det, du ikke kunne. Du var den stædigste mand, jeg nogensinde har kendt. Selv med ondt i lysken spillede du fodbold, og selv hvis forruden på din bil var frosset til, kørte du alligevel. Så kiggede du bare ud af sideruden.\nDu var ikke en mand, der holdt sig inden for rammerne, og regler var til for at blive brudt. Sådan var du til det sidste. Sygeplejerskerne på Gentofte Hospital måtte spæne rundt for at finde dig, fordi du var væk. Der blev vild panik på stuegangen. Du sad bare stille og roligt udenfor og nød det gode vejr, også selvom de ikke kunne måle din hjerterytme imens. Det kunne du ikke tage dig af – vejret var jo godt. Før du blev kørt ind til den sidste operation sagde du, at man skal have det sjovt, så længe man lever. Det havde du, far.\nKære far. Hvis jeg skal sætte tre ord på dig, vil det være kærlighed, stædighed og humor. Du er den bedste far, man kan ønske sig. Jeg kan ikke få mig selv til at sige “var”, for du er her jo stadig. Her. Indeni. Du var selv meget ulykkelig over at miste dine forældre. Dengang var du på samme alder, som Mira er nu. Jeg er på samme alder, som Saki var. Historien gentager sig åbenbart. Men I kom videre, og det gør vi også, far. Det lover jeg.\nTak for alt det, du har givet os. Tak for at sikre vores fremtid og for at have lært os om verden og om livet. Tak for at have gjort verden til et så dejligt sted for os alle sammen og for at have gjort København til et sjovt sted for folk, der kommer udefra. Tak for at vise os, at verden er mangfoldig, og at mennesker er dejlige i alle afstøbninger. Tak for at lære mig, at jeg kan opnå alt, hvad jeg vil, hvis bare jeg kæmper for det. Det kunne du, far.\nKære far. Dengang, jeg var helt lille, tog du mig med på Restaurant Plaza de la Rena, og så fik du mig til at kravle hen og sætte mig på låret af alle de dejligste damer, og mens jeg sad der og spiste deres pom’fritter, havde du lært mig at kigge op på damerne med store øjne, pege på dig og sige “min far – ingen mor”. Det kunne de aldrig stå for. Du brugte alle kneb. Nu er det omvendt. Nu bruger jeg aftenerne på at sidde på skødet af min kæreste, mens jeg med øjne fulde af tårer siger “kun en mor – ingen far”.\nJeg ville ønske, at du var her nu, far. Så ville jeg kysse din pande og ae dig på den skaldede plet på dit hoved, som jeg altid drillede dig med. Og så ville jeg sige, at det nok skal gå, lille far. Vi klarer den, Mira og jeg. Du gav os så meget kærlighed, at vi kan klare os. Vi var aldrig i tvivl om, at du var der for os. For det var du. Altid. Jeg lover, at jeg passer godt på Mira. Det lover jeg. Jeg ved, at du er stolt af os.\nDu har efterladt et tomrum inden i mig, far. Når jeg engang får børn, vil de ikke have nogen morfar. Og du vil ikke være der, når jeg engang skal giftes, og når Mira får sin studenterhue på. Du kunne godt have passet bedre på dig selv, far. Det kunne du altså godt. Men du var udødelig, syntes du. Sådan har det altid været.\nOg du er udødelig, far. Du lever i mig og i Mira og i os alle sammen. Og når Rosa bliver gammel nok, vil vi fortælle hende om dig. Om hvor fantastisk en far du var – og er.\nNu sidder du nok oppe i himlen og spiller skak med din egen far, mens du krammer farmor. Det er godt, I har fået hinanden tilbage. Det trøster jeg mig ved.\nKære far. Du synes nok, det er er tosset, at vi alle sammen græder. Du ville hellere, at vi festede. Jeg vil huske dig som den dejlige far, der dansede rundt i sine hullede underbukser, mens du skrålede med på “Angie” og lavede grøntsagssuppe med hele løg i.\nHvis du var her nu, ville du sikkert lave en dårlig joke om noget med, at der altså ikke vil være flere ledige damer tilbage i himlen, hvis ikke vi alle sammen skynder os, for du er allerede på rov. Du hygger dig sikkert deroppe. Du ville nok heller ikke kunne forstå, at du ikke er her mere.\nJeg savner dig allerede, far. Det er så underligt, at du ikke er her.\n‹ I dag fandt jeg ud af, hvor privilegeret jeg er\nEr du i tvivl? Så spørg! ›\n© 2019 Yael Bassan


Fog er selvfølgelig enig i, at hvis en kvinde siger nej og virkeligt mener, det, så skal man respektere dette. Hans pointe er blot, at det ikke er sikkert, at en kvindes første nej altid rent faktisk betyder nej. (Foto: Colourbox)\nEt interview med biologen og forfatteren Kåre Fog på den liberale netavis 180grader har affødt en del diskussion i min omgangskreds.\nInterviewet drejer sig om mænds og kvinders forhold til sex. Fog mener, at der er en række biologiske og evolutionært bestemte forskelle på mænd og kvinder. Disse forskelle er med til at bestemme, hvordan de to køn forholder sig til hinanden, til sex og til det at flirte.\nFog mener f.eks. at:\n»Det er et generelt træk mange steder i dyreriget, at hannen skal være den pågående der bliver ved og ved med at forsøge, mens hunnen skal være den kostbare der først efter mange forsøg giver efter. På den måde sikres det, at svage hanner giver op og ikke fører deres arveanlæg videre. For mig at se er præcis det samme tilfældet hos mennesker: Kvinden ønsker generelt at manden på en eller anden måde skal overvinde en modstand, førend hun accepterer ham som partner.«\nNår en kvinde siger nej til en mands tilnærmelser, så mener hun det altså ikke altid. Nogle gange siger hun nej, fordi hun ubevidst ønsker, at manden skal overvinde hendes modstand og derved bevise sin initiativlyst og styrke. Så selv om hun siger nej, betyder hendes nej ikke altid, at hun vil have manden til at holde op med at lægge an på sig.\nFor yderligere at underbygge dette synspunkt henviser Fog til »en amerikansk undersøgelse fra 1988, hvor 610 kvindelige studerende deltog. Hele 39 % af kvinderne i undersøgelsen svarede 'Ja' på spørgsmålet, om de havde været i en situation, hvor de afviste en mandlig bekendt seksuelt, selvom de gerne ville have sex med ham.«\nIfølge Fog betyder en kvindes nej altså ikke altid nej. Og han foreslår derfor, at vi holder op med at lære mænd, at 'nej altid betyder nej'.\n»Man må ikke lære drenge og mænd, at et nej altid er et nej – for det er det ikke. De sociale signaler er på ingen måde så enkle og umisforståelige, som det antydes i påstanden om, at et nej er et nej. De sociale signaler er derimod uklare og tvetydige, og mange mænd er ekstremt dårlige til at afkode dem. For en sikkerheds skyld holder de fleste mænd sig derfor meget tilbage. Og det er synd både for mændene selv, og for de kvinder, der egentlig gerne ville kurtiseres. […] Drenge og mænd skal simpelthen undervises i det spil, der foregår…«\nI stedet for at fortælle mænd at 'nej betyder nej' skal vi lære dem at blive bedre til at fortolke og forstå kvinders ofte tvetydige signaler. Hvis mænd blev bedre til at forstå kvinders kropssprog og uudtalte intentioner, så ville der, mener Fog, opstå færre uheldige misforståelser i nattelivet. Og muligvis ville der også blive begået færre voldtægter.\nDet er disse udtalelser, som har ophidset folk i min bekendtskabskreds. En hel delaf mine bekendte mener, at Fog opfordrer mænd til ikke at respektere en kvindes nej. Og dette, fremhæver de, vil næppe mindske antallet af voldtægter og overgreb på kvinder.\nAndre af mine venner synes, at dette er en grov overfortolkning. De påpeger, at Fog blot gør sig til talsmand for, at mænd gerne må være mere pågående når de flirter, og at mænd og kvinder skal blive bedre til at kommunikere med hinanden.\nVi bør blive bedre til at forstå hinanden\nJeg har selv haft vanskeligt ved at finde ud af, hvad jeg mener om Fogs udtalelser. På den ene side har han har helt åbenlyst ret i, at det ville være godt, hvis mænd (og kvinder med for den sags skyld) lærte at blive bedre til at afkode og forstå hinandens signaler.\nPå den anden side har jeg ret svært ved at dele Fogs optimisme på dette område. Mænd og kvinder har brugt mange tusinde år på, at blive bedre til at forstå hinanden. Hvad får Fog til at tro, at vi pludseligt skulle blive meget bedre til dette, end vi hidtil har været?\nOg hvordan er det vi mere præcist skal undervise mænd og kvinder i at fortolke hinandens signaler? Fog nævner i artiklen, at han selv er i færd med at skrive en bog om netop dette emne. Men tror han virkeligt selv, at hans egen bog er i stand til at gøre alle (eller blot de fleste) mænd til kompetente 'kvindefortolkere'?\nJeg tror ikke der findes en mirakelkur, som med et kan gøre mænd og kvinder bedre til at forstå hinandens kropsprog og uudtalte intentioner (Folk der med succes har læst 'The Game' vil sikkert være uenige med mig).\nDermed ikke sagt, at vi ikke kan (eller bør) blive bedre til at forstå hinanden. Men blot at der formodentlig kræves andet og mere end lidt undervisning og et par timer med en bog, for at blive kompetent på det område.\nEt andet problem med Fogs udtalelser er, at han synes at betragte 'nej betyder nej' som en empirisk beskrivelse af, hvordan tingene faktisk forholder sig 'ude i verden'. Forstået på denne måde er udsagnet (som vi allerede har set) helt åbenlyst forkert.\nKvinder mener ikke altid det de siger - og det gør mænd for øvrigt heller ikke. Og det er netop denne usikkerhed, som gør flirt og kurmageri så spændende og uforudsigeligt. Men 'nej betyder nej' er ikke blot en (fejlagtig) beskrivelse af kvinders intentioner.\n'Nej betyder nej' er snarere en slags moralsk tommelfingerregel; et princip som i moralske tvivltilfælde kan hjælpe os med at afgøre, hvad vi skal gøre.\nDet er en god tommelfingerregl\nVi kan sammenligne 'nej betyder nej' med 'Du må aldrig lyve'. 'Du må aldrig lyve' er heller ikke en beskrivelse af, hvordan verden rent faktisk er. Vi ved jo alle sammen godt, at der er tilfælde, hvor det eneste rigtige kan være at lyve.\nMen 'Du må aldrig lyve' er en god tommelfingerregel at have, fordi den gør os bevidst om det principielt problematisk i at lyve, og understreger at 'den lille hvide løgn' er undtagelsen, ikke reglen.\nPå samme måde er 'nej betyder nej' også en god tommelfingerregel at have. Den gør det klart, at vi skal respektere en kvindes ret til selv at bestemme, hvem hun vil i seng med, og understreger at det ikke bare er op til mig at afgøre, om hun har lyst eller ej. Og hvis jeg er i tvivl, så er det nok en god idé at gå ud fra, at et nej rent faktisk betyder nej.\nPrincippet om at 'nej betyder nej' er altså ikke en beskrivelse af kvinders faktiske intentioner. Det er derimod en moralsk tommelfingerregel, hvis formål er at fremhæve og gøre os opmærksomme på en ganske enkel moralsk sandhed: At det er op til en kvinde selv at beslutte, hvem hun vil gå i seng med, og at vi (mænd) har pligt til at respektere dette.\n'Nogle' betyder ikke 'alle'\nEt tredje problem med Fogs udtalelser er, at han meget hurtigt slutter fra »nogle kvinder kan godt lide, at mænd tager initiativ og overvinder modstand« til »de fleste/alle kvinder kan godt lide, at mænd tager initiativ og overvinder modstand.«\nSelv hvis vi giver Fog ret i sine biologiske og evolutionære argumenter, så kan man ikke ud fra disse argumenter konkludere, at de fleste kvinder som hovedregel siger nej, selvom de rent faktisk mener ja.\nEn hel del kvinder siger formodentlig nej til mænds tilnærmelser af den simple grund, at de vil have dem til at holde op (noget jeg selv har været ude for mange gange). Og dette nej skal selvfølgelig respekteres. Princippet om at 'nej betyder nej' er en måde at sikre, at folk (mænd) husker dette.\nMænd og kvinders indbyrdes kommunikation kan forbedres\nFog er selvfølgelig enig i, at hvis en kvinde siger nej og virkeligt mener, det, så skal man respektere dette. Hans pointe er blot, at det ikke er sikkert, at en kvindes første nej altid rent faktisk betyder nej.\nDet virkelige problem er derfor ikke, om nej betyder nej, men derimod hvornår nej betyder nej! Hvis ikke det første nej betyder nej, er det så det andet? Eller det tredje? Eller…\nFog mener, som allerede nævnt, at den bedste løsning på dette problem er, at mænd skal blive bedre til at forstå kvinder, og at kvinder skal blive bedre til klart at udtrykke hvad de ønsker. Selv er jeg som sagt en smule skeptisk overfor, om en sådan radikal forbedring af mænds og kvinders indbyrdes kommunikation er mulig.\nLyst, begær og alkohol\nDenne skepsis bliver ikke mindre af, at flirt og seksuelle tilnærmelser i vore dage ofte ledsages af indtagelse af alkohol, med alt hvad deraf følger af tab af dømmekraft og sund fornuft.\nOg så må vi ikke glemme, at hormoner, begær og følelser uundgåeligt kommer til at spille en stadigt større rolle, jo mere alvorligt og intenst flirteriet bliver. Og begær og lyst er ikke just fremmende for mænds evne til at forstå og fortolke verden korrekt.\nSelv hvis mænd og kvinder rent faktisk bliver bedre til at forstå hinanden, så vil denne evne derfor næppe fungere optimalt midt i en intens flirt. Jo mere en mand tænder på en kvinde (og jo mere han har fået at drikke), jo større er risikoen for, at han misfortolker hendes intentioner.\nI sådanne situationer kan der derfor være behov for enkle, letforståelige regler for, hvad man skal og må gøre. Regler som f.eks. 'Nej betyder nej'.\nDet kan være uskyldigt at ignorere det første 'nej'\nFog har muligvis ret i, at det kan være ganske uskyldigt, at ignorere en kvindes første nej.\nMen jo længere man kommer hen i forløbet, jo mere påpasselig skal man være med ikke at misforstå kvindens intentioner. Det er en ting at være initiativlysten og indlede en flirt på trods af et enkelt afslag. Det er noget ganske andet at forsøge at få en kvinde med i seng, efter hun (gentagne gange) har sagt nej.\nDet er i sidstnævnte typer af situationer, at princippet om at 'nej betyder nej' for alvor kommer til sin ret og skal respekteres.\nJeg går selvfølgelig ind for, at mænd og kvinder skal lære at blive bedre til at forstå hinanden. Men som vi har set, så kan dette sagtens forenes med den opfattelse, at der er gode pragmatiske og moralske grunde til fastholde 'nej betyder nej' som en moralsk tommelfingerregel.\nDe problemer, som Fog diskuterer, er både alvorlige og reelle, men hans tilgang får tingene til at fremstå væsentligt simplere end de i virkeligheden er. Og det er synd, når han nu selv har travlt med at fremhæve, hvor uklart, kompliceret og tvetydigt det seksuelle spil imellem mænd og kvinder i virkeligheden er.\nTak til Jeppe Larsen, Dorte Madsen og andre for langvarig og indædt diskussion af interviewet med Fog. Tak til trofaste followers på Twitter for kommentarer til indlægget.


Teori om vedhæftning Adfærd, stadier og eksperimentering / Uddannelsespsykologi | Thpanorama - Gør dig bedre i dag!\nTeori om vedhæftning Adfærd, stadier og eksperimentering\nden vedhæftningsteori forklarer hvordan forbindelser og relationer mellem mennesker etableres gennem livet og omfatter en tværfaglig vision, der spænder fra psykologi til ætiologi.\nVedhæftning er en affektiv binding eller en følelsesmæssig bånd, der etablerer barnet med sine forældre eller repræsentative figurer om pleje og beskyttelse. Hvilket giver en nødvendig følelsesmæssig sikkerhed og nøgle til den efterfølgende udvikling af mindreåriges personlighed.\nJohn Bowlby var forfatteren af tilknytningsteorien, og hvem sagde, at børn fra en tidlig alder og gennem et varmt, tæt og sammenhængende forhold til deres repræsentative figur satte en vis mental sundhed.\nSom det er kendt, er mennesker biologisk udsat for sociale forhold fra fødslen og til udvikling af tilknytningsadfærd.\nI denne linje er det vigtigste ved John Bowblys teori at barnets tilstand af sikkerhed, angst eller frygt vil blive bestemt af tilgængelighed med sin tilknytningsfigur, som normalt er hans mor.\nI øjeblikket fortsætter teorien om vedhæftning med at have vægt i det videnskabelige samfund og i forklaringen af, hvordan børn udvikler sig. Dens indflydelse har tjent til realisering af nye terapier og har også bidraget til at bringe nye ideer til disse.\nVedhæftning opstår ikke spontant, men udvikler sig som en række faser eller faser passerer. Så først er der en præference for barnet for folk generelt at så flytte til en forening med dem, der er tæt på ham.\nSåledes intensiverer vedhæftningen i midten af det første år at udvikle en type vedhæftning, som kan være mere positiv eller mere negativ.\nDe undersøgelser, som forfatteren af denne teori realiserede, handlede om opdragelsen med primaterne, idet han kunne beskrive udviklingen af vedhæftningens adfærd, dens stadier og formuleringen mellem den eksplorative adfærd og den sikre binding. På den anden side blev etableringen af forholdet mellem tilknytningens adfærd og angstens adfærd også undersøgt for fremmede af børn..\nTil generelle træk er vedhæftningsadfærd nødvendige for mindreåriges overlevelse, da de ved fødslen helt uden færdigheder er i stand til at overleve på egen hånd..\nI denne linje var adfærdene etableret af John Bowlby: græde, smilende, sutte, ringe, gribe og følge og som observeres i barnet på følgende måder:\nDen grædende forårsager, at den repræsentative figur umiddelbart nærmer sig barnet, hvilket gør det muligt for ham at se, at når han nærmer ham, stopper han med at græde.\nSmilet omkring barnets måned er ved at blive socialt, samt at styrke plejeren for at få den tilgang.\nSugningen garanterer kontakt og fysisk tilgang med repræsentativt tal, far, mor osv..\nBørns vokaliseringer letter dialogen og favoriserer tilgangen med bilagstallene.\nClinging kan afspejles i adfærd som at trykke på hånden.\nOpfølgningen ses i barnet med præference stimuli, der udvikler sig omkring sin omsorgsperson, som søger ham med udseendet.\nPå den anden side vedrører omsorgspersonalet, som måske er moderen, også visse betingelser, der letter biografi fra biologisk synspunkt.\nDisse ændringer i hende kan observeres gennem de hormonelle ændringer, der prædisponerer hende til omsorg for hendes børn, såvel som det praktisk indviklede forhold mellem interaktion, som er etableret mellem hende og barnet..\nHans model er baseret på fire systemer af relaterede adfærd, der er: systemet for vedhæftning adfærd, udforskningssystemet, systemet for frygt for fremmede og det tilknyttede system.\nSystemet med fastgørelsesadfærd refererer til dem, der udføres til vedligeholdelse og kontinuitet i kontakt med vedhæftede figurer som smil, tårer og fysiske kontakter. Disse adfærd aktiveres, når barnet opfatter et fare- eller trusselsignal, som når afstanden mellem ham og hans omsorgsperson eller plejere øges..\nI tilknytning til den foregående er udforskningssystemet, der adskiller sig fra det ved at nedsætte adfærden af vedhæftet fil udfører barnet mere sonderende adfærd.\nPå den anden side er systemet med frygt for fremmede også forbundet med de to tidligere systemer, da det, hvis det ser ud, vil have som konsekvens en forøgelse af vedhæftningens adfærd og et fald i systemet med sonderende adfærd..\nI modsætning til systemet med frygt er det tilknyttede system, som afslører den disposition, at folk skal interagere med andre, selv med de ukendte, for hvilke der ikke er nogen forbindelse.\nGennem dette kan vi observere, hvordan vedhæftet fil udgør en række forskellige adfærd, hvis aktivering, intensitet og morfologi vil afhænge af individuelle og miljømæssige variabler. Følgende er et sæt processer, der fører til udvælgelsen af vedhæftningsfiguren:\nIndifferent tendens til at nærme sig visse stimuli som stemmer eller menneskelige ansigter.\nDiscriminativ læring ved kontakt, skelne mellem stemmer og lugt kendt som hans mors og andres.\nPredisposition til orientering mod kendt og velkendt.\nFaser af vedhæftningsdannelse\nFra fødsel til 2 måneder: orientering mod mennesker og signalering. Her er de første interaktioner, som letter gensidig tilpasning og sanselig fortrolighed af barnet med deres omsorgsperson.\nMellem 3 og 7 måneder: differentierede reaktioner på figuren af fastgørelse. Behandlingen af babyen er anderledes med andre mennesker i forhold til dem der præsenteres med moderen, som det kan ses med smilet eller grædningen, der er meget hyppigere den første og mere regulerede den anden, i nærværelse af dette.\nMellem 7 måneder og 3 år: vedhæftede adfærd. I denne fase vedligeholder og gør han det, som han kan for at komme nærmere sin vedhæftede figur, enten gennem græd eller krybning. Reagere med frygt for fremmede og tilstedeværelsen af sin mor giver sikkerhed.\nFra 3 år og fremover: partneruddannelse med korrektion af mål. Denne fase er en af justering og gensidig regulering, og relationerne er rettet mod barnets autonomi.\nBarnets reaktion på fremmede\nMary Ainsworth var en psykolog, der gennemførte studier af moder-barn interaktion gennem observationsarbejde.\nDenne undersøgelse blev gennemført ved at skabe en underlig situation før barnet at observere barnets reaktion på en række præsentationer, adskillelser og møder mellem hans vedhæftningsfigurer og en anden person, der er ukendt eller ukendt for ham..\nDe eksperimentelle forhold bestod af levering af to værelser: en til barnets adfærd og en anden kommunikeret med barnet, hvor observatørerne blev placeret. Deltagerne i eksperimentet var moderen og hendes søn og en ukendt kvinde.\nNedenfor er en beskrivelse af de handlinger, der udføres i studiet af psykologen:\nObservatøren tager moderen og babyen til stuen.\nModeren forbliver passiv, mens barnet udforsker. Om nødvendigt vil du blive stimuleret med et legetøj efter et par minutter.\nDen underlige person går ind, i første øjeblik taler han med moderen og i det andet minut nærmer han barnet. Efter tre minutter forlader moderen rummet.\nDen første episode af adskillelse forekommer\nHer finder den første mødeafdeling sted, hvor moren hilser og beroliger barnet om nødvendigt og forsøger at få ham til at spille igen. Så gå tilbage ud af rummet sige farvel.\nDette frembringer den anden episode af adskillelse.\nFortsættelse af adskillelse, genindtræder i værelset den underlige person.\nEndelig anden møde episode. Moderen går igen, mens den fremmede går diskret.\nI løbet af de tre første episoder måles blandt andet eksplorative adfærd, sonderende manipulation, visuel udforskning, visuel orientering, smil, vokalisering og græd..\nFra den fjerde episode måles kontaktsøgningen, unddragelsen og modstanden og barnets afstandsinteraktion med den mærkelige person.\nHver episode, bortset fra den første udført på 30 sekunder, varer ca. 3 minutter, selvom den kan forkortes, hvis barnet er for nødt på grund af adskillelse og dermed forlænger mødedagen med moderen.\nPå denne måde kan han med de resultater, der opnås fra eksperimentøren, klassificere børnene i forskellige typer af vedhæftede filer. Dette eksperiment definerer imidlertid ikke, da andre teorier knytter forskellene i vedhæftet fil til uddannelsesmåden i hver kultur.\nDe forskellige typer vedhæftede filer, der blev fundet som en udvidelse, er følgende:\nDrengen viser sig for at savne sin mor, han er glad for at se hende igen og han roer sig ned, men vender tilbage til sine spil.\nBørnene bruger deres omsorgsperson som base, hvorfra man skal udforske. Forfatteren mente, at disse børn viste et ordentligt og sundt vedhæftningsmønster.\nBarnet er ikke forstyrret eller viser utilfredshed ved adskillelse, ud over at ignorere og undgå moderen ved hendes tilbagevenden. De var uafhængige i den situation, hvor den fremmede optrådte og præsenterede efterforskningsadfærd, uanset om hans mor var til stede eller ej.\nDisse barns uafhængighedsadfærd blev oprindeligt betragtet som positive, men senere konkluderede Ainsworth, at de var børn med følelsesmæssige problemer..\nUsikker resistent afhængighed\nDrengen viser meget angst over adskillelsen og søger kontakt efter hans tilbagevenden, men kan ikke berolige ham selv om han er med ham og viser modstand mod hende.\nI denne linje klæder børnene sig til deres vedhæftningsfigur, men så modstår de at blive kontaktet. I nærværelse af den fremmede viser de utilfredshed for ikke at være deres vicevært og indikerer heller ikke udforskende opførsel af spillelokalet.\nBarnet viser mønstre af modstridende adfærd, forvirring, stivhed, lidelse i de tidsmæssige sekvenser og frygt. Disse børn viser vanskeligheder med at regulere deres følelser. Denne type vedhæftning er ofte relateret til forskellige former for børnemishandling.\nTheory of attachment. Hentet fra wikipedia.org.\nJohn Bowlby's vedhæftedeori. Genoprettet fra bebeymas.com\nMoneta C, M.E. (2014). Vedhæftning og tab: genopdage John Bowlby. Chilenske Journal of Pediatrics.\nEnesco, I. (2003). Udviklingen af barnet. Kognition, følelser og affektivitet. Psykologi og Uddannelse. Editorial Alliance.\nSantrock, J.W. Udviklingspsykologi. Livscyklussen Mc Graw Hill.\nOliva Delgado, A. (2004). Aktuel tilstand af vedhæftningsteori. Journal of Psychiatry and Psychology of the Child and the Aadolescent.\n« Teori om abiotisk syntese Hovedegenskaber Bering Strait Theory Nøglefunktioner og anmeldelser »


ugens menu – uge 44 | Kødfri fredag\n– siger de i Sydkorea. Altså kålhovedet. Koreanerne spiser kimchi – den specielle mælkesyregærede kinakål med mængder af chili – morgen, middag og aften.\nMen nu er der krise. Finanskrise? -jo, ganske vist. Men det her er en krise af langt større dimensioner. Der er nemlig sket det, at kålhøsten har slået fejl i år, og nu koster et kinakål 60 kr. Det er fuldstændig uhørt i et land, hvor 70% af borgerne laver deres egen kimchi og ikke har den ringeste forestilling om, hvordan de skulle kunne overleve uden den gærede kål, der scorer megahøjt på chili-styrke-skalaen.\nDa jeg rejste i Sydkorea i 1985 havde hver eneste hus, stort som småt, nogle store lerkar stående bagest i haven. Her stod kålen og gærede, og man var sikker på, at der altid var en krukke parat til brug.\nI dag, forlyder det, har koreanerne fået specielle kimchi køleskabe til denne form for fermentering. Men altså nu ingen kål at syrne.\nDer er krise i landet!\nTænk hvis vi var lige så passionerede i Danmark omkring en grøntsag. Måske ville det gavne folkesundheden?\ns å e r d e t s u p p e v e j r !\nJeg er ikke til vinter og kulde. Men nu er den her. Den bider og rusker – og så er det vidunderligt at komme hjem og lave en portion dampende hed suppe, smækfyldt med alverdens dejlige grøntsager, dufte og smagsnuancer.\nDet finder man bl.a. i en italiensk minestronesuppe.\nPrøv at varme krop og sjæl med den her:\nKlik på billedet, så får du opskriten.\nHvis du ikke lige har kogte bønner liggende i fryseren, så snup en dåse økologiske bønner i supermarkedet. Og brug de grøntsager, du har liggende. Minestrone kan spises med mange slags grøntsager.\nr å t e r g o d t\nNU er tiden kommet, hvor det er skønt med en dampende varm suppe, men det er vigtigt også at huske de rå grøntsager.\nDer er meget snak om raw food i øjeblikket, og der er ingen tvivl om, at det er vidunderlig livgivende mad – men her i vinterhalvåret har jeg selv brug for noget, der er varmt, ind imellem. Men det er i de ubehandlede grøntsager, at der er rigtig meget saft og kraft.\nDerfor vil jeg i dag anbefale en lækker rødbedesalat. Her er brugt de bolsjestribede rødbeder, men salaten bliver nøjagtig lige så god med de almindelige ensfarvede. Klik på billedet, så får du opskriften.\nDa jeg for mange år siden rejste i Syrien, fik jeg på alle restauranter serveret en tallerken propfyldt med mange forskellige friske krydderurter og radiser inden hovedretten. En lignende “vitalitetstallerken” er det en god idé at indføre vinteren igennem.\nDen gode gamle selleribøf med panering og hele svineriet (her mener jeg selvfølgelig bearnaissesovs) er der blevet gjort meget grin med gennem tiden.\nIkke desto mindre vil jeg på denne solbeskinnede novemberdag lave selleribøf classic for første gang i mange år. Jeg husker det nemlig, som en særdeles lækker ret. Men alle syntes bare, at det var det mest fodformede, der fandtes, så jeg har holdt en lang pause. Men nu skal det være!\nDet hører du mere om, hvis smagen bliver, som jeg husker den.\nHvis du ikke kan vente, så prøv min opdaterede udgave af selleribøffen. Kig her: http://wp.me/pHBxF-o4\nd a n m a r k i f r o n t\nI det seneste nyhedsbrev fra Dansk Vegetarforening kan man som sædvanlig læse mange interessante ting, små som store.\nTil de mindre hører, at kronprinsesse Mary ser ud til at interessere sig for raw food. Og måske er det ikke så lille en sag trods alt. For hvis kongelige og kendte går foran med nye og sunde madvaner, er det noget, der kan få os andre til at lytte.\nSå please, Mary: klø på med det grønne!\nEn anden langt mere alvorlig sag er, at Danmark er i førertrøjen, når det drejer sig om at forbruge af jordens ressourcer. Man kan sige, at vores såkaldte klimaaftryk er enormt stort.\nGrafen her stammer fra WWF:\nFaktisk ligger vi på tredjepladsen kun overgået af De Forenede Arabiske Emirater og Qatar. Vores enorme forbrug af “jord” skyldes først og fremmest vores abnormt store produktion af dyr. Det er en af de ting, der belaster planeten allermest.\nHver eneste bid kød mindre, vi spiser, jo mere vil vi hjælpe kloden.\nHvis du vil læse flere nyheder fra den grønne front, så tilmeld dig til Vegetarforeningens nyhedsbrev her: http://vegetarforening.dk/nyhedsbrev\ne f t e r å r e t s s i d s t e\nv i l d e s v a m p e\nMåske er det endnu muligt at finde de sidste kantareller i skoven, skønt jeg tror, de er regnet væk.\nMen du kan stadig købe dem i supermarkedet eller hos grønthandleren. Så slut svampesæsonen af med en lækker tærte med jordnøddebund.\nHvis du vil have en lille snack til forret, så lav en grov bønnehummus – og bag evt. det lækre knækbrød, som jeg introducerede for et par uger siden. Det får lige lov at komme med igen, fordi hummussen og brødet klæder hinanden så godt.\nDe to ting er også lækre som en lille sultslukker om eftermiddagen, når blodsukkeret daler.\nVidste du i øvrigt, at bønner og kornprodukter er blandt de allerbedste produkter til at holde blodsukkeret stabilt?\nHvis du ikke har lyst til at bage knækbrød så giv ovnbagte pastinakker til hummussen i stedet.\nSalaten er supernem og passer fint til svampene med radicchioens bitre smag.\nHvis det er for sent at finde spidskål, så vælg hvidkål i stedet.\nHummus hører til det allermest populære mad her på bloggen. Det må være alle danskeres livret. Jeg er helt enig. Jeg kan nærmest ikke få hummus nok.\nOg når man er storspiser af hummus, kan må få brug for lidt afveksling. Den kommer her med halvt kikærter/halvt kidneybønner – og lidt mere knald på smagen.\nPrøv den før din nabo!\ngroft knækbrød med frø og kerner\nMåske har du allerede prøvet det lækre knækbrød. Opskriften har ligget på bloggen et par uger.\nEllers er det tid at prøve nu. Knækbrødet er mindre end lynhurtigt ar bage.\novnbagte pastinakker med timian\nDe små stave af pastinak er lækre at spise sammen med den grove bønnehummus – men de er også fine som tilbehør til plantefrikadeller eller en bønnepostej.\nKantareller med jordnøddebund. Lyder det ikke lækkert? Jeg er ret vild med disse tærter, der kan bages i portionsstørrelse eller i en stor tærteform.\nBager du tærterne i portionsstørrelse, er de praktiske at have med som madpakke på arbejde.\nSalaten med de smukke farver har en skøn bitter-sød smag. Mandler og tørret frugt balancerer det hele.\n~ by kodfrifredag on 4. November 2010.\nTags: økologiske fodspor, bønnehummus, bønner på dåse, blodsukker, Dansk Vegetarforening, folkesundhed, food, hummus, kantareller, kantareltærter, kimchi, kinakål, knækbrød, Kronprinsesse Mary, links, minesronesuppe, ovnbagte pastinakker, pastinakker, radicchio, raw food, rødbedesalat, recipes, selleri, selleribøf, snack, spidskål, spidskål/radicchiosalat, suppe, svampe, Sydkorea, tærter, vitalitetsmad, WWF\n2 Responses to “ugens menu – uge 44”\nJeg er bare så glad på dine vegne Kirsten\npjevs said this on\t7. November 2010 at 15:35 | Reply\nTusind tak. Men hvorfor er du glad?\nkodfrifredag said this on\t7. November 2010 at 22:21 | Reply