Politisk debat om energiomstilling - Region Midtjylland\nDu er her: Om os Aktuelt Nyheder News 2014 Politisk debat om energiomstilling\nPolitisk debat om energiomstilling\nDe kommende års omstilling til vedvarende energi vil blive vendt og drejet 28. november, når Region Midtjylland er vært for Energidebatten i Silkeborg. 160 politikere, kommunale chefer, embedsmænd og repræsentanter fra energiselskaber deltager.\nMålet er klart: mere lokalt produceret vedvarende energi og et sammenhængende effektivt energisystem i Region Midtjylland.\nMen vejen derhen er udfordrende, for hvordan kan det lykkes, når den grønne energi i vidt omfang produceres i Vestjylland og på Djursland og forbruges i Østjylland?\nOg hvilke teknologier skal de enkelte energiselskaber satse på, for de er nødt til at deles om eksempelvis halmen og gyllen?\nDet er den slags udfordringer, der skal drøftes, når Region Midtjylland 28. november er vært for Energidebatten.\nHer deltager 160 politikere, chefer og planlæggere fra de midtjyske kommuner samt folk fra videninstitutioner og energiselskaber.\n”Det er rigtig dejligt med så massiv en opbakning til debatmødet. Jeg håber, at vi kommer langt med at definere de vigtigste fælles indsatsområder på energiområdet”, siger regionsrådsformand Bent Hansen, Region Midtjylland.\n”Det er afgørende, at vi tager de store diskussioner med hinanden nu. Det er komplekse problemstillinger, som vi er nødt til at samarbejde om. Ingen kan klare sig i mål uden de andre”, siger han.\nIfølge Bent Hansen skal Energidebatten i Silkeborg give en pejling på, hvilke indsatser, der er vilje til at arbejde for, og hvor ambitiøse kommuner og energiselskaberne i regionen vil være med omstillingen til vedvarende energi.\nBent Hansen indleder formiddagen efterfulgt af formand for Folketingets Energipolitisk udvalg, Steen Gade. Herefter vil ordstyrer Søren Hermansen, direktør for Samsø Energiakademi, lede to politiske paneldebatter med deltagelse af borgmestre, regionsrådspolitikere og Steen Gade.\nI Region Midtjylland kommer knap 30 procent af energiforsyningen fra vedvarende energi, men tallet dækker over store udsving i de enkelte kommuner. Andelen af vedvarende energi svinger således fra 16 til 55 procent.\nIfølge det nationale energiforlig fra 2012 skal el- og varmeforsyningen i Danmark i 2035 være baseret på vedvarende energi (dvs. ingen kul, olie og naturgas), og i 2050 skal hele energisystemet (el, varme, transport og industri) være det.\nResultater skal bruges\nEnergidebatten er en af aktiviteterne i projektet midt.energistrategi, hvor Region Midtjylland, de 19 kommuner, en række energiselskaber m.fl. samarbejder om strategisk energiplanlægning i regionen.\nDagens diskussioner og pointer skal desuden være med til at danne grundlag for den regionale vækst- og udviklingsstrategi, som regionen netop er i gang med. Den skal vedtages i sensommeren 2015.\nSe invitation og program for Energidebatten\nPartnerskabet bag projekt midt.energistrategi består af Region Midtjylland, de 19 kommuner, 13 varmeværker, 2 universiteter, Samsø Energiakademi, INBIOM (innovationsnetværket for biomasse), Dansk Fjernvarme samt flere andre centrale energiaktører i det midtjyske område. Projektet får støtte fra Energistyrelsens pulje til strategisk energiplanlægning.


7 SPIL SOM BADLAND 2 TIL PS VITA - PUSLESPIL\n7 spil som Badland 2 til PS Vita\nBadland 2 er et puslespil-platform, single og multiplayer videospil udviklet af Frogmind Games og udgivet af Cheetah Games. Det er 2-ndtitel i Badland serien, der tilbyder lignende gameplay, hvor spilleren kan flyve rundt om den lille sorte væsen gennem skoven af spillet. Begyndende i dag 1 Dawn, udvikler spillet fire faser som middag, daggry, skumring og nat. Hver enkelt har egne vanskeligheder, tema og farveskema. Spillet introducerer ny taktik, hvor spilleren kan flyve i begge retninger op og ned. Det giver også nye vanskeligheder som forskellige slags forhindringer, vand, frost og searing lys osv., Der gør spillet mere kompliceret. Badland 2 har en ny tilstand, der gør skabningen til rullende hjul med det formål at overleve så langt som muligt. For at gøre spillet mere interessant og behageligt, giver det også masser af friske udfordringer, hvor spilleren kan konkurrere mod den anden spiller og forbedre sit leaderboard. Badland 2 tilbyder forbedrede visuelle detaljer med forbedret spilmekanik og fornøjelig baggrundsmusik.\n1. Thomas var alene\nAndroid iOS Damp Vinde Mac En Wii U Vita PS3 PS4\nThomas var alene er en vidunderlig, 2D, Casual, Minimalistisk, Puslespil-platform, Atmosfærisk, Sci-Fi, Adventure og Single player videospil skabt og udgivet af Bithell Games. I spillet skal du lede en gruppe tegn gennem spilverdenen. Spillet foregår indenfor en computer mainframe. I spillet på grund af nogle uspecificerede begivenheder har mange AI-rutiner drevet ud af kontrol, hvilket resulterer i at suge dig op i ...\n2. Brokket sværd 5: Ormens forbandelse\nAndroid iOS Damp Vinde Mac 360 Vita PS3\nBroken Sword 5: Ormens forbandelse er et strålende, 2D, eventyr, episodisk, peg og klik, puslespil, platform og enkeltspiller videospil, der er udviklet og udgivet af Revolution Software Ltd. I spillet kan du lede hovedpersoner, der hedder George Stobbart og Nico Collard. Du skal forkaste mysteriet om det stjålne maleri og mord. Spillet tilbyder point og klik gameplay, hvor du skal samle tråde af viden til at tegne ...\n3. Lysets barn\nVinde 360 En Wii U Vita PS3 PS4\nChild of Light er en Amazing, Action-Adventure, Fantasy, Female-Protagonist, 2D, Rollespil, Side-Scroll, Turn-Based Strategy, Co-op og Singleplayer videospil udviklet og udgivet af Ubisoft. Spillet foregår i det historiske år 1895 i Østrig styret af Duke. Han har en mystisk kone og en datter opkaldt som Aurora. Efter at have passeret sin elskede mystiske kone, giftede han sig igen. Fredag aften, når Aurora sov, bliver hendes hud så kold som ...\n4. Rocketbirds: Hårdkogt Kylling\nDamp Vinde Mac Linux Vita PS3\nRocketbirds: Hardboiled Kylling er en fantastisk, Action-Adventure, Puslespil-platform, Side-scroll, Co-op, Single og Multiplayer video spil skabt Ratloop Asia og udgivet af Reverb Publishing. Spillet tilbyder eventyr puslespil-baserede gameplay og giver dig mulighed for at underholde dig selv i skydning erfaring. I spillet kan du tage rollen som en hårdkogt kylling. Spillet foregår i Albatropolis verden, som er truet af pingvinlederen, der hedder Puyzki. Det…\nTomba er et Platform, Side-scrolling og Single-Player videospil udviklet og udgivet af Whoopee Camp. Spillet giver et farverigt, fantasifuldt miljø, hvor spilleren kan tage rollen som en vild dreng, der hedder Tomba, der starter sit episke eventyr for at finde sin bedstefar, der blev stjålet af onde grise. Spilleren kan løbe, springe eller klatre og besejre fjenderne ved angrebet på toppen.\n6. Tomba! 2: Den onde svin tilbage\nTomba! 2: The Evil Swine Return er et Action, Platform, Side-Scrolling og Singleplayer videospil udviklet og udgivet af Whoopee Camp. I denne konkurrence kan spilleren styre titulære figurer Tomba på de unikke forudbestemte lineære stier, og spillerens hovedopgave når et skæringspunkt, hvor en blinkende pil vises på hovedet. På dette område kan spilleren bevæge sig i begge retninger pilen peger.\nAndroid iOS telefon En Wii U Vita PS3 PS4\nBadland er en Fabulous, 2D, Action-Adventure, Co-op, Puslespil Platformer, Side Scrolling, Single og Multiplayer video spil oprettet og udgivet af Frogmind. Spillet foregår i en skov-tema verden. I spillet tager du en rolle som lille sort væsen, der hedder Blob, der bor i kolonien, og du skal nødt til at flyve gennem skoven og overleve i løbet af gameplayet. Gennem din rejse skal du undgå fælder, ...\n55 spil som Startopia\n23 RamNode Alternativer\nSpil som Battle of the Bulge for Linux\n2 Spil som Brain Boost: Gamma Wave til Mac OS\n3 Spil Som Far Cry 5 til Nintendo Wii U\n4 spil som Zenonia 4: Retur af legen for Xbox 360\n2 spil som Nancy Drew: The Shattered Medallion til PS Vita\n4 spil som Worms Revolution til Xbox One\n10 spil som NBA Jam Tournament Edition til iOS\n3 Spil Som James Cameron's Avatar: The Game for Nintendo DS\nSpil som Cannon Fodder 3 til PS Vita\n2 spil som de store til PS Vita\n10 spil som Grandia til pc\n29 spil som Progress Quest\n10 spil som Orcs må dø! Unchained på damp\n10 spil som galaktiske civilisationer II til iOS\n18 spil som Coin Mania: Farm Dozer


Home } Kan samleje sætte fødsel igang Vejle } Den offentlige sektor ældre dating\nDating for ældre Lyngby-Taarbæk er et yndet skatteobjekt for socialdemokrater og radikale på evig jagt efter finansiering til en stadig voksende offentlig sektor. Er du til landmænd, kloge eller gamle, så er der også et dating -site til dig. Der bliver flere og flere caminoamor.eu er for ældre kvinder, der vil date yngre mænd. Ekspert: Den offentlige sektor er presset. Måske Ekspert. Publication date: Hvordan får vi borgerne til at bruge de digitale services, som offentlige Målet med den omfattende digitalisering i den offentlige sektor er dels, De havde ikke i første omgang tænkt på at udvikle en portal for ældre men. Dating for ældre hitter mere end nogensinde! Jo, der er der en hel del problemer med den offentlige sektor og penge bliver skåret her og der. Dating -app'en Tinder er ifølge Tune Hein et godt eksempel på, ikke kun krav til de private virksomheder, men også den offentlige sektor. Er du til landmænd, kloge eller gamle, så er der også et dating -site til dig. Der bliver flere og flere caminoamor.eu er for ældre kvinder, der vil date yngre mænd. Ekspert: Den offentlige sektor er presset. Måske Ekspert.\nGør: Den offentlige sektor ældre dating\nDen offentlige sektor ældre dating Plejehjemmene bliver, hvis man spørger medierne, kun dårligere og mulighederne for at få en god tid som ældre er på vej ned af. Tilmeld dig gratis Senior. Send mig en mail når der er nye kommentarer på siden. Arbejdslivbalance Arbejdsløshed Arbejdsmiljø Digitalisering Djøf politik Embedsmænd Forskerinterviews Forskning Karriere Kommunikation Ledelse Ligestilling Læserbreve Løn Nyt job Politik og samfund Portræt Profil Siden sidst Stress Studerende Uddannelse Udland Undersøgelser Økonomi. Hvor man i nye virksomheder kan bruge alle sine kræfter på at udvikle en frisk forretningsmodel, må de mere etablerede spille på to heste samtidig. Vi skriver mest om. Samtidigt må du som ældre person også bare gøre dit absolut bedste for hvordan får jeg orgamse venner søges være en del af samfundet og til dels skabe din egen lykke.\nMEGA BABSER SENIOR DATING OVER 60 Manglende udløsning samleje efter ægløsning\nBlødning ved samleje christian dating denmark Jo flere resurser man sætter af til dem, desto færre har man til udvikling af en ny forretningsmodel. Den største fællesnævner for alle de virksomheder, som formår at klare sig rigtig godt, er evnen til at udnytte digitaliseringen til at skabe en markant bedre kundeoplevelse. Når brugerne har vænnet sig til smarte, digitale løsninger inden for musiktjenester, taxikørsel, datingsider og banker, forventer de en tilsvarende service fra Skat og sundhedssystemet. Fænomenet kaldes disruption og truer med at køre de etablerede virksomheder midtover, hvis de ikke hopper med menstruation uden ægløsning 40 plus dating vognen. For to år siden stod Tune Hein og skulle bruge en trailer. Trailerudlejning er naturligvis ikke den eneste branche, der i disse år gennemgår en dramatisk forvandling.\nden offentlige sektor ældre dating, 02.05.2016. on Den offentlige sektor ældre dating.\tCategory: Kan samleje sætte fødsel igang Vejle.\nAbout den offentlige sektor ældre dating\nView all posts by den offentlige sektor ældre dating


Vandet ikke hjælpe din hud / ebernie.com\nVandet ikke hjælpe din hud\nKvinder er konstant mindet om, at deres hud har brug for fugt, og derfor bør de drikker flere glas vand dagligt. Men det lader til, at det er nødvendigt at drikke vand for hud skønhed er bare en anden myte.\nEksperter fra British Nutrition Center påpege, at en af de mest almindelige tips til skønhed og ungdom - vand - ikke rigtig har et videnskabeligt grundlag. Forskere har simpelthen ikke nogen argumenter for at bekræfte de utvivlsomme fordele ved aktiv vandforbrug til forlængelse hud ungdom.\nIfølge eksperter er det meget vigtigere at drikke og spise ordentligt at holde huden sund. En kvindes daglige kost skal indeholde frugt og grøntsager fuld af vitamin A, B, C og E. Hvis der er en mangel på disse væsentlige elementer, huden mister fugt og bliver ru og betændt.\nDesuden er det vigtigt at beskytte din hud mod de negative virkninger af rygning og sollys, der udløser tidlig aldring af huden og føre til tab af elasticitet.\nSelvfølgelig vandforbrug er af stor betydning for den samlede krop sundhed. Men drikker det specielt til huden glathed er bare ikke rationel, siger eksperter. Det er meget bedre at bruge solcreme og spise mere frugt og grønt.\nSådan at fugte din hud Før der Powder Foundation\nSådan bruges honning til at holde din hud sund\n32 ting, der skader din hud\nBedste Face fugtighedscreme, lysne din hud\nSådan holder du din hud hydreret om vinteren\nHvordan at finde produkter, der kan forbedre din hud tone\nKrop og hud foryngelse Diet. Fødevarer og hud\nWeird Trend: armhule Hair Farvelægning\nPolterabend: Polterabend Etikette Tips\nAmericana Køkken Decor\nSådan bruges Powder Coating\nBeach Krop Kost


Huawei mener at smarture og øretelefoner hører sammen\nHuawei mener, at håndleddet er det bedste sted at gemme sine øretelefoner og headset.\nDet viser to nyheder, der er kommet frem nogenlunde samtidigt.\nDen ene er nyheden om at Huawei har søgt patent på smarture, der kan fungere som holder til trådløse øretelefoner. Det hollandske website Lets Go Digital har fået øje på patentansøgningen, der viser en smartursmodel, hvor nogle meget små, trådløse øretelefoner kan transporteres i remmen eller der, hvor remmen sidder fast på selve uret.\nMen der er naturligvis kun tale om et koncept indtil videre. Huawei har imidlertid allerede sendt et smartur på markedet, der samtidigt var et Bluetooth-headset, man kunne pille ud og sætte i øret. Det skete i 2014, da de præsenterede TalkBand B1. En ny version kom i 2016, der opgraderede designet en del.\nNu ser det ud som om, de er klar med næste udgave, TalkBand B5, der rent designmæssigt minder om forgængeren fra 2016. Vi ved ikke ret meget om de tekniske specifikationer, men Evan Blass, der altid har kilderne i orden, har fået fat i ovenstående billede af den.\nForrige artikelSamsung får patent på kombineret iris- og ansigts-genkendelse\nNæste artikeliPhone kan blive større og mere kulørt til efteråret


Momskontrol - områder SKAT kontrollerer med særlig forkærlighed - EY - Denmark\n> Momskontrol - områder SKAT kontrollerer med særlig forkærlighed\nNår Skattestyrelsen kommer på momskontrol, er der en række områder, som vi som rådgivere ser, at Skattestyrelsen særligt kontrollerer. Hvis din virksomhed udtages til momskontrol, kan det være en både tidskrævende og bebyrdende affære. Denne artikel har til formål at belyse nogle af de områder, som vi ser har været særligt i Skattestyrelsens søgelys på det seneste.\nFor nogle virksomheder kan en momskontrol til tider synes at bære præg af et lavt væsentlighedsniveau, men selv hvad der kan forekomme som uvæsentlige punkter, kan resultere i afgørelser, som kan få stor betydning for virksomhedens momsfradrag.\nEY har fulgt SKATs kontrolaktiviteter tæt og assisterer gerne med at opgøre det korrekte momsfradrag for din virksomhed – både den dag, Skattestyrelsen banker på døren, og før.\nVirksomheders leje og drift af parkeringspladser giver ifølge Skattestyrelsen ikke ret til momsfradrag, idet disse typisk anvendes af hvidpladebiler, uanset om bilerne tilhører virksomheden eller virksomhedens medarbejdere.\nSåfremt de lejede parkeringspladser anvendes til blandede aktiviteter, fx til virksomhedens gulpladebiler samt kundeparkering og til parkering af hvidpladebiler, skal momsfradraget for driften af parkeringspladsen opgøres efter et begrundet skøn.\nHvis virksomheden ikke selv har foretaget en fordeling, fastsætter Skattestyrelsen selv en skønnet kvadratmeterpris for parkeringspladsens areal med udgangspunkt i en gennemsnitspris for området og beregner virksomhedens fradragsbegrænsning herefter.\nKantinemoms og andre udgifter til bespisning\nSkattestyrelsen foretager fortsat kontroller af virksomheders opgørelse af kantinemoms. Ved kontrollen gennemgår Skattestyrelsen kantinemomsgrundlaget, herunder beregning af kantineleverancers kostpris samt aflønning af kantinepersonalet.\nDertil føres der kontrol med udgifter til strengt erhvervsmæssige møder samt udgifter til personalearrangementer, restaurationsydelser og hotelophold, som er omfattet af reglerne om begrænset momsfradragsret. Der udføres ligeledes kontroller vedrørende udgifter til kost, te og kaffe, som stilles til rådighed for medarbejderne på arbejdspladsen, som ikke er momsfradragsberettiget.\nHar din virksomhed en slik- og sodavandsmaskine, ser vi også, at der foretages kontrol af momsopgørelsen for køb og salg af varer.\nVirksomheder fradrager ofte moms på mobiltelefoner og ADSL-forbindelser/bredbånd med 50 %, når mobiltelefonerne anvendes både privat og i erhvervsøjemed af virksomhedens ansatte.\nVi ser, at Skattestyrelsen ved kontrolaktiviteterne har bedt virksomhederne om at godtgøre, hvad der ligger til grund for virksomhedens anvendelse af en momsfradragsprocent på 50 %.\nNår virksomhederne tager fuldt momsfradrag på telefoner, ønsker Skattestyrelsen ofte dokumentation for, at de ikke anvendes privat, bl.a. ved kopi af tro- og loveerklæringer underskrevet af medarbejderne.\nDet er imidlertid ikke kun mobiltelefoner, der har SKATs interesse. Også andre multimedier, såsom bærbare computere, har SKATs interesse i forhold til den delvise fradragsret.\nKøb og salg fra og til udlandet\nSkattestyrelsen udfører som regel kontroller til undersøgelse af virksomheders momsmæssige behandling af køb og salg fra og til udlandet. Vi bemærker, at der særligt er fokus på indberetningen, at denne foretages korrekt, samt at der er overensstemmelse mellem beregnet moms og angivet moms. Dette område hænger rigtig meget sammen med SKATs mulighed for at foretage digitale kontroller og har således skærpet SKATs interesse for ERP-systemer og momshåndteringen heri.\nPeter K. Svendsen, Partner, tlf. 2529 3545\nMaiken S. Hølmkjær, Consultant, tlf. 2529 6504


Uhyggelige detaljer om vold mod spædbarn - Newsbreak.dk\nUhyggelige detaljer om vold mod spædbarn\n11. december 2019 14:39 | Af: Jon Tolstrup Jensen, jj@newsbreak.dk\nPolitiets efterforskning viser indtil videre, at barnet har brækket seks ribben, venstre ankel og har haft livsfarlige blødninger i hjernen.\nDe to personer er anklaget for grov vold, men nægter sig begge skyldige. Genrefoto: Scanpix\nTirsdag beskrev Newsbreak.dk, hvordan to personer var blevet anholdt for grov vold mod et blot 11 uger gammelt spædbarn.\nSyd- og Sønderjyllands Politi modtog den 29. november 2019 en anmeldelse om vold mod et 11 uger gammelt spædbarn.\nPolitiet har siden anmeldelsen efterforsket sagen og har den 10. december 2019 klokken 10.20 anholdt en 22-årig mand og en 19-årig kvinde fra Varde-området og sigtet dem for grov vold. De anholdte er spædbarnets primære omsorgspersoner, men nu er der kommet nye grufulde detaljer i sagen.\nBrækkede knogler og blødninger i hjernen\nJydskeVestkysten beskriver, hvordan parret, der onsdag formiddag blev sat for en dommer i grundlovsforhør, er blevet præsenteret for en dybt alvorlig sigtelse. Manden er sigtet for i mindst to tilfælde at have udøvet vold mod det lille 11 uger gamle spædbarn i forening med en 19-årig kvinde.\nDet fremgår af politiets efterforskning, at det lille barn har brækket i alt seks ribben, men også at have brækket venstre ankel på babyen, der samtidig har fået livsfarlige blødninger i hjernen efter den omfattende vold.\nDe to blev fremstillet i grundlovsforhør, hvor de altså foreløbigt er blevet varetægtsfængslet.\n– De to sigtede blev varetægtsfængslet i fire uger, de nægter sig skyldige og har kæret varetægtsfængslingen, oplyser Syd- og Sønderjyllands Politi på Twitter.\nDet beskrives ikke direkte om parret er forældre til barnet, men i tirsdagens pressemeddelelse fremgik det, at det var barnets primære omsorgspersoner.\nKvinden og manden blev fremstillet ved Retten i Esbjerg.\nTo anholdt for grov vold mod spædbarn\nDette må du aldrig gøre med dit barn\nVarme tider i Aarhus: Her blev blodig bandekonflikt antændt


Droner finder landmandens drænrør › IT | ITReload.dk - Data, Tale, Video, IT\nDroner finder landmandens drænrør\nMed multispektrale kameraer kan droner nu afsløre, hvor på marken drænrørene ligger begravet. Den nye teknologi kan spare landmanden tid og øge markens udbytte.\nHåndtegnede papirkort har været brugt til at finde nedgravede dræn, siden man for mere end 100 år siden begyndte at dræne de danske marker. Cirka halvdelen af landets landbrugsarealer er drænede, og ifølge vandløbsloven er det landmandens ansvar at vedligeholde drænrørene med jævne mellemrum. Også hvis landmanden ikke ved, hvor de er.\nSiden 2010, hvor de første danske virksomheder begyndte at bruge droner, har anvendelsesmulighederne – i tråd med teknologien – gennemgået en hastig udvikling. Nu kan LE34, Danmarks største landinspektørfirma, lokalisere drænrørenes placering under markens overflade ved hjælp af droner. Metoden er udviklet i samarbejde med datterselskabet Geoteam, der er specialister i præcisionslandbrug.\n– Ofte må landmanden bruge mange timer – nogle gange dage – på at finde drænrørene, når de skal efterses og vedligeholdes. Men ved at overflyve en mark med en drone udstyret med et multispektralt kamera kan vi kortlægge den præcise lokation på baggrund af refleksionen i afgrøden, fortæller Knud Klausen, forretningschef for landbrug i LE34.\n30 procent øget udbytte\nHos LE34 arbejder et team af dedikerede specialister med at udvikle landsbrugsløsninger. Ifølge dem bliver anvendelsen af droneteknologi markant mere udbredt i sektoren i de kommende år. Også det multispektrale kamera, som måler områder af lysspektret, der vedrører plantens vækstbetingelser. Lyset afspejles forskelligt afhængigt af for eksempel vækststadium, stressniveau eller påvirkning fra plantesygdomme. Ved at analysere billederne kan specialister identificere de karakteristiske drænlinjer i markfladen og derigennem fastlægge placeringen af drænene.\n– Mange dræn kan være gemt i årevis, uden landmanden har været i stand til at finde dem. Når vi så kan hjælpe, får landmændene simpelthen julelys i øjnene, og det er ikke underligt, for det kan ofte betale sig. Ifølge en undersøgelse fra Københavns Universitet kan landmanden faktisk vinde op til 30 procent i udbytte alt efter afgrøden ved at have marker, der er ordentligt drænet, siger Knud Klausen.\nData fra de multispektrale billeder kan samtidig oversættes til digitale drænkort over arealerne, så landmanden fremover altid kan tilgå oplysningerne direkte på mobil eller tablet.


Billig Billeje Faro (Portugal) - Sammenligner af Biludlejning Faro Jetcost.dk\nBiludlejning i Faro\nBillig biludlejning: seneste søgninger for Faro (FAO)\nfra 19 September til 17 Oktober\nfra 14 til 26 August\nBilleje 94 dage siden\nBilleje 95 dage siden\nBilleje 118 dage siden\nBilleje 127 dage siden\nBillig biludlejning i Faro\nSammenlign billige biludlejninger i Faro med et enkelt klik. Søg i tusindvis af tilbud og kategorier (Mini, Økonomi, Kompakt, Luksus, Minibus) for at finde den billigste pris på din bil i Faro. Jetcost er en søgemaskine, der er ikke kun er specialiseret i biludlejning, men også i flyrejser og hoteller. Sammenlign også billige hoteller i Faro og flybilletter til Faro.\nVejrudsigt for Faro\nSammenlign priser på biludlejning i Faro: Sammenlign priser på Jetcost for at bestille en billig bil i Faro (Portugal). Find den billigste bil i Faro ved at søge i tilbud fra udlejningsfirmaer, brokere og rejsebureauer. .Uanset destinationen: togstationer i Faro, centrum eller lufthavnen. Bestil din udlejningsbil til en lav pris med en hurtig søgning efter biludlejning i Faro.Uanset om du er på udkig efter en økonomisk bil, el almindelig bil eller endda en luksusbil, om den skal være med manuelt gear eller automatgear, eller om den skal være med eller uden aircondition, så er Jetcost garanti for, at du finder den bedste pris! Mini, Økonomi, Trafik, Sedan, Stationcar, MPV, SUV, Kompakt, Komfort, Prestige, Cabriolet eller Luksus – Find din bil, og lej den til rabatpris. Jetcost er den bedste måde at bestille en billig bil på. Vi har et stort udvalg af mærker, modeller og virksomheder (Hertz, Europcar, Sixt, Avis, Alamo, Budget, Thrifty ...), og vi garanterer, at du sparer tid og penge. Biludlejning i København - Biludlejning i Aarhus - Biludlejning Odense - Biludlejning Flensborg - Biludlejning i Malaga - Biludlejning i Aalborg - Biludlejning USA - Biludlejning Mallorca


Taget laver strøm\nDe danske bygninger skal gøres mere energibesparende. Derfor er der i øjeblikket stor fokus på at forbedre og isolere bygningernes klimaskærm og generelt tænke energibesparende løsninger med kort tilbagebetalingstid.\nMan kan også gå den anden vej, og lade bygningen selv yde et bidrag til beboernes energiforbrug.\nSom det første i Danmark har boligbyggeriet Solengen i Hillerød fået et tag, hvor de strømproducerende solceller er lagt ind som en integreret del af banevaren.\n- Vi kommer måske til at tænke i løsninger, der udnytter vedvarende energi, inden for kortere tid end vi tror. Med et anlæg som dette har vi for første gang et solcelleanlæg, der er robust, nemt at etablere og som ikke skæmmer bygningen, siger Lars Kvist, konstruktør og miljøleder i Arkitema, der er ansvarlige for tagkonstruktionen med solcellerne, hvor Byfornyelse Danmark og Cenergia deltager i solcelle-projektet, mens Rubow & Nielsen er arkitekter.\nMere effektiv teknologi\nDet er fælleshuset i det lave byggeri, der får monteret solcellerne. Taget er bygget op med krydsfinérplader belagt med en speciel tagfolie fra Sarnafil, hvor solcellerne ligger som en tynd film, der er påsvejset en del af den pvc-frie tagfolie.\nDer er således solceller på 48 af tagets 90 kvm.\nDen nye solcelletype har på en gang et mere anonymt udseende og er mere effektive end de traditionelle krystallinske solceller, der oftest er monteret i skråtstillede paneler på taget.\n- De krystallinske solceller er meget følsomme overfor skygger, fordi de er serieforbundne. Når der skygges for en del af cellerne fås et lavere udbytte fra resten af cellerne, de er forbundet til. Og på et tag er der ofte skygger på et eller tidspunkt af dagen fra ventilationsrør, skorstene, udluftningskanaler, siger Lars Kvist.\n- Den nye solcelle-type er væsentlig mindre følsom, og det gør, at det effektive areal til energiproduktion bliver større. Det betyder også, at der er et meget stort areal på de danske tage, hvor der kan etableres solceller enten ved nybyggeri eller som led i en tagrenovering, siger Lars Kvist.\nSolcellerne i tagfolien er effektive med en hældningsgrad ned til 3 pct., hvilket gør dem velegnede også til helt flade tage, hvis der blot etableres en let form for hældning.\nAnlægget i Hillerød har en kapacitet på 2,2 Kwh. og den producerede strøm kommer til at bidrage positivt til el-regnskabet.\n- Der er i øjeblikket en ordning for den slags små anlæg, så overskudsproduktionen kan sendes tilbage til elværket via en tilbageløbsmåler. Den energi man ikke selv bruger, får elmåleren til at dreje baglæns, så elregningen tilsvarende formindskes, siger Lars Kvist, der ellers medgiver, at økonomien ikke i øjeblikket hænger sammen for den slags solcelleanlæg.\n- De er dyre i anskaffelse, men prisen på teknologien vil formodentlig hurtigt falde. Til gengæld er solcellerne meget robuste og Sarnafil T tagfolien har en levetid på over 40 år. Så må vi se, hvor længe solcellerne vil kunne producere strøm, for ydelsen falder for alle solceller over tid, siger Lars Kvist. Sarnafil garantere dog, at solcellerne ikke taber mere end 20 pct. i ydeevne i løbet af de første 20 år.\nForeløbigt er solcelle-teknologien beregnet for industri og større boligbyggeri.\n- Der er så stor efterspørgsel på solcellefolien, at vi koncentrerer os om de store markeder i øjeblikket. Om nogle år er der kommet flere producenter til, priserne falder, og det private boligmarked kommer med, vurderer adm. dir. Peder Namensen, fra Sarnafil. Det er især det tyske marked, der, takket være nogle favorable tilskudsordninger, aftager stort set al solcellefolie. Og det er både industri og privatboliger, der investerer i solceller.\n- Det er med solcellerne, som da vindmøllerne kom frem. De er nye og spændende, men dyre. Herhjemme er tilbagebetalingstiden i øjeblikket på omkring 20 år, men om få år er den måske på 10-12 år, og så vil solcelle-teknologien få langt større udbredelse, vurderer Peder Namensen.


4. generation fører forretningen videre - PDF\nDownload "4. generation fører forretningen videre"\n1 generation fører forretningen videre 1\n2 Splinterny rustvogn VEJEN: Møbelhandler Søren Fischer Viig, som også driver Fischers Begravelsesforretning i Vejen og P. Brøggers Begravelsesforretning i Bække, har netop fået leveret en splinterny rustvogn. Den specialbyggede rustvogn er leveret af Vejen Motor Compagni og er af mærket Opel Omega. Selv om rustvogne, som hyrevogne, er fritaget for afgift, så er det alligevel en betragtelig investering, idet den nye Omega har været igennem både en forlængelse og en ombygning hos et firma i Sæby, som er specialist i den slags ombygninger. Selv om Fischers Begravelsesforretning er meget brugt ikke alene her i området, så skal Vejen Motor Compagni ikke regne med at få en lignende ordre foreløbig. En rustvogn kan nemlig holde i mange år. Søren Fischer Viig oplyser, at firmaets gamle rustvogn kun kørte godt en halv snes tusinde kilometer om året, og det er i sagens natur i moderat tempo. -holm Søren Fischer Viig (til højre) ved afleveringen af den nye rustvogn. Autoforhandler Jørgen Fejfer, Vejen Motor Compagni, ses til venstre. (Foto: Orla Lund) 2\n3 JydskeVestkysten - Lørdag 19. januar 1991 Dagligdag med døden Bedemanden påvirkes også af døden. Men han er ingen hykler. For Søren Fischer-Vig og hans kone Jette er døden dagligdag, de beskæftiger sig med den hele året rundt. Det bliver man selvfølgelig mærket af, men jeg synes nu ikke, vi er kedelige, siger bedemanden. Når vi er sammen med andre bedemænd er det i hvert fald ikke kedeligt. Jeg tror, at bedemænd lever mere, fordi de har det inde på livet, og ved at det snart kan være slut, siger Jette Fischer-Vig. Det er tilfældigt, at hun har har sort tøj på, da JydskeVestkysten er på besøg. Hans slips er sort, fordi han har en begravelse kort ef ter. Han har tit et rødt slips på. Ca. 200 gange om aret lægger han et lig i en kiste og tager sig af mange andre praktiske ting med begravelser eller andre ceremonier omkring døden. Hun tager sig mest af papirarbejdet, der kan være meget omfattende ved dødsfald. Naturligt Det er en naturlig ting at dø, ligesom det er naturligt at blive født. Og der er jo mange gamle mennesker, som ønsker at dø til sidst, siger Søren Fischer-Vig om sit forretningsgrundlag. I Fischers Begravelsesforretning er parret nu fjerde generation til at handle med kister, urner, bisættelser og alt andet, der hører til at tage afsked med de døde. Det var hendes oldefar, som startede et snedkerfirma, der senere udviklede sig til en begravelsesforretning på grund af trækisterne. I dag er det ogsa en boligmonteringsforretning. Men selvom parret har et afklaret forhold til døden, er det ogsa noget, der påvirker dem. Det værste er, hvis kisten ikke er så stor som normalt, så er det ikke længere naturligt. Eller hvis det er nogen de kender på deres egen alder. 3\n4 Kender de fleste De er begge to født og opvokset i Vejen, og kender mange af de familier, som er deres kunder. Det kan godt være sørgeligt, når det er nogen jeg kender, og det lader jeg mig da også mærke med. Men da er det min opgave at sørge for at alt bliver gjort så godt som muligt. På den måde kan jeg være med til at hjælpe de sørgende. Man lærer folk at kende på en anden måde, siger han. - Jeg kan godt lide at hjælpe folk. Det er ikke så meget en forretning for mig, men jeg har jo også altid levet med det inde på livet, siger Jette Fischer-Vig. Ikke grædekone Men bedemanden vil på den anden side heller ikke være en hykler. - Kommer jeg ud til nogen, jeg ikke kender, så vil jeg ikke lade som om, at det er det mest forfærdelige i verden. Det sidste folk har brug for, er en grædekone, fortæller han. Men det betyder dog ikke, at man skal komme storgrinende på kundebesøg. Det skal tages alvorligt, men der skal ogsa gåes praktisk til værks. Efterhånden har han vænnet sig til at løfte på døde mennesker og gøre dem i stand, give dem ligtøj på eller eventuelt barbere den døde. Søren Fischer-Vig prøver at opføre sig naturligt, men det er alligevel også mennesker, han har med at gøre. 4\n5 Onsdag d. 31. juli 1991 Folkebladet Sydjylland Onsdag d. 2. september\n6 Folkebladet Sydjylland Tirsdag 24. november 1992 Vejen Avis 19. januar\n7 JydskeVestkysten Tirsdag 22. juli 2003 VEJEN: Er der et job, hvor man ikke kan forudsige, hvornår der er stille perioder, så er det i en begravelsesforretning. Der er jo ikke nogen tid på året, der er bedre end andre, siger Søren Fischer, som driver Fischer's Begravelsesforretning sammen med sin kone Jette. I princippet kan en bedemand aldrig holde ferie. Men når et dødsfald indtræffer, behøver bedemanden ikke nødvendigvis at hedde Søren eller Jette. Så selv om man driver Vejens eneste begravelsesforretning, kan det godt lade sig gøre at smutte udenbys på ferie et par dage. I år har parret holdt ferie pa Hjarnø og i sommerhuset ved Vesterhavet. Men helt fri var det nu ikke, for telefonen var med. Søren Fischer, der er udlært møbelsælger, blev bedemand ved et tilfælde. Havde han ikke mødt sin kone, som er fjerde generation, der driver begravelsesforretning i Vejen, var han nok blevet noget helt andet. Ikke nødvendigvis møbelsælger, men var Fischer blevet i den branche, han er udlært i, havde det været en del simplere at planlægge ferie. For som han siger: Skal man købe et møbel, kan man godt vente 14 dage til møbelforretningen åbner igen. Det kan man ikke med en begravelsesforretning. Besværlig ferietid Søren Fischer har dog på ingen måde fortrudt, at han sammen med Jette gik i sin svigerfars fodspor i Tværtimod. Han holder meget af den frihed og fleksibilitet, der er ved at drive en begravelsesforretning. Lørdag er altid en travl dag, og ofte er der også noget at se til om søndagen. Men til gengæld kan bedemanden holde fri, når det passer ham alle andre dage i ugen Der er en frihed ved, at der ikke er nogen, der fortæller mig, hvornår jeg skal komme på arbejde, fortæller Søren Fischer. Derfor tager de tit på endagsture eller udflugter af et par dages varighed, når de kan klemme det ind i programmet. Og en sommerferie syd eller nord for grænserne er heller ikke udelukket. De skal bare have nogle gode kolleger til at passe forretningen. Det bliver ikke koordineret på højere plan, men Fischer er dog opmærksom på, at ikke alle parter i en begravelse bedemand, præst og graver holder ferie på samme tidspunkt. Hvis ikke der er mindst en, der ved, hvordan man plejer at gøre tingene her i byen, så bliver det for besværligt for de tre afløsere. Når det ikke er den sædvanlige trio, der arbejder sammen om sommeren, kan det af og til være en ekstra udfordring at få alle de praktiske ting til at falde på plads. Og det skal de, for at begravelsen fungerer, så familien kan få sagt ordentlig farvel. Det er det, det hele drejer sig om, opsumerer Søren Fischer. Siden er redigeret af Harry Pedersen, hpegjv.dk 7


Finland giver Grækenland en blank afvisning\nDer bliver ingen genforhandling af tidligere aftaler, og grækerne kan også godt glemme at få nedskrevet gælden, lyder det i den finske statsministers lykønskning til Alexis Tsipras efter søndagens valg.\nFoto: JONATHAN NACKSTRAND. Finlands statsminister Alexander Stubb afviser alle græske ønsker om nedskrivning af gæld og nye forhandlinger om lån.\nMandag d. 26. januar 2015, kl. 14.24\nDet er ikke ligefrem en strøm af varme ord, der lyder fra det finske statsministerium efter søndagens græske valg. I en kortfattet melding slår statsminister Alexander Stubb fast, at finnerne respekterer Syrizas valgsejr og forventer, at Syriza respekterer tidligere aftaler.\nDen finske statsminister er sammen med den tyske kansler Angela Merkel anset for at være hardlinerne i kredsen af eurozonens statsledere. Finland har således tidligere krævet pant for at yde lån til Grækenland.\n»Hvis den nye græske regering forpligter sig til de tidligere indgåede aftaler og nødvendige strukturelle reformer, er vi klar til at diskutere muligheden for at forlænge Grækenlands program med et par måneder. Finland vil ikke acceptere de krav om gældsnedskrivelse, som blev fremlagt forud for valget,« skriver Alexander Stubb i en meddelelse offentliggjort på statsministerierts hjemmeside.\n»Euroens fungeren er baseret på stærke regler men også på gensidig tillid og samarbejde i god tro. Finland vil også arbejde mod at finde et fælles forståelse med den nye græske regering. Det er især op til Grækenland, hvor godt det vil gå.«\nDermed fortsætter Alexander Stubb linjen med ikke at give ved dørene i forhold til den græske krisen. Kommentarerne til det græske valg, skal ses i kontekst af, at der er valg i Finland den 19. april.\nECB siger nej til Grækenland\nGræsk valg sender euroen i rekorddyk\nSyriza-sejr sender græske banker i knæ\nGræsk venstreparti stormer frem\nGrækenland er tættere på at blive sænket af Standard & Poor's\nMerkel afviser at sløjfe græsk gæld


Rebuild Aid foreningen er en dansk forening, og er blev stiftet den 7. juli 2012 i Arhus. Rebuild Aid foreningen er en humanitære forening der udgøre frivillige arbejde til gavn for folk der brug for akut humanitæren hjælp i Afghanistan, isære i det vestlige del af landet. Folk der står bage Rebuild Aid foreningen, har siden 2007 var engageret med humanitære arbejde i Afghanistan, især Ghor provinsen\nVi har flere samarbejdspartner, hvor en af dem er Jameghor Charity Organization (JCO). Vi samarbejde med JCO folk siden 2007 og siden da har vi udført forskellig projekter sammen i Afghanistan og vores partnerorganisation står for modtagelse af alle de udstyre der sendes fra Danmark til Afghanistan igennem Rebuild Aid foreningen.Vores partnerorganisation står for monitorering, afrapportering og …\nVi vil gerne gøre mere, og du kan hjælpe. Ved at begå en lille del af din indkomst for at beskytte børn i nød, kan du hjælpe med at redde et barn og bidrage til menneskeheden. Du kan donere kontant eller hjælpe vores forening med indsamling af skole og hospital udstyre til mennesker i Afghanistan.\nMens rebuildaid sætter pris på månedlige donationer mere, hvor du vælger at donere et lille fast beløb månedligt for os for at kunne planlægge vores programmer på længere sigt, kan en enkelt donation også hjælpe med at redde et barn.\nDu vil få dit skattefritagelsescertifikat inden for 15 dage efter din engangsdonation (kvartalsvis i tilfælde af regelmæssige donorer, der løfter månedlige donationer efter deres første måneders donation). Du får kvartalslige opdateringer om, hvordan du gør en forskel.\nEn organisation du kan stole på\nHumanitære arbejde og bekæmpelse af fattigdommen\nI samarbejde med forskellige organisationer som


Nyhedsbulletin januar 2022 - Forsøgsstationen\nForsøgsstationen - link til fuld version her.\nNYHEDSBULLETIN 2022 indeholder:\n- tale til kunstnerisk udviklingsseminar 12. oktober '21 på DKT\nForsøg efterår '21\n* Karin Bergman: Somewhere, some time\n* Kirstine Lindemann: Between Strings #2\n* Karolina Tarmara Wojtowicz: Death Dance\n* Katrien van der Velden & Veera Kopsala: Records of touch\n* Angelina Kirchhoff: Åndedrættet, stemmen og PTSD\n* Jakob Bentsen & Jesper la Cour: Fortælle Atelier\n* Forsøgsstationen: Publikum i Byrummet\nInterview med danser og koreograf Karin Bergman\n* Studiekreds i europæisk avantgardeteater\n* Release af rapport Shape of the Audience\n** Her er Forsøgsstationens første nyhedsbulletin!\nHer kan I læse om hvad der foregår på Forsøgsstationen, hvor vi er lige nu og hvad vi tager hul på i 2022. Forsøgsstationen har tidligere udgivet nyhedsbreve, men dette er vores første nyhedsbulletin - den er skrevet til og for interessenter, fagfæller, medlemmer, samt andre, som skulle have lyst til at læse med.\n** tale af kunstnerisk leder Lotte Faarup\nForsøgsstationen var i oktober '21 inviteret til at holde et oplæg på et vidensdelingsseminar om kunstnerisk forskning på Det Kongelige Teater, organiseret af Corpus og Dansehallerne og med deltagelse af flere danske scenekunstneriske institutioner, som beskæftiger sig med kunstnerisk udvikling.\n”Jeg er blevet bedt om at holde et oplæg, hvor jeg beskriver Forsøgsstationens tre bedste udviklingsværktøjer. Det gør jeg gerne, jeg kommer dog til at erstatte begrebet ”udviklingsværktøjer” med ordet ”grundværdier”, idet jeg tror det vil være langt mere givende at tale om basale forståelser i vores arbejde end om effektive værktøjer rettet mod at fikse problemer og løse opgaver. Der er brug for at definere et fundament, for at forstå hvad vi er og hvad vi gerne vil på Forsøgsstationen – et fundament som vi ikke alene har opfundet, men som er udviklet på skuldrene af en lang tradition omkring kunstnerisk grundforskning og laboratorie-virksomhed. De tre grundværdier jeg har valgt at tale om er:\n1: Samspillet mellem kunstnerens træningspraksis og forsøgsarbejde og hvordan de to ting stimulerer hinanden.\n2: Hvordan svært tilgængeligt kunstnerisk materiale kan formidles til og udføres af ikke-professionelle, bl.a. fordi det understøttes af en stærk social ramme og fordi man tager udgangspunkt i det de medvirkende kommer med.\n3: Hvordan Forsøgsstationen, i alt vi gør, fastholder at arbejde på kunstens og kunstnernes præmisser.\nForsøgsstationen har eksisteret i 12 år. Og lige siden vi startede har vi prioriteret, at kunne tilbyde kunstnerne i vores hus forskellige former for træning; det være sig fysisk træning, stemmetræning og mere fagspecifik træning som f.eks. arbejde med masker eller objekter.\nDet har vi gjort af flere grunde. Vi forstår træning både som en regelmæssig vedligeholdelse af en kunstners faglige kvalifikationer, som noget der stimulerer kunstneren mentalt og som noget der udgør en vigtig del af kunstnerens udvikling, måske mere præcist kaldet grundforskning, fordi træningen stimulerer en regelmæssig kunstnerisk praksis. At deltage i træningen kan betyde en daglig gang i huset, hvor kunstneren genfinder sig selv i en rituel gentagelse, styrker sin identitet som skabende, både alene og kollektivt og endelig styrker sine kvalifikationer til at lave forsøgsarbejde – altså giver forsøget niveau.\nForsøgsstationen har for eksempel valgt helt fra sin start i 2009, at implementere Nadine George stemmetræning som fast ugentligt træningstilbud, suppleret med en til to internationale workshops om året. Mange medlemmer har frekventeret denne træning og trukket fagligheden ind i deres forsøgspraksis efterfølgende; f.eks. forsøg omhandlende arbejde med Shakespeare-tekster, fortælleteater og forsøg der arbejdede med koreografi og stemme. Flere kunstneriske kollektiver har også fået ugentlig plads til deres træningspraksis gennem årene, især dansere, som har taget denne langstrakte erfaring som afsæt ind i deres forsøgspraksis.\nOverordnet kunne man kalde denne prioritering af kunstnernes træningspraksis for en professionalisering af forsøgsarbejdet.\nForsøgsstationen har de sidste fem år haft fokus på ”publikum i en kunstnerisk kontekst” med de 3 store sæsonforsøg: ”Lyden af Publikum” (2017-2018), ”Stilhed, Pause, Efterklang” (2020) og ”The Shape of the Audience” (2020 - 2021). Disse forsøg blev skabt ud fra interessen i at arbejde med publikum som det kunstneriske værk. Og for alle forsøg betød det, at vi arbejdede med ikke-professionelle.\nHvis vi tager udgangspunkt i ”Lyden af Publikum”, så startede ideen da vi faldt over en beskrivelse af Meyerhold, som i 1920’erne havde givet sine elever den opgave at samle publikumslyde og handlinger ind fra teatre i Moskva, med det formål at udarbejde en strategi for manipulation af publikum. Det arbejde virkede så kunstnerisk nørdet og inspirerede os straks til at kopiere ideen, dog med det formål at få et korværk ud af publikumslydene og lade værket opføre af publikum selv.\nSåledes bevæbnede vi os med blyant og notesbog og gik i teatret for at indsamle lyde og handlinger under en lang række forskellige forestillinger. Dette materiale gav vi til en komponist, som skrev et korværk til os. Samtidig satte vi et større arbejde i gang med at rekruttere kormedlemmer og fik, som vi havde som høj prioritet, et kor på ca. 40 ikke-professionelle mennesker med en mangfoldig spredning i forhold til køn, alder og social baggrund. Vi hyrede en professionel dirigent og startede en ugentlig øve-session med koret som kørte over 5 måneder og som kulminerede i to forestillinger på Forsøgsstationen og to her inde på Det Kongelige Teater under CPH Stage.\nDet var et fantastisk forløb, både for os, men også for deltagerne. Og så gav det forsøg os en uvurderlig viden, som vi efterfølgende har lænet os meget op af. Der var specielt tre ting der gjorde sig gældende. Vi havde valgt at arbejde med ikke-professionelle og så er det jo nærliggende at konkludere, at så arbejdede vi med amatører. Men det gjorde vi ikke. Det, vi bad folk om at udføre, var jo netop noget de var eksperter i, altså at være publikum. Alle havde siddet til en teaterforestilling og hostet. Vi skulle ikke lære dem noget de ikke kunne. Vi skulle bruge det folk kom med, det de allerede mestrede. De var jo professionelle publikummer.\nVi havde en plan, et stramt forløb, fuld af ambitioner og dermed også krav til de medvirkende, som især vores dirigent ikke forsøgte at nedtone. Det kunne føles krævende, men det var samtidig også et tydeligt signal om, at vi ville noget med dem. Og endelig prioriterede vi den sociale ramme, hvilket betød tid til smalltalk, kaffepauser og fællesspisning ind i mellem. Hvis vi ikke havde haft nogen plan, nogen ambition, så havde folk ikke holdt ved. De kom jo ikke kun i Forsøgsstationen for at drikke kaffe. Omvendt, hvis ikke vi havde givet plads til det sociale, så var det kit der handler om samhørighed og venskabelighed ikke til stede, hvilket sikkert havde betydet at en stor del af deltagerne var faldet fra. Arbejdet bandt projektet sammen og det sociale fyldte det ud.\nSå i et projekt, der traditionelt ville blive betegnet som et samarbejde mellem amatører (kordeltagerne) og professionelle (komponist, dirigent, instruktør) opstod en form for nonhierarkisk relation med stor respekt for den enkelte og for alles vedkommende en meget engageret deltagelse. Det var nogle meget fine erfaringer at få. Igen, ikke bare opfundet isoleret af os, men vel også indirekte inspireret af f.eks. Odin Teatrets lange erfaring med begrebet ”byttehandler”.\nDen tredje og sidste ”grundværdi” jeg vil tale om, handler om hvordan vi på Forsøgsstationen prøver at fastholde at arbejde på kunstens præmisser. Når jeg tager emnet op, så er det fordi jeg oplever, at vores kunstneriske identitet er udfordret. Indenfor de sidste 20 år er kunsten presset mere og mere i retning af at skulle retfærdiggøre sin eksistens ved at tendere undervisning, underholdning eller reklameværktøj for andres projekter og produkter. Der sker et skred, når vi identificerer os selv på støtteordningernes præmisser og tilpasser vores oprindelige kunstneriske ideer ind i formularer præget af andre dagsordener; det kan ende med at sende den kunstneriske idé langt væk fra sit oprindelige udgangspunkt. Armlængdeprincippet hos støttegiverne er blevet mindre. Tilliden til kunstnerne ofte manglende. Så hvordan sørger vi for ikke at overlade vores kunstneriske identitet til andre, men i stedet fastholde, at det er vores kunstneriske arbejde, som bør forme os?\nPå Forsøgsstationen forstår vi os selv, som jeg nævnte i starten, som en del af en lang tradition af eksperimenterende laboratorievirksomhed inden for scenekunst. Vi står på skuldrene af andre. Vi en del af en større sammenhæng. Hovedfokus ligger ikke på mængder, men på indhold i den fælles fortælling. Vi rejser sammen over tid. Vi tænker langstrakt. Vi tænker kollektivt.\nHelt konkret prøver vi at beskytte den enkelte kunstner på Forsøgsstationen ved at skabe respektfulde fysiske og organisatoriske rammer omkring deres arbejde, stille krav og forventninger til deres professionalisme og engagement og endelig at lægge op til at vidensdele mellem kunstnerne. Det er vores oplevelse, at når vi skaber platforme, hvor den enkelte kunstner kan spejle sit søgende (og ofte sårbare) arbejde med andre, opstår der et understøttende fællesskab, som styrker kunstnerne i at fortsætte deres søgen på deres egen kunstneriske præmis. Den mest krøllede, svært begribelige, nørdede kunstneriske idé bliver taget seriøst, ikke formet til noget andet for at fremme andres formål, men værdisættes og respekteres for det, den er i sig selv. Samtidig ligger der jo en fantastisk mulighed i vidensdelingen for at lade sig inspirere og lade flere sammenhænge få glæde af de kunstneriske undersøgelser.\nEt godt eksempel på det er Forsøgsstationens forsøg ”Totalteater for børn”. I 2013 undersøgte en gruppe kunstnere, hvordan børn i alderen 6 til 9 år ville reagere, hvis de oplevede en teaterforestilling uden faste publikumspladser, men i stedet opholdt sig frit i rummet sammen med forestillingen. Disse undersøgelser blev sammenstillet med to andre undersøgende projekter om publikums fri bevægelighed i et vidensdelingsseminar og den viden der kom ud af det, ledte til to nye eksperimenterende teaterproduktioner baseret på netop disse erfaringer, samt et nyt forsøg på Forsøgsstationen, som kom til at vare flere år.\nDet er en fin opgave at blive bedt om at definere sin identitet. Hver gang vi prøver at beskrive Forsøgsstationens, lærer vi lidt mere om, hvem vi er og i hvilken sammenhæng vi indgår i. Det er godt at kende sine styrker, sine grundværdier. Så kan man bedre passe på dem. Og sørge for at man bliver ved med at forholde sig til det væsentligste. Tak for ordet”.\nBillede 1 fra "Shape of the Audience", billede 2 fra "Lyden af Publikum" - Fotos: Øyvind Kirchhoff.\nPå Forsøgsstationen bliver der hvert år lavet et sæsonforsøg af den kunstneriske ledelse, mens medlemmerne selv kan søge om sparring og studiotid til at udføre deres forskelligartede forsøg. Her følger en kort præsentation af de forsøg, som blev afviklet fra august og frem til december '21, hvor de blev præsenteret på den halvårlige platform.\nDet er altid muligt at læse om igangværende eller tidligere forsøg på Forsøgsstationen under enten Into The Unknown (https://www.intotheunknown.forsoegsstationen.dk/) eller forsøg (http://www.forsoegsstationen.dk/forsoeg/) på vores hjemmeside, hvor man desuden kan downloade forsøgsrapporter og læse de enkelte forsøgs intentionsrapporter - det vil sige forsøgsholdets oplæg til selve forsøget. Hvis du er særlig interesseret i at opleve de kunstneriske forskningsprocesser helt tæt på, så hold øje med vores facebook (http://forsoegsstationen.us8.list-manage1.com/track/click?u=7e4ab507ee0681aacca9cd6c7&id=3ce7a29bec&e=7b9b825c44)  og hjemmesiden (https://www.forsoegsstationen.dk/)  - der kan være invitationer til at komme med ind i maskinrummet.\nKarin Bergman: Somewhere, some time\n– research in reinforcing dance as something in itself by insisting on form, aesthetic and craft.\nThe research of Somewhere, some time has and is still taking turns, but is always coming back to the experience of movement in time and space through practicing or observing dance. I would like to insist on dances about dancing which, with its complexity and relationality in movement, can hold an immense variety of functions and meanings at the same time. I would like to resist function and praise beauty, or call it form, aesthetic or craft.\nWe will braid, weave and knit the dances together into systems which are confusing beginnings and endings, and are creating a sensation of ’ongoingness’. Without falling into the trap of attaching a function to dance, I am proposing dance as a landscape under ongoing transformation. An event horizon and reflective surface for thoughts and sensations.\nKarin Bergman (https://www.karinbergman.net/) er danser og koreograf, og hun udførte forsøget i samarbejde med danserne Antonia Harke, Amalie Bergstein, Thjerza Balaj, Ágnes Grélinger og Camilla Lind. Forsøget blev vist på Tårnby Park Performance Festival. Se videoen skabt af fotograf Max Morris Doherty her (https://vimeo.com/manage/videos/586857322) .\nBillede fra opførslen af "Somewhere, some time" på Tårnby Park Performance Festival - Foto (fra video): Max Morris Doherty\nKirstine Lindemann: Between Strings #2\n– en undersøgelse af, hvordan publikum kan indtræde i et planlagt musikalsk og scenisk forløb uden forudgående kendskab.\nMed Between Strings #2 ville jeg gerne præsentere et musikalsk værk med en klar æstetik og dramaturgi, hvor installationen var instrumentet, der blev spillet på, og en del af performerne var publikummer. Det affødte ideen om at udvikle et koncept, hvor publikum kan træde ind udefra og med 40 minutters prøve inden en optræden blive klar til at opføre et stykke musik med en klar ambition og progression uden forudgående kendskab. Målet på sigt er at opfinde en metode for noteret kompositionsmusik, som kan opføres af udefrakommende publikummer sammen med jeg selv og een professionel performer.\nDet var virkeligt spændende at opleve, hvordan måden at arbejde med installationen og instrukserne varierer. At gå langs en streng kan se ud på 1000 forskellige måder og lyden af, hvordan man stryger, kan være så utroligt forskelligt. Det er en charme i værket, at det er så åbent, at det kan rumme hvert enkelt af de deltagende publikummers form og udtryk uden at kernen af værket går tabt. Samtidig er det simpelt og efterlader et rum, hvor hvert af de deltagende publikummer kan finde en måde at være i installationen, der føles godt for dem.\nKirstine Lindemann (http://kirstinelindemann.com/) er komponist, performer og musiker, og hun udførte forsøget i samarbejde med Alexandra Hallén (musiker, performer) og en gruppe frivillige publikummer.\nBillede fra opførslen af "Between Strings #2" på Frequenz Festival i Tyskland - Foto: Mona Krüger\nKarolina Tarmara Wojtowicz: Death Dance\n– en undersøgelse af at give slip når man mister og håndtere de følelser der opstår.\nDeath Dance er inspireret af den shamanistiske forandringsvej og den cirkel, der finder sted i hvert menneskes liv, når der opstår en tragedie, og vi bliver nødt til at give efter til det ubevidste, sørge og slippe det, vi har været så tæt på i vores liv og elsket med hele hjertet. En opløsning af egoet, og historien, vi har givet til det, vi nu har mistet, er smertens vej. Hvordan håndterer vi det, og hvilke følelser opstår i denne proces?\nFormålet er at belyse de vigtigste og dybeste menneskelige følelser og øjeblikke i livet, der gør os til. Det virkelige og det smertefulde, og hvordan vi tackler de vanskelige og dybe øjeblikke i livet i en verden, der er fyldt med overflod. Især på sociale medier mangler vi kontakt med vores smerter og hjerter. Det er den smerte, der gør os mennesker og giver os mulighed for at møde hinanden med ydmyghed. Det er vigtigt, at vi står overfor mørket inden i os for at se lyset. Det er vigtigt, at vi taler om det skrøbelige i livet.\nKarolina Tarmara Wojtowicz er cirkusartist, danser og performer.\nBillede fra forsøget - Foto: Cosmin Cirstea\nKatrien van der Velden & Veera Kopsala: Records of Touch\n– en undersøgelse af følesansen i forhold til kommunikation og følelsesmæssig identifikation.\nRecords of Touch undersøger det stofl ige, berøringen og det taktile med udgangspunkt i kroppen: alt det der skaber følelsesmæssig identifikation, og som engagerer og integrerer os i verdenen. Med den igangværende pandemi, hvor det fysiske møde er blevet erstattet af virtuel kommunikation, er følesansens betydning kun blevet endnu mere aktuel.\nVi er interesserede i at undersøge kroppen gennem en tredimensionel og rumlig forståelse i modsætningen til et frontalt og oprejst udgangspunkt og hvordan betydninger opfattes gennem kroppen, før de opfattes gennem intellektet. Forsøget undersøgte desuden hvordan nedsat lysstyrke kan forstærke det ufokuserede og perifere syn, da vi ofte lukker øjnene og dermed undertrykker synssansen, når vi ønsker at mærke og føle mere.\nForsøget er et samarbejde mellem Katrien van der Velden (danser, koreoograf, performer) og Veera Kopsala (https://veerakopsala.weebly.com/) (billedkunstner, instruktør, performer).\nBillede fra forsøget - Foto: Saana Volumen\nAngelina Kirchhoff: Åndedrættet, stemmen og PTSD\n– stemmeundersøgelse med kvindelige krigsveteraner som forsøg på at starte en proces, der kan give dem deres stemme tilbage.\nMed Åndedrættet, stemmen og PTSD er min formodning, at har du været udsat for overgreb, eller lider under PTSD fra at have været i kampsituationer eller begge dele, vil din krop og dit åndedræt være i konstant alarmberedskab. Det er frygteligt belastende for nervesystemet og dit sociale liv som sådan. Jeg tror at ved at arbejde med åndedrættet og stemmen kan man starte en rejse mod et bedre liv. Ved at lære at arbejde bevidst med åndedrættet og derved måske opnå lidt mere indre ro.\nMit håb er at stemmemetoden kan bredes ud til at have værdi for andre end skuespillere. Vores stemme er det vi udtrykker os med. Når der er lagt bånd på den af forskellige årsager, bliver vi begrænsede som mennesker. Vores omgang med andre mennesker, vores opfattelse af verden og os selv kan gøres varmere, større, fyldes af flere muligheder ved at få kontakt til åndedrættet og stemmen.\nAngelina Kirchhoff er skuespiller og stemmelærer uddannet i Nadine Georges stemmeteknik.\n** Jakob Bentsen & Jesper la Cour: Fortælle Atelier\n– undersøgelse af sammenhæng mellem billeddannelse og fortælleudtryk med udgangspunkt i drømmefortællinger.\nFortælle Atelier undersø ger en nærende og bæredygtig måde at erfaringsdele på i et kunstnerisk skabende fællesskab med både nye og gamle mundtlige fortællere. ”Ord og krop i rum” er vores fællesbegreb og vi bidrager hver især med vores forskellige erfaringer fra vores lange praksisser.\nFormatet er en blanding af fortælling, foredrag, samtale og observation og hver mødegang startede med en konkret fortælling fulgt af en refleksions runde med deltagerne, og derefter øvelser og opgaver (workshop) med deltagerne. De to dele skabte sammen et spændende lærings- og refleksionsrum, som hurtigt inspirerede og spejlede sig i deltagernes iagttagelser og fortællinger. Gennem forsøget opstod der et yderst interessant spænd mellem den rutinerede fortælling overfor den søgende fortælling i åbningsfortællingerne. Kvaliteterne i hver fase blev meget klare og bidrog med et dejligt rummeligt perspektiv som uden tvivl får indflydelse på bevidstheden om hvad en given fase byder på i kommende processer. Begge udtryk dannede et værdifuldt spænd for det råderum deltagerne, som udøvende fortællere, selv udforskede.\nForsøget er et samarbejde mellem Jakob Bentsen (performer, billedkunstner) og Jesper la Cour (http://xn--detfortllendeteater-rxb.dk/) (fortæller, skuespiller), og blev udført med en gruppe på syv deltagere over fire søndage.\nBillede fra tidligere arbejde af Jesper la Cour - Foto: Lee Robinson\nForsøgsstationen: Publikum i Byrummet\n- Forsøgsstationens 4. forsøg om publikum i en kunstnerisk kontekst er startet op.\nForsøgsstationen har fokus på publikum i kunstnerisk kontekst for at forstå publikums kollektive identitet, som en gruppe mennesker i udveksling med kunsten, hvis rolle kan udvikles og bane vej til nye kunstneriske formater og oplevelser. Det gør vi ikke gennem forbrugerundersøgelser, men ved at se selve publikumsgruppen som et kunstnerisk potentiale, med hvis fysiske form, lydlige stemme, mentale kraft og alsidige handlinger vi udvikler nye kunstneriske værker. Værker som fortæller os noget om kollektive dynamikker, spejlinger, særpræg, forestillingsevne og private behov i teatret og som giver ny viden om, hvordan scenekunsten og publikum kan mødes: hvilken kunstnerisk deling, hvilken sansning, hvilke demokratiske samtaler? Vi gør det også med et sigte på social forankring; At lade publikum være aktivt deltagende i kunsten er et socialt bindemiddel, som vi har haft held med at skabe varige fællesskaber af.\nI indeværende og kommende sæson går vi på gaden med forsøget Publikum i Byrummet. Scenekunsten har andre rammer i byens rum end i teatret. Her spiller uforudsigelighed og tilfældighed en afgørende rolle. Her møder teatret et publikum uden at have en aftale – et publikum i alle aldre, alle køn og social og etnisk herkomst. Vores kroppe involveres på en anden måde på gaden end i teatrenes bygninger. Her er rummet åbent og vores kroppe i bevægelse. Vi er frit stillet til at forlade et set up, men vores kroppe vil stadig være en del af rammen, vores energi stadig påvirke rum og mennesker omkring os.\nForsøget skabes af Forsøgsstationens kunstneriske ledelse, arkitekt Iben Schlanbusch samt en større gruppe frivillige. Værket præsenteres i sæson 22/23.\nBillede fra research til "Publikum i Byrummet" - Foto: Øyvind Kirchhoff\nInterview med danser & koreograf Karin Bergman\n** af Lise Aagaard Knudsen (performer og cand.mag i Teater & Performance Studier)\nJeg mødtes med Karin Bergman (https://www.karinbergman.net/)  i december '21 for at tale med hende om hendes forsøg Somewhere, some time udført i Forsøgsstationens regi i august '21. Vi talte blandt andet om, hvad kunstnerisk forskning betyder for hendes praksis, samt hvordan gentagelsens kraft kan være en styrke i sig selv.\nKarin er en svensk danser og koreograf bosat i København. Hun er uddannet fra DDSK i 2017 og har siden arbejdet freelance. Hun har arbejdet med bevægelsesmaterialet, som hun også undersøger i Somewhere, some time, siden 2018. Hvad der skifter, er konstellationen, stedet, danserne - kort sagt: konteksten omkring materialet, hvem der danser det, hvor det danses og hvem der oplever det.\nFortæl mig om dit forsøg – hvad gik undersøgelsen ud på og hvad fandt du ud af?\n“Forsøget begyndte med min intentionsrapport, som jeg skrev for to år siden, men af forskellige årsager blev alt rykket, så selve forsøget blev først afviklet for et halvt år siden med halvandet års forsinkelse. Jeg bruger et koreografisk system lavet af Trisha Brown (danser/koreograf, en af grundlæggerne bag Judson Dance Theatre, red.), som hun kalder Locus. Her arbejder hun med en firkant med 26 forskellige retninger og tre forskellige planer, hvor hun har placeret bogstaver i alle hjørner og bruger rummet til at danse sin selvbiografi.\nJeg har taget den til mig og er blevet ved med at skrive materiale ud fra det. Alt materialet er lavet som loops og hedder noget cirkulært som compost, recycle, fountain, laundry machine, river - alle har den samme logik. Det begyndte med det materiale, fordi jeg har det her dansemateriale, som jeg virkelig godt kan lide – og andre kan lide at danse det. Så mit forsøg starter der – hvad kan jeg gøre med det her dansemateriale?\nSå det starter med et materiale, som jeg ikke ved, hvad jeg skal gøre med, men jeg har noget, som jeg kan lide, det har ingen funktion, det betyder ikke noget, det er et ret teknisk dansemateriale. Så i min forsøgsintentionsrapport ville jeg da se, hvad der sker, hvis jeg insisterer på det her materiale. Hvilken oplevelse kan der komme ud af det her materiale? Så gik der længe før jeg faktisk skulle lave forsøget. Jeg lavede en del sketches - her prøver jeg igen og igen at placere det i forskellige kontekster, forskellige steder, med forskellige dansere. Finde ud af hvad der sker med stedet når jeg placerer materialet der, og hvad der sker med materialet, hvis jeg virkelig prøver at tilpasse det til det sted, hvor det skal opføres?\nJeg lavede en duet med min ven og kollega Emilie Gregersen – vi placerede det udendørs. Udenfor Danse Cooperative, som er en platform jeg har været med til at skabe, hvor vi er 16 dansere. Vi placerede det inde i gården og prøvede at gøre dansen til en del af stedet, som om den hørte til der. Det var interessant at se, hvordan den dans kunne bære en historie, en fortælling, uden at det kom fra en intention fra mig, men sammen med vores relation og pladsen blev det en dialog, en samtale - mellem os, pladsen og de som var der.\nDer var noget der, jeg holdt fast i, og så lavede jeg en ny sketch på Dansehallerne under New Sh*t - jeg skulle være DJ, så jeg sagde: "Jeg har en idé: Jeg har den her dans, som jeg ikke ved, hvad jeg skal gøre med. Kan jeg ikke lave en dans, som kan fungere som et DJ-sæt? En dans som kan foregå i rummet, som holder en god stemning, giver en vibe til rummet, og senere så kan den komme lidt i forgrunden og så tilbage i baggrunden? Som musik du lytter til til en fest. Åh, det her er en god sang, og så begynder du og danse lidt for så at vende tilbage til samtalen. En dans, som kan gøre det samme." Det afprøvede jeg der - to forskellige set-ups - og der skete noget spændende. Det fungerede på en måde, publikum kiggede ikke rigtig, så det var meget forvirrende og jeg var meget fortvivlet bagefter, for der var jo ikke nogen der kiggede - men det var jo det jeg ville… Så jeg har lavet forskellige forsøg undervejs, hvor jeg ikke vidste, hvad der kom til at ske.\nNu kommer vi til FS, hvor jeg ville prøve at lave en gruppedans med det samme materiale med udgangspunkt i den duet, jeg havde lavet med Emilie Gregersen. Vi var her (på FS, red.) i 1,5 uge, i slutningen af perioden skulle jeg præsentere noget på Tårnby Park Performance Festival - en udendørs festival i Tårnby, som arbejder med relationen til naboerne og området. Vi skulle arbejde på det her materiale og jeg skulle finde på en ny komposition til det her specifikke sted i public space. Så igen det samme materiale, men en ny kontekst og med nye dansere. Mens vi var her på FS arbejdede vi meget intensivt for de skulle lære alt materialet og det er ret fysisk og teknisk - det er ikke en score, som man bare lærer.\nIntensionsrapporten var en start og så lavede jeg en del eksperimenter efter det, så jeg kom hele tiden et nyt sted hen. Jeg var i Tårnby og tegnede pladsen og hvordan vi skulle prøve at lave en komposition på stedet, som er en del af stedet. Jeg var interesseret i, hvordan dansen kan være en del af et sted, her mener jeg også, at publikum er en del af det sted, og når det er et public space, så er publikum også et publikum, som ikke er forberedt på, at man er der. Det, som er det mest interessante ved forsøget, er når vi placerer dansen på pladsen og mærker hvordan den påvirker dansen - hvordan møder en meget specifik og koreograferet koreografi et sted - arkitektur, topografi, etc. - hvad sker der i det møde? Man er nødt til at gå på kompromis, hvad sker der med os dansere - og med pladsen og de som er der? Hvad sker der med opmærksomheden, for det er en dans, som er specifik, som ikke er helt hjemme i den kontekst, som møder et miljø eller omgivelser, som har meget bevægelse. Hvor\ndan kan noget som er statisk og noget som er i bevægelse mødes på en harmonisk måde, så begge oplever hinanden?\nMan kan sige, at det var det, som var selve forsøget. Jeg snakker ikke så me get om, hvad der sker i studiet, det er et arbejde i sig selv, men det der er spændende og nyskabende, det er hvad der sker, når man placerer det her et sted, og man finder ikke rigtig ud af noget før publikum er der eller der er nogen som ser på det. Så det er meget arbejde for at kunne gøre et forsøg. Jeg kender jo materialet, jeg arbejder med det konstant, så jeg finder selvfølgelig ud af, hvordan jeg faciliterer et rum, hvordan man lærer materialet fra sig. Der, hvor der sker noget, som er spændende og nyt, er når det møder publikum og et sted. Der er noget spændende ved at blive ved med at lave det samme og så skifte miljøet og konteksten.\nBlev forsøget, som du havde forventet?\nDet blev som jeg havde forventet. Hver gang jeg går ind i projektet, der har jeg jo en ny konstellation af dansere, et nyt sted det skal ske, og hver gang har pladsen en ny funktion og måden folk interagerer med pladsen på - så jeg ved, at det kommer til at ske noget nyt hver gang og til sidst ved jeg, hvordan det gik. Jeg forventede noget nyt, som jeg kunne arbejde videre med. Det, jeg ikke kunne vide, var at når jeg placerer sådan en dans i public space, når den er så insisterende - dansen var på et festivalområde, et udendørs samlingspunkt, hvor der var bænke og man kunne købe mad og drikke - og dansen bevægede sig mellem bænkene og folkene og ud i parken, langt fra og tæt på. Det, der fungerede, var at dansen var så insisterende på det her sted. Det blev som et forslag til en ny måde man kan være sammen på. Noget andet man kan gøre. Der var en del børn som legede og dansen blev som en bro mellem dem og de voksne. En anden åbning i rummet. Det var interessant at arbejde med en\nstørre gruppe og se hvad det gør ved et rum. Hvordan man kan bevæge opmærksomhed og skabe decentraliserede rum, hvor opmærksomhed kan skifte mellem forskellige ting som sker - noget der er tæt på og noget der er langt væk - hvordan danserne bevæger sig, hvad kan man rette opmærksom mod?"\n"Jeg ved ikke, hvor det skal hen nu, men fra projektet begyndte i 2018 har jeg haft et meget stærkt billede foran mig - at det her skal være en dans for minimum 20 dansere udendørs eller i et ekstremt stort rum, og det skal vare længe. Det har været en tanke fra starten. Virkeligheden er, at jeg er alene og ikke har så mange støttemidler - hvordan k an man invitere så mange dansere? Jeg er heller ikke så gammel, jeg har ikke været i branchen så længe, så hvordan skal man gøre det? Hvordan kan jeg arbejde her og nu? Min gode ven og kollega, som er vigtig for mit arbejde og udveksling, sagde til mig: "Det er fint - hav den drøm - det er dit livsprojekt", så det har jeg "embracet" lidt. Det er derfor, jeg laver de her sketches og det bliver ligesom større og større hver gang. Nogle gange føles det mest som om jeg bare holder det ved lige, men så mærker jeg også mere og mere, at hver sketch er et lille værk i sig selv, så jeg synes, det er en god måde at arbejde. At dele det op i mange e\ntaper når man har store planer eller drømme. Det, at blive ved med at gøre det samme over lang tid, det er også interessant - jeg har jo det samme materiale, som jeg skabte for fem år siden, og jeg danser det stadig, de samme koreografier. Det er ligesom det jeg gør - eller jeg laver selvfølgelig også andet."\nHvad præsenterede du på platformen (det obligatoriske præsentationsformat ved forsøg, red)?\n"Det var kun mig - de andre dansere kunne ikke. Sådan er det hele tiden - næste umuligt at koordinere med mange samarbejdspartnere, når man ikke har nogle ressourcer. Jeg startede med at danse det absolut første: Min introduktion til Trisha Browns Locus tilbage fra 2015. Sådan introducerede jeg mit første møde med Locus. Efter det talte jeg i måske 40 minutter og vi så videodokumentation fra arbejdet. Jeg fokuserede meget på det med, at det er et projekt, som har strakt sig over lang tid og hvad det gør ved et arbejde.\nJeg brugte lidt mere tid på at præsentere hver sketch, som jeg har lavet siden 2018. Det manglede jeg lidt for det giver egentlig mere mening end kun at se på én sketch. En af de andre sagde til mig efter præsentationen, at han var meget taknemmelig for min præsentation - at han blev mindet om noget, som Selma Lagerlöf sagde, at egentlig fortæller vi jo bare de samme fortællinger igen og igen, bare på forskellige måder, og det så han meget tydeligt i mit arbejde. Det er meget straight forward, at det er det, jeg gør. Måske skal man ikke finde på et nyt koncept eller en ny idé hver gang man skal skabe. Måske skal man i stedet insistere på det man har og se hvad det kan?"\nHvad betyder det for din kunstneriske praksis at lave forsøgsarbejde, samt at have muligheden for at gøre det – på Forsøgsstationen eller andre steder?\n"Mit projekt er jo som et konstant forsøgsarbejde og at være på FS har været virkelig fantastisk - det er en meget tydelig form og struktur når man laver forsøg her. Først skriver man en intentionsrapport, så laver man sit forsøg og så skal man skrive en afrapportering. Spørgsmålene man skal svare på er meget konkrete, meget specifikke, og de peger tydeligt på, at man skal stille spørgsmål og undersøge, evt. have en tese - det er en god form eller ramme som holder det sammen. På samme tid er der en utrolig frihed, fordi det handler om, hvad jeg har lyst til og brug for. Og der er ikke nogle store krav, bare at man skal have en præsentation til slut. Det er åbent for at jeg skal bruge det til lige det, jeg har brug for, det er for at understøtte mig - kunstneren - og arbejdet. Det var virkelig godt, at det er så åbent og frit med en struktur som holder."\nHvordan kan du bruge fællesskabet på Forsøgsstationen kunstnerisk?\n"For det første: når man præsenterer sit forsøg, det er en god måde at møde andre på fra Forsøgsstationen, som også laver andre ting end det jeg kan. Forskellige kunstnere, interesser og udtryk - det var dejligt. Generelt er Forsøgsstationen et sted for mange forskellige kunstnere og udtryk - så jeg møder andre dansere, koreografer og andre kunstnere. Det er et inviterende sted at arbejde og være, det er et åbent og hyggeligt miljø. Det, at man også kan lave forsøg, betyder også at nogle er her i længere tid, så man kan få lidt indblik i hvordan andre arbejder, samt lidt sådan kollega-stemning."\nForsøget blev vist på Tårnby Park Performance Festival (https://www.taarnbyparkstudio.dk/tarnby-park-performance-festival-2021) i 2021 og der blev optaget en video der af fotograf Max Morris Doherty, som kan ses via linket herunder.\nFigur 1 er Trisha Browns "imaginary cube". Alle billederne i artiklen er fra opførslen af "Somewhere, some time" på Tårnby Park Performance Festival - Foto (stills fra video):\nAn interluding group dance (2021) (https://vimeo.com/586857322)\nDancers: Karin Bergman, Antonia Harke, Thjerza Balaj, Amalie Bergstein, Camilla Lind, Agnes Grelinger Performance: Tårnby Park Performance Festival Photographer: Max Morris Doherty\nEarly material (2020) (https://vimeo.com/425251292 )\nDancers: Karin Bergman, Anna Lea Ourø Jensen, Max Wallmeier Photographer: Jonas Fogh\nHerunder kan du læse om et af årets nye tiltag: Studiekreds om europæisk avantgardeteater, samt vores afsluttede koreografiske sæsonforsøg The Shape of the Audience.\nStudiekreds i europæisk avantgardeteater\n** med Marc van der Velden\nForsøgsstationen organiserer tre torsdags aftener med instruktør og cand.mag. i teatervidenskab Marc van der Velden – en lille studiekreds, som tilbyder dig et indledende møde med og indblik i 40 hæsblæsende og afgørende år i udviklingen af den europæiske teateravantgarde. Udover Stanislavski, Meyerhold og Brecht møder vi også Edward Gordon Craig, Isadora Duncan og Antonin Artaud og stifter bekendtskab med mange andre navne fra tiden mellem 1890 og 1930. Hver torsdag aften læser vi desuden nogle af deres teoretiske tekster og ser på et stort visuelt materiale, som placerer periodens teaterudvikling i en større politisk, socialt og kunstnerisk sammenhæng.\nArrangementet er åbent for alle - både medlemmer og andre interesserede. Der er max plads til 20 deltagere og først-til-mølle princippet gælder. Deadline for tilmelding og betaling er 8.april 2022. Du er først sikret plads, når vi har modtaget din betaling.\nDage: torsdag d.5., 12. og 19. maj kl.19-22 inkl. pause\nSted: Forsøgsstationen, Sønder Boulevard 81, 1720 København\nPris: 600 kr (i arbejde) / 450 kr (ledige)\nBetaling: Forsøgsstationens konto: 8075 1193410\nOm Marc van der Velden:\nSiden sin ankomst i Danmark i 1988 har han som instruktør og dramatiker høstet anerkendelse for sine produktioner for børn og unge, hvoraf flere har modtaget priser og nomineringer: Fra 1988 – 2005 var han co-leder af Theater La Balance, fra 2005 – 2009 af Statsensemble for børneteater Corona La Balance og fra 2010 – 2020 af ZeBU, lille storbyteater i København. Fra 2021 arbejder han freelance.\n**  -  Forsøgsstationens 3. forsøg om publikum i en kunstnerisk kontekst releaser sin rapport.\nI efteråret 2020 fik koreograferne Katrien van der Velden og Antoinette Helbing til opgave af Forsøgsstationen at undersøge de rum publikum tilbydes og her afkode publikums fysiske ageren, både som kollektiv organisme og som enkeltindivider, for i sidste ende at skabe en koreografi, der kunne give et bud på, hvordan teaterrum (og forestillinger) er med til at forme publikums handlinger og identitet i teatret. De to koreografer tog på feltarbejde på en række teatre, dykkede ned i relevant litteratur, gik i prøverummet og udviklede et koreografisk oplæg, som de efterfølgende i foråret 2021 videreudviklede sammen med en mangfoldig gruppe på 21 frivillige performere for endelig at præsentere det koreografiske værk på CPH Stage i maj 2021.\nRapporten om research, proces og værk er nu klar og releases til Forsøgsstationens medlemsmøde fredag d. 25. marts kl. 17. Læs mere om selve forsøget her (https://www.forsoegsstationen.dk/forsoeg/the-shape-of-the-audience/)  og rekvirer/download hele rapporten på vores hjemmeside efter d.25/3 2022.\nBillede af koreograferne Katrien van der Velden og Antoinette Helbing - Foto: Øyvind Kirchhoff