Kapitel 5. Underskud og Dollars USA s finansielle hegemoni - PDF\nKapitel 5. Underskud og Dollars USA s finansielle hegemoni\nDownload "Kapitel 5. Underskud og Dollars USA s finansielle hegemoni"\n1 Kapitel 5. Underskud og Dollars USA s finansielle hegemoni Vi vender os nu og i de to resterende kapitel til USA s udenrigsøkonomi. Dette kapitel er nok lidt vanskeligere end de øvrige. Jeg prøver at forklare de økonomiske sammenhænge så jordnært som muligt, men for den læser, der kører fast, er her et kort resumè: USA har et meget stort og stigende underskud overfor udlandet, fordi importen er langt større end eksporten, faktisk 50% større. Underskuddet må finansieres ved at låne i udlandet. Lån betyder tilstrømning af kapital (det er det positive), men samtidig gæld (det er det negative). Udlandet sender kapital til USA på mange måder: Direkte investeringer i amerikansk produktion, banklån, samt køb af aktier og virksomhedsobligationer. Det er imidlertid langt fra nok til at dække underskuddet. Derfor må staten træde til og låne det resterende; det sker især ved at udstede og sælge amerikanske statsobligationer. Det er hidtil gået godt, dvs. det er lykkedes at tiltrække den nødvendige udenlandske kapital, specielt at sælge statsobligationer til en rimelig kurs, dermed lille rente. Hvorfor? Et almindeligt land med stort underskud ville se sin kreditværdighed skrumpe, men ikke USA (foreløbig). Det skyldes Dollarens særstatus blandt verdens valutaer. Den bruges ikke blot til at købe amerikanske varer. Udenfor USA s grænser bruges den til formål, der intet har med USA s økonomi at gøre: Til at købe olie, hvede og andre primære varer, som betalingsmiddel ved låneoptagelse og som reservevaluta for verdens centralbanker. Derfor har omverdenen brug for en mængde Dollars (enten sedlerne eller bedre de rentebærende amerikanske statsobligationer), og derfor er den villig til at købe amerikanske papirer, altså låne til USA. Underskuddet USA s underskud nåede over 3% af BNP midt i 80erne, faldt derefter, men er siden 1991 vokset næsten hvert år, så det nu svarer til 7% af BNP. Allerede i midten af 80erne skiftede landet status fra kreditor- til debitornation, og gælden er i dag er nået op på over $3 tri ($3.000 mia). Heraf er $2,2 tri offentlig gæld i form af udenlandsk ejede amerikanske statsobligationer; 63% af disse holdes af udenlandske centralbanker. 1\n2 USA s årlige underskud og nettogæld i forhold til udlandet % af BNP Nettogæld 5 0 % 5 10 Underskud - 7,0 % ,0 % Kilde: BEA, Beregnet ud fra International Investment Position, (gæld); US International Transactions, 1960-present (underskud); og Gross Domestic Product (BNP). Underskuddet refererer til de løbende poster; 90% af det skyldes handelsubalancen. Underskuddet i 2005 var på 6,5%, men svarede i 4. kvartal 2005 til 7,0%. Underskuddet er eksploderet under Bush og er nu på $800 mia. Så stor en del af den amerikanske velstand finansieres af os andre. Underskuddet er særlig stort overfor Kina ($201 mia), NAFTA, dvs. Canada og Mexico ($127 mia), EU ($118 mia) og Japan ($83 mia); alle tal er fra Alt i alt udgør USA s underskud 2/3 af de globale underskud. Vi kan udtrykke sagen på en lidt anden måde. Af et lands nationalindkomst (eller nationalprodukt, det er stort set det samme) bruges det meste til umiddelbart forbrug, mens resten (typisk 15-20%) spares op. Ideen er at denne opsparing skal investeres i ny produktion, der så kan give forbrug i fremtiden. Men de amerikanske husholdninger sparer ikke op; opsparingskvoten var i 2005 et rundt nul. Derfor må en del af forbruget og investeringerne dækkes af udlandets opsparing, som overføres til USA. Hvordan er det muligt for et så gældsplaget land som USA fortsat at låne, altså tiltrække udenlandsk kapital? Hvorfor har kreditorerne ikke smækket kassen i, sådan som de jævnligt gør, når fattige lande oparbejder store underskud? Hvordan kan det være at denne objektive økonomiske svaghed tværtimod danner basis for USA s rolle som global finansiel hegemon? Disse gåder skal vi søge at finde svar på i dette kapitel. De økonomiske mekanismer er sådan set enkle nok, men alligevel kan sammenhængene umiddelbart virke uigennemskuelige. 2\n3 Det skyldes at gælden (lånene) består af flere, meget heterogene poster, hvor det kan være svært at få øje på fællesnævneren, samt at regnskabet med udlandet betalingsbalancen er indviklet, og faktisk kan vildlede, hvis man ikke gør sig klart at der er forskel på regnskabskonventioner og økonomiske sammenhænge. Finansieringens politiske økonomi Hvordan hænger underskud og dets (eventuelle) finansiering sammen? Ideen i det følgende er at gå fra det simple (en husholdning) over det lidt mere komplicerede (en virksomhed) til det indviklede (et land). Hvis en husholdning i et år har indtægter på $ og udgifter på $60.000, har den et underskud og dermed et problem. Hvis den er heldig, kan den finansiere underskuddet ved at låne de manglende $ af naboen eller banken. Hvis den ikke er kreditværdig må den skære ned på udgifterne. Og hvis de allerede er afholdt således at nogen de facto har ydet kredit risikerer den at der gøres udlæg i indboet eller (i gamle dage) gældsfængsel. Under alle omstændigheder skal den ikke regne med kredit i fremtiden. Hvis et selskab har underskud, fordi indtægterne fra salg ikke kan betale omkostningerne til løn, rente osv, må det naturligvis også forsøge at låne, dvs. rejse den nødvendige kapital. Men her er mulighederne låneformen flere. Udover direkte banklån kan den søge at interessere andre selskaber i at skyde penge i selskabet, altså investere i det; det sidste svarer til direkte udenlandske investeringer, hvor fx Japan sender kapital til USA for at bygge en bilfabrik. Desuden kan selskabet udstede og sælge aktier og virksomhedsobligationer. Det indebærer at finansieringsvilkårene ikke aftales direkte med fx banken, men bestemmes af markedet. Hvis markedet er utrygt ved selskabet, kan dette måske kun sælge en obligation på nominelt $1.000 til $500; hvis den nominelle rente er 10%, skal der betales $100 i rente om året, hvilket giver en effektiv rente på 20%. Det er svært, og det er dyrt, at få dækket underskuddet. Hvis selskabet virkelig er i problemer, med ringe indtjening og store omkostninger, og ingen af delene ser ud til at kunne repareres, kan det formentlig slet ikke få lån, dvs. obligationerne er usælgelige, selv om de lokker med tårnhøj effektiv rente. Selskabet går da fallit og kreditorerne må søge at hente deres tilgodehavende i selskabets aktiver. Lad os dernæst betragte et mindre og fattigt land, der formentligt ønsker at importere for større beløb end eksportindtægterne i hård valuta (måske Dollars) kan betale for. Den ønskede ekstraimport kan ikke betales med landets egen valuta (som USA gør), for den kan udlandet ikke bruge til noget, fordi der er så ringe produktion bag ved landets penge; og landets centralbank har simpelthen ikke hård valuta, som den kan sælge til importører. Derfor ønsker landet at låne, men ingen vil købe landets egne statsobligationer, for renter og tilbagebetaling i den lokale valuta kan stadig ikke købe interessante varer. Derfor må det forsøge at sælge internationale obligationer, dvs. lån som staten lover at honorere i fx Dollars. Men er et sådant løfte troværdigt? Hvor skal staten få den udenlandske valuta fra? En mere lovende mulighed er at interessere udenlandske selskaber i at investere i landet, måske ved udvinding af mineraler. Den udenlandske valuta, der dermed vil strømme til landet for at betale anlæg og lønninger, er naturligvis ikke egentlige lån, der sætter landet i formel gæld, men effekten er den samme, fordi anlæggene er udenlandsk ejede, altså udenlandske tilgodehavender i landet; og betalingen for kapitalen består ikke af renter, men af den profit som investeringen genererer og som selskaber i dag har ret til at føre ud af landet (i 70erne var investeringstilladelse ofte betinget af at en stor del af profitten blev reinvesteret i landet). Fordelen ved disse direkte udenlandske investeringer er den kapital, som landet umiddelbart får, ulempen er den fremtidige udstrømning af profit samt naturligvis at landet mister kontrollen med en del af sine ressourcer og produktionsapparat. 3\n4 Antag nu at landet på en eller anden måde har opbygget en betydelig gæld, måske fordi dets økonomi tidligere var bedre, så det dengang var i stand til at låne. Det kan ikke forrente lånene eller betale dem tilbage i den eneste valuta, der gælder, nemlig den hårde. Der er nu flere muligheder. Landet kan afskrive gælden, altså erklære ikke at ville betale. Tidligere var det ikke ualmindeligt at kreditorerne og deres regeringer i så tilfælde invaderede og beslaglagde værdier (Latinamerika for 100 år siden), i dag vil konsekvensen være at landet ikke vil kunne låne i fremtiden. En anden mulighed er en aftale med kreditorerne, hvor landet lover at nedbringe udgifterne til import gennem en stram penge- og finanspolitik og hvor staten tilsvarende skærer ned på andre udgifter, så der bliver penge til at betale kreditorerne. Sådanne aftaler kendes fra de strukturtilpasningsrefomer, som mange fattige lande har set sig nødsaget til at indgå med IMF, som betingelse for lån. Lad os dernæst se på et mere almindeligt land, uden specielle problemer. Hvordan fungerer det økonomiske forhold til udlandet her? I vore dage varetages kapitalbevægelser ligesom handel af private agenter, der alene styres af profitmotivet. Disse transaktioner kaldes autonome, fordi de ikke bestemmes af de offentlige myndigheder og derfor ikke har det politiske sigte at balancere regnskabet med udlandet. Antag at handelen giver anledning til et underskud, fx på $20 mia, som gerne skulle finansieres. Det sker gennem lån, altså kapitaltilstrømning, men der er jo ingen garanti for at de private kapitalbevægelser ind og ud af landet giver den krævede nettotilførsel af kapital. Måske dækker de kun $15 ud af de $20 mia. Her må staten så træde til, enten ved at tære på en eventuel reserve af guld og fremmed valuta, eller ved at låne de resterende $5 mia; det sker især ved at den udsteder og sælger statsobligationer for dette beløb, naturligvis mod udenlandsk valuta. Disse kapitalbevægelser kaldes af indlysende grunde balancerende, og sammen med de autonome udgør de betalingsbalancens kapitalposter (handelen registreres som den afgørende faktor i de løbende poster 1 ). I mange fremstillinger af især USA s regnskab med udlandet får man det indtryk, at det løbende underskud nærmest finansierer sig selv. Underskud betyder jo en stigning i gælden, og denne anføres af regnskabsmæssige grunde med et plus; overfor et minus på $20 mia (underskuddet) står et plus på $20 mia, så derfor balancerer regnskabet altid, deraf navnet betalingsbalance. Ofte kan man læse den ret beset selvmodsigende vending underskud på betalingsbalancen. 2 Underskud indbegriber gæld, men gæld dækkes ikke automatisk af lån, altså kapitaltilstrømning. Var det tilfældet kunne mange familer, virksomheder og fattige lande ånde lettet op. Som vi har set er det i høj grad tænkeligt at et fattigt land simpelthen ikke kan låne for at finansiere et underskud. Når den nævnte misforståelse kan opstå, skyldes det formentlig at mere almindelige lande altid kan låne. Derfor dækkes underskuddet, således at valutaudstrømningen grundet import bliver lig med indstrømningen fra eksport plus nettokapitaltilstrømningen, og derfor kan man se figurer hvor den øgede nettotilstrømning af kapital til USA viser sig som et eksakt spejlbillede af det stigende underskud. For sådanne lande er det ikke et spørgsmål om lån eller ej, men om hvor dyre eller billige lånene er: Skal der betales en effektiv rente på 2, 5 eller 10%? Og den trussel, som det stigende underskud udgør for USA s økonomi, består næppe i at Federal Reserve om 3 år åbner den sidste pengekasse (eller computerprogram), konstaterer at der ikke er flere relevante penge, dvs. udenlandsk valuta, og derfor må lukke bixen ved at erklære USA bankerot (det skete for Danmark i 1814). Truslen er at underskuddet gør USA så kredituværdigt, at de udenlandske investorer eller långivere vil kræve en meget høj rente. I vore dage, med frie kapitalbevægelser, kan rente på udenlandske og indenlandske lån ikke adskilles, så derfor vil det almene renteniveau i USA ryge i vejret og formentlig udløse en kraftig recession. 4\n5 Hvad bruges den udenlandske kapital til og hvor kommer den fra? Kapiteloverførslen til USA antager tre former: Der er for det første de egentlige lån, som staten eller private aktører (især store selskaber) optager i udlandet. Det sker enten ved direkte banklån, eller ved at amerikanske selskaber eller offentlige myndigheder udsteder og sælger hhv. stats- og selskabsobligationer. For det andet køb af aktier i Wall Street. Disse udenlandske investeringer har i høj grad været med til at holde de amerikanske aktiekurser oppe. Og for det tredje har vi de egentlige investeringer i USA, kaldet direkte udenlandske investeringer, hvor udenlandske selskaber etablerer datterselskaber på amerikansk jord, enten ved at opkøbe amerikanske virksomheder eller ved at grundlægge nye. Det er naturligvis tre meget forskellige aktiviteter, men i USA s regnskab med udlandet har de samme effekt, nemlig at fylde hullet i handelsbalancen op ved at øge udlandets tilgodehavender. Følgende tabel angiver størrelsesforholdet mellem de forskellige typer af investering, samt udviklingen fra 2001 til Tallene er i milliarder Dollars, og for at få en idé om størrelsesforholdene kan det være nyttigt at vide at USA s aktuelle BNP er ca mia Bruttotilstrømning til USA Heraf: Direkte investeringer Aktier Selskabsobligationer Offentlige lån Ydet af centralbanker Ydet af private Kilde: Flow of Funds, marts 2006 (www.federalreserve.gov), Table F.107. Offentlige lån er dels statsobligationer, dels andre offentlige værdipapirer. Ud over de fremdragne poster er der bl.a. banklån. Bemærk først at der er tale om bruttokapitaltilførslen. USA investerer naturligvis også i udlandet, og når det trækkes fra, får vi den nettotilstrømning til USA, der dækker underskuddet. I 2005 investerede USA for $367 mia i udlandet, udlandet for $1.191 mia i USA, hvilket gav en nettotilførsel på $824 mia. Handelsunderskuddet var på $776 mia, så tilsyneladende blev det mere end dækket, men differencen kategoriseres som statistisk fejl, fordi det rimeligt nok antages at nettolånene netop dækker underskuddet. Det ses at egentlige lån er den helt dominerende post (selskabsobligationer og offentlige lån, hvortil kommer banklån som ikke er anført særskilt), og at denne andel er klart stigende i perioden. Aktier og direkte investeringer, derimod, udgør en meget begrænset og vigende andel (dog en minimal fremgang i 2005). 3 Dette er vigtigt ved en vurdering af den nytte, som den tilflydende kapital har gjort i USA. Det er nemlig altid usikkert i hvilken udstrækning lån omsættes i produktion, mens aktier og direkte investeringer er tættere herpå. Men denne sondring må tages med store forbehold. Noget af provenuet fra selskabernes salg af obligationer er naturligvis blevet investeret 5\n6 produktivt, og skønt aktiekøb principielt er et tilskud til den produktive kapital, var de store udenlandske investeringer i Wall Street i anden halvdel af 90erne i praksis snarere et bidrag til boblen. Og selv de direkte investeringer betyder normalt blot et ejerskifte, ikke nødvendigvis flere maskiner og arbejdspladser (overtagelser efterfølges gerne af fyringer). Tendensen til et skift fra aktier og direkte investeringer til lån kan derfor ikke automatisk tages som udtryk for mindre produktive investeringer. Når dette spørgsmål er vigtigt, skyldes det at det kan være fornuftigt af et land at låne, såfremt pengene bruges til at forbedre produktionsapparatet; i så tilfælde bliver der basis for senere af betale tilbage. En del af den kapital, der er flydt til USA, er gået til militær, bureaukrati, ejendomsboble og spekulation. Alligevel har den udenlandske kapital formentlig forbedret den amerikanske realøkonomi. USA s vækstrater ligger pænt over EU s og Japan s; var den gennemsnitlige vækst i USA, EU og Japan hhv. 3,6%, 1,5% og 1,9%. Og den amerikanske produktivitet, der er steget siden midt i 90erne, er ca. 1% højere end den europæiske. Det er dog mere end tvivlsomt om den fremtidige merproduktion, der følger heraf, er nok til at betale de enorme lån tilbage (hvis dette overhovedet er planen). Videre er det værd at hæfte sig ved, hvor stor en andel de offentlige lån udgør. Øvrige lån samt aktiekøb og direkte investeringer er som nævnt autonome kapitalbevægelser, dvs. de er private og for så vidt frivillige. Det offentlige træder kun til med lån for at balancere regnskabet ved at dække den resterende del af underskuddet; set fra USA s vinkel er de derfor tvungne. Det kan let beregnes fra tabellen at den offentlige andel er vokset fra 17% i 2001 over ca. 35% i 2002, 2003 og 2004 til knap 40% i Det betyder at udlandets interesse for at investere i den private amerikanske sektor har været vigende, i hvert relativt. Og det betyder at den amerikanske regering grundet handelsunderskuddet har måttet oparbejde en meget betydelig gæld til udlandet. Som nævnt i Kapitel 1 har det offentlige et stort underskud, og en stigende del af dette repræsenterer altså gæld til udlandet; fra 1994 til 2001 voksede udlandets andel af beholdningen af amerikanske statsobligationer fra 20% til 40%, og de sidste tal viser at i 2005 købte udlandet ikke mindre end 95% af de amerikanske statsobligationer (dvs. kun 5% af disse gik til at dække statens indenlandske underskud). Dette er hverken sundt eller stabilt, for den offentlige gæld til udlandet støtter sig ikke på forventninger om øget produktion. Den støtter sig, i sidste instans, alene på statens magt, dvs. skat og kanoner. Lad os dernæst se på de udenlandske agenter, der holder den amerikanske økonomi flydende. Der er private investorer, der køber alt, herunder statsobligationer; de ledes alene af profitmotivet. Og så er der de offentlige myndigheder, dvs. de udenlandske centralbanker; de køber alene statsobligationer, og deres opkøb bestemmes af overordnede politiske hensyn til især handelen. Det ses af tabellen at i kølvandet på krisen i 2001 flygtede de private investorer fra USA; aktiemarkedet var faldende eller usikkert, Dollaren svækkedes så der var risiko for kapitaltab, og renten var faldende hvilket gav lavere afkast. USA blev i 2003 og 2004 reddet af centralbankerne i især Japan og Kina, der af overordnede politisk-økonomiske grunde leverede den nødvendige kapital. Disse lande er dybt afhængige af deres eksport til USA. Hvis Dollaren fik lov til at falde uhæmmet, ville det bedre USA s konkurrenceevne og skade deres egen. Derfor efterspurgte de Dollars for at styrke dens værdi (statsobligationer er blot Dollar-sedler, der giver en lille rente). 4 Resultatet blev at Østasien i 2003 var nået op på at eje $1.600 mia i dollarværdier, hvilket svarer til 70% af de udenlandske centralbankers dollarreserver. Dette er en valutarisk atombombe, for hvis disse reserver i en konfrontation med USA kastes på markedet kan de destruere Dollarens værdi, men dette er rent hypotetisk, for hvis den amerikanske økonomi går i sort vil det udløse en dyb global recession, der også 6\n7 vil trække Østasien ned; vi har her en økonomisk parallel til den Kolde Krigs MAD (Mutually Assured Destruction). I 2005 er billedet imidlertid vendt, jf. tabellen. Offentlige køb af statsobligationer (og andre officielle papirer) er svundet betydeligt ind, hvilket imidlertid er kompenseret af private opkøb. Bemærk også opsvinget i køb af selskabsobligationer. De private er lokket tilbage, fordi Dollarkursen og renten var stigende igennem For tiden er tendensen altså at USA i stigende grad bliver afhængig af privat finansiering. Er det farligt? Mange forventer at Dollaren falder i de kommende år, grundet handelsunderskuddet, hvilket betyder at dollarværdier er en fordærvet vare; investering i sådanne papirer kan give store kapitaltab, og private aktører tager som sagt modsat udenlandske centralbanker/regeringer alene hensyn til profitabiliteten. En behersket fald i Dollarens værdi, strakt ud over nogle år, vil ikke true Dollarens særstatus. Men hvis faldet kommer ud af kontrol og giver anledning til en generel mistillid til Dollaren, må Federal Reserve kompensere ved at øge dens attraktion, altså hæve renten og en kraftig rentestigning betyder amerikansk recession. Politisk fortolkning af underskuddet USA s store og stigende underskud er en kendsgerning, men forskellige økonomer, politikere og kommentatorer fortolker denne kendsgerning meget forskelligt. Lægges der vægt på det ubehagelige underskud eller den mere behagelige kapitaltilstrømning? Og begribes sidstnævnte positivt som investering eller negativt som en stigning i udlandets tilgodehavender i USA? Det kan virke som en leg med ord, men legen er politisk alvor. Mange amerikanske regeringstro økonomer mener at problemet ikke er USA s underskud, men udlandets overskud. Den teori kommer i to versioner. En del af underskuddet er i forhold til Kina, og det skyldes siges det at Kina kunstigt opretholder en lav værdi for sin valuta, Renminbi, hvilket gør kinesiske varer urimeligt konkurrencedygtige. Men underskuddet overfor Kina tegner sig trods alt kun for 22% af det samlede underskud, så argumentet har begrænset forklaringskraft. Den neokonservative tænketank, Cato Institute, har gjort sig til talsmand for en mere sofistikeret teori. Sagen drejer sig ikke om det løbende underskud, men om udlandets store investeringer i USA. Og så er ubalancen jo ikke udtryk for svaghed, men for styrke, nemlig at den amerikanske økonomi er så sund at udlandet fristes over evne til at investere. Hvis der overhovedet foreligger et problem, ligger det i at udlandet overopsparer, dvs. ikke kan finde profitable investeringer i deres egne økonomier. Det umiddelbare er dog at omverdenen især Kina, Japan og EU bliver udbyttet (eller lader sig udbytte) af USA, i og med at den betaler 7% af de amerikanske udgifter, uden at få meget til gengæld. USA fik betalt den første Golf-krig ved at vride armene om på især Japan og Saudi Arabien (faktisk blev krigen en overskudsforretning for amerikanerne), men den anden Golf-krig måtte USA selv finansiere. Tilsyneladende. Indirekte, nemlig i kraft af det amerikanske underskud, betaler vi nemlig for udgifterne til Irak. Det store spørgsmål er imidlertid om USA nogen sinde agter at betale selve gælden tilbage, altså afdrage på den. Det er der ikke meget, der tyder på. Clinton regeringen i 90erne var ikke særlig bekymret over handelsunderskuddet, og Bush regeringen har stort set ignoreret problemet (hvis det er et problem). Men hvis et rigt og magtfuldt land låner uden at agte at betale tilbage, er det ikke lån, men snarere udbytning. Det er ikke mærkeligt at et fattigt afrikansk land oparbejder gæld og må forsøge at låne. Det er mere mærkeligt at verdens rigeste land nu har en gæld af samme størrelsesorden som 7\n8 alle fattige lande tilsammen. Hvorfor deler det ikke ud af sin rigdom ved at låne til investere i mindre privilegerede lande? Faktisk er det i strid med standard økonomisk teori, at der flyder kapital til et rigt land, der pr. definition i forvejen har masser af kapital. For ligesom et stort udbud af tomater giver en lav tomatpris, skulle rigelighed af kapital betyde at afkastet (renten eller profitraten) bliver lille; derfor skulle det være mindre attraktivt at investere i USA. Det er da også rigtigt at udlandet ikke har fået så meget ud af sine amerikanske investeringer, hvilket fra USA s vinkel er særdeles fordelagtigt, for det betyder at det har været billigt at låne. Alligevel har USA som en magnet tiltrukket verdens kapital, mens landene i Afrika og Latinamerika ikke har fået meget, skønt det er dem, der faktisk har brug for penge Dette kan ikke forklares rent økonomisk. Vi må inddrage den politisk-økonomiske magt i forklaringen, hvilket sker i næste afsnit. Dollaren som global supervaluta Ovenfor har vi paralleliseret mellem USA s og fattige landes underskud, og en families eller virksomheds økonomiske situation er blevet inddraget for at illustrere USA s situation. Det må nu kvalificeres, for USA er ikke en familie eller en virksomhed, og det er ikke et land som andre. USA har særstatus og det har det i kraft af Dollarens særstilling. Under det såkaldte Bretton Wood system fra 1945 til 1971 var de forskellige valutaer knyttet i et nogenlunde fast forhold til Dollaren, som så på sin side var værdisikret gennem et fast bytteforhold til guld ($35 = 1 ounce guld). Dollarens privilegerede stilling gav sig selv efter 2. Verdenskrig, fordi USA da var det eneste sted i verden stort set hvor der var varer at købe; derfor ville alle have Dollars. I slutningen af 60erne havde USA også dengang underskud i forhold til udlandet. Verden blev oversvømmet af Dollars, dels grundet udgifterne til Vietnam krigen, dels fra den store amerikanske import der jo blev betalt med Dollars. Dette overudbud af Dollars pressede værdien. Udlandet begyndte at tvivle på om Dollaren i bogstavelig forstand var sin vægt værd i guld. Man frygtede at amerikanerne ville devaluere i forhold til guld, og derfor bad kreditorerne i stor stil USA om at indløse deres dollarpapirer med guld. Guld strømmede ud af USA. USA kunne selvfølgelig have løst problemet ved at eliminere underskuddet, trække sig ud af Vietnam og sørge for at amerikanerne spændte livremmen ind og købte færre udenlandske varer. Men det ønskede man ikke i I stedet annullerede Nixon forpligtelsen til at indløse Dollars med guld. Det betød at Dollarens værdi faldt betydeligt i forhold til guld, men det betød først og fremmest at hele det tidligere finansielle system brød sammen. Det havde ikke længere en fast basis i en realværdi som guld. I det nye valutasystem, det vi lever under i dag, flyder hovedvalutaerne, dvs. kursforholdet mellem Dollars, Euro og Yen bestemmes af markedet; de fleste andre lande hægter sig så på ( peg ) en af disse hovedvalutaer, fx Danmark til Euroen. Men det betyder ikke at de tre hovedvalutaer er ligestillet. Dollaren er en global supervaluta, og det er den af tre grunde, svarende til penges tre hovedfunktioner: Cirkulationsmiddel eller det medium hvori varer handles: Olie, hvede og en række andre primære varer prissættes i Dollars og skal betales med Dollars; hvis man vil have fx olie, skal man først sikre sig Dollars. Skønt USA s udenrigshandel kun udgør 13% af verdenshandelen, anslås det at knap halvdelen af alle internationale handler involverer Dollars (Euroen har knap 20%). 5 Betalingsmiddel eller det medium hvori lån optages og tilbagebetales: 76% af internationale obligationer udstedes i Dollars. 6 8\n9 Reservevaluta eller værdiopbevaringsmiddel: Dollaren er den dominerende reservevaluta, idet verdens centralbanker holder ca. 2/3 af deres reserver i form af Dollars (ene af de rige lande holder USA stort set ikke reserver, landet har i stedet sin seddelpresse). De tre funktioner hænger sammen, for når centralbankerne foretrækker Dollars er det fordi det er dette papir, der kan bruges som internationalt cirkulations- og betalingsmiddel, så det er misvisende at fremhæve den ene funktion ved at karakterisere Dollarens særstilling gennem dens status som reservevaluta. Global supervaluta er mere dækkende. På den globale arena forholder Dollaren sig til danske kroner som danske kroner forholder sig til køleskabe i Danmark. Det er begrænset hvad man kan købe med køleskabe i Danmark, og på samme måde kan man med danske kroner stort set kun købe danske varer på det globale marked; men med kroner eller Dollars kan man købe eller låne alt i hhv. Danmark og verden. Dette system giver USA en meget stor økonomisk fordel, og det er den fordel, der er baggrunden for landets globale økonomiske magt. Man kan udtrykke fordelen på denne måde: I Danmark har Nationalbanken/staten en fordel derved at den er ene-udsteder af kroner. Staten kan i et vist omfang dække sine udgifter ved at Nationalbanken trykker sedler og betaler regningen ( i et vist omfang, for hvis seddelpressen kører for hurtigt mister kronen sin værdi). Formelt er den hundredekrone-seddel, vi holder i hånden, et krav på Nationalbanken/staten, altså udtryk for at vi har lånt staten penge. Men denne formelle statsgæld indløses jo aldrig. Værdien af denne offentlige fordel, der kaldes seignorage, er meget omstridt; den sættes til alt fra nogle få promiller til nogle procent af BNP. På globalt plan har USA en tilsvarende fordel, fordi landet er ene-udsteder af den dominerende globale valuta. USA kan finansiere en del af sine udgifter ved simpelthen at trykke Dollars og betale med dem. Nogle af disse Dollars bruger udlandet naturligvis til at købe amerikanske realværdier til at finansiere import fra USA og (i mindre udtrækning) til at købe amerikanske virksomheder men en god del vender aldrig tilbage til USA. De bliver i omverdenen, hvor de ophobes som reserver i verdens centralbanker eller cirkulerer evigt ved køb og salg af olie, hvede osv. på verdensmarkedet. Fx skal Tyskland bruge Dollars, når landet køber olie af Saudi Arabien, hvorefter Saudi Arabien bruger disse Dollars til at købe hvede af Canada eller beløbet indsættes måske på en dollarkonti i en europæisk bank. Disse Dollars, der aldrig kommer i nærheden af de amerikanske kyster, kaldes meget misvisende for Eurodollars, fordi de først optrådte i Europa, men i dag er de et globalt fænomen. Omkring halvdelen af alle dollarsedler cirkulerer udenfor USA. Da de stort set er unddraget enhver offentlig kontrol, véd man ikke meget om deres bevægelser; de er en permanent joker i den globale økonomi. Hvis Danmark havde underskud i forhold til udlandet (det har vi ikke, tværtimod), kunne vi i første omgang finansiere det ved at betale ekstraimporten med kroner. Men udlandet kan som nævnt ikke bruge disse kroner til meget andet end at købe danske varer eller danske virksomheder, så på et tidspunkt ville de udenlandske kreditorer banke på døren og forlange kronerne indløst med realværdier. Det er denne regel, der ikke gælder for USA. Sålænge dette system kører men heller ikke længere vil en stor del af USA s gæld aldrig blive indløst. Det er derfor man kan sige at det egentlig ikke er gæld, altså penge der vil blive betalt tilbage. Når udlandet betaler for 7% af amerikanernes forbrug og investeringer er det snarere at ligne med den tribut, som provinserne i Romerriget betalte til Rom. Mekanismen er mere indviklet og vanskelig at gennemskue, men nettoresultatet er det samme. Men hertil kan indvendes at omverdenen accepterer at blive udnyttet, og derfor gør hvad den kan for at fastholde det skæve mønster. Hvorfor? 9\n10 Som nævnt har USA især underskud i forhold til Østasien, med Kina og Japan i spidsen; samlet står denne region for over 40% af USA s underskud. Det amerikanske marked er vitalt for disse økonomier, så derfor ser de meget nødigt at USA bringer orden i sit eget hus ved at føre en politik, der på en eller anden måde reducerer importen. USA udbytter Asien (og den øvrige omverden) i kraft af sit finansielle hegemoni, men Asien har en interesse i at blive udbyttet! Når de private investorer svigter, træder deres centralbanker derfor til og opkøber amerikanske statsobligationer. Dollarens værdi holdes oppe, værdien af deres egne valutaer og varer dermed nede, således at de fortsat kan sælge langt mere til USA end de køber. Men prisen er at de må købe dollarværdier, der for det første ikke kan bruges til meget (de ligger som passiv reserve), for det andet giver et ringe afkast (renten på amerikanske statsobligationer er lille), og for det tredje formentlig bliver mindre værd i fremtiden. De sidder i saksen, og forholdet kan bedst karakteriseres som et eksempel på økonomisk sadomasochisme, hvor USA spiller rollen som sadist, Østasien som masochist. Der er kun én måde at komme ud af dette usunde forhold på, og det er at mindske handelsafhængigheden af USA ved at opdyrke andre markeder. Det er præcis hvad Kina har gjort i de senere år, med fremstød i Asien, Latinamerika, Rusland og Afrika; især er det vigtigt at ASEAN landene nu handler mere med Kina end med USA. Men den dag, hvor det amerikanske marked er blevet mindre væsentligt for Asien, vil blive den dag, hvor støtteopkøbene af Dollaren ophører. Og så vil det se slemt ud for USA s finansielle hegemoni. Den skjulte krig mellem Dollar og Euro Om USA s store og stigende underskud er en stabil situation eller ej, afhænger i sidste instans af om USA s finansielle hegemoni kan vedvare, altså om Dollaren kan bevare sin rolle som global supervaluta. Den væsentligste begivenhed er her introduktionen af Euroen for nogle få år siden. Der var mange grunde hertil, men en af disse var at etablere en global finansiel konkurrent til Dollaren. Altså høste de samme fordele som amerikanerne har af Dollaren, ved at en større del af verdenshandelen og de globale lån afregnes i Euro og ved at Euroen bliver en reservevaluta på lige fod med Dollaren. Den realøkonomiske baggrund er i orden. EU s økonomi nationalprodukt er på størrelse med USA s og EU s andel af verdenseksporten er noget større end USA s, jf. den første tabel i næste kapitel. Finansielt står Europa imidlertid betydeligt svagere end USA og England (som politisk-økonomisk er knyttet til USA), med et langt mindre kapital- og aktiemarked; der er ingen EU parallel til Wall Street og City. Hertil kommer at den europæiske centralbank (ECB) er meget svag i forhold til Federal Reserve, specielt fordi den ikke selv kan udstede obligationer; det betyder at den ikke kan bidrage til finansiering af EU s udgifter. Der er en objektiv, økonomisk interessemodsætning mellem EU og USA, mellem Euroen og Dollaren, og den kan ikke andet end påvirke de økonomiske beslutninger. Dette er imidlertid en skjult krig. Ingen ansvarlig europæisk politiker eller økonom har erklæret at formålet med Euroen var at underminere Dollaren, for iflg. ECB er det markedet der skal bestemme i hvilken grad Euroen globaliseres, og ingen Greenspan eller amerikansk præsident har erklæret at formålet med at hæve den amerikanske rente siden begyndelsen af 2005 var at gøre dollarværdier mere attraktive end papirer i Euro. Hvordan går det i denne skjulte krig? Der er to umiddelbare målestokke, nemlig dels værdiforholdet mellem de to valutaer, dels deres globale udbredelse. 10\n11 Værdiforholdet er forløbet på den måde at Euroen efter sin introduktion faldt i forhold til Dollaren, hvilket formentlig skyldtes at dens oprindelige værdi var sat for højt. Fra begyndelsen af 2002 til begyndelsen af 2005 steg den, i 2005 faldt den, men i begyndelsen af 2006 synes den atter at styrkes. Det er meget omdiskuteret, hvad der betinger disse bevægelser, altså hvordan en valutas værdi bestemmes. Tidligere mente man at prisen på fx Dollaren bestemmes på samme måde som prisen på tomater, altså af udbud og efterspørgsel. Hvis udlandet vil købe mange amerikanske varer, altså hvis den amerikanske eksport er stor, er efterspørgslen efter de Dollars, der kan købe disse varer, høj, og Dollarens værdi derfor høj. Men hvis USA s import overstiger eksporten, således at landet har underskud, vil det presse kursen. Da USA har underskud, mens EU s samlede udenrigshandel stort set er i balance, skulle dette tilsige at Euroen bliver stedse mere værd i forhold til Dollaren. Fundamentals er på Euroens side; om en dyr Euro også er på europæernes side kan diskuteres, for det betyder dyre europæiske varer, dermed en ringe konkurrenceevne, med alt hvad deraf følger i form af ringe vækst og stor arbejdsløshed. Parallellen til dette realøkonomiske synspunkt er at betragte USA s handelsunderskud som amerikanernes store udenrigsøkonomiske problem, der måske midlertidigt kan løses af udenlandsk finansiering, men i sidste instans kræver at USA får orden i sit eget hus ved at balancere eksport og import. Synspunktet afspejler en tro på, at der nedenunder al finanskapitalisme og spekulation er en rationel kerne, altså at kapitalismen i sidste instans er funderet i realøkonomien. Indtil 2001 øgedes underskuddet faktisk, når Dollaren styrkedes og faldt når den svækkedes, men i 2002, 2003 og 2004 voksede underskuddet samtidig med at Dollaren faldt. Det tyder på at andre mekanismer er blevet vigtige ved bestemmelsen af kursen. Et nyere synspunkt tager udgangspunkt i, at ønsket om at købe importvarer kun forklarer 2-3% af den globale valutaefterspørgsel (for 25 år siden var det 95%). Resten er en blanding af efterspørgsel efter udenlandske lån, ren spekulation og centralbankers politiske valutaefterspørgsel. Når dette er virkeligheden må man, siges det, som hovedregel betragte fremmed valuta som kapital ikke vare og køb af fremmed valuta som en investering. Her kan man argumentere at Dollaren styrkedes i 2005 i forhold til Euroen, fordi den amerikanske rente steg til nu 4,75% (marts 2006), mens ECB fastholdt en rente på omkring 2,5%. 7 En dansk investor har fx 100 millioner danske kroner, som han kan placere i dansk ejendom, i amerikanske selskabsobligationer, i japanske Yen eller i et brasiliansk bryggeri, alt efter hvor afkastet formodes at blive størst. Tusinde forhold vil afgøre valget: Vil det danske ejendomsmarked fortsat boble? vil aktierne på det pågældende amerikanske selskab stige i værdi? vil Yen en falde? kan der sælges flere øl i Brasilien? Ser vi specielt på interessen for dollarinvesteringer, vil denne kun marginalt afhænge af den amerikanske handelsbalance; det centrale bliver i stedet kapitalposterne, altså om udenlandske investorer finder det attraktivt at investere i USA ved at yde banklån eller købe amerikanske værdipapirer. Og det afhænger igen af to ting. For det første det generelle investeringsklima i USA; hvis Dollaren eller renten forventes at falde vil det afskrække køb af dollarværdier (hvilket i sig selv vil få Dollaren til at falde!), og disse forventninger afhænger i høj grad af noget så luftigt som tilliden til de økonomiske og politiske ledere, i første række chefen for Federal Reserve og præsidenten (hvis det går skidt i Irak kan det true Dollaren). For det andet de specifikke forventninger til fx det selskab, man overvejer at investere i, hvad enten man påtænker at købe dets aktier eller dets obligationer. Der er næppe tvivl om at det sidste synspunkt at valuta er kapital snarere end vare i dag er det relevante på kortere sigt. Det store spørgsmål er om en sund eller usund realøkonomi vil afspejle sig i kursen på langt sigt, i sidste instans. 11\n12 Værdiforholdet er altså den første, kvalitative målestok for, hvordan det går i krigen mellem Dollar og Euro. Frem til begyndelsen af sidste år vandt Euroen terræn, men i skrivende stund er udfaldet rettere: tendensen uafklaret. Den anden målestok er kvantitativ: Hvordan er tendensen mht. udbredelsen af de to valutaer på globalt plan? Som sagt er Dollaren i dag klart dominerende, og de stigende oliepriser øger stedse efterspørgslen efter Dollars og dermed denne valutas internationale vægt. Samtidig har de udenoms-amerikanske Dollars ( Eurodollars ) fundet øget indpas i mange asiatiske og afrikanske lande, men især i Latinamerika. Her må vi skelne mellem forskellige grader af intensitet i udbredelse. I den ene ende har vi lande som Ecuador, El Salvador, Panama og Guatemala, der har nedlagt deres penge- og valutapolitik ved simpelthen at indføre Dollars som den officielle valuta, oftest grundet en ukontrollabel inflation. Costa Rica, Nicaragua og Honduras diskuterer muligheden, og endog Canada har været nævnt i denne forbindelse. Denne officielle Dollarisering betyder at landenes rentefod og de internationale priser på deres handelsvarer bestemmes i Washington, ligesom amerikanske banker der i praksis sidder på pengekassen kan bestemme udlånene til det lokale erhvervsliv (som de nok ikke har den store interesse for). 8 Officiel Dollarisering betyder at seignorage-fordelen går til USA; derfor forsøgte Ecuador og El Salvador at få en vis kompensation, men uden held. Tæt herpå har vi den såkaldte currency board, der herskede i Argentina indtil den nyliberale model brød sammen for et par år siden. Her havde man stadig sin lokale valuta, men den var bundet i et jernhårdt forhold til Dollaren, idet der var et helt fast forhold mellem centralbankens reserver af Dollars og mængden af pesos i omløb, så den kapitalflugt, der faktisk indtrådte, medførte automatisk at den argentinske pengemængde blev reduceret, med en dyb recession til følge. Næste trin er uofficiel Dollarisering, hvor myndighederne fastholder den lokale valuta, samtidig med at Dollars i vidt omfang cirkulerer i økonomien, oftest fordi tilliden til den lokale valuta er ringe. Dette er situationen i en stor del af den fattige verden, især i latinamerikanske lande som Bolivia, Peru og bemærkelsesværdigt Venezuela; forud for den officielle Dollarisering udgjorde Dollars 90% af pengemængden i El Salvador. Også Rusland og Canada er de facto dollariseret i betydelig grad. Den svageste form for tilknytning til Dollaren består i at et land stræber efter at dets valuta følger Dollarens værdi op eller ned ( pegging ); det sikrer at valutausikkerhed undgås ved handel med USA og ved optagelse af lån i Dollars, men tilknytningen er ikke stærkere end at landet kan frigøre sig fra Dollaren, hvis den økonomiske situation tilsiger det. Frem til den østasiatiske krise i 1997/98 var de fleste af disse lande knyttet til Dollaren på denne måde, men siden er tilknytningen løsnet lidt, senest af Kina i midten af Det er klart at et sådant system styrker Dollaren, selv om det er svært at sætte tal på den ekstra-efterspørgsel efter Dollars, der flyder heraf. Lad os dernæst se på Euroen, hvis kerneområde ud over de egentlige Eurolande er det øvrige Europa, fx Danmark og de baltiske lande der har knyttet deres valutaer til Euroen i et nogenlunde fast værdiforhold; desuden bruger visse af Frankrigs tidligere kolonier i Afrika Euro. Sterling og Yen flyder, men er klart knyttet nærmere til Dollaren end til Euroen. England har valgt den angelsaksiske forbindelse frem for kontinentet (dvs. EU) jf. Irakkrigen og vil derfor aldrig adoptere Euroen; de nationalistiske strømninger i vælgerkorpset understøtter blot de politisk-økonomisk betingede forbehold overfor Euroen. I realiteten er 12\n13 England og USA økonomisk integreret, fx mht. olieselskaber og militærindustri, og verdens gamle finansielle centrum, City, er en vigtig medspiller for Wall Street. Sammen med New Zealand og Australien udgør de en Angelsaksisk blok, karakteriseret ved en mere radikal nyliberalisme end den der findes på Kontinentet. De Gaulle ville have sukket bekræftende fra sin grav: Englands EU-medlemskab er rent pro forma. Japan har tidligere balanceret mellem Asien og USA og foreslog fx i 1998 et asiatisk alternativ til IMF, men under Koizumi er de tidligere økonomiske især handelspolitiske modsætninger til USA begravet. Landet har bøjet sig for de amerikanske ønsker om at liberalisere finanssektoren og dermed åbne den for amerikansk kapital ved at privatisere postvæsenet, der i realiteten er en gigantisk offentlig bank; og både militært og politisk er Japan ved at indrullere sig i den amerikanske koalition imod Kina, som er ved at tegne sig. Yen en er ikke pegget til Dollaren, men i udenrigsøkonomien (handel og lån) benyttes i høj grad denne valuta. Meget tyder imidlertid på at Euroen er ved at vinde frem. Fra 1999 til 2003 voksede Euroens andel af de officielle reserver fra 14% til 20%, mens andelen af internationale obligationer altså Euro som betalingsmiddel øgedes fra 20% til 30%. I 2001 anbefalede Europaparlamentet at EU begyndte at købe olie for Euro. Da Kina løsnede forbindelsen til Dollaren begyndte man i stedet at pegge Renminbi til en kurv af valutaer, hvori bl.a. Euroen indgik, og i begyndelsen af 2006 antydede den kinesiske centralbank at man fremover i højere grad ville diversificere sine reserver, hvilket betyder færre Dollars og flere Euro. Sydkorea har antydet det samme. Rusland, der i slutningen af 2004 holdt en tredjedel af sine reserver i Euro, har også flere gange erklæret at ville foretage et sådant skift og gassen til Europa betales allerede i Euro; et skift er naturligt, i betragtning af at landet handler mere med Europa end med USA, altså i højere grad har brug for Euro end for Dollars (hvortil kommer at landet selv har olie og gas og derfor ikke behøver Dollars for at købe denne energi). Det mest sprængfarlige er rumlerierne i visse arabiske lande og i OPEC om at skifte fra Dollars til Euro ved afregningen af olien; OPEC har allerede øget andelen af reserver, som holdes i Euro, fra 12% til 20%. Det kommer vi ind på i næste kapitel. Sammenfatning USA s store underskud viser at landet mangler konkurrenceevne i forhold til udlandet. I en anden henseende er realøkonomien imidlertid stærk, idet den økonomiske vækst er højere end i EU og Japan. Denne vækst beror i høj grad på at USA har været i stand til at finansiere underskuddet, altså tiltrække enorme kapitalmængder; disse har mere end kompenseret for det forhold at USA ikke selv afsætter beløb til investering ved at spare op. Når USA ene af alle lande kan nyde en så fordelagtig økonomisk situation, beror det på Dollarens særstatus som global supervaluta. En meget stor del af de globale handler og lån eksekveres i Dollars, hvilket betyder at efterspørgslen efter denne valuta langt overstiger, hvad USA har at byde på af varer og virksomheder; derfor kan USA betale en stor del af sine regninger med dækningsløst papir. Både doktor og patient har en umiddelbar interesse i dette syge forhold. Afkastet til USA er åbenbart, men omverdenen specielt Kina værdsætter også underskuddet, fordi det er ensbetydende med stor eksport til USA. På længere sigt har omverdenen imidlertid ikke en interesse i USA s finansielle hegemoni, og det kan allerede nu aflæses i politisk-økonomiske initiativer. Kina synes at diversificere væk fra Dollaren, ved at reducere sine Dollarreserver og ved at gøre sig mindre afhængig af eksporten til USA. Også Rusland synes mindre 13\n14 interesseret i Dollaren. EU s aktuelle politiske svaghed hæmmer aktive bestræbelser for at Euroisere verdensøkonomien, men andre lande trækker så småt i denne retning. Den politisk motiverede finansiering af USA s underskud er i de sidste to år svundet ind, men er indtil nu blevet kompenseret af private midler. Dollaren er blevet mindre afhængig af politik og mere afhængig af økonomi. Fra USA s synsvinkel er det en fordel at Kina s evne til i en krisesituation at lukke den amerikanske økonomi ved at sælge ud af reserverne af amerikanske statsobligationer reduceres, men på den anden side øges afhængigheden af private investorer, som ikke har en handelspolitisk interesse i at holde Dollaren oppe. Hvis den tendens fortsætter, afhænger Dollarens skæbne så alligevel af den rent økonomiske udvikling i USA, nemlig af profitabiliteten af investeringer i landet. NOTER 14\n15 1 Udover handelen (import og eksport af varer og service) registrerer de løbende poster også såkaldt usynlige poster såsom rentebetalinger ind og ud af landet. Da handelsunderskuddet udgør 90% af underskuddet på de løbende poster, ser jeg bort fra de øvrige poster og betragter handelsunderskud og løbende underskud som synonyme. 2 Vi har en tilsvarende divergens mellem regnskab og økonomi i nationalregnskabet, hvor investering defineres så begrebet inkluderer usolgte varer ( investering i lageropbygning ). Det indebærer kan det vises at investering altid er lig med opsparing. Generationer af ulykkelige økonomistuderende har forvekslet denne begrebsleg med økonomiske sammenhænge, og derfor troet at opsparing altid investeres, altså går til virkelige investeringer. Hvis det var så vel, eksisterede der ingen nationaløkonomiske balanceproblemer, ingen problemer med den effektive efterspørgsel, ingen lav- og højkonjunkturer. En god forståelse af økonomi begynder derfor med at springe det indledende kapitel om nationalregnskabet over. Revisorer definerer begreberne så pengene passer, men det gør de sjældent i den virkelige økonomi. 3 Alligevel er det udenlandske eje af amerikanske aktier vokset fra 4% i 1975 over 10% i 2001 til 13% i For selskabsobligationer er stigningen langt større, fra 4 over 21 til 26% (Foreign Markets Center: 4 Dette hensyn gælder især Japan, hvis Yen flyder i forhold til Dollaren. Kina kunne umiddelbart være ligeglad, fordi landets valuta var låst til Dollaren, altså fulgte den ned, men landet har i flere år været udsat for et kraftigt amerikansk pres for at opskrive Renminbi i forhold til Dollaren for at afskrække den kinesiske eksport til USA; og jo billigere Dollaren er, jo større er dette pres. Midt i 2005 bøjede Kina sig tilsyneladende ved delvis at løsrive deres valuta fra Dollaren, men det gav kun en minimal opskrivning af Renminbi, så presset er der stadig. 5 Mere præcist: Hvis import og eksport lægges sammen og sættes til 200%, har vi Dollars på den en side af transaktionen i 90% af tilfældene (Krugman og Obstfeld, 2003, s. 331). 6 Fattige lande kan ikke låne i egen valuta og de foretrækker ofte Dollars. Også Asien låner overvejende i Dollars, hvilket kom landene dyrt at stå under krisen i 1997/98: Da de vestlige kreditorer trak deres dollarværdier ud, måtte landene devaluere kraftigt, hvilket betød at et givet dollar-afdrag nu kostede langt mere i lokal valuta. USA låner altid i Dollars og har derfor ingen kursrisiko. 7 Fra 2002 til ind i 2004 fastholdt ECB en rente, der var dobbelt så høj som den amerikanske (Financial Market Center 2005). Federal Reserve sænkede i denne periode renten drastisk for at bekæmpe krisen, mens ECB tilsyneladende prioriterede en styrkelse af Euroens internationale styrke over bekæmpelsen af den høje europæiske arbejdsløshed. Dette harmonerer med at ECB s mandat er ortodokst monetaristisk, idet bekæmpelsen af inflation der udhuler Euroens værdi er eneste målsætning, mens Federal Reserve også kan tage hensyn til arbejdsløsheden. Så hvordan forklare den omvendte rentepolitik i 2005? Den umiddelbare forklaring er at konjunkturopsvinget i USA har sænket arbejdsløsheden og øget inflationsrisikoen så meget at en rentestigning var påkrævet, mens den fortsatte stagnation i Europa har gjort det politisk umuligt for ECB at hæve renten, trods ECB s institutionelle uafhængighed. Bl.a. UNCTAD (2005) har argumenteret at ECB bør sænke renten, dels for at afhjælpe arbejdsløsheden, dels for at bidrage med købekraft til en skrantende global økonomi. 8 Meget forvirrende betegner Dollarisering ofte at et land benytter et andet lands valuta, hvad enten det er Dollars, Euro eller en tredje valuta. I denne bog skelnes mellem Dollarisering, Euroisering etc.\nOrdforklaring. ASEAN (Association of Southeast Asian Nations). Den regionale parallel til EU og NAFTA, svag.\nOrdforklaring Arbejdsstyrken. Dette er den del af befolkningen, der står til rådighed for arbejdsmarkedet, og omfatter derfor både beskæftigede og arbejdsløse (men arbejdssøgende). Udenfor arbejdsstyrken


⇒ Køb Dymo Letratag på nettet – Se hele listen her\nEn række internet handler foreslår til alt held mange forskellige billige leveringsmodeller til dymo letratag. Et hit er lige nu pakkeshops, fordi du så nemt kan hente din nyindkøbte vare på et selvvalgt tidspunkt. Leveringsmetoden er nemlig ualmindeligt fremkommelig, og i mange tilfælde endda den mest billige leveringsmanér.\nDu kunne ligeledes overveje at få ordren leveret til din hjemmeadresse eller ud til din arbejdsplads. Den bliver beklageligvis en tand mere bekostelig, men desuden ekstremt fleksibel ved køb af dymo letratag online. Den mest betalelige mulighed for fragt er utvivlsomt at du selv henter ordren, som jo betinges af at du befinder dig med kort afstand til e-shoppens butikker, fx Silvan, Jem og Fix, Harald Nyborg eller Bauhaus.\nLeveringsdygtigheden på dymo letratag er super relevant såfremt vi behøver varen fluks, og herved er det fuldt ud fornuftigt at vi tjekker den anslåede leveringstid ved dymo letratag. Mange internet webshops – eksempelvis Bauhaus, Jem og Fix, Silvan og Harald Nyborg – stiller udsigt til billig dag-til-dag levering på adskillige varer online, men det tager udgangspunkt i at transaktionen gennemføres før et nøjagtigt klokkeslæt, med hensynstagen til at de sandsynligvis kan nå at få dit nye produkt ud af døren forinden personalet har fri.\nEn hel del e-forretninger i Danmark frembyder gratis levering på dymo letratag online, men undertiden er det så nødvendigt at man bestiller for en præcis sum. Desuden bør man tage den prisbilligste fragttype, hvilket oftest vil blive at få fragtmanden til at bringe varerne til et udleveringssted.\nFlere byggecentre giver afhentning hvor man bestiller billig dymo letratag online og afhenter i byggecenteret. Eksempelvis XL-Byg, 10-4, Bygma, Davidsen, Harald Nyborg, Silvan, Jem og Fix, Stark og Bauhaus. De yder bl.a. klik-og-hent på dymo letratag i disse byer:\nLillerød, Glostrup, Brøndby, Skive, Kokkedal, Charlottenlund, Randers, Roskilde, Horsens, Rønne, Brønderslev, Varde, Odder, Aalborg, Hillerød, Vordingborg, Ballerup, Risskov, Rødovre, Rudersdal, Herning, Værløse, Køge, Frederiksværk, Nyborg, Nakskov, Frederikshavn, Grenaa, Nørresundby, Aabenraa, København, Dragør, Virum, Slagelse, Gladsaxe, Åbyhøj, Ishøj, Helsingør, Nærum, Herlev, Kalundborg, Vejle, Ølstykke, Holstebro, Allerød, Albertslund, Vanløse, Viborg, Søborg, Solrød Strand, Skanderborg, Holbæk, Brønshøj, Esbjerg, Jyllinge, Hobro, Hjørring, Svendborg, Højbjerg, Hørsholm, Kolding, Vallensbæk, Ringsted, Frederiksberg, Haderslev, Birkerød, Thisted, Frederikssund, Valby, Lyngby, Odense, Aarhus, Sønderborg, Silkeborg, Ikast, Hedensted, Hedehusene, Brabrand, Haslev, Taastrup, Farum, Gentofte, Fredericia, Tårnby, Middelfart, Næstved, Nykøbing Falster, Struer, Hvidovre, Tilst, Stenløse, Lystrup, Greve, og Korsør, .\nAfhentning for dymo letratag er tilgængeligt i alle områder af Danmark: Sjælland (Amager, Lolland, Nordsjælland, Midtsjælland, Bornholm, Falster, Østsjælland, Hovedstaden, Vestsjælland, Sydsjælland), Jylland (Midtjylland, Sønderjylland, Nordjylland, Vestjylland, Østjylland, Syddanmark, Sydjylland) og Fyn (Vestfyn, Midtfyn, Nordfyn, Østfyn, Sydfyn).\nNår vi ser på tallene fremstår det markant, at folk som regel kigger efter bl.a. dymo letratag tilbud og billig dymo letratag. Man ser desuden som regel internet shoppere søge bl.a. køb dymo letratag, dymo letratag priser og dymo letratag online, foruden de gængse byggekæder som Harald Nyborg, Bygma, Silvan, Bauhaus, Davidsen, XL-Byg, Stark, 10-4 og Jem og Fix.\nGode priser på dymo letratag\nDet er jo efterhånden ultra fleksibelt for internetbrugere at finde de laveste priser på billige dymo letratag online fra forskellige e-forretninger, og til gengæld har langt de fleste forhandlere på nettet ikke kunne slippe for at presse priserne på dymo letratag markant, og ovenikøbet garantere portofri fragt.\nTil gengæld kan det alligevel vise sig tiden værd at undersøge et par forskellige firmaer på nettet efter billige priser på dymo letratag online før du færdiggør din shopping, således at du er sikker på at opnå den mindst kostelige pris. Se ikke kun på de velkendte byggecentre som Stark, Jem og Fix, Bygma, Silvan, Harald Nyborg, XL-Byg, Bauhaus og Davidsen.\nDu skal dog ikke overse, at ifald en internet butik udlover billige dymo letratag online til salg for en pris der virker uendeligt tiltalende, burde det for det meste være et faresignal om en uærlig e-handler. Betalinger med kort er trods alt inkluderet i en lov, der hjælper folk imod falske e-handler.\nVi går generelt ind for køb med gængse betalingskort eller betalinger med mobilen. Som en anden løsning burde du drage fordel af et afdragstilbud fra f.eks. ViaBill, hvis du foretrækker at dække betalingen af dymo letratag senere. Dette foreslåes typisk hos nichefokuserede webshops, men sjældent de udbredte byggemarkeder som fx Harald Nyborg, Bauhaus, Stark, Bygma, Davidsen, Silvan, XL-Byg og 10-4.\nNår vi kigger i data bliver det tydeligt, at internetbrugere jævnligt søger eksempelvis dymo letratag tilbud og dymo letratag priser. Vi ser desuden som regel mennesker lede efter for eksempel billig dymo letratag, dymo letratag online samt køb dymo letratag.\nTrustpilot giver dig temmelig gode chancer for at analysere ganske mange aktuelle kunders vurderinger og derfor stiller vi forslag om, at du eksaminerer webbutikkens kritik forinden du køber billige dymo letratag online.\nFacebook genererer tilsvarende altid fremragende chancer for at få indtryk af internet forretningens popularitet. Herinde møder vi nogle e-forretninger som tilbyder kunderne at meddele en kritik af købsoplevelsen, hvilket tillige burde tages i brug til afvejning af hvor tilfredse kunderne er.\nForinden nogen køber billige dymo letratag online i en butik behøver man i reglen få overblik over webbutikkens handelsvilkår, dog er det normalt ikke særlig morsomt, især med de kendte byggekæder som Harald Nyborg, Stark, Jem og Fix, Davidsen, XL-Byg, 10-4, Bauhaus, Silvan og Bygma.\nEt andet forslag kunne derfor være at se om internet forretningen er e-mærket medlem, da det ofte er en sikring om at online webshoppen opererer i overensstemmelse med de officielle regler, udover at internet virksomheden jævnligt overvåges af fagfolk der er inde i vilkårene.\nDet giver dig anledning til opbakning, når du skulle få dilemmaer i forbindelse med din ordre på dymo letratag. Dertil er det en hjælp at køber er omhyggelig omkring de væsentligste betingelser der indvirker på købet af dymo letratag online, eksempelvis den ombytningsrettighed internet butikken benytter.\nDerfor er det også afgørende, at man altid beholder ens faktura e-mail, således man en anden gang kan påvise sit køb af dymo letratag, hvad end man har bestilt ved XL-Byg, Bygma, Davidsen, Silvan, Jem og Fix, Bauhaus, 10-4, Harald Nyborg eller Stark.


Hotelanmeldelser 20. oktober 2015\nCirka 20 minutters kørsel nordpå fra Københavns finder man Kurhotel Skodsborg. Kurhotellet er placeret på Strandvejen og umuligt at overse, men det gør ikke noget, når hotellet er en af de smukkere bygninger på Strandvejen.\nVi bookede et to dages getaway ophold for at få et nærmere indblik i Skodsborg Kurhotel, der højst sandsynligt er det mest luksuriøse spahotel i Danmark.\nPrisen for det to dages ophold starter ved 5.600 kroner, men bør opgraderes med et bedre værelse. For 200 kr. kan man få et Superior room og for yderligere 200 kr. får man et Deluxe værelse. Det to dages getaway ophold er en samlet pakke, hvor man har fri adgang til spaområdet, får en to-retters aftensservering den første aften i The Lobby samt en finere tre-retters med vinmenu den anden aften i restauranten på tredje etage. Desuden inkluderer opholdet også eftermiddagskaffe/the og kage kaldet Te med Georg samt en lækker morgenmadsbuffet begge morgenener.\nRaadvad er blot en kort gåtur fra Kurhotel Skodsborg.\nHistorien bag kurhotellet går 115 år tilbage og stedet er bl.a. royalt, da Kong Frederik den 7. købte landstedet ”Skodsborg” i 1852. Eksklusiviteten har Skodsborg landstedet dog beholdt, og i dag er Kurhotel Skodsborg et internationalt anerkendt kurhotel.\nVi ankom en fredag eftermiddag en halv time før vi havde fået besked på, men vi kunne simpelthen ikke vente med at prøve spaafdelingen… I receptionen blev vi taget imod med et stort smil. I systemet stod værelset dog ikke er helt klart endnu, men receptionisten ringede til rengøringen, og fik af vide værelset faktisk lige var blevet færdiggjort. Vi checkede derefter ind, hvilket var relativt let, da der var betalt for opholdet på forhånd. Dermed krævede det blot en lille krusdulle på reservationen, hvorefter vi fik udleveret to chiparmbånd, der fungerede som nøgle til både hotelværelset, adgang til spaområdet og et ska i omklædningen.\nVærelset vi havde booket var et Deluxe dobbeltværelse med udsigt. Efter online-bookingen var vi dog i kontakt med hotellet, da vi gerne ville have en stor altan og udsigt til Øresund – og dét fik vi! Værelset havde en passende størrelse og det meste af indretningen virkede gennemtænkt og veldesignet. Bestlight lamper var der også rigeligt af, hvilket var med til at understreje værelsets luksuriøsitet. Badeværelset kan ikke betegnes som stort, og vores værelse havde ikke badekar men derimod en stor bruser. Desuden var der varme i gulvet.\nTerrassen var dog i en liga for sig selv. Man følte sig nærmest kongelig, når man sad derude om morgenen i sin morgenkåbe… Man sad dog ikke decideret uforstyrret, da terrassen var placeret næsten lige ved hovedindgangen, og dermed kan det ikke undgås, at nogle måske bliver lidt for nysgerrige – men vi forestiller os også, at det må se lige så dejligt ud som det føles at sidde der.\nVi havde dog ikke meget tid på værelset den første dag, da der kort efter vores check in var blevet bestilt en spabehandling. Ligesom de fleste andre mænd, så er jeg noget skeptisk, når jeg skal smøres ind i mudder (i denne omgang fra Ungarn) og får varme sten i hænderne men sandheden er, at man faktisk kommer lidt ned i gear. I mit tilfælde skyldes det dog nok mest massagedelen, den afslappende musik og de sommerlige og friske dufte.\nSpabehandlingen vi prøvede hed Energizing Treatment, og kan nærstuderes bedre her. Prisen er 1.100 kr. og den varer i 80 minutter.\nBor du ikke på kurhotellet koster det 500 kr. at besøge spaafdelingen, der foruden de mange spaoplevelser også inkluderer et træningscenter med masser af træningshold. Spaafdelingen omfatter bl.a. en Hydrospa på 100 m2, flere saunaer, dampbad, varme og kolde brusere, soft sauna, salt cave, fodbad, udendørs jacuzzi, et 21 meter langt svømmebassin osv. Der er rigeligt med muligheder for at få prøvet forskellige saunaoplevelser og komme helt ned i gear. Desuden er der også flere afslapningsområder, hvor man kan tage et æble og en kop the.\nDa vi var forbi i weekenden var der i nogle tidsrum ret fyldt i spaafdelingen, og specielt lørdag eftermiddag mellem kl. 16-17 var der lige lovlig meget gang i den – bl.a. med et barn som gentagne gange lavede bomber i forsøget på at få opmærksomhed fra forældrene.\nUnder opholdet nåede vi både at spise i The Lobby og i restauranten. The Lobby kan nok bedst betegnes som en luksusbistro, hvor man kan få fine serveringer med masser af smag. Vores menuer var dog fastlagt i både The Lobby og i restauranten, hvilket var ærgerligt, da vi gerne ville have prøvet noget mere udfordrende.\nI The Lobby fik vi også serveret Te med Georg, der er en form for nordiskinspireret britisk eftermiddagste. Konditoren bag er Magnus Vestergaard, der er udlært på La Glace og samtidig er en del af det danske konditorlandshold. Forleden var han endda med til at vinde det nordiske mesterskab for konditorer! Vil man prøve dette er prisen 130 kr. inkl. kaffe/caffe latte eller forskellige former for the.\nSe også: Vi besøgte Nimb Terrasse og prøvede kagebordet\nMorgenmaden foregår oppe i restauranten, og her her kan man nyde en udsigt over Øresund. Morgenmadsbuffeten er ikke overvældende stort, men der er fokus på kvalitet, og det hele ser lækkert ud. Man er heller ikke i i tvivl om, at der er tænkt på velvære og sundhed, men vil man have lidt røræg og chokolade på brødet (hjemmelavet naturligvis), så kan det godt lade sig gøre.\nPå en efterårsaften bliver der dog for mørkt til, at man kan se over Øresund imens man spiser aftensmad i restauranten. Det er det en god ide, at ringe og kræve placering ved et godt bord, da der foruden udsigten over Øresund i den anden ende af lokalet er udsigt til skoven men også Øresundstoget i den anden ende af restauranten.\nAftenens bedste ret var confiteret kylling, der virkelig havde en lækker smag. Kyllingen blev bistået af nye kartofler, svampe og en velsmagende sauce. Desserten var dog også spændende, da det var en nyfortolkning af rød grød med fløde. Forretten var derimod noget kedelig, da det var tredje gang vi på 24 timer fik laks – men det var en rigtig god laks.\nFælles for både The Lobby og restauranten er, at det er nordisk sund mad, der gør brug af velkende komponenter med et par enkelte nyfortolkninger imellem.\nAftenen kan desuden sluttes af med velsmagende cocktails i The Lobby. Cocktailskortet er udviklet af cocktaillegenden Gromit Eduardsen, der bl.a. har ledet baren på både Hotel Skt. Petri, Hotel Fox og 1105. Vi prøvede bl.a. New Nordic Whiskey Sour og Martini Espresso. Det var dog specielt barens Whiskey Sour som imponerende, nøj hvor var den velsmagende! Det er uden tvivl den bedste Whiskey Sour vi har prøvet.\nSpaafdeling - 9.5/10\nKurhotel Skodsborg er det ultimative spahotel i Danmark, og vælger man "2 day getaway" opholdet får man meget for pengene!\nRelaterede emnerFeaturedHotelanmeldelseKurhotel SkodsborgMust read


SKS Powerpump | Bikester.dk\nDen stærke gulv pumpe fra SKS har et tryk på op til 10 bar og en belæst Manotmeter. Pumpen har en meget god stabilitet takket være en solid bundplade og Multi-Valve-Head som er egnet til alle almindelige ventiltyper.\nHoved: Multi ValveKompatibel ventil art: Autoventil (AV), Racerventil (SV), Dunlop (DV)Maksimalt tryk: 10 BarManometer: ja\nCylinder: StålFod: Plastik\nHøjde (mm): 665 mm\nJeg købte cykelpumpen, fordi det var meget svært og svært for mig at nå 6,5 bar med min gamle pumpe på min nye cykel. Den nye var meget hurtig og forholdsvis let. Skærmen, omend i trin på 2 bar, er let at læse. Håndtagene sidder behageligt i hånden, og pumpen kan let stabiliseres, når du står på den med dine fødder. Det eneste kritikpunkt (men uden devaluering) er størrelsen, hvis du vil have pumpen med på ferie. På den anden side fungerer tingene også godt der. Tydelig købsanbefaling;)\nFremragende pumpe !!!\nJeg brugte det også til at pumpe dækkene op fra motorcykelanhængeren og det bageste stød på min 650 Husaberg. Uanset hvilken ventil op til 10 bar. Det er en præstation. Åh ja, selvfølgelig fungerer dækkene på vores e-cykler også 😉\nFungerer godt, fremragende værdi for pengene\nOverholder fuldt ud forventningerne, ville jeg bestille let og hurtigt oppustede dæk igen og som altid hurtig ordrebehandling og levering.\nMeget god pumpe. Slangen er lidt stiv i kulden, men den pumper godt.\nFor prisen er det en god pumpe! Det fungerer perfekt, og ventilen er let at fastspænde. Der er små reduktioner i det faktum, at manometerenhederne er angivet i trin på 2 bar, og at du skal se nøje. Derudover har pumpen plastikfødder, hvilket betyder, at den ikke er meget stabil. Slangen kan ikke rigtig fastspændes, når den opbevares væk. Som jeg sagde: for prisen kan du ignorere det.\nLeveringen var hurtig og ukompliceret, beslutningen blev taget baseret på de forskellige ventilhoveder og manometeret, delen fungerer godt\npumpen er let at bruge, ventilforbindelsen sidder godt, og den blæser hurtigt op. Hidtil er nøjagtigt trykaflæsning\nFungerer meget godt, godt udførelse, pris, ydelsesforhold meget godt!\nGod gulvpumpe, ideel til mine behov\nMed en kort brugeroplevelse er pumpen ret høj kvalitet. Værdi for pengene, en stærk anbefaling!\nJeg læste også den værre rating. For mig var denne pumpe (havde en gammel og anderledes model) en underlig forbedring. Ja, de store tal er i trin på to linjer, men så meget plads imellem med underinddelinger, at det rigtige lydstyrke kan klemmes!\nBeskeden i funktion og kvalitet\n"Pumpen har en meget god stabilitet takket være en solid basisplade." Sludder! Steadfast er den første, hvis du på den "faste gulvplade" (beskrivelse for billig plastik klud) trækker, ellers falder den konstant. Manometerets skalaudskrivning kan let læses forkert, som i trin på 2 bar. Ventilstubben er upræcis og er også lavet af plast. Vil snart være forbi af slid.\nProduktet er godt og fungerer. Leveringstid over 1 uge er for lang.\nSKS Powerpump sort\nMeget god pumpe til hjemmebrug. Lille minus utilstrækkelig trykmåler. Jeg vil anbefale.\nBrug hollandsk og fransk ventil uden adapter. Grundplade i plastik og lidt for svag. Forhåbentlig rykker han ikke for hurtigt. Meter meget klar og så vidt jeg kan sammenligne med en god Michelin bil pumpe nok nok. Pumper nemt at> 8 bar.\npasser godt! Meget tilfreds\nBillig og kraftfuld\nKøbt, pumpet og godkendt, ingen idé om holdbarhed\nFungerer meget godt, manometer nøjagtigt og læseligt, praktisk tip, det er et meget godt produkt.\nSammenlignet med prisen er en rigtig god pumpe. I den første var der dog allerede en dyse over påfyldningsslangen, så jeg måtte vente på den nye. Ny har hidtil arbejdet godt.\nMeget god pumpe til en god pris\nHun gør hvad hun skal\nNemlig pumper luft i dækkene. Okay, slangen kunne være 20cm længere. Berør og jeg er meget tilfreds. Også læsbarheden af lufttrykmåleren er i orden\nStor pumpe til en anstændig pris\nFremragende pumpe, nogle gange tager en vis indsats for at få pumpen korrekt på ventilen. Men hvis han er, går han godt.\nMeget effektiv pumpe\nPraktisk brug, egnet til begge typer cykelventiler. Blæser dæk hurtigt og effektivt. Great!\nEn pumpe med en rigtig god og matchende Anzeige.Die gamle Aldi kan weg.Billig køber kun 2x.\nGod pumpe, hvor begge ventiler kan bruges uden at skulle fejes.\nPumpe i prisforbrug super ..... kun som med næsten alle pumper, kan slangen være længere.\nSuper fin pumpe der holder hvad den lover. Fungere super fint.\nGod pris! Og en fantastisk funktion.\nGod del til en god pris.\nSKS drevet pumpe\nmeget god pumpe. Bare fint til brug i hjemmet\nGod kvalitet pumpe til en rimelig pris.\nPumpen har alt at have en pumpe; er stor!\nSlangen kom løs af sig selv, før jeg selv havde tid til at bruge det. Tilsyneladende var det bare limet. dårlig kvalitet\nMeget hurtig levering. God emballage. Stor artikel, jeg er meget tilfreds\nKører godt drift. Passer til standard ventiler. Præsenteret på presset for, race dæk. Find desværre ikke synke igennem sadlen foden. Det er derfor meget tæt på pumpen. Fra bare spørgsmål om vane.\nPumpen har mine forventninger fuldt ud opfyldt. Vi har to forskellige ventiler og begge passer til pumpen. Displayet synes også at være meget præcis og Pumoe er let og kan bevæge sig meget godt. Stærkt Køb anbefaling.\nrettidig levering lidt 'skrøbelig\nHurtig levering, fremragende produkt, jeg skulle have bestilt år tidligere !!\nalt vidunderligt perfekt\nhurtig levering, top kvalitet, det passer fint.\nJeg har den pumpe, der anvendes nu 6 gange og har at sige, at pris / ydelsesforhold er okay.\nPumpen er let at betjene, da den fastholdes med begge fødder. Slangen til ventilen er lang nok, og den dobbelte ventil indsats til alle vores hjul egnede (Dunlop og Schrader ventiler). Lukningen gør et valent brug, og jeg håber - på trods af plast - at denne lange stramme stopper og ikke slides.\ngodt lavet, nem at betjene, god pris -bin tilfreds\nEr, hvad han skal gøre\nAlt tilfreds med denne cykel; Jeg fandt det svært at vælge på grund af denne type også langt mere luksuriøse / dyrt, men jeg er meget tilfreds med dette. Jeg udtrykker mine dæk til at pumpe meget hårdere og ride en masse mere behagelig (og er også mere modstandsdygtige over for punkteringer). Jeg skal købe denne ting meget tidligere ;-) Fordi der ikke er nogen film om dette en anden forklaring: Denne enhed er nøjagtigt ligesom en gammeldags cykelpumpe (du klemme enden af ventilen og pumper). Merværdien er, at klippet er spids bedre og ikke fyring ventil eller luft lækker ud og måleren viser dig, hvor langt (Bar) du kan pumpe.\nEn anstændig pumpe til at erstatte den gamle jumbo cyklen hjem, ubesværet at pumpe op til 6 bar. Fod af hård plast og noget føles billig, pumpe og slange kobling plus fremragende. Fremragende værdi for pengene. Passer auto ventil, fransk ventil og Dunlop ventil. Jeg har også dækkene på bilen og motoren pumpes det.\nTrods de meste gode anmeldelser og gode erfaringer med en anden pumpetype SKS var dette fra begyndelsen defekt (trykmåler). Meget irriterende, da det var en fødselsdagsgave!\nJeg har mange cykelpumper slidte og nu vide lidt hvor jeg skal kigge efter. Denne pumpe har trykmåleren og slangeforbindelse ved foden monteret således, at det er en fast enhed. Koblingen stykke fungerer også meget godt, og jeg kan hurtigt trætte til omkring 8,5 bar pumper. Påfør et antal gange, der anvendes, så levetiden tør jeg endda sige noget, men han føler sig meget fast.\nVar lig med begge ventiltyper ... test ventil -> pumpe den -> luft der -> færdig! Så som man kunne forestille sig:\nEndelig nu har jeg en pumpe meget tilfreds på min cykel passt.Bin.\nendelig en pumpe, der virker\nSKS Power Pump Power Station Floor Pump sort\nSoldat indtryk. Pris meget god. Beskrivelse godt. Reservedele til rådighed på SKS. Hvad mere kunne du ???\nKøb .... Super pumpe til 10 bar er tilstrækkelig til racercykel, alle ventil gå uden problemer! Super pris.\nbillige pumpe til væddeløb\nvolumen for prisen en meget god pumpe med god pumpe og letlæseligt display. i begyndelsen det kræver en smule øvelse til montering på ventil hinzubekommen af din cykel. har pumpet penge til racing op til 10, og det var aldrig et problem. det gør også en solid indtryk og er også stabil.\nStår stabilt, er glat, let at læse og - pumpning! God portion til en god pris\nGør deres arbejde godt. Meget god pris forhold. Forhåbentlig kan du købe ny gummitætning til dysen, når og hvis det bliver slidt.\nfungerer korrekt og har et komfortabelt greb\nFunktion super, lille indsats, der kræves. Slangen kunne være lidt længere.\nEr meget zufriede.\nRobust stor piedestal. Gør hvad den skal.\nStabil pumpe til alle typer ventiler uden adaptere!\nVirkelig stor og let at oppuste cyklen.\nStor del, enkel, ligetil og bringer luft i dækkene ... hvad mere kan man ønske?


USAs udenrigsminister John Kerry.\nBlå bog - John F. Kerry\nFødt i Colorado 11. december 1943\nForældrene var sygeplejerske Rosemary Isabel Forbes Kerry og Richard Kerry, FN-anklager og officer i udenrigstjenesten.\nUddannet fra blandt andet Yale University i statskundskab.\nOfficer i den amerikanske flåde 1966-70. Udsendt til krigen i Vietnam.\nFørste gang valgt til det amerikanske senat i 1984.\nGift med Teresa Heinz, arving til Heinz-formuen, i 1995.\nI 2012 udpeget til udenrigsminister af Barack Obama.


Seniorkonsulent med stærk metodisk baggrund til Processes i Digital, Change & IT (Opslag hos Nykredit)\nSeniorkonsulent med stærk metodisk baggrund til Processes i Digital, Change & IT\nHar du erfaring med forretningsanalyse og procesoptimering? Har du blik for End-to-End-sammenhænge? Og ønsker du at være en nøglespiller i nogle af Nykredits spændende optimeringsprojekter?\nE2E-tilgang til forretnings- og procesoptimering\nI Nykredit vil vi være bedst til kunder, og vi skal kunne agere professionelt i et marked, der løbende reguleres gennem ny lovgivning. Det stiller krav til vores rådgivere, vores produkter og koncepter og vores processer, der går på tværs af alt dette. Som en del af Processes skal du være med til at skabe fundamentet for, at Nykredit kan give kunderne en excellent behandling og optimere interne såvel som eksterne processer.\nVi arbejder i dag med forretningsanalyser, procesanalyse, kunderejser, robotics og machine learning samt E2E-procesoptimering. Din opgave bliver at bidrage til succesfuld eksekvering af projekter og løsninger, der sikrer de ønskede gevinster for Nykredit og vores kunder. Herunder bliver du ansvarlig for at lave analyser, facilitere workshops, lede projekter og håndtere dine stakeholdere. Som seniorkonsulent vil du også skulle bidrage til udviklingen af afdelingens faglige kompetencer inden for såvel projektledelse som procesoptimering og kunderejseanalyse.\nDu får mulighed for at arbejde med projekter på strategisk, taktisk og operationelt niveau på tværs af organisationen. Vi forventer, at du kommer med stort engagement og drive, skaber positiv energi omkring dig og vil lære nyt – og lære fra dig. Fagligt kræves der en god baggrund med erfaring inden for E2E-procesanalyse, problemløsning og projektledelse.\nSelvstændig konsulent med lean-/procesbaggrund og stort drive\nDu har tidligere arbejdet med kortlægning af processer og kunderejser samt projektledelse. Du har en akademisk baggrund fra en videregående uddannelse og har med fordel tidligere arbejdet som intern eller ekstern konsulent – gerne inden for den finansielle sektor. Derudover besidder du flere af følgende egenskaber:\nDu kan arbejde selvstændigt og naturligt indtage en ledende og styrende rolle i projekter.\nDu trives med projektarbejde af alle størrelser og kan fremvise succesfulde projekter med målbare resultater og tilfredse stakeholdere.\nDu evner professionel stakeholder management og forstår at kommunikere komplekse budskaber på en simpel måde til flere niveauer.\nDu kan se tingene fra flere perspektiver og forholder dig både holistisk og detaljeorienteret til dine projekter.\nDu er garant for positiv energi og stemning i dit team og din afdeling.\nDu kan lære fra dig og gør en dyd ud af at motivere og inspirere dine kolleger.\nDu bliver en del af Processes i Digital, Change og IT. Vi har ansvar for proces- og forretningsoptimering på tværs af Nykredit, og vi driver optimeringer i samarbejde med ledelse og nøglemedarbejdere fra stab og forretning. Vi har til huse i Glaskuben på Kalvebod Brygge 1-3.\nSøg jobbet online. Har du spørgsmål til stillingen eller Nykredit som virksomhed og arbejdsplads, kontakt afdelingsdirektør Daniel Plath, 27 36 51 03 eller seniorrekrutteringspartner Rasmus Bothmann, 44 55 18 69.\nAnsøgningsfrist d. 05.06.2019 2019-06-05 00:00:00\nOprettet d. 15.05.2019, sidst opdateret d. 20.05.2019 2019-05-15 19:09:10.513


Forskere udrydder dinosaurerne | Illvid.dk\nForskere udrydder dinosaurerne\nNy forskning afslører, at dinosaurerne skiftede form i løbet af livet. Det betyder, at der var færre dinosaur-arter, end man hidtil har troet.\nForskere udrydder i øjeblikket dinosaurerne. Ny viden om knoglernes mikrostruktur antyder nemlig, at fortidens kæmper i løbet af deres liv skiftede form. I flere tilfælde har palæontologer derfor fejlagtigt troet, at en art var flere forskellige arter. Det har vist sig, at dinosaurernes kranier nærmest var som modellervoks med foranderlige knogler, der voksede og skabte nye strukturer nogle steder, mens knoglerne andre steder svandt ind.\n“Dinosaurerne gennemlevede radikale formmæssige ændringer i deres udvikling fra unge til voksen. Forandringerne var i nogle tilfælde så ekstreme, at en ung og en voksen fra samme art kan opfattes som to forskellige arter,” forklarer palæontologen John Scanella fra Museum of the Rockies ved Montana State University i USA.\nSkeletterne er næsten identiske\nSammen med sin kollega Jack Horner har John Scanella med et studie af den kampvognsstore trehornede triceratops skabt røre i palæontologkredse. Studiet viser nemlig, at den og dens nære slægtning torosaurus i virkeligheden var én art. Samtidig hiver forskerne endnu en art, nedoceratops, ind under paraplyen og kalder alle tre for triceratops.\nDet er ikke første gang, billedet af triceratops bliver revideret. Da de to første horn dukkede op sidst i 1800-tallet, fejlfortolkede palæontologen Othniel C. Marsh dem således som levn fra en forhistorisk kæmpebison. Det var først, da gigantiske kranier med papegøjenæb, horn og nakkekam dukkede op, at det gik op for Marsh, at han havde fundet den første dinosaur med horn.\nSidenhen væltede det frem med nye eksemplarer, og i alt blev 16 arter beskrevet. Forskningen bar dog præg af hastværk, og i 1996 foretog palæontologen Catherine Forster fra George Washington University i USA en større oprydning. Og det viste sig, at arterne bare er varianter af de to triceratops-arter, der i dag er anerkendte.\nNu er John Scanella og Jack Horner så gået skridtet videre og har studeret en slags pseudopopulation af de gamle dinosaurer. De levede alle inden for en kort periode i et afgrænset område kaldet Hell Creek i Montana i USA. Her er der så mange fossiler, at man ifølge Scanella ikke kan vandre i området en dag uden at finde en triceratops. De mange eksemplarer er da også grunden til, at forskerne kan kortlægge dyrenes livsstadier.\nI alt har de studeret mere end hundrede triceratops-kranier, der varierer i størrelse fra fodbolde til små biler. Af disse har de to forskere studeret knoglestrukturen fra 29 triceratopser og ni torosaurusser i mikroskop.\nI løbet af de seneste ti år har en bedre forståelse af knoglernes mikrostruktur betydet, at forskerne kan bestemme de enkelte dyrs alder meget præcist. I mikroskop kan man således se, at unge individers knogler ikke har den kompakte, tætte struktur, som man ser hos ældre individer. Det fantastiske er, at knogleanalyserne afslører, at samtlige torosaurus- eksemplarer er gamle individer, mens samtlige triceratops-eksemplarer er unge individer.\nÆldre udgave af samme art\nForskerne fandt herudover tegn på en overgang til torosaurus hos flere triceratops-individer. Hos torosaurussen er nakkekammen således længere og har to store huller, og hos flere triceratops-individer opdagede forskerne, at nakkekammens knogle var tydeligt tyndere i to tilsvarende områder. Det kan være begyndelsen til de huller, der ses hos torosaurussen.\nDet er ifølge forskerne et tegn på, at hullerne aktivt eroderer væk, i takt med at nakkekammens knogler ommodelleres. De to arters skeletter og tænder er desuden stort set umulige at skelne fra hinanden.\nIfølge Jack Horner og John Scanella er forklaringen dog ganske enkelt, at den såkaldte torosaurus bare er en ældre udgave af triceratops. De mener derfor, at torosaurussen bør slettes som art. I stedet mener forskerne, at triceratops udviklede sig fra at have bagudbøjede pandehorn og en lille nakkekam med spidser i sin ungdom til som voksen at have en større nakkekam uden spidser, men med to huller og pandehorn, der stritter frem.\nDet lyder dramatisk, men store forandringer ses faktisk ofte i dyreriget og kendes blandt andet fra hornede pattedyr som hjorte og gazeller samt visse fugle. Den australske strudselignende fugl kasuaren har således en kam, der i dens barndom ligger fladt ned, men som rejser sig, når den bliver ældre.\nVandrende pind: Se en træhummer kæmpe sig til livet\nDen vandrende pind træhummeren har i over 80 år været anset som udryddet. Men nu er insektet genopstået.


Drop dit ævl og bliv hørt og forstået | Jobindex\nDrop dit ævl og bliv hørt og forstået\nDustin M. Wax er project manager hos Stepcase Lifehack, og manden bag The Writer's Technology Companion. Derudover underviser han i antropologi ved University of Nevada, og nu har han kogt sin brede viden om formidling ned til 6 grundregler, som du kan bruge til at booste din kommunikation.\n"Hvert semester, når mine elever skal aflevere opgaver, er der altid en håndfuld, der er overbevist om, at jo flere fremmedord de bruger, des bedre" fortæller Dustin M. Wax: "Typisk får jeg skriftlige opgaver der 'Belyser den patriarkalske konfiguration i det sociale arrangement' i stedet for bare at fortælle mig om mandsdominerede samfund".\nI det følgende vil Wax opstille argumenter - og grundregler - for klar og tydelig kommunikation, der hurtigt kan føre dig fra mumlende væveri til knivskarp kommunikation.\nNoget værre ævl\nDe fremmedords-forelskede elever lærer den træge skrivestil fra dårlige og tunge lærebøger, men det er først og fremmest fordi samfundet blåstempler den slags, at de dyrker det.\nDet er en udbredt misforståelse, at lange ord og indviklede sætninger er lig med kløgt og viden, men en høj sværhedsgrad er ikke udtryk for kvalitet. Folk tror, at hvis noget kræver meget arbejde, så må det være fordi, det er værd at arbejde for, men det er noget værre ævl.\nDer findes litteratur der er værd at læse på trods af sværhedsgraden, men aldrig på grund af den, og mange tekster kunne vinde meget, ved at blive formuleret enklere og mere let forståeligt. Faktisk, er der en lang række akademiske tanker og teorier, der ville stå stærkere, hvis de blev formuleret klarere - hvilket i øvrigt gælder for al kommunikation - både skriftlig og mundtlig.\nDet akademiske sprog som bruges på de højere læreanstalter, og som kopieres af eleverne, er ikke til for at kommunikere ideer, men for at skjule dem. Det er en slags test, der skal sortere de, der hører til, fra de der ikke gør. Det samme gør sig gældende i erhvervslivet med dets smarte volapyk, når man snakker om 'Synergistiske løsningsmodellers elevering med henblik på maksimal ekstrahering af det sekundære revenu' - og bla bla bla.\nDen slags formuleringer skjuler det egentlige budskab, og gør meningen utydelig. Det er tit også formålet, og fx en elev kan ved hjælp af svulmende ord camouflere, at vedkommende ikke aner hvad emnet går ud på, eller at han/hun ikke har læst på lektien.\nMen er budskabet vigtigt, så fortjener det, at komme klart og tydeligt ud. Det kan du sørge for ved at følge nogle få, simple regler:\nRespektér kernen i dit budskab\nAt kommunikere tydeligt starter og slutter med kernen. Uanset om emnet er, hvordan vi får fred i verden, eller hvad farve penalhus du mener, er bedst, så sørg for at hovedbudskabet er både i front, centralt og til slut, i det du siger. Lad være med at overdænge det med smarte udtryk. Hvis ideen eller budskabet er godt, kan det sagtens klare sig uden hjælpemidler.\nEn anden ting du skal passe på er, ikke at komme til at virke for vag og usikker i din formulering. Mange mennesker bløder deres sætninger op med udtryk som "jeg tror" og "jeg føler". De præsenterer facts som meninger, og meninger som følelser. Det gør det næsten umuligt, at forholde sig til emnet.\nStå ved det du siger, og vær villig til at løbe risikoen for at tage fejl.\nNår folk ikke formulerer sig afslappet og normalt, er det som regel fordi, de prøver at udgive sig for at være noget de ikke er. Det kan være for at fremstå klogere, mere veluddannet, mere businessagtig osv. osv. De forsøger at gemme deres sande identitet bag et slør af ord, som de normalt ikke ville bruge, og det er egentlig ret bizart, for hvis det er deres eget budskab, hvorfor så prøve at udgive det for at være en andens?\nVælg det korte ord og den enkle formulering\nSproget giver en række valgmuligheder, og når du står over for dem, så gør det til dit udgangspunkt, altid at vælge det korte ord og den enkle formulering. Fx kan du vælge ordet "civiliseret" til at beskrive noget, men vælg hellere det mere enkle: "venlig".\nOg hvis du siger, at du har forsøgt at "abstrahere" fra en fejl, vil færre forstå dig, sammenlignet med hvis du siger, at du har prøvet at "se bort" fra den.\nSpring beskrivelserne over\nSelvfølgelig skal der være plads til at beskrive ting og sager, og beskrivelser hører naturligt hjemme i både tekst og tale, men sørg for at rydde ud og rydde op dér, hvor det bliver for meget.\nHvis du først har besluttet dig for, at budskabet/ ideen er vigtigere end formen, så undlad at bruge mange adjektiver.\nNår du skriver, eller taler, vil du måske få lyst til at peppe sproget op, fordi du ikke synes formuleringen er tilstrækkelig flot eller farverig. Men fald ikke for fristelsen, med mindre du har gang i noget skønlitterært eller kunstnerisk.\nMind dig selv om, at formålet ikke er at imponere folk med din formulering, men at formidle et budskab. Prioritér altid kommunikationen som det vigtigste.\nVær ikke bange for "dig" og "mig"\nEt andet kneb folk bruger, når de vil sløre deres budskaber og ideer, (som oftest i et forsøg på at imponere), er ved at bruge et upersonligt og distanceret sprog. Den type sprog er i orden, når det drejer sig om fx journalistik, kliniske rapporter o. lign., men meget af det, der ellers skrives og siges, kan gøres langt mere tilgængeligt, ved at bruge 1. person.\nNår du siger "jeg", "mig" "du" og "dig" gør du kommunikationen mere menneskelig, og giver lytteren, eller læseren, nogen at identificere sig med. Brug ikke 3. person når du kan tale direkte.\nDu får også langt bedre, og mere direkte, kontakt ved at bruge "os", og "jer" frem for "man" eller endda "vi".\nHusk, at uanset hvor gode dine ideer eller budskaber er, så kunne du lige så godt være foruden, hvis du ikke kan kommunikere dem videre.\nKilde: Dustin M. Wax, "Be Heard, Speak Plainly", Lifehack.org.


Referat for Skoleudvalget møde den 12. januar 2021\n12. januar 2021 kl. 16:00\n152. Orientering om digitalisering af arbejdsgange i handleguiden, metode til opsporing af mistrivsel. (Vis kun punkt 152)\n153. Status på uddannelsesvejleningen i Middelfart Kommune (Vis kun punkt 153)\n154. Ungesporet for visionen "Fra Middelfartbarn til Verdensborger" (Vis kun punkt 154)\n155. Klassedannelse for kommende 0. klasser i skoleåret 2021/2022 (Vis kun punkt 155)\n156. Anlæg af tilgængelighedsforanstaltninger på Vestre Skole (Vis kun punkt 156)\n152. Orientering om digitalisering af arbejdsgange i handleguiden, metode til opsporing af mistrivsel.\nMiddelfart Kommune har siden 2015 arbejdet systematisk med handleguiden til opsporing og håndtering af børns mistrivsel i såvel skoleområdet, som dagtilbudsområdet.\nSom en del af effektiviseringsforslagene, vedtaget af Byrådet den 24. juni 2019, skal arbejdsgange i handleguiden digitaliseres.\nMiddelfart Kommune har i dag en velfungerende handleguide, men arbejdsgangene er tunge, fordi arbejdet med registrering og indsamling af data decentralt i skoler og dagtilbud, samt udformning af rapportoverblik og formidling af resultater centralt i Dagtilbud og Skole, håndteres manuelt.\nFormålet med handleguiden er, at der så tidligt som muligt tages fat i bekymringer om gruppen/barnet/den unge, således at problemerne ikke optrappes.\nFor at kunne tage fat i bekymringer tidligt nok, er det nødvendigt at have opdateret viden om alle børns trivsel. I Middelfart Kommune vurderer de fagprofessionelle, der er tæt på børnene i dagligdagen, alle børns trivsel 2 gange om året.\nDet er arbejdsgangene i denne halvårlige registrering og efterfølgende overblik over resultaterne, der er første trin i processen omkring digitalisering af handleguiden.\nTOPI bygger på trivselsskemaer, som er en del af den opsporingsmodel, der blev udviklet i forbindelse med Socialstyrelsens forskningsprojekt ’Opkvalificering af den tidlige indsats’ (2010-2012). Middelfart Kommune var deltagende i forskningsprojektet og gik på den baggrund netop i gang med at implementere handleguiden.\nDet digitale redskab understøtter meget præcist de processer, der allerede er implementeret. Systemet er derfor blevet oplevet meget hjælpsomt og "til at gå til" når de fagprofessionelle, i dagtilbud og skoler, er blevet præsenteret for det.\nVed næste TOPI-vurdering først i 2021, vil alle vurderinger i dagplejen, daginstitutioner og skoler foregå digitalt. Ca. halvdelen af alle skoler og dagtilbud har allerede anvendt systemet ved den vurdering, der er gennemført i efteråret 2020.\nMed digitale redskaber, kan arbejdsgange effektiveres. Der kan frigives tid til andre og mere værdiskabende opgaver, ved at automatisere arbejdsgange, der førhen skulle manuelt håndteres.\nDerudover kan spares mange ark papir, ved at blive mere digital i arbejdsgangene. TOPI er et tværgående og tværfagligt digitalt redskab, som målgruppen for resultatrapporterne har let adgang til. Det bliver derfor meget mere oplagt at beholde rapportmaterialet i det digitale system, fremfor at printe rapporter ud forud for møder - for derefter at makulere papirversioner på grund af retningslinjer om korrekt datahåndtering.\n153. Status på uddannelsesvejleningen i Middelfart Kommune\nI april 2019 hjemtog Middelfart Kommune Uddannelsesvejledningen (UV).\nPå mødet gives en status på hvordan UV har arbejdet i de første 1,5 år og hvilke indsatser der særligt har været fokus på.\nDer ønskes en dialog med udvalget om de fremtidige indsatser.\nAt Skoleudvalget på baggrund af orienteringen har en dialog om fremtidige mål og retning for UV-Middelfart.\nMiddelfart Kommune har i godt halvandet år haft hjemtaget uddannelsesvejledningen.\nI dag består UV-Middelfart af 8 medarbejdere fordelt på 1 deltids administrativ medarbejder, 6 vejledere og 1 teamleder. UV løser i overskrifter følgende opgaver:\nSkolevejledning 7.-10. klasse\nUngevejledning 18-30 år\nAktivpligten 15-17 år\nSpecialvejledning, herunder STU og Ungdomsskolen\nTværfaglig modtagelse og samarbejde med Job – og Vækstcenteret\nEn del af KUI, herunder varetagelse af Ungeguide, svarende til en ½ vejlederstilling\nTæt samarbejde med FGU, herunder målgruppevurdering, udarbejdelse af uddannelsesplaner, løbende opfølgning m.m.\nKoordineringsopgaver for efterskolerne i Middelfart kommune\nSamarbejds- og koordineringsopgaver med Ungdomsuddannelserne\nLeverandør af data til den kommunale ungeindsats (KUI)\nNetværk, partnerskaber, indsatser og projekter.\nI de første 1½ år har UV bygget organisationen op således, at vejlederne som udgangspunkt har deres primære område som enten grundskolevejleder eller ungevejleder.\nFor ikke at blive for sårbare i opgaveløsningen, arbejdes der i praksis på tværs af disse to arbejdsområder. Eksempelvis har en af grundskolevejlederne sine folkeskoler, men er også kontaktpersonen til FGU. Det betyder, at vejleder samlet set varetager vejledningsopgaver i aldersgruppen 13-25(30) år, og på den måde arbejder med den brede vifte af unge.\nDet skal særligt fremhæves, at der arbejdes med videreudvikling af en mere ensartet tilgang til UPV-processen (uddannelsesparathedsvurdering) efter den nye bekendtgørelse trådte i kraft i efteråret 2019. Et udviklingsarbejde der er sket i tæt samarbejde med skolerne. Ligeledes arbejdes der med styrkelse af samarbejdet i specialvejledningen. I processen har UV sammen med specialområdet struktureret området, så alle ved, hvem der gør hvad, hvornår. Dette til glæde for samarbejdspartnere, men allervigtigst for de sårbare unge og forældre.\nDer arbejdes med åben vejledning. Et vejledningstilbud til alle unge i 8., 9. og 10. klasse og til de unges forældre i 9. og 10. kl. Dette er et tilbud, der fortsat udvikles på.\nDer er arbejdet med implementering af FGU. Der var en længere overgangsperiode fra den tidligere Produktionsskole til det nye FGU, hvor målgruppevurderinger, uddannelsesplan, procedure i hverdagen m.m. skulle udarbejdes.\nDet er også væsentligt at fremhæve, at UV er blevet integreret i KUI, hvor de har en central rolle i eksempelvis levering af talmaterialer og varetagelse af indsatsen Ungeguide.\nSet i lyset af Byrådets store interesse for at få alle unge i gang med ungdomsuddannelse, har der været et særligt fokus på, at alle unge føler sig godt hjulpet i deres uddannelsesvalg.\nPå baggrund af oplæg fra UV’s teamleder ønskes en dialog om UV’s fremtidige indsatser og prioriteringer.\nDen sammenhængende kommunale ungeindsats og dermed UV-Middelfart arbejder især i henhold til Verdensmål 4 "Kvalitetsuddannelse" med henblik på at sikre alle lige adgang til kvalitetsuddannelse og fremme alles muligheder for livslang læring.\nUdvalget tager orienteringen til efterretning. Udvalget vil få en opfølgning på arbejdet i Uddannelsesvejledningen på maj mødet.\n154. Ungesporet for visionen "Fra Middelfartbarn til Verdensborger"\n155. Klassedannelse for kommende 0. klasser i skoleåret 2021/2022\nSkoleudvalget orienteres om forslag til klassedannelse for kommende 0. klasser i skoleåret 2021/2022.\nAt Skoleudvalget godkender forslag til klassedannelse for kommende 0. klasser i skoleåret 2021/2022.\nI styrelsesvedtægten for skoleområdet i Middelfart Kommune præciseres, hvordan ressourcerne til 0. klasser skal fordeles på elevantal, klasser og skoler. Der er maksimalt 28 elever pr. klasse, heraf 2 pladser reserveret til elever med ubetinget ret til optagelse på distriktsskolen. Det betyder, at plads nummer 27 og 28 kun kan tildeles elever fra distriktet. Dermed gives ikke plads til en elev fra et andet skoledistrikt, hvis der er 26 eller flere elever i en klasse.\nI november 2020 er der udsendt indskrivningsmateriale til alle børn født i 2015 samt børn født i 2014, der fik skoleudsættelse ved sidste års skoleindskrivning. Desuden er indskrivningsmaterialet udsendt til børn fra andre kommuner efter henvendelse fra forældrene.\nVed skoleindskrivningen 2021/2022 er der i alt 390 børn til indskrivning.\n236 børn er optaget på egen distriktsskole\n36 børn fra Middelfart Kommune har ønsket anden distriktsskole\n4 børn fra andre kommuner er optaget på en distriktsskole i Middelfart Kommune\n3 børn fra Middelfart Kommune har valgt skole i anden kommune\n2 børn har ansøgt om hjemmeundervisning.\n79 børn er indskrevet på privatskoler. De fordeler sig således:\n14 på Brenderup og Omegns Realskole\n10 på Fænøsund Friskole\n18 på Middelfart Friskole\n32 på Nørre Aaby Realskole\n5 på andre privatskoler udenfor kommunen.\nI Middelfart Kommunes folkeskoler er der indskrevet 276 elever i 0 klasse i skoleåret 2021/2022. Eleverne fordeler sig på følgende måde:\n1 klasse på Anna Trolles Skole med 21 elever\n1 klasse på Båring Skole med 11 elever\n1 klasse på Ejby Skole med 20 elever\n1 klasse på Fjelsted Harndrup Skole med 12 elever\n1 klasse på Gelsted Skole med 18 elever\n1 klasse på Hyllehøjskolen med 14 elever\n2 klasser på Lillebæltsskolen med 52 elever\n1 klasse på Nørre Aaby Skole med 26 elever\n2 klasser på Strib Skole med 53 elever\n1 klasse på Vestre Skole med 27 elever\n1 klasse på Østre Skole med 22 elever.\nDer dannes i alt 13 klasser. Den gennemsnitlige klassekvotient er 21,2 elever. laveste klassekvotient er 11 elever og højeste er 27 elever.\nDer har været ønske om anden skole end distriktsskolen fra i alt 36 børn samt 4 børn fra andre kommuner. Følgende antal børn får, som følge af forslaget, ikke deres ønske opfyldt:\n6 til Lillebæltsskolen\n1 til Vestre Skole\n2020-011481-50 Elevsammensætning 2021-2022.docx\n156. Anlæg af tilgængelighedsforanstaltninger på Vestre Skole\nSagsbehandler: Søren Yding\nTrafik-, Bygge- og Boligstyrelsen har 18. december 2020 givet tilsagn om, at yde tilskud på op til 1.033.472 kr. excl. moms til det ansøgte projekt "Vestre Skole, etablering af tilgængelighed i forbindelse med ombygning og renovering".\nAt der gives en anlægsbevilling med dertilhørende frigivet rådighedsbeløb på netto 1,034 mio. kr. Bevillingen består af en udgiftsbevilling på 2,067 mio. kr. og en indtægtsbevilling på 1,033 mio. kr. til anlægsprojektet ”Vestre Skole tilgængelighed”.\nAt nettoanlægsbevillingen til ”Vestre Skole – Tilgængelighed” finansieres ved at nedskrive anlægsbevilling og rådighedsbeløbet på anlægsprojektet ”Vestre Skole – Skolerenovering” med 1,034 mio. kr.\nForvaltningen har ansøgt Tilgængelighedspuljen 2020 om midler til dækning af en række foranstaltninger, til at øge tilgængeligheden på Vestre Skole, i forbindelse med den forestående ombygning og renovering.\nDet drejer det sig om etablering af:\nElevatoradgang til Gul og Rød bygning.\nRampe for niveaufri adgang til nedre del af Rød bygning\nNiveaufri adgang og lift i bygning 56\nAnsøgte budget lyder på i alt 2.066.944 kr. til etablering af nævnte foranstaltninger. Styrelsen stiller krav om 50% medfinansiering. Foranstaltningerne skal efter tidsplanen gennemføres inden 3. januar 2022.\nTrafik-, Bygge- og Boligstyrelsen har 18. december givet tilsagn om at yde et tilskud på op til i alt 1.033.472 kr. excl. moms til projektet. Tilskuddet er betinget af, at budget og tidsplan overholdes. Budget og ansøgning er vedhæftet.\nTilskudsmidlerne er underlagt revisionspligt og håndteres derfor som et særskilt anlægsprojekt.\nEgenfinansieringen i forhold til delprojektet omkring forbedret tilgængelighed fra Vestre Skole finansieres fra de allerede afsatte anlægsmidler på hovedprojektet.\nDer bedes således om en anlægsbevilling med dertilhørende frigivet rådighedsbeløb på netto 1,034 mio. kr. til tilgængelighedsprojektet. Bevillingen består af en udgiftsbevilling på 2,067 mio. kr. og en indtægtsbevilling på 1,033 mio. kr.\n2020-012480-4 Ansøgning - BS0301-00594\n2020-012480-4 Budget - BS0301-00594