august 2012 - MHE Aalborg\nVejskilte, der ikke kan misforstås, er nødvendige for sigtbarheden\nUdgivet den 24. august 2012 af admin\nHvad enten det drejer sig om en privat parkeringsplads eller en offentlig vej, er en let genkendelig vejmarkering samt kvalitets-vejskilite, som vil gøre det let og lige til at navigere uundværligt. Er den enkelte bilist sikret en korrekt vejmarkering at navigere ud fra, kan man nemlig som udgangspunkt gøre risikoen for færdselsuheld på vejen som følge af fx en overtrådt vigepligt mindre. Som følge heraf skal du altid skaffe en kyndig producent af vejskilte, som har styr på samtlige både nationale og internationale regulativer.\nSom udgangspunkt skal du til enhver tid vælge termoplast eller vejmaling, hvis du vil have en ordentlig opstribning eller en lignende vejmarkering i Norden. Både termoplast og vejmaling er nemlig i stand til at udholde de betydelige temperaturudsving og omfattende slitage. Får du lagt mikroskopiske perler af glas i opstribningen, kan du dertil få et større udsyn. På den måde er det muligt for jer at få en mærkbart forbedret køresikkerhed.\nSå snart opstribningen er færdig, er det tid til at tage stilling til, hvad for nogle vejskilte du har behov for. I den forbindelse er det f.eks. på sin plads at huske på såvel hastighedsbegrænsning som vigepligter osv. I samme ombæring er det også oplagt at træffe en beslutning om hvor de nye vejskilte bør monteres såvel som valg af materialer. Der er derfor talrige elementer, der har en effekt på køresikkerheden, hvis jeres firma står overfor at skulle anskaffe ny vejafmærkning.\nØnsker du at få lavet nogle vejskilte eller vejmarkering af en anden art, der forstørrer køresikkerheden såvel som lever op til vældet af love både nationalt og internationalt? I så fald er første trin altid at hyre en producent, der ligger inde med kompetencerne til at hjælpe jer med, hvilken vejmarkering som matcher jeres firmas krav. Med den rigtige producent er det som regel også muligt for jeres forretning få fremstillet vejskiltene såvel som vejafmærkningen til nogle fordelagtige priser.\nMit GHD glattejern giver mig helt glat hår\nKrøllet, kruset og tørt er mit hår. Jeg afskyr det! Jeg ville ønske, jeg havde længere, helt glat, funklende hår eller i det mindste blot nydelige krøller. Derimod, mit hår er frygteligt. En af mine gode veninder, som by the way har meget glat hår, snakkede for nogle dage siden til mig om GHD glattejern. Hun benytter det selv og hun siger, at hun synes, det er det bedste glattejern i verden. Det gør håret helt glat samt blankt.\nI torsdags var jeg ude at shoppe sammen med mor og så pludselig et GHD glattejern i en butik. Med det samme tog jeg fat i hendes frakke og trak hende med ind i butikken. Jeg sagde til hende, at jeg hadede mit hår, derimod begyndte hun kun at pladre om mit ”smukke hår” og at jeg havde arvet det af hende etc. Jeg gad ikke rigtigt lytte. Jeg plagede hende om at få et GHD glattejern, og efter nogle minutter fik jeg hende endelig overtalt.\nLige meget hvad, så forguder jeg mit nye GHD glattejern! Det er altså bare så godt, men det er ikke kun mig, der mener det. Mine veninder vil gerne have lov til at låne glattejernet af mig og har sagt, at de selv skal ud at købe et magen til. Efter min mening ser jeg meget smukkere ud med det nye look, og til trods for at mor ikke vil erkende det, så mener jeg altså, at hun ligesom mig bedre kan lide det end mine krøller.\nSåfremt I ligesom mig ikke kan lide jeres krøller, vil jeg virkelig anbefale jer at få et GHD glattejern!\nHvis ikke der findes musikinstrumenter, bliver din tilværelse ej lykkelig\nUdgivet den 17. august 2012 af admin\nTil alle fester med familien, lige fra dengang jeg var barn, var der uden tvivl én speciel ting, der skete. Julehygge, nytår, bryllupsdage, krebsegilde samt blot en uforpligtende gang aftensmad, uanset om det var, sluttede dagen altid med musik og skønsang. Det resulterede hver gang i et brugbart band, da hjemmet altid var stoppet med musikinstrumenter, og næsten hver enkelt i min vennekreds er indehaver af nogen grad af instrumentale evner. Alle kunne deltage i sangen, både rollinger og ældre, og et par stykker kunne spille piano, nogen på guitar.\nHer er næppe nogen lettere metode til at hæve atmosfæren, sammenlignet med lidt hyggeligt skønsang og spil. Desværre får ej de fleste familier disse muligheder, da musikinstrumenter for det meste forbliver noget af en luksus. I hvert fald dersom de er af høj holdbarhed, forbliver musikinstrumenter næppe billige, så der kræves hensigten om en engageret indsats, for at investeringen i musikinstrumenter bør betale for sig selv.\nHer eksisterer ingen ende på den lykke, musikken vil skabe, idet man på den anden side tilhører en musikalsk slægt som jeg selv. Noget har enhver af mine brødre talent for at spille på, og i alles hus kan findes flere musikinstrumenter: som oftest mundharmonika samt bas. Lykønskningssange oplever tit rytme fra guitar eller trompet, & hver juleaften forbliver musikinstrumenter ligesom guitar et nødvendigt vedhæng til sangene. Nogle har desforuden lykkedes med at blive anerkendte instrumentalister, så livet virker da mægtig fedt, når nu instrumenterne også har mulighed for at hjælpe med regninger.\nUbestemt af hvor lavt niveau, familien ender på, findes der rent ud sagt ingen bedre gave end musik.\nFå solfilm samt skilte med flot finish\nUdgivet den 13. august 2012 af admin\nDet er væsentligt at bruge såkaldt solfilm samt skilte designet i den optimale art og kvalitet. Kvalitets solfilm er fordelagtig i forhold til adskillige øjemeder. Ved f.eks. at sætte det op i vinduerne i et arbejdskontor undgås det, at personalet generes af solen; fx ved at generes af sollyset lige direkte ind i ansigtet eller evt. bagfra ind på computerskærmen. Blænding kan give spændinger foruden hovedpine og herigennem forhøjet antal sygedage. Det er virkeligt nemt foruden tjept alene at montere solfilm i alle vinduer. Ordentlig solfilm til kontorbygninger er alle lavet med en virkelig virkningsfuld ridsningsfri flade, hvilken der sænker faren for revner samt åbninger i solfilmen. Enkelte variationer af solfilm er tilmed lavet med tørlim, hvorfor klistret først virker, når man stænker vand på solfilmen. Således forårsager det mindre skidt i den færdigt påsatte fine solfilm.\nI tilgift til blændingsdæmpende solfilm kan man få solfilm mod solens skadelige stråler eller købe en sandblæst film. Således kan man faktisk ved at bruge den ideelle form for gode solfilm i høj grad højne tyverisikringen plus arbejdsmiljøet. Ved at bruge solfilm specielt til biler på såkaldte gule plader kan man undgå ubelejlige indblik. Det er væsentlig at få tildækket bagruderne, så man holder nysgerrige blikke fra folk på afstand, som ville forsøge at ”låne” maskiner og dyre varer omme fra bilen.\nMan kan typisk indkøbe de rigtige skilte fra en og samme leverandør inden for førnævnte solfilm. Facader med skilte danner en iøjnefaldende branding og bekendtgørelse af en butik el. lign.. Prøv skilte med eller uden lys, så det er en mulighed at være sebar ligeledes i mørke. Alle skilte kan produceres i varierende kvalitets materialer, f.eks. aluminium foruden stål, flade eller med buede sider. Det er essentielt at få kvalitets skilte, som der passer til forretningen eller virksomhedens stilmæssige linje.\nKøb en perfekt ny garageport til jeres behov\nHvis du som villaejer har brug for en ny garageport, er mulighederne flere. Det er derfor tidskrævende at gennemskue, hvad for en garageport, der matcher jeres behov bedst. Det gælder i forhold til økonomi versus kvalitet, udseende såvel som tilbehørsmuligheder. Inden du vælger en ny port til din garage, kan det som følge deraf ofte være fordelagtigt at få assistance hos en portspecialist.\nTryghed er et væsentligt element, hvis din ægtefælle og dig investerer i en garageport. Investerer du i en fuldautomatisk port, er det navnlig essentielt, at du sørger for at være sikret i mod akutte hændelser, hvor en i familien kommer i karambolage med porten eller klemmer en finger samt udbudne gæster. Nyere garageporte til private boliger har derfor en indbygget fingerbeskytter samt en mekanisme, så den automatiske port stopper ved let modstand.\nDesuden kan dig og din ægtefælle med fordel gå efter en af de utallige garageporte, der har en fjederbrudsanordning. Funktionaliteten sørger nemlig for, at din garageport ikke lukker lige pludseligt, såfremt en fjeder flækker. Med en port til garagen med automatik, vil du ydermere få gavn af, at garageporten er beskyttet af en anti-løfte-anordning, som lukker porten fuldstændigt, i det tilfælde at nogen prøver at lukke din port op uden at have frikoblet portens motor først.\nInvesterer I i en nyere garageport, er størstedelen af dette sikkerhedstilbehør oftest standard. På den måde får du frihed til at finde en producent af garageporte, hvor du har chancen for at købe en garageport, som ikke kun har det rigtige design. I har tillige mulighed for at finde frem til en garageport, som harmonerer perfekt med familiens garage såvel som til din økonomi. Du skal blot investere tiden i at lokalisere en kompetent producent.\nUnder hvilke omstændigheder officiel projektansættelse er præserende\nNår man tænker over det, er der mange aspekter ved projektansættelser. En projektansættelse kan synes god i adskillige eksempler. Bedømt fra lederens vinkel må det være en udvej, idet fx en af arbejdspladsens medarbejdere er på vej på forældreorlov, dog ville du så sådan set hellere kategorisere det som barsel. Dertil kan man bruge en projektansættelse, under forudsætning af at en forretning af en slags må ha’ søsat et isoleret projekt eller vision eller startet et helt nyt arbejdsområde. Det er ydermere aktuelt i det offentlige, hvor man får specifikke situationer, som trænger til større arbejdsindsats for en tid. Og det kan fx være når det gælder renoveringsprojekter, for her bliver en aktør projektansat i relation til et specielt område som en går eller en anden bygning eventuelt.\nSærlige erhverv er nærmest mere skræddersyede til projektansættelse mens andre professioner ikke er. Arkitekter er én af dem, da de selvsagt beskæftiger sig med særområder. Medens sygeplejersker generelt arbejder med en overvejende sikker arbejdsbyrde i løbet af året. Det samme gør sig gældende for gymnasielærere. I skoene på den arbejdende kan det være såvel positivt & træls med en midlertidig stilling. Hvis du har stået uden job i en længere periode, kan det være en ideel lejlighed til at komme ind på arbejdsmarkedet på ny, idet man ikke har 100 % så mange konkurrerende ansøgere ved projektmæssige ansættelser. Men omvendt fortrækker man selvfølgelig selv en mere holdbar løsning, så folk herigennem kan planlægge længere ud i tiden. Leder du efter projektansættelser, kan du typisk opspore et officielt bureau, som kan tilbyde forskellige vikar- og ansættelsesydelser.\nFrygt for oprydning af dødsbo\nUdgivet den 11. august 2012 af admin\nMin far stillede desværre træskoene for noget tid siden. Han var rigtig svag, så jeg havde i tankerne, han nok ikke havde længe igen. Han blev 96 år. Dog blev jeg enormt ulykkelig, og jeg føler et stort savn til ham. Her i morgen så skal min familie og jeg udrydde hans dødsbo.\nForskellige følelser har jeg sandsynligvis, idet jeg oprydder fars dødsbo. Jeg kommer til at tænke på en masse vidunderlige tider, men på den anden side er jeg samtidig bange for, at jeg vil blive grebet af større bedrøvelse, end nu, når jeg er til stede i fars dødsbo. Mig og min faster har sludret rigtig meget sammen omkring dette her de sidste dage, og det lyder til, at vi vist har det på samme måde.\nDengang jeg var 5 år gammel, blev min mor og far separeret. Jeg levede hjemme hos min mor, men jeg kom tit på besøg hos min far, og det var det bedste! Far var fremragende til at lege med mig, og vi legede tit skjul. Jeg er virkelig begejstret for min fars bolig, så det føles underligt, at det så er et dødsbo, der skal udryddes. Forleden dag talte jeg med familien og spurgte dem, om jeg kunne blive fri for at tage med over i fars dødsbo, men de svarede, at det ville være bedst, hvis jeg kunne komme med dem.\nRetningslinjer til dit selskab omhandlende vikarbureau, rekruttering og outplacement i Århus\nDet allervigtigste i et firma, og i særdeleshed selskaber af en stor størrelse ligesom i Århus, er at have ansat kloge kolleger. Men hvor finder man sådan nogle? Rekruttering – Århus kan give dig en hjælpende hånd med at få fat på de rigtige medarbejdere. Men hvad med idet de vil have orlov? Ja, så kan man få fat på et vikarbureau, Århus, som kan hjælpe dig med at fremfinde en vikar til arbejdet. På et tidspunkt kan du muligvis få brug for at opsige en ansat. Men hvordan foregår det? Her er det, at outplacement – Århus kommer frem.\nIdet man skal ordne rekruttering i Århus, er det gavnligt at have skrevet en grundig jobbeskrivelse, for så ved de jobsøgende, hvad man forventer af dem. Og bagefter vil rekruttering i Århus søge på duelige sjæle til stillingen i databasen og evt. lægge en jobannonce ud på internetsider eller i aviserne. Arbejdssøgerne går igennem samtaler samt fag- og persontests, og derudover bliver referencer og straffeattester undersøgt. Efter dette bliver de introduceret hos dit firma, og så holdes der ordvekslinger og til slut udvælgelse af den nye kollega.\nIdet en af dine ansatte har brug for at komme på orlov, er det vigtigt at kunne finde en god vikar. Dog tager det lang tid selv at finde den bedst mulige vikar, så man kan få et vikarbureau Århus til at gøre det. Ud over det ordner de lønudbetaling, sociale ydelser samt pensionsordning.\nDu skal eventuelt afskedige en kollega en dag, dog kan det komme til at være ubehageligt, men det er sværere for den medarbejder, som bliver opsagt, og her kan outplacement Århus bruges. Det begiver sig ved, at outplacement Århus hjælper dig og den opsagte igennem hele forløbet.


Algarvekysten – Rejsen til ”Verdens Ende” - Rejsetip Algarve\nAlgarvekysten - Rejsen til "Verdens Ende"\nBedømt af 153 personer\nDen forrevne Atlanterhavskyst. De små idylliske bugter. Golfstrømmens milde vinde. Multimillionærernes paradis. Verdens Ende. Velkommen til Algarvekysten.\nAlgarvekysten er det portugisiske fastlands sydligst beliggende region.\nOmrådet dækker et areal på knapt 5.500 kvadratkilometer. Klimaet på Algarve kan sammenlignes med det tilsvarende på Costa del Sol. Faktisk er Algarve det sted i Sydeuropa, hvor der årligt er flest solskinstimer med sine gennemsnitligt 8 timer dagligt.\nAlbufeira - "Fisherman´s Bay"\nVor tur gik til Albufeira. Byen har siden 1960´erne været en af turismens højborge på Algarvekysten. Byen har godt 14.000 indbyggere, og den er beliggende 250 kilometer fra Lissabon, hvortil der er togforbindelse. Albufeira har oprindeligt været et lille fiskerleje. Stedet voksede naturligt op i en beskyttende bugt ved en bred, flad strand, hvorpå fiskerbådene blev trukket op og fangsten landet. Stranden kaldes faktisk ”Fishermans Bay”. Albufeiras historie stammer helt tilbage til romertiden. Romerne gav byen navnet Baltum. Da Albufeira kom under maurisk herredømme, blev byen omdøbt til Al-Buhera, som betyder ”Borgen ved Havet”. Navnet blev siden forvansket til det Albufeira, som vi kender i dag. Byen blomstrede op grundet en stor samhandel med bl.a. Nordafrika, så det var ikke så mærkeligt, at araberne gjorde, hvad de kunne for at beholde herredømmet over byen. Men i 1249 blev de slået på flugt af portugisiske soldater. Albufeira byder ikke på ret mange historiske bygninger. Et jordskælv raserede byen totalt tilbage i 1755, og hvad, der måtte have overlevet denne skrækkelige naturkatastrofe, blev stukket i brand af kong Don Miguel under borgerkrigen i 1833.\nAlbufeira - "25. April Trappen"\nAlbufeira i vore dage\nDet er ikke så mærkeligt, at Albufeira er et yndet mål for charterturismen. Med sin labyrint af små, hyggelige gyder og sin unikke beliggenhed på toppen af sandstensklipperne har byen fået tilnavnet Algarves St. Tropez. Selvom byen kan virke temmelig overrendt og anmassende med sine mange hoteller og menukortene på fem forskellige sprog (engelsk, tysk, svensk, fransk og portugisisk), så har byen alligevel formået at bevare sin maleriske atmosfære.\nTuristområderne kan nærmest deles op i to. Først er der ”den gamle bydel”, som byder på blændende hvide huse og glatte marmortrapper samt en charmerende arabisk stemning. Dernæst er der området omkring ”The Strip” – det er her, man finder alle barerne og natklubberne.\nEn af Albufeiras seværdigheder er ”25. April Trappen”. Den ligger smukt med udsigt ud over stranden og havet. Trappen er opkaldt efter revolutionsdagen i 1974, hvor Portugal blev befriet fra militærdiktaturet. Det var en yderst fredelig revolution – kun fire mennesker omkom. Det var landets soldater, som førte an i revolutionen. Tidligt om morgenen den 25. April besatte man strategiske steder som radio- og tv-stationerne i Lissabon. Signalet til revolutionen kom i form af den stille og sørgmodige melodi ”Grandola Vila Morena”. På godt et døgn havde de rebelske soldater opnået total kontrol over landet. Det hele blev kendt som ”Nellike Revolutionen”, opkaldt efter den lille blomst, som folk stak i geværmundingerne, da titusindvis af portugisere strømmede ud i gaderne for at fejre diktaturets fald.\nAlbufeira - Frugt-, Kød- & Fiskemarkedet\nOplevelser i Albufeira\nSkal man finde noget godt at spise, skal man (som de fleste andre steder) søge lidt væk fra turistområderne og ind i de små sidegader. Her stiger madens kvalitet mærkbart, og pudsigt nok falder priserne en hel del. Vi prøvede blandt andet en ”Steak Portuguese” – en bøf med skinke og spejlæg – og den kan varmt anbefales.\nEn rar ting i Albufeira er, at man modsat mange andre steder i syden, kan gå og ”ose” uden altid at blive antastet af overivrige sælgere.\nEn sjov oplevelse er det også at spise på en af ”Fado restauranterne”. Her er maden ofte sekundær og fado´en det primære. Fado er en sangart, som tager sit udspring i folkemusikken. Teksterne handler for det meste om søens folk og længslen hjem efter ”den eneste ene”.\nMan kan også opleve tyrefægtning i Albufeira, da byen har sin egen arena med det prægtige navn ”Albufeiras Majestætiske Tyrefægter Arena”. Og oplevelsen er ikke nær så bloddryppende som i Spanien, da tyrene ikke bliver slået ihjel under show´et.\nI den nordlige del af Albufeira finder man byens frugt-, kød- og fiskemarked. Det er et spændende sted at besøge, da både de lokale og turisterne handler her. Samtidig ”svømmer” stedet med mærkelige fisk, som vi aldrig ser hjemme i Danmark. Bemærk især den sorte dybhavsfisk espadaen – også kendt som ”den sorte sværdfisk”. Den er faktisk slet ikke sort, det bliver den først af at blive trukket op til havets overflade. Espadaen lever på mellem 600 og 1600 meters dybde, så den er ikke så let at fange. Espadaen smager aldeles udmærket, og dens kød er helt lyst – prøv at bestille den på en restaurant, så kan du samtidig blive overrasket over tilbehøret. Espadaen serveres nemlig ofte med ristede bananer som ”sidegevinst”.\nAlbufeira - Den Gamle Bydel\nEn lille legende\n”Portugiserne gemmer deres penge i skorstenen”. Sådan hed det sig en gang i Algarve, da udsmykningen nøje afspejlede indeståendet på husherrens bankkonto. Den hvide skorsten var ”kronen på værket”, og det blev anset for en ære at kæle for detaljerne. Skorstene i Albufeira er med deres fine filigranarbejde at sammenligne med små kunstværker. Oprindeligt blev de udskåret af træstammer, senere blev de udført i keramik – og i dag er de ofte en standardvare udført i cement. Men naboer vil sjældent vælge det samme design til deres skorstene, og det er et herligt tidsfordriv at gå rundt og sammenligne husherrernes kreativitet. De slanke, perforerede skorstenspiber findes overalt i det sydlige Portugal. Så bliv ikke forundret, når du møder en anden turist ”med næsen i sky”.\nCliff Richard er en blandt mange kendisser, som har et helt specielt forhold til Portugal i almindelighed og til Algarve i særdeleshed. Igennem mere end 40 år har Sir Cliff elsket Algarve. Han har en ejendom ”Quinta do Moinho” dernede – og på ejendommen har han indrettet en vingård, hvor han producerer sin egen prisvindende vin ”Vida Nova”. Man kan besøge vingården, og så kan det jo være, at man kan være heldig og få købt en flaske vin, hvor det er selveste Cliff, som har trampet på druerne. Det siges i hvert tilfælde, at han selv ofte og gerne giver en hånd (eller fod) med i vinproduktionen.\nEn af årsagerne til, at mere og mere vin bliver solgt i flasker med skruelåg er, at manglen på kork er ved at blive temmelig udtalt. Og kork produceres primært et sted på Kloden: I Portugal. Kork er det yderste lag på den såkaldte korkeg. Korkegen vokser i et bælte fra Lissabon og sydover til Algarvekysten. Tæt ved halvdelen af verdensproduktionen på 200.000 tons kommer fra den iberiske halvø. Korken (eller barken som det vel rettelig er) kan løsnes fra træets stamme uden, at selve træet tager skade. En korkeg skal være mellem 10 og 15 år gammel, før den første skrælning kan finde sted – og derefter kan træet med årelange mellemrum ”skrælles” til det er omkring 150 år gammelt.\nVerdens Ende - Sidste stop inden Amerika\nTuren til ”Verdens Ende”\nVi havde lejet bil i tre dage. Et sted, der virkeligt er værd at besøge, er ”Verdens Ende” (Cabo de Sao Vicente), som er beliggende cirka 75 kilometer fra Albufeira. ”Verdens Ende” er det sydvestligst beliggende punkt på hele det europæiske kontinent. Klipperne rejser sig i op til 75 meters højde på dette golde og naturskønne sted. Stedet byder på et rigt fugleliv – der er mulighed for at se arter som falke, ørne og storke. Fyrtårnet, som stammer fra 1846, er blandt de kraftigste i hele Europa. Dets lys kan ses op til 60 kilometer væk. Men man må heller ikke glemme, at dette er et af Verdens travleste steder for skibstrafik.\nSmå 6 kilometer fra ”Verdens Ende” ligger den lille forblæste havneby Sagres. Her produceres noget ganske udmærket øl. Lige udenfor byen ligger en stor attraktion, som på disse kanter sammenlignes med Cape Canaveral i Florida – Fortet Fortaleza. Det var her, at Portugals berømte søn ”Henrik Søfareren” tilbage i 1421 grundlagde sin berømte søfartsskole og tænketank med datidens førende navne indenfor astrologi og kartografi. Det var her, mange af datidens store opdagelsesrejser ”ud i det ukendte” blev planlagt. Har man tid til det, bør man blive på stedet og tage en helt fantastisk solnedgang i besigtigelse. Ligeledes er det næsten myrekrybende spændende at spotte de mange fiskere, som kravler rundt ude på de lodrette klipper. Man kan passende spørge sig selv om, hvordan i alverden det er lykkedes dem at komme derud.\nAyamonte i Spanien - og midt i siestaen\nAlbufeira er beliggende cirka midtvejs på Algarvekysten. Vi besluttede os for at tage en tur til nabolandet Spanien. Den naturlige grænse mellem Portugal og Spanien udgøres af floden Rio Guadiana. Undervejs kom vi igennem byen Tavira, som er kendt som Algarves Venedig grundet byens hyggelige kanalmiljø. Byen har også ry for at være den smukkeste i hele den sydlige del af Portugal. Frem til 1950 levede Tavira primært af tunfiskeri – i dag lever man primært af turisterne.\nFra Tavira gik turen videre til Vila Real de Santo Antonio, som må betegnes som enhver byplanlæggers drøm med alle sine retlinede gader. Fra Santo Antonio kan man tage en lille færge over floden til den spanske by Ayamonte. Turen tager blot 15 minutter. Vi ankom midt i siestaen – alt var lukket, og vi så faktisk ikke et menneske. Det virkede helt surrealistisk at gå rundt dér helt alene. Det virkede som en scene taget lige ud af en spaghettiwestern.\nAlcoutim - Med udsigt til Spanien\nEfter besøget i Spanien kørte vi 25 kilometer nordpå til byen Alcoutim. De sidste 10 kilometer kørte vi langs Rio Guadiana flodens bred. En anbefalelsesværdig køretur, da naturen på disse kanter er ubeskrivelig smuk. Alcoutim har 1.200 indbyggere, og byen er en sand lille perle. Og så kan man stille sig på flodbredden og kigge de godt 100 meter over til den spanske by Sanlucar de Guadiana. Midt ude i floden underskrev Portugal og Spanien i 1371 en aftale, som garanterede mange års fred og ro mellem de to nabolande. I Alcoutim kan man få sig en sjov oplevelse ved at komme på flodtur med nogle af de lokale fiskere.\nFaro - Lagunaen Rio Formosa\nTuren til Faro\nFaro er ”hovedstaden” på Algarvekysten. Byen har lidt over 40.000 indbyggere. Algarves internationale lufthavn er beliggende 6 kilometer uden for bycentrum. Lufthavnen bliver mere og mere benyttet, da en del lavprisselskaber i dag flyver til Portugals sydlige kyst.\nFaros fodboldstadion (Estadio Algarve) blev benyttet under EURO 2004. I dag ligger dette fodboldstadion nærmest ubenyttet hen, omend det lejlighedsvist benyttes til koncerter og lignende.\nPå blot et halvt århundrede er det lykkedes Faro at forvandle sig fra en søvnig provinsby til Algarvekystens absolutte knudepunkt for masseturismen. Mange af byens gader er i dag omdannet til gågader. Det meste af byens liv foregår langs hovedstrøget ”Rua de Santo Antonio” med dets utal af restauranter og caféer.\nFaro har taget navn efter et fyrtårn (”faro”), som oprindeligt blev bygget af maurerne for mere end 1000 år siden.\nLagunaen ”Rio Formosa” er et besøg værd. Lagunaen breder sig kilometerlangt syd for Faro. Den er fyldt med småøer, og den har et rigt fugleliv. Det er et ganske fascinerende syn, at stå ”på den anden side” af Lagunaen og kigge over mod Faros ”skyline”.\nDet er også anbefalelsesværdigt at besøge Faros havn Doca. Den er hele byens hjerte og den kantes af en lille hyggelig park med svajende palmer og hyggelige caféer. Havnebassinet benyttes især af småbåde og lystfartøjer.\nFaros gamle bydel er så sandelig også et besøg værd. Den ligger for enden af den smukke palmepromenade langs havnen, og bydelen indbyder til en hyggelig spadseretur. Den gamle bydel er omgivet af bymure, og den er næsten fritaget for caféer og souvenirbutikker.\nFaro på det nærmeste deler Algarvekysten i to dele. Den flade del mod den spanske grænse i øst kaldes Sotavento, og den udgør nærmest en lang skøn badestrand. Kysten vestover kaldes Barlavento, og den er en herlig perlerække af idylliske vige mellem fremspring af røde og gule sandstensklipper.\nRigmandsparadiset i Ulvedalen\nEt sjovt sted at besøge er rigmandsparadiset ”Vale do Lobo” (”Ulvedalen”). Stedet er beliggende nogle få kilometer fra Faro. Her er anlagt små 1.000 luksusvillaer med et komplet David Lloyd tenniscenter og to golfbaner, som begge har lagt græs til turneringen ”Portuguese Open”. Golfbanerne, som blev anlagt i 1968 og 1974, på det nærmeste smyger sig ned mellem villaerne. For neden i dalen er der en stor sø med to store springvand. ”Ulvedalen”, som er anlagt i en 800 hektar stor pinjeskov, har på beskeden vis udnævnt sig selv til ”Europas fineste luksus resort”. Jeg må tilstå, at jeg aldrig har set noget lignende på vore breddegrader – dette sted tager simpelthen luften fra en.\nFoia - Algarves højeste punkt\nAlgarves højeste punkt\nEn anden udflugt tog os op på toppen af Algarvekystens højeste punkt ”Foia”, som er beliggende 902 meter over havets overflade. Det absolut højeste punkt er markeret af en cement obelisk. På en klar dag byder stedet på en smuk udsigt ud over Portimao bugten. For at komme op på Foia skal man igennem byen Monchique med sine godt 7.000 indbyggere. Byen er kendt som ”bjergkædens hovedstad”. En gang om måneden samles egnens bønder til et kæmpemarked i byen, som for øvrigt også er kendt for sin snaps.\nDelfinshow i Zoo Marine\nTemaparken ”Zoo Marine” er beliggende i Guia nogle få kilometer udenfor Albufeira. Det kan varmt anbefales at aflægge denne spændende park et besøg. Parken er nærmest en blanding af et maritimt center, en zoologisk have og et tivoli. Stedets hovedattraktion er de flotte shows med henholdsvis delfiner og søløver. Dertil kommer et ganske underholdende show med papegøjer. Man bør også aflægge 4-D biografen et besøg.\nI Zoo Marine har man desuden muligheden for at komme ud at svømme med delfiner. Man skal bare ”bestille tid” god tid i forvejen – specielt i højsæsonen. Check også betingelserne og reglerne inde på Zoo Marines hjemmeside. Jeg har hørt om steder, hvor der kan være op til 3 års ventetid for at få denne fantastiske oplevelse. Og det er helt igennem livsbekræftende at være tæt på disse utroligt intelligente dyr. Jeg har selv haft fornøjelsen, da vi var på Malta. Så selv om fornøjelsen er en af de mere bekostelige, så er oplevelsen hver en krone værd.\nAlbufeira - Man længes hurtigt tilbage\nKlimaet og evaluering\nKlimaet på Algarvekysten er rigtigt lækkert. Somrene er varme med temperaturer på op til 35 grader i Juli og August. Og vintermånederne byder sjældent på temperaturer under 15 grader. Risikoen for frostvejr er nærmest ikke eksisterende på disse breddegrader.\nEvaluering af ferien til Algarvekysten:\n- Befolkningens naturlige venlighed\n- Masser af gode restauranter\n- Mulighed for at svømme med delfiner\n- Velegnet til langtidsophold om vinteren\n- Ellers absolut intet\nStjerner: 4/6. Algarvekysten er desværre blevet en lidt glemt feriedestination for os danskere. Og det er i grunden synd og skam. Stedet har så meget at byde på. Her er masser af smuk natur, her er en flink og rar lokalbefolkning, her er billigt at være, her er masser af dejlig mad og drikke og her er masser af spændende oplevelser. Hvad mere kan man egentlig ønske sig af en charterferie? Så i mine øjne kan det kun dreje sig om en ting: At komme af sted igen – og det hurtigst muligt.\nGolf, Lokale specialiteter, Markeder, Naturoplevelser, Udflugter


Lov: Hvad er forskellen mellem "med magt og mod deres vilje" og "uden offerets samtykke" i amerikansk lovgivning?\nDet har at gøre med to vigtige begreber i strafferetten. Den første er niveauet for indtrængen eller handling mod offeret. Vi kan bruge udtrykkene "skærpende" og formildende for bedre at forstå denne holdning. Kriminel adfærd forværres (forværres) under ideen om "tvang" at handle mod et offer. På den anden side kan en handling være formildende, når handlingen udføres for at mindske påvirkningen eller den skade, der udføres.\nSom eksempel ser vi generelt, at han udtrykker "mod hans / hendes vilje", når han beskæftiger sig med en forbrydelse, der muligvis ikke forårsager faktisk skade eller skade. I disse tilfælde undersøger udtrykket (e) det niveau, der er nødvendigt for at rejse spørgsmålet om strafansvar. Det kan være handling, der medfører faktisk berøring på en begrænset måde eller har fundet sted på en måde, der overvinder offerets evne til at give tilladelse eller samtykke.\nLad mig forklare det på denne måde. I batteri, simpelthen defineret som en "skadelig eller stødende" berøring "af" personen "af en anden uden" autoritet ", ser vi tre forskellige elementer. Den første af disse handler på en måde, der er skadelig eller stødende. I den første element kan vi også se, at der er en todelt standard, som, hvis den overtrædes, vil knytte skyld til.\nHandlingen skal forårsage skade, hvilket ikke nødvendigvis betyder fysisk smerte, men i stedet for en invasion af den anden persons person. Hvad dette betyder er, at handlingen forårsagede en krænkelse af offerets frihed til at blive rørt eller af deres respektive "person". En handling er skadelig, hvis den forårsager faktisk skade eller personskade (et snit, blå mærker osv.), Eller hvis det krænker den forventede rimelige autonomi hos den enkelte.\nNoget lignende er en handling stødende, når den også krænker den forventede individualitet, men i tilfælde af stødende er der ikke noget krav om, at den har forårsaget faktisk skade. Således er det lige så meget en forbrydelse at røre en kvinde let på brystet som at slå nogen med en baseballballtre. I begge tilfælde er handlingen skadelig eller stødende, når der er en berøring udenfor, som ellers er godkendt af samfundet.\nLad os tage det i tankerne til et højere niveau af batteri, såsom seksuelt batteri. Ligesom simpelt batteri kræver denne form for kriminel handling den tiltalte at udføre en bekræftende handling ved berøring; i modsætning til simpelt batteri, skal berøringsgraden dog være med en bestemt forsætlig handling eller med det, der undertiden benævnes mangelfuldt ønske.\nVi kan se dette i forbrydelser, som et sådant barn mishandler. Fordi forbrydelsen forværres af arten af rørende, kan vi kræve, at berøringen er mere end simpel afslappet kontakt. En bedsteforælder, der svinger deres barnebarn, er ikke skyld i et seksuelt batteri, hvis handlingen er inden for normale eller accepterede samfundsgrænser. På den anden side kan en bedstefar faktisk være skyldig, hvis vi kan bevise, at hans handling ved berøring enten krænkede den forventede regel, eller det blev udført med enten en bestemt hensigt at forårsage et seksuelt batteri eller blev udført på en måde, der fjernede barnets evne at give samtykke.\nMed et barn er det klart, at ideen om tilladelse er for byrdefuld for staten, så vi skaber en lov, der generelt kun ser på ideen om "mangelfuld" handling snarere end den slags berøring alene. Således kan en person, der rører ved et barn i et begrænset område eller på en urimelig måde - såsom at hvile sin hånd på indersiden af et barns lår og i nærheden af skridtet - forekomme enten med magt (således forværre den originale idé om en enkelt tryk) eller ved at gøre det, når et barn ikke er i stand til at give tilladelse.\nDen anden idé er, at disse to udtryk også kan definere den grad af intention, som sagsøgte kræver. Lad os bruge vores ven Bill Cosby og beskyldningerne mod ham som et eksempel. Hvis Bill faktisk brugte en form for stof for at overvinde evnen til at give tilladelse, har han begået en forbrydelse "uden ofrene samtykke." Selv hvis kvinden har givet samtykke, forværrer den kendsgerning, at han besejrede denne mulighed ved at bruge narkotika, graden af berøring, der gøres.\nVi kan se på en anden måde at se, hvordan intensionselementet ændres. Mange mennesker tænker på manden bag en busk, der springer ud for at angribe det ville blive offer for en voldtægt. I flere årtier måtte en kvinde vise, at hendes angriber handlede på en måde, der var tvangsmæssig og mod hendes vilje. For at bevise magt krævede loven kvinden til at vise, at hun havde gjort en rimelig indsats for at afskrække angrebet, og at uden en styrke, der var nødvendig for at overvinde kvindens vilje, ville der ikke være nogen forbrydelse.\nI henhold til den oprindelige fælles lov og en del amerikansk lovgivning så sent som i 1990'erne måtte staten bevise, at tiltalte havde kendskab til manglen på samtykke, og at han tog handlinger, der var designet til at overvinde dette element. Vi hopper også tilbage til Cosby for denne del. For at bevise, at voldtægten har overskrevet samtykke / myndighed, der udsteder anklagemyndigheden påberåbte sig enten (1) en faktisk viden om manglen på samtykke, eller en (2) hensynsløs ignorering af evnen til at give samtykke.\nVi ser i nogle af de påståede handlinger fra Cosby, at han brugte stoffer til at overvinde manglen på samtykke. En kvinde kan bestemt have taget bevidste valg om at slutte sig til ham på det private møde, men da Cosby fjernede sin evne til at træffe denne afvisning (ikke give autoritet til at handle), har Cosby begået en handling, der ikke kræver faktisk magt. Det tvungne sprog er således ikke underbygget af en påstand om, at tiltalte ikke brugte den traditionelle krævede magt. Ved at gøre det til et samtykkeemne defineres voldtægten bedre, og den tiltalte har færre måder at skabe en begrundelse for.\nDen primære forskel er lige der i ordlyden - moderne voldtægtsvedtægter fjerner elementet "magt" og erstatter det med en simpel definition af "manglende samtykke". Dette betyder, at voldtektsmænd ikke kan forsøge at skabe en rimelig tvivl om deres skyld ved at engagere sig i ofre-skylden, der fokuserer på, hvorvidt offeret "modstod" tilstrækkeligt til, at der har været en "tvangsmæssig" voldtægt.\nHvad er forskellen mellem institutioner og regulering?Er der forskel mellem en falden engel og en dæmon?Hvad er forskellen mellem det "almindelige" og "grønne" Japan Rail Pass? http://japanrailpass.net/en/about_jrp.htmlHvad er forskellen mellem at vide og gøre.?Hvad er forskellen mellem ung kærlighed og kærlighed som voksen?Hvad er forskellen mellem en selvobserveret person og en selvelskende person?Hvad er forskellen mellem ADC-kanaler og AN-stifter i en MCU?


I foråret 2017 mødte jeg Rasmus. Rasmus var på det tidspunkt 7 år. Han var ikke glad for at gå i skole og kom ofte i konflikter.\nDet viste sig at Rasmus' far var i forsvaret og havde været udsendt nogle gange.\nI min snak med Rasmus kom det frem, at han i skolen var blevet spurgt "Tror du din far kommer hjem?", "Tror du din far har skudt nogen", "Tror du din far bliver skudt?".\nDisse spørgsmål er alt for voldsomme for en lille 7 årig dreng. Det jeg så var en skøn, lille 7-årig dreng, med et nervesystem på fuldt overarbejde. En amydala der startede alarmsystemet og en nedsat evne til at regulere følelser.\nJeg havde aldrig været i forsvaret, behandlet soldater eller på anden måde været tæt på PTSD.\nMen da jeg mødte Rasmus og hans familie - og så hvordan børn af veteraner eller soldater er bange og ængstlige, kontaktede jeg forsvarets Veterancenter, for at tilbyde samarbejde i relation til at børn og voksne forståelse for PTSD og hvordan det påvirker kroppen og relationerne.\nGuldberg plan fonden\nSiden sommeren 2017 har jeg været fondet af Guldberg Plan fonden, til at rejse rundt til Veterancentrenes børnegrupper og tale med børn og forældre om PTSD og et overbelastet nervesystem.\nJeg har uddannet underviserne hos Psykiatrifonden i relation til neurofysiologien bag PTSD og hvordan det påvirker barnets nervesystem.\nJeg har besøgt 11 børnegrupper rundt om i landet, holdt oplæg hos SSOP (støt soldater og pårørende) og holdt foredrag hos Veterancenter Bornholm.\nBåde forsvarets Veterancenter og Familienetværket har nu fondet mig, så jeg kan uddanne 8 fysioterapeuter i landet, med speciale i den neurofysiologiske tilgang til Børn af PTSD ramte familier.\nPå denne uddannelse underviser Børnspsykolog, psykolog med speciale i PTSD fra Veteran-centeret, Socialrådgiver fra Familienetværket og jeg selv.\nFormålet er at sætte fokus på en tværfaglig, bio-psyko-social tilgang til børn af PTSD ramte familier. I min egen praksis ser jeg børn af PTSD ramte familier.\nVi taler om nervesystemet, hvordan områder i hjernen påvirkes af stress og ængstlighed, hvordan vi beroliger et overbelastet nervesystem og genopbygger de områder i hjernen som er særligt udsatte. Dette gør vi gennem fysisk aktivitet, vejrtræknings-øvelser og berøring.\nI min egen praksis...\nI min egen praksis ser jeg børn af PTSD ramte familier. Vi taler om nervesystemet, hvordan områder i hjernen påvirkes af stress og ængstlighed, hvordan vi beroliger et overbelastet nervesystem og genopbygger de områder i hjernen som er særligt udsatte. Dette gør vi gennem fysisk aktivitet, vejrtræknings-øvelser og berøring.\nDenne naturvidenskabelige tilgang til PTSD og psykosomatik, har vist sig at give rigtig god mening for mange veteraner og deres familier.\nDe forstår hvorfor de har det som de har det, de får redskaber til at berolige ikke bare deres eget nervesystem, men også hele familiens "nervesystem".\nMange børn er i livsomstændigheder hvor PTSD er en del af hverdagen, måske er en forælder inden for politiet, brandvæsenet eller i fængsel. Denne naturvidenskabelige tilgang er ikke "kun" til børn af soldater, men til alle børn og familier der har PTSD tæt inde på livet.\nSkriv her hvis du Har spørgsmål til behandling eller vil booke en tid\nDisse artikler beskriver meget fint, hvordan det man oplever, sætter fysiologiske spor i kroppen\nDet er en forudsætning for behandling hos Pernillefys, at persondatapolitikken godkendes.


Optakt: 2. etape af Colombia Oro y Paz 2018 Feltet.dk\nOptakt: 2. etape af Colombia Oro y Paz\n07. februar 2018 15:39 af Emil AxelgaardFoto: LaPresse - Di Alberto / Ferrari / Paolone / Spada\nFernando Gaviria levede til fulde op til sin status som tårnhøj favorit og fuldendte en suveræn præstation fra Quick-Step ved i overlegen stil at vinde 1. etape af det nye colombianske løb, Colombia Oro y Paz. Endnu en flad etape venter onsdag, og med baggrund i dagens præstation er der lagt op til endnu et show fra den colombianske stjerne og hans formidable hold.\nNaturligvis skal et colombianske etapeløb have masser af bjergrigt terræn, men arrangørerne venter et par dage, inden de sender feltet ind i de bjerge, der for alvor definerer Colombia som cykelnation. Efter den korte sprinteretape på førstedagen får de hurtige folk formentlig endnu en chance på onsdagens etape. Igen er Palmira både start- og målby, men denne gang sendes rytterne ud i det dog relativt flade terræn i dens umiddelbare nærhed. Kun en enkelt stigning venter undervejs, og selvom det stiger let i finalen, vil der være lagt op til revanche mellem feltets hurtige folk.\nEfter den korte åbningsetape skal der denne gang tilbagelægges hele 183,4 km, der som sagt både starter og slutter i centrum af Palmira. Ruten kunne ikke være meget mere enkel, idet den i alt væsentligt sender rytterne mod syd ned til et vendepunkt, hvorefter man bevæger sig ad de samme veje tilbage mod start- og målbyen. Fra start går det således igennem helt fladt terræn mod syd og sydvest forbi den første spurt, der kommer efter knap 35 km.\nEfter 70 km når man byen Santander, hvor der venter en ganske lille stigning på en lille runde rundt om bycentrum. Kort efter kommer dagens anden spurt, inden man bevæger sig tilbage mod Palmira langs nøjagtigt de samme veje, som blev benyttet på første del af etapen. Den tredje og sidste spurt kommer efter ca. 105 km, inden man fortsætter mod nord vest om Palmiras centrum. Man kører endda forbi byen og fortsætter gennem lidt mere kuperet terræn op til forstaden El Cerrito. Her foretager man en U-vending, inden man følger samme vej tilbage mod Palmira. Denne gang drejer man dog til venstre med knap 10 km igen og kører direkte ind mod bycentrum, hvor der venter to relativt bløde sving, inden man når målstregen. De sidste ca. 5 km stiger ganske let.\nDet varme, fugtige vejr, der har præget regionen den seneste tid, fortsætter natten til onsdag, men det burde være tørt, når løbet starter. Solen kan endda kigge frem mod slutningen, hvor temperaturen ventes at nå 30 grader. Der vil blot være en svag til let vind fra nordvest, hvilket giver sidemed- og sidevind på første del af etapen og sidemod- og sidemedvind på det meste af anden halvdel. Med 10 km får man sidemedvind, og det vil være betingelserne hele vejen frem til stregen\nDet er sjældent, at der er en så stor favorit, som der var på 1. etape af dette løb. Fernando Gaviria er ikke blot den i særklasse bedste sprinter, han har også det i særklasse bedste tog. Den kombination gør det næsten umuligt for rivalerne i et relativt svagt sprinterfelt at udfordre den colombianske stjerne, og dominansen var da også total på dagens etape. Med 1 km igen havde Quick-Step fortsat fem af deres seks ryttere samlet forrest i feltet, og til slut kørte Alvaro Hodeg og Maximilano Richeze så stærkt, at kun Sebastian Molano kunne hænge på bag Gaviria. Derefter var det en smal sag for kaptajnen at gøre arbejdet færdigt, og med Richeze på en 3. plads og Hodeg som nr. 5 blev det en knusende overlegen præstation af det belgiske storhold.\nMed en sådan opvisning må det være næsten umuligt for rivalerne at bevare håbet, men de er nødt til at tro på, at de kan skabe overraskelsen på 2. etape. Den byder heller ikke på nævneværdige udfordringer, men distancen er dog betydeligt længere. Det er svært at forestille sig, at Quick-Step vil få megen hjælp til at kontrollere etapen, og det kan måske efterlade dem med færre ressourcer til at køre lead-out. Det er i hvert fald, hvad rivalerne kan håbe på.\nEtapen vil formentlig udvikle sig på klassisk vis. Et tidligt udbrud vil blive etableret efter stor aggression, og derefter vil det være op til Quick-Step at kontrollere løbet. Det vil de formentlig være stærke nok til at gøre, også selvom de næppe vil få den helt store hjælp. Man kan dog ikke udelukke, at Manzana Postobon efter den gode præstation fra Molano, Androni med Matteo Malucelli og Bardiani med Andrea Guardini vil give en hånd med. Da der stort set ingen vind vil være, og risikoen for den frygtede sidevind på det flade plateat derfor er minimal, burde det blive en klassisk sprinteretape.\nFinalen er teknisk ganske ukompliceret, men det stiger mod slutningen ganske let. Profilen ser dog langt mere voldsom ud, end den reelt er, og der burde være tale om en god finale for de helt rene sprintere, der burde komme relativt friske til stregen.\nEfter dagens opvisning fra Quick-Step vil det atter være en mindre sensation, hvis ikke Fernando Gaviria løber med sejren. Colombianeren er som sagt feltets i særklasse bedste sprinter, og i dag efterlod Quick-Step ingen tvivl om, at de har det bedste hold. Med Iljo Keisse, Alvaro Hodeg og Maximiliano Richeze til at køre sig frem vil Gaviria formentlig atter blive afleveret helt fremme, og sker det, er han så suveræn, at han som i dag blot behøver at træde to-tre gange for at slå et afgørende hul. Med andre ord er det formentlig kun uheld, der kan forhindre Gaviria i at sejre igen.\nDet var opløftende at se dagens spurt fra Matteo Malucelli. Det unge sprintertalent var uheldig at blive fanget bag det hul, der opstod i finalen, og derfor kunne han ikke udfordre Gaviria. Han fik dog vist både god fart og positioneringsevne og har med de to etapesejre i januar i Vuelta al Tachira vist, at formen er god. Allerede sidste år viste han, at han er et af de mest lovende sprintertalenter i Italien, og han er formentlig den rytter, der har den bedste chance for at overraske Gaviria.\nSebastian Molano fik med andenpladsen levet op til sin status som den næstbedste colombianske sprinter, men han var ikke i nærheden af blot at prøve at gå forbi Gaviria. Derfor er det også svært at være alt for optimistisk på hans vegne, men der var dog flere opmuntrende tendenser i dagens løb. Først og fremmest viste han fremragende positioneringsevne ved at vinde kampen om Gavirias hjul, og det har netop tidligere været hans svaghed. Det er stadig svært at se, at han kan vinde, men han viste trods alt i sidste års GP Denain, at han også er god i rene spurter, hvis han kan finde en god position.\nDagens etape endte som lidt af en nedtur for Andrea Guardini, der ikke fik den ønskede debut for Bardiani. Han blev imidlertid hårdt ramt af, at hans lead-out man Paolo Simion var involveret i Nairo Quintanas styrt, og derfor var han temmelig alene mod slutningen. Positionering har i forvejen aldrig været hans spidskompetence, og derfor kom han aldrig for alvor frem for at spurte. Desværre viste selve spurten desværre heller ikke, at han er på vej tilbage efter nogle svære sæsoner. Det ændrer dog ikke på, at en helt flad etape som denne passer ham, og at han på papiret er en af feltets hurtigste.\nEndnu engang fejlede Israel Cycling Academy i deres lead-out, og derfor blev det blot til en 12. plads til Mihkel Raim. Vi var dog fortsat ganske opløftede over hans gode spurter i Vuelta a San Juan, hvor han viste god topfart og fine positioneringsevner. Han har på papiret et glimrende hold til at støtte sig, og selvom de ikke har fået det til at fungere, burde det være en fordel. Sejren i Colorado Cycling Classic viser, at han kan begå sig på dette niveau.\nDet var en fornuftig debut i CCC-trøjen for Pawel Franczak, der flere gange har vist sig frem på WorldTour-niveau i Polen Rundt. Nu er han kommet til et bedre hold med mere støtte, og det betød, at han i dag var nr. 4 blandt sprinterkaptajnerne til at krydse stregen. På papiret er der god muskelkraft i CCCs lead-out, og Franczak har vist, at han har en fornuftig topfart. Derfor burde han atter være med fremme.\nDet var lidt uklart, om Holowesko i dag kørte for Miguel Bryon eller John Murphy. Førstnævnte var først over stregen, men Murphy burde på papiret være holdets førstesprinter. Det er svært at forestille sig, at Bryon skulle være hurtig nok til at vinde, men Murphy har - selvom han ikke er helt så hurtig som tidligere - vist, at han kan slå rivaler på WorldTour-niveau. Med Bryon som sin lead-out man burde han kunne levere et topresultat.\nDet er svært ikke at blive imponeret af unge Manuel Penalver. Spanieren har i sine tre første spurter i så skrapt et selskab næsten uden erfaring allerede sikret sig tre top 10-placeringer. I dag blev det til en 9. plads, selvom Trevigiani ikke har meget støtte at give ham. Det vidner om stort potentiale, ikke mindst i positionskampen. Derfor skal det blive interessant at se, hvor langt han kan komme i onsdagens spurt.\nI dag var der ikke mange spor af Mauro Abel Richeze i finalen. Normalt er han ellers sikkerheden selv, fordi han positionerer sig så godt. Det viste han så sent som i Vuelta a San Juan. Han er næppe hurtig nok til at vinde, men han kan med lidt held sikre sig en podieplads.\nEndelig vil vi pege på Davide Vigano. Italieneren er efterhånden blevet en veteran, der nu har fokus på banesporten, efter at han ikke kunne få en kontrakt med et stort landevejshold. I dag viste han imidlertid, at han fortsat kan begå sig i massespurterne. Han foretrækker langt hårdere løb og er slet ikke skabt til rene massespurter som disse, men hans erfaring kan bringe ham langt.\nAndre kandidater er Jairo Cano og Martin Laas, men vi tvivler på, at de skulle være i stand til at vinde.\nØvrige vinderkandidater: Matteo Malucelli, Sebastian Molano\nOutsidere: Andrea Guardini, Mihkel Raim, Pawel Franczak\nJokers: John Murphy, Manuel Penalver, Mauro Abel Richeze, Davide Vigano


"Bevidst manipulation" Omstridt skole fører pennen for eleverne - Avisen.dk\n"Bevidst manipulation" Omstridt skole fører pennen for eleverne\nDEKRA's direktør Peter Laursen afviser, at der foregår manipulation og skolens undervisere fører pennen. (Foto: Mathias Løvgreen Bojesen / Scanpix)\nLedelsen på DEKRA-skole har opfordret lærerne til at "føre pennen", når elever på lastbilkurser skal bedømme undervisningen. Elevernes bedømmelse er afgørende for DEKRA-skolernes anseelse.\n10. april 2018 06:00\n"Nu er vi enige om, at vi fører pennen lidt mere fremover."\nSådan skriver en uddannelseschef på en af DEKRAs skoler til skolens undervisere, efter et hold af kursister på et lastbilkursus har givet undervisningen en negativ bedømmelse. Det viser en mail, som Avisen.dk er i besiddelse af.\nDEKRA-koncernen udbyder lastbil- og buskurser og får penge fra Undervisningsministeriet for hver elev, DEKRA har igennem et kursus. Ministeriet holder øje med skolerne igennem kursisternes evalueringer. Hvis de scorer for lavt, risikerer skolerne at få et såkaldt risikobaseret tilsyn - altså en slags skærpet tilsyn.\nAvisen.dk har i denne uge kunnet afsløre, at eleverne på DEKRA's kurser bliver sendt hjem før tid og sidder alene ved PC uden underviser. Alligevel får DEKRA's skoler generelt en god bedømmelse fra eleverne.\nOg netop elevernes evalueringer er noget, DEKRA arbejder meget bevidst med, viser en række mails, som Avisen.dk er i besiddelse af. I en af dem skriver en uddannelseschef:\n"Både X (lærer) og Y (lærer) fortæller at det var et godt hold og god stemning. Og at de var glade og tilfredse. Til trods for det, så en anmeldelse lidt under det normale. Jeg har talt med X, som har afsluttet holdet, og han er lidt nervøs for at ”føre pennen” for meget. Men nu er vi enige om, at vi fører pennen lidt mere fremover :)"\nDet er ikke kun på denne ene DEKRA-skole, lærerne forsøger at påvirke kursisternes evalueringer. Avisen.dk er kommet i besiddelse af en skjult optagelse fra en anden DEKRA-skole. Her kan du høre, hvordan læreren forsøger at 'føre pennen' for eleverne.\nKlik her for at se skjult optagelse fra DEKRA-skole:\nPå det offentlige AMU-center på Fyn, som udbyder de samme kurser som DEKRA, kalder forstander Ove G. Dalby DEKRA's metoder for helt uacceptable.\n- Mailen viser jo, at det er bevidst manipulation af Viskvalitet.dk (portal til bedømmelse af kurser, red.) fra DEKRA-ledelsens side, siger han.\nPå baggrund af Avisen.dk's afsløringer har Socialdemokratiets ordfører for voksen- og efteruddannelse, Jan Johansen, bedt undervisningsministeren om en redegørelse.\n- Når de manipulerer på den her måde, burde de faktisk fratages retten til at køre de her kurser. Det er noget forbandet svineri, siger Jan Johansen.\nAfsløring får konsekvenser: Chauffør-koncern på sort liste\nDet billige point\nPå portalen Viskvalitet.dk skal eleverne på en række udsagn svare på en skala fra 'meget lav grad' til 'meget høj grad'. På den skjulte videooptagelse peger læreren på 'meget høj grad' og siger:\n- Langt størstedelen af kurserne burde ende oppe i den her ende.\nTil de elever, som sætter spørgsmåltegn ved, om de kan bruge det, de har lært på kurset, i deres arbejde fremover, siger lærere:\n- Jamen, hvorfor har du så taget et buskørekort eller lastbilkørekort, hvis det ikke var intentionen at bruge det. Har du så gjort det for sjov eller hvad? Jeg går ud fra, at I har valgt kurset, fordi I kan bruge det.\nEn anden taktik til at trække skolens gennemsnit op er at rose eleverne. Det opfordrer uddannelseschefen til i en email til lærerne. Han gør over for lærerne opmærksom på, at hvis de husker at rose eleverne, så vil eleverne være tilbøjelige til at give en høj score på et spørgsmål om deres egen indsats. Uddannelseschefen pointerer, at det er en måde for skolen og lærerne at score "billige point på".\nDet er voksne mennesker\nAvisen.dk har forelagt kritikken for DEKRA's direktør Peter Laursen. Han ønsker ikke at stille op til interview, men skriver i en email:\n"Det er svært at indlede sig på at tolke på betydningen af metaforer brugt i en intern mail mellem nogle af virksomhedens ansatte. Heldigvis er det voksne mennesker, vi har med at gøre, som selv har deres meninger om, hvad der er godt, og hvad der kan blive bedre.\nVi lykkes, når vores kursister lykkes, hvilket vi gør dag efter dag. Vi hverken opfordrer vores undervisere - eller finder grund til at opfordre vores undervisere - til at påvirke med vores kursisters vurdering af vores kurser – udover selvfølgelig at levere god kvalitet i undervisningen.\nMen vi oplever et behov for at give en vejledning i hvordan Viskvalitet.dk er opbygget. Da der er fire forskellige skalaer, og de skifter med vægtning fra højre til venstre, er det en god idé, at forklare, hvordan selve strukturen er bygget op.\nDette som sikkerhed for kursisten, at der svares så korrekt som muligt, så de får krydset i de felter, der repræsenterer det, de ønsker at svare. Så vi vil for eksempel gerne hjælpe med at sikre, at en kursist der er i arbejde, ikke kommer til at svare på et spørgsmål, der er stillet til kursister, der er ledige. Denne problematik kender alle skoler.\nVi tilstræber at levere en høj kvalitet dag efter dag, og tænker dette blandt andet er årsagen til, at 9 ud af 10 kurister vil anbefale os til en ven eller kollega."\nArtiklen er rettet 10/4 kl. 9. Tidligere fremgik det, at det var Ove G. Dalby, der sagde "Når de manipulerer på den her måde, burde de faktisk fratages retten til at køre de her kurser. Det er noget forbandet svineri". Det er ikke Ove G. Dalby, der har sagt det, det er Jan Johansen.


Totalentreprenører i Vancouver, WA - de 15 bedste eksperter | Houzz\nTotalentreprenører i nærheden af Vancouver\n392 totalentreprenører i Vancouver, WA\nStår du og skal have renoveret køkkenet, badeværelset eller måske ombygget hele huset, vil en god hjælp være at finde hos en totalentreprenør. En erfaren hoved-/totalentreprenør inden for enhver totalentreprise i Vancouver, WA vil kunne hjælpe dig sikkert igennem dit renoveringsprojekt – uanset hvor stort eller lille det er. Med et tæt samarbejde med totalentreprenøren vil du blive guidet igennem hele projektet, og vil være sikker på, at alt bliver lavet til tiden, da det er totalentreprenørens opgave at koordinere opgaverne med diverse håndværkere, som kræves til dit renoveringsprojekt. Vil du derfor gerne have et overskueligt byggeprojekt, skal du benytte dig af totalentreprise. Husk dog at gøre dig nogle overvejelser, inden du vælger den første og den bedste til at udføre renoveringen for dig. Mere\nKlik for at se telefonnummer9,3 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer1 projekt i Vancouver-områdetSponsoreret\nKlik for at se telefonnummer8,5 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer11,0 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer22,7 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer18,6 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer17,6 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer7,5 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer8,6 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer6,9 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer20,0 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer15,8 km fra Vancouver, WA\nKlik for at se telefonnummer6,5 km fra Vancouver, WA\nUdvalgte anmeldelser for totalentreprenører i Vancouver, WA\ntotalentreprenører i Vancouver, WA\nKan jeg kun hyre en totalentreprenør i Vancouver til et større byggeprojekt?\nSådan helt grundlæggende er fordelen ved at hyre en totalentreprise i Vancouver, at du kan overlade alle de processer, der er forbundet med dit byggeri til én person eller ét firma. Du skal derfor ikke tage kontakt til flere forskellige firmaer eller håndværkere for at finde ud af, hvor langt projektet er kommet. Derudover er det ikke for meget sagt, at et byggeprojekt meget nemt og hurtigt kan udvikle sig til at blive temmelig kompliceret, da der er mange løse ender, der i sidste ende skal passe sammen. Derudover kan du være sikker på, at der ikke lige pludselig dukker merudgifter op, da du efter at have underskrevet kontrakten, har lagt økonomien helt fast. Totalentreprenøren sørger dermed for, at disse ubehagelige oplevelser ikke dukker op. Fordelen er ydermere, at du ikke vil opleve stress, da al ansvar for byggeriet er fjernet fra dine skuldre. Derfor er det fornuftigt at hyre en totalentreprise.\nHvordan finder jeg den rette totalentreprise i Vancouver til at stå for mit byggeprojekt?


Økologi-formand undrer sig over klimaministeren | Økologisk - nyt om udviklingen\nKlimakrisen er så alvorlig, at alle midler bør kunne tages i brug, mener Per Kølster, formand for Økologisk Landsforening.\nØkologi-formand undrer sig over klimaministeren\nKlimaminister Dan Jørgensen afviser en CO2-afgift, som flere økonomer ellers anbefaler. ØL's formand, Per Kølster, undrer sig over ministerens beslutning og måde at kommunikere den på.\n20. maj 2020, 12:01\nKlimaminister Dan Jørgensen (S) sparker nu en CO2-afgift til hjørne, selvom bl.a. Klimarådet har anbefalet en sådan afgift.\nMinisteren kalder afgiften for en “skrivebordsøvelse”.\n“Det er faktisk en lille smule fantasiløst altid bare at pege på CO2-afgifter. Det er, som om at det er blevet et vidundermiddel, der kan løse alle klimaproblemer. Der findes ikke et sted i verden, der har introduceret sådan en Georg Gearløs-agtig model, som Klimarådet foreslår,” siger han ifølge Altinget til Børsen, i forbindelse med at regeringen præsenterer første del af sin klimahandlingsplan.\nBeslutningen undrer Per Kølster, formand for Økologisk Landsforening, der mener, at en adfærdsregulerende afgift kan være nødvendig for at omstille landbruget til at blive klimaneutralt.\n“Jeg undrer mig over, at man så massivt afskriver at bruge den mulighed. Jeg er godt klar over, at det for mange landmænd er en pestilens med flere afgifter, fordi det betyder øgede omkostninger og mere bureaukrati, og det er fuldt ud forståeligt. Men set i lyset af at det er et simpelt redskab til at lave en adfærdsregulering, er det mærkeligt, at Dan Jørgensen afviser det så offensivt og nærmest gør grin med det med snakken om en ‘Georg Gearløs-agtig model’. Vi står i en situation, som er så alvorlig, at alle midler skal kunne tages i brug,” siger Per Kølster.\nVenstrefløj eller ej. Ingen elsker afgifter, men gjort rigtigt er det et effektivt instrument der også skaber et provenu der kan bruges proaktivt. I Økologisk Landsforening er vi ikke bange for at drøfte muligheden og vi undrer os over fravalget. https://t.co/lfADxIPO7X\n— Per Kølster (@perk_pk) May 20, 2020\nHan understreger, at det er vigtigt, at en afgift ikke ender med at være konkurrenceforvridende, men at den skal hjælpe erhvervet med at udvikle sig, så landmændene kan se sig selv i en fremtid, hvor de producerer uden et klimaaftryk.\n“Den skal ikke ses som en straf. Det er naturligt i mange sammenhænge at pålægge en afgift, hvor man har en skævhed i forbruget, og så kan man føre provenuet tilbage for at understøtte den udvikling, man ønsker,” siger Per Kølster.\nKlimaregnskaber er centrale incitamenter for at komme i mål med klimaudfordringerne\nKlimarådet har foreslået, at afgiften indfases gradvist, så den i begyndelsen er lav, og i takt med at den så stiger, er hensigten, at industrien samtidig sænker udledningen, så den ikke nødvendigvis mærker afgiftsstigningen.\nKritik fra samtlige støttepartier\nUd over Klimarådet har en række andre økonomer, tænketanke og institutioner anbefalet en CO2-afgift, bl.a. den nobelprisvindende økonom William Nordhaus, OECD, Verdensbanken, FN, Det Økonomiske Råd, tænketankene Kraka, Cepos, Concito og NGO’en Plastic Change.\nKlimarådets formand, Peter Mølgaard, ærgrer sig ifølge Altinget over ministerens udmelding. Peter Mølgaard forstår, at regeringen grundet corona-krisen ikke vil pålægge erhvervslivet flere afgifter, men mener, at regeringen burde have fremlagt et forslag om at indfase afgiften efter corona-krisen.\nDan Jørgensens udmelding møder da også kritik fra samtlige af regeringens støttepartier.\nRadikales klimaordfører, Ruben Kidde, siger til Ritzau, at partiet er “utroligt skuffet” - også på Twitter bliver udmeldingen kritiseret.\n”(..)modsat dig er vi ikke berøringsangste overfor at stille krav til industrien. Hvis klimakrisen blev løst kun med “gulerodstilgangen”, var det nok lykkedes allerede,” skriver Enhedslistens Mai Villadsen, mens SF’s Signe Munk skriver, at afgifter jo blot er ét af redskaberne i værktøjskassen og nævner, at det er traditionel venstreorienteret økonomisk tænkning at regulere økonomien ved hjælp af afgifter.\nHendes partifælle Rasmus Nordqvist skriver, at han gerne så, at regeringen lyttede til Klimarådet.\nKan godt være @DanJoergensen kalder klimaafgifter for Georg Gearløs- agtigt. Jeg bor gerne i Andeby hvis det betyder at at vi lytter - også til Klimarådet 💚🌍 #dkpol #dkklima\n— rasmus nordqvist (@rasmusnordqvist) May 20, 2020\nOgså Claus Ekman, der er direktør i Rådet for Grøn Omstilling, tager fat i ministerens Georg Gearløs-reference og mener, at det er ulogisk, at man fortsat giver rabat til dem, der forurener.\nGeorg Gearløs er innovativ og løsningsorienteret 🤓\nLangt at foretrække frem for Onkel Joachim, Bedstemor And eller Fætter Guf.\nSå vigtigt at økonomien ikke skubbes i gang med en fortsættelse af ulogiske rabatter til dem der forurener.#dkpol #dkgreenhttps://t.co/NpgMp9Mbqf\n— Claus Ekman (@claus_ekman) May 20, 2020\nDansk Industris direktør, Lars Sandahl Sørensen, glæder sig dog over, at CO2-afgiften er udeladt.\nDan Jørgensen vil ikke afvise, at CO2-afgifter kan tages i brug på et senere tidspunkt - blot at regeringen på nuværende tidspunkt ikke vil gå dén vej.


For meget korpsånd i politiet? | Information\nFor meget korpsånd i politiet?\nI de seneste år har politiet flere gange løjet og forsøgt at tilbageholde vigtige oplysninger. I går kulminerede det, da justitsministeren måtte nedsætte en kommission for at få udredt Tibet-sagen. Er sagerne udtryk for en syg kultur i politiet? Ja, mener nogle. Andre ser det som en ophobning af uheldige enkeltsager\nFørst sagde politiet, at man ikke gik efter demonstranter med tibetanske flag, da den kinesiske præsident i 2012 var på statsbesøg. Så forsøgte man at undgå at udlevere de lydfiler, som skulle viste sig at afsløre, at det var løgn. Da løgnen var en realitet, skiftede man igen forklaring: Nu var det for at beskytte demonstranterne mod de kinesiske sikkerhedsvagter. Og i går kom det så frem, at der forelå en ’operationsbefaling’ om, at demonstranter med tibetanske flag ikke skulle kunne ses af den kinesiske præsident. En oplysning som hverken er blevet givet videre til byretten, landsretten eller Folketinget. Justitsminister Søren Pind (V) valgte derfor at nedsætte en kommission, der får til opgave at få udredt de mange løgne og vildledninger.\nMen hvorfor lyver politiet egentlig? Og hvorfor forsøger man at tilbageholde oplysninger, som kan hjælpe med opklaringen af en sag?\n»Der er en særlig kultur i politiet. En kultur, hvor man altid har ret og altid ved bedst,« siger Peter Secher Schmidt. Han er forsvarsadvokat og ekstern lektor i jura på Aarhus Universitet. Og han mener, at politiet som organisation har et problem: »Det er en generel tendens,« siger han, selv om han også understreger, at det ikke betyder, at det gælder i alle sager og alle betjente. »Men det ligger i kulturen,« siger Peter Secher Schmidt. Han har tidligere selv været anklager for politiet og kender derfor systemet indefra. Selvom det naturligvis ikke gælder alle sager, så har der i de seneste år være en del episoder:\nDer var sagen fra Brorsons Kirke i 2009, hvor politiet påstod, at det ikke havde videofilmet urolighederne, selv om det havde gjort det. Der var COP15-sagen, hvor politiet ikke kunne identificere de betjente, som uretmæssigt frihedsberøvede en flyttemand. Der var sagen om en ung grønlænder, som døde på Amagerbro Station. Politiet påstod, at den kvinde, der ringede om hjælp, ikke var blevet spurgt om, hvorvidt manden var grønlænder, som hun ellers selv hævdede. Siden ønskede politiet ikke at udlevere lydfilerne fra samtalen. Da Politiken så fik fat i dem, viste det sig, at kvinden faktisk var blevet stillet netop dette spørgsmål.\nSenest har vi haft Tibet-sagen, og i sidste uge kunne Information fortælle, hvordan politiet i modstrid med sandheden har forsøgt at give omverdenen indtryk af, at de alene brugte dialog og ikke magt over for flygtningene på den sønderjyske motorvej d. 9. september.\nSpørger man forsvarsadvokater, kan de opremse langt flere sager: Sager, hvor politiet pludselig ikke har kunnet finde politirapporter. Eller hvor politibetjente pludselig ikke kan huske, hvem af deres kolleger der har anvendt magt over for en borger. » Den positive udlægning er, at man er meget solidariske i politiet,« siger professor i strafferet ved Aarhus Universitet, Gorm Toftegaard Nielsen og tilføjer: »Den negative udlægning er, at de, der holder et vågent øje på borgerne, når de overtræder reglerne, har noget sværere ved det, når det er dem selv, der er i søgelyset.«\nHan mener, at problemet er gammelkendt, og at der for tiden bare er mange sager fremme i medierne, som minder os om det. Juraprofessor på Københavns Universitet Henrik Stevnsborg er enig i, at der er mange sager lige nu:\n»Der er ingen tvivl om, at der foregår mange mærkelige ting,« siger Henrik Stevnsborg. Om Tibetsagen siger han kort og godt: »Det duer jo ikke,« og tilføjer, at »Københavns Politi har håndteret det fuldstændig åndssvagt.« Senest med den nye forklaring om, at indgrebet havde til formål at beskytte demonstranterne. »De skal jo bare ud og sige sandheden med det samme. Det er helt oplagt.« Han er dog ikke sikker på, at det er en generel tendens: »Om det ligefrem er udtryk for en særlig kultur, ved jeg ikke. Jeg hælder til, at svaret er nej,« siger han og tilføjer: »Der har været mange sager. Men man skal være opmærksom på, at det kører lidt i perioder,« siger han. Samme vurdering har Ib Lennart Henricson, som er tidligere politiadvokat og underviser på Politiskolen: »Jeg kan godt forstå, at man kan få den opfattelse. Og at man spørger: Kan det virkelig være rigtigt? Men jeg synes, man skal være forsigtig med at sige, at der er et mønster,« siger han.\nHan ser dog en tendens til, at der i Politiet er et stærkt sammenhold. Det, som ofte bliver betegnet som korpsånd. Og den har både en god og en dårlig side, mener han:\n»Korpsånden er som udgangspunkt noget godt. Man er der for hinanden. Og den gør, at man samarbejder og reagerer koordineret selv i skarpe situationer. Det negative ved korpsånden er, at den kan få kolleger til at dække over hinanden i sager, hvor køremakkeren eksempelvis er ude i noget skidt.«\nDet har man blandet andet set i de sager, hvor det ikke har været muligt at identificere betjente. Direktøren for det tidligere politiklagenævn, Helle Lokdam, har vurderet, at det i 100 til 150 af de 700 klagesager, hun har haft med at gøre i klagenævnene, ikke var muligt for politiet at identificere de involverede betjente. Et afledt problem af korpsånden er de sager, hvor en gruppe betjente ikke kan huske, hvem af dem, der udførte en bestemt handling:\n»Politibetjente er nødt til at arbejde sammen. Hvis man skal rydde et værtshus, skal koreografien være i orden. Derfor kan de arbejde sammen på en helt anden måde end universitetsprofessorer eller journalister kan,« siger Henrik Stevnsborg og tilføjer:\n»Det giver et sammenhold, som kan føre til, at man føler omsorg og ømhed for en kollega, som er kommet i fedtefadet.« Og så er det, man kan ende med situationer, »hvor fem politibetjente har deltaget i en aktion, men ingen ved, hvem det var, og hvad der skete,« siger Henrik Stevnsborg. Gorm Toftegaard Nielsen sad med i det udvalg, som satte rammerne for den nye uafhængige politiklagemyndighed. Her forsøgte han forgæves at få indført et lovkrav om, at betjente har pligt til at afgive forklaring: »Jeg var den eneste, der mente, at man skulle kunne tvinge betjente til at forklare, hvad der er sket i en sag. Politiets repræsentanter var imod, og det var Politiforbundet også,« siger han og tilføjer: »Så man accepterer sådan en tilstand og en kultur. Man skal ikke være stikker. Man vil ikke angive hinanden.« Selv mener han, at det svækker politiklagemyndigheden:\n»Det er uacceptabelt med et samfund, hvor politifolk ikke har pligt til at fortælle, hvad der er foregået. De, som er de mest fremtrædende i håndhævningen af loven og har reelle magtbeføjelser,« siger han. Egentlig er det meget naturligt, at man dækker over sine kolleger. Det vil man sandsynligvis også gøre på andre arbejdspladser. Men det er noget andet, når det er politiet, mener Gorm Toftegaard Nielsen: »Der er ikke mange arbejdspladser, hvor det har betydning for borgernes retssikkerhed, hvis man ikke kan finde ud af, hvad der er foregået.« Samme holdning har direktør i tænketanken Justitia, Jacob Mchangama: »Politiet håndhæver et magtmonopol. De har mulighed for at frihedsberøve. De har i sidste instans mulighed for at anvende dødelig magt over for borgerne. Derfor skal man kunne stole på, at de håndhæver loven og ikke dækker over sig selv eller varetager hensyn, som ikke er relevante.«\nFra sine sager som både anklager og forsvarer kender Peter Secher Schmidt godt til korpsånden. Men han mener, at de aktuelle sager handler om mere end blot dette. De handler om en kultur, hvor politiet som udgangspunkt altid ved bedst:\n»Det er en dårlig kultur. Det er ikke sådan, at de siger: Nu skal vi have uskyldige dømt. Det er mere sådan en stemning af, at ’vi ved bedst, så vi behøver ikke at give de her oplysninger til domstolene’.« Han nævner en sag, som for nylig blev afsluttet ved byretten i Aalborg, hvor politiet i første omgang ikke ville sige, om det havde GPS-overvågning af de sigtedes biler. Det havde det, viste det sig, men da det kom frem, ville politiet ikke udlevere GPS-oplysningerne:\n»Man må jo ellers sige, at det er relevant at vide, om gerningsmandens bil var på gerningsstedet på gerningstidspunktet,« siger Peter Secher Schmidt. Først da det blev pålagt politiet af retten at fremlægge GPS-oplysningerne, gik politiet modvilligt med til det:\n»Problemet er, at de overvurderer deres egne evner til at træffe afgørelser og foretage vurderinger. Normalt er systemet jo sådan, at anklageren fylder i én vægtskål, og forsvareren fylder i en anden vægtskål, hvorefter dommeren dømmer. Men hvis politiet bestemmer, hvilke lodder der kan komme i hvilke skåle, så spiller det afgørende ind på sagen. Og så får vi de sager, hvor det minder om magtfuldkommenhed,« siger han og tilføjer: »Jeg beklikker ikke politiets motiver. De gør det meste i en god sags tjeneste. Problemet er bare, at de tror, at de er objektive. Men det er svært at være objektiv når man er dybt begravet i en sag.«\nDirektøren for Institut for Menneskerettigheder, Jonas Christoffersen, mener, at sagerne afspejler en nulfejlskultur hos politiet: »Der er et stort ønske om ikke at begå fejl. Det samme ser man i embedssystemet generelt,« siger han. Det betyder, at man ender med at lyve i sager, hvor man egentlig bare kunne have fortalt sandheden fra starten:\n»De fleste danskere vil jo kunne acceptere, at politiet begår fejl. Alle begår fejl.« Han henviser til en anden sag fra COP15, hvor politiet tilbageholdt demonstranter i for lang tid:\n»Man kunne bare have sagt: Ja, det var en fejl. Alt var kaos i København, så vi kom til at holde dem for længe. Det er i virkeligheden ikke specielt alvorligt, og jeg tror, at de fleste vil have forståelse for, at det kan ske i en tilspidset situation,« siger Jonas Christoffersen:\n»Men i stedet prøvede man i retssagen at finde et grundlag for at tilbageholde borgerne, selvom man vidste, at det var en fejl. Det vil sige, at man forsøgte at sværte borgerne til for at dække over fejlen,« siger Jonas Christoffersen, som mener, at sagen er typisk for kulturen i politiet: »Det var de samme mekanismer, vi så i sagen med flygtningene fra Sønderjylland. De fleste ville nok kunne forstå, at det kan være nødvendigt at anvende magt i sådan en situation, så hvorfor ikke bare sige, at man har gjort det?« siger han.\nDen danske befolkning har generelt stor tillid til politiet. Ifølge en undersøgelse fra 2012 ligger Danmark på andenpladsen – kun i Finland har borgerne mere tillid til politiet. Tilliden er der med god grund, mener Ib Lennart Henricson: »Jeg har set andre systemer, og det danske er et af de bedste i verden. Det siger jeg ikke for at forsvare dem – der er vitterligt problemer. Men jeg kan bare ikke få øje på sådan et gennemgribende systematisk ledelsesmæssigt ønske om, at man skal dække over forhold for at få politiet til at se bedst muligt ud.«\nPeter Secher Schmidt er enig i, at der er god grund til at være glad for det danske politi:\n»Generelt er politiet til at stole på. De enkelte betjente gør deres arbejde i den bedste mening. Men vi er også lidt naive,« siger han og uddyber: »Det er lykkedes politiet at gennemføre en meget vellykket kommunikation igennem de seneste år. Der kommer en pressemeddelelse, hver gang man har vundet en sag. Og det bliver videreformidlet ukritisk. Politiet får lov til uimodsagt at gå ud med den ene succeshistorie efter den anden. Når der så er kritiske historier, så har de ofte ingen kommentarer. De bruger dagen på at sidde og skrive pressemeddelelser om en masse små sejre, og det virker tilsyneladende.«\nJonas Christoffersen mener, at befolkningens store tillid til politiet kan være en del af forklaringen på problemet: »Der bliver stillet store krav til politiet i Danmark. Vi forventer, at de altid gør det rigtige.« Det medvirker også til frygten for at indrømme fejl, mener han.\nSamtidig går medier og politikerne i stigende grad efter folk længere nede i systemet – af og til menige embedsmænd:\n»Det gør, at det sværere at erkende, at man har lavet en fejl. Man ved, at det kan være karriereødelæggende, og at man kan ende på forsiden af en avis. Det gør nulfejlskulturen stærkere,« siger Jonas Christoffersen.\nGorm Toftegaard Nielsen mener, at befolkningens store tillid til politiet kan være uheldig på en anden måde:\n»Politikerne er generelt tilbageholdende med kritik af politiet. Befolkningen har stor tillid til politiet og ønsker egentlig ikke, at man skal skride ind. Når befolkningen ikke ønsker det, så ønsker politikerne det heller ikke,« siger han.\nInformation har forsøgt at få en kommentar fra Rigspolitiet, men de ønsker ikke at medvirke. Politiforbundets formand Claus Oxfeldt siger, at det er Rigspolitiet, der skal svare på kritikken, og at han derfor ikke ønsker at lade sig interviewe. Dog siger han følgende til citat: »Hver eneste sag er en sag for meget, men der er ikke noget generelt problem.«\nBenjamin Bach anbefalede denne artikel\n03. oktober, 2015 - 04:35\nEn "korps ond" i en sådan organisation, kan ikke undgås, problemet opstår først, når ledelsen svigter, og gør sig selv selvstændig, uafhængig af justits ministeriet som er ansvarshaveren overfor "grundloven". Justitsministeriet er og bør altid være den ansvarlige, hvis grundlovs bestemmelser brydes. Hvis der opstår tvivl, bør en "grundlovs domstol" konsulteres og straffe lovbryderne på behørig vis , har handler det ikke længere om butikstyverier men "samfundsnedbrydning".\n03. oktober, 2015 - 09:28\nDet er godt, at den nye uafhængige politiklagemyndighed har held til at bringe dette forhold for en dag, som har været kendt i mange år, men fortiet af rene strudseårsager og med strudseargumenter. Dansk konflikskyhed, når den er værst, simpelthen.\nHvor det i andre lande er sådan, at Cæsars hustru (i dette tilfælde politiet) skal være så ren, at der ikke kan sættes en anklagende finger noget sted - og man derfor nidkært efterforsker den mindste mistanke om brud på reglerne i en særskilt, og blandt betjente hadet, enhed - så ser man i Danmark sådan på det, at hvis man bare benægter, at noget kan kritiseres, bevarer politiet sit gode omdømme.\nSelvfølgelig er det lige modsat: hvis man fortier fejl, mister folk respekt og moralen skrider; men det er jo ikke kun politiet, der opererer ud fra dette helt forkerte synspunkt: en offentlig myndighed vil være meget utilbøjelig til at indrømme selv alvorlige fejl, hvilket forhindrer en hurtig og virksom indsats, og som bevirker, at folk mister respekten. Alle begår fejl hele tiden, og det skal man stå ved, så bliver det aldrig så alvorligt.\nDet interessante ved Tibetsagen er så, at det faktisk er dette eget synspunkt med ikke at konfrontere fejltagelser og forbrydelser, som betjentene også har håndhævet overfor demonstranterne.\nJanus Agerbo og Jens Jørn Pedersen anbefalede denne kommentar\n03. oktober, 2015 - 09:30\nDer er ikke noget nyt at politiet lyver. Hvis du er offer er det ikke altid man får ret, sagde politimanden som tog rapport dagen efter et overfald. Det fik han ret i. Først 4 år efter med aktindsigt ved Statsadvokatens sagsbehandling fandt jeg ud af der var skrevet forkerte oplysninger ind i politirapporten. Det var politiet underordnet.\n03. oktober, 2015 - 11:44\nEr det tilfældigt eller påfaldende at ånden i politiet er så lig med ånden i folketinget, eller i forsvaret eller i virksomhederne? Er det den samme Magtelite som dikterer den syge kultur?\nlars abildgaard, Mads Berg, Janus Agerbo, Bill Atkins, Anne Eriksen, Michal Bagger, Benta Victoria Gunnlögsson, Jens Jørn Pedersen, Niels Duus Nielsen og Steffen Gliese anbefalede denne kommentar\n03. oktober, 2015 - 12:03\nDer mangler faglig stolthed i politiet.\nNej Peter Sterling, det er ikke nogen tilfældighed. Det startede med Fogh og fortsatte med LLLR (Lars Løftebryder Luskefis Rasmussen). Den respekt, der tidligere var for folketingets medlemmer, politi og skat etc. etc., forsvandt med Fogh.\nLigeledes det samarbejdende Folketing forsvandt med Fogh (Fjogh).\n03. oktober, 2015 - 12:04\nTidligere var det et respektfuldt hverv at være i Folketinget, men det er væk nu!\n03. oktober, 2015 - 12:31\nPolitiets misforståede selvbeskyttelse går mange årtier tilbage, måske ligefrem århundreder.\nJørn Boye og Janus Agerbo anbefalede denne kommentar\n03. oktober, 2015 - 13:03\nFor lidt selvjustits.\n03. oktober, 2015 - 13:38\nman værger sig ved at indrømme at dele af ordensmagten er korrupt og ude af kontrol.\n03. oktober, 2015 - 13:50\n"Politiets misforståede selvbeskyttelse går mange årtier tilbage, måske ligefrem århundreder."\nNogle ville påpege at dette er uundgåeligt, givet politiets klassiske position som borgerskabets og kapitalens lakajer som med repressiv tolerance skal holde faconen på folket (dvs. i grove træk arbejdskraften og forbrugerne).\n03. oktober, 2015 - 14:12\nDer vil altid forekomme misbrug i magtstrukturer som politi og militær, fordi der er mennesker involveret i et hverv af lov, orden - og magt.\nDet kan ikke dog bortforklares, at den langt mere vidtgående elite som Folketinget har udviklet sig til, har ekspertise til at skjule og manipulere fejl og mangler - eller bortlede opmærksomheden fra egen rede.\nVenstre er ved at samle sig nogle vidtrækkende møgsager/ tilbagerulninger og nedskæringer - og bruger f.eks som i dag Carl Holst sagen og Politiet som afledningsmanøvrer.\nIkke at der ikke kan ske forbedringer i forhold til politi og andre, men det her er proportionsforvrængning i forhold til det åbenlyse, at etik og moral i folkestyret er på vej til at forsvinde i forhold til magt og egeninteresse (taburetter).\nJanus Agerbo og Gert Romme anbefalede denne kommentar\n03. oktober, 2015 - 14:32\nOrder from above?\nPolice boss explained; "Quote" "by diverting away the attention from what would otherwise be of greater importance, to something else of lesser significance. By taking this flag was just away of creating a lesser-significant event and it worked what I mean is it catapulted the flag robbery into the limelight, drowning proper attention to what was originally the more important issue."Unquote"\n03. oktober, 2015 - 14:38\napology to the Police boss it was just my imagination running away with me"\n03. oktober, 2015 - 17:08\nEt politi må gå foran med det gode eksempel. Hvis først der opstår mistanke om at man i politiet lyver og dækker over hinanden, så æder det væk af tilliden til den enkelte betjent og organisationen som hele. En ting er at betjentene får sværere ved deres arbejde med borgerne, men det skaber også generel utryghed i befolkningen. Man kan bare se hvor galt det kan gå ved at skæve til USA.\nDet er rigtig fint, med de tre betjente der meldte ud om sagens rette sammenhæng, men underligt at danskerne skal forlade sig på enkelte betjentes moralske kompas, istedet for at man udviser faglig stolthed i det danske politi og fører en skarp selvjustits. Det er da pinligt, at de skal have sådan en klovn som Pind til slå på trommer for sig.


Om os – James Ay\nLæs om virksomheden,\nog hvad vi laver.\nJames Ay er en hyldest til den moderne opfinder af solbrillerne; James Ayschough (1720-1759). En sand pioner i sin tid. Han eksperimenterede med alle slags glas for at forbedre, hvordan mennesker kan se i forskellige lysforhold. I modsætning til andre, turde han at gå ned ad en utraditionel vej og var konsekvent i sin tro på at briller ikke kun ville forbedre vores syn, men også kunne indebære farver. Det er derfor ikke kun hans arv, der har inspireret vores solbrillekollektion, det er lige så meget hans stålfaste og utidige væsen.\nVi bygger vores virksomhed på et fundament af fire søjler for at sikre os et gennemført design.\n1. TIDSLØST DESIGN\nVi er ikke tilhængere af den hurtige modeindustri, hvor tankeløshed og et miljøskadeligt forbrug, dominerer branchen. Hos James Ay er vi dedikeret til at producere produkter med en lang levetid, og designs der kan værdsættes i flere generationer.\nVi går ikke på kompromis med kvaliteten af vores materialer, designs af brillerne eller i vores produktion af James Ay’s solbriller. Følelsen af god kvalitet gør et smukt design til noget, du kan elske i mange år.\n3. DER SKAL VÆRE EN HISTORIE AT FORTÆLLE\nHvert James Ay produkt er lavet for at formidle en mening eller fortælle en meningsfuld historie, der går ud over det fysiske produkt. Produktet skal stille et spørgsmål eller besvare et, hvorved det tilføjer værdi til James Ay universet.\n4. BÆREDYGTIG AF HJERTET\nVi undersøger hele tiden mulighederne for at træffe de bedste beslutninger for vores planet og dens beboere. Vi prøver at beskytte miljøet ved at støtte projekter, vi tror på. Er vi perfekte? Nej, ikke engang tæt på. Men vi arbejder hen mod at have et positivt aftryk på jorden.\nDet primære team bag James Ay består af Daniel Uggerhøj, Søren Stage, Kate Kruse Holt (Torbens mor), Palle Holt (Torbens far) og Torben Holt\nDerudover har James Ay fantastiske partnere i BWD Studio og Mikal Hallstrup og mange dygtige eksterne samarbejdspartnere som Kromann Reumert, Nordfyns Bank, BDO m.fl.\nJeg startede virksomheden tilbage i sommeren 2019. Det hele startede i Australien og New Zealand, hvor jeg rejste til med min kæreste for at starte virksomheden op. I dag har James Ay showroom og kontor i hjertet af Aarhus, og er repræsenteret i over 100 retail butikker rundt om i verden.\nFounder, Torben Holt


Kommunikationsforum | Vil du have ridset de største udfordringer op, som kommunikationschefen står over for, så se her. "Farvel til flokken" er en ny bog af Mikkel Jørnvil Nielsen der selv er tidligere kommunikationschef fra Handelsbanken. Det er en praktisk håndbog, hvor skurken er kloge-ågerne og helten er dig, som virkelig forstår at eksekvere. Fokus i bogen er, hvordan du internt i organisationen får succes med din kommunikation. Her får du nogle af bogens hovedpointer. | | Ulrik Grimstrup\nAnmeldelse af Farvel til flokken\nSkurken er kloge-ågerne\nVil du have ridset de største udfordringer op, som kommunikationschefen står over for, så se her. "Farvel til flokken" er en ny bog af Mikkel Jørnvil Nielsen der selv er tidligere kommunikationschef fra Handelsbanken. Det er en praktisk håndbog, hvor skurken er kloge-ågerne og helten er dig, som virkelig forstår at eksekvere. Fokus i bogen er, hvordan du internt i organisationen får succes med din kommunikation. Her får du nogle af bogens hovedpointer.\nBegynd med at tage udgangspunkt i din virksomheds egen situation. Da virksomheder er forskellige, bliver du nødt til at gøre op med flokmentaliteten i vores fag. For vi tænker alt for ens og kopierer hinanden i et væk. Vi skal derimod skræddersy løsninger, som lige passer til vores virksomhed. Vi skal gøre op med trenden om, at vi skal måle alt, hvad vi gør. Vi skal derimod gøre os mærkbare frem for målbare. Vis dit og afdelingens værd, frem for at forsøge at bevise det.\nDet nye sort i vores fag er at gå fra at være producent til at blive strategisk rådgiver. Det er finest at lave strategiplaner, tale om værdier og udforme forkromede planer. Men vi glemmer vores grundlæggende håndværk, som er vores fundament. Og det er bl.a. at skrive en god pressemeddelelse, lave den fede tale eller den fængende artikel. Eksekvering! Det er her, at du kan gøre en forskel i virksomheden, så derfor skal du som kommunikationschef hylde driften. Træk i arbejdstøjet og gå forrest. Det holder ikke i 2012, at kommunikationschefen ikke kan eksekvere.\nSom kommunikationschef er det også vigtigt, at du erkender, at den økonomiske krise også har konsekvenser for din afdeling og rådgivningen af din direktør. Hav stort fokus på at arbejde effektivt og bruge så få penge som muligt. Og glem ikke symbolhandlingerne. Find hellere en brugt kontorstol frem fra kælderen, i stedet for at købe en ny. Og hav mod til at udfordre direktørens dyre valg af firmabil. For har vi ikke krise?\n70 kommunikationschefer bliver spurgt, hvilken udfordring der er vigtigst at få styr på lige nu. I top ligger behovet for at synliggøre kommunikationen og de opnåede resultater i organisationen. Og først på en 8.-plads ligger behovet for at få bedre forretningsforståelse. Puha, vores interesse for at forstå vores forretning fylder ikke meget. Sådanne analyser må give anledning til kollektiv faglig tåkrumning. Er vi ikke nået længere, end at det vigtigste for os er at gøre reklame for vores gerninger?\nBogen slutter af med at give anvisning på, hvordan du som chef kan gøre kommunikationen tidssvarende. Og det gør du ved at sætte de gamle dyder i arbejde: ydmyghed, langsigtet tænkning og kunden i fokus for kommunikationsarbejdet.\nBogen er velskrevet og giver et godt indblik i de konkrete udfordringer, som en kommunikationschef i 2012 står over for i en virksomhed. Ikke lange teorier, men konkrete udfordringer med ideer til konkrete løsninger.\nSå hvis du er kommunikationschef eller drømmer om at blive det en dag, så læs bogen.\nFarvel til flokken af Mikkel Jørnvil Nielsen. Gyldendal Business. Se mere her\nDen strategiske fejlslutning - Branchen er blevet svimmel af strategisnobberi. Det er en farlig fejlslutning af dimensioner. Håndværket er gået tabt i ...


modig Archives ⋆ Soulguide\nJeg tænker tit, at mange kvinder er modige og har enormt meget mod. Jeg tror, at kvinder især undervurderer det mod, de har, og de tror, at de ikke ejer mod.\nJeg talte med en kvinde de\nn anden dag. Hun er single, og hver eneste dag kæmper hun for at finde sin indre styrke for at kunne være mor og kvinde. Hun prøver virkelig at være den bedste udgave af sig selv, men hun er ikke glad ved at være alene og ville elske en partner.\nI sidste uge besluttede hun at prøve et dansested på egen hånd, for at danse natten væk. Hun var ikke ude på at finde en mand, bare danse.\nHun tænkte alle mulige tanker om det at være single og alene sådan et sted og overvejede, om hun overhovedet kunne gøre det. Hun gjorde det! Selvom hun var usikker, dansede hun natten væk. Det er rent mod.\nEn anden kvinde, jeg mødte, havde virkelig svært ved at være sig selv. Jeg skrev faktisk om hende her. Jeg sagde til hende, at hun skulle sige nej i to uger. Det var lige ved at være mere, end hun kunne, men hun gjorde det. Hun sagde nej i to uger. Hun gjorde noget for at være sig selv og sagde nej, når der skulle siges nej. For mig er det ægte mod.\nAt være modig er at ændre de ting, der ligger uden for din komfortzone. Jeg siger ikke, at det at springe ud fra en klippe i et bungee jump ikke er modigt, eller at de ting, der er rene adrenalinrus, ikke er modige. Det er jer, der siger, at modige ting kun er at bestige et bjerg eller vandre på pampassen i Sydamerika.\nDe små hverdagsting, der tager al det mod, du har inde i dig til at ændre, er lige så modige og fantastiske som de ting, der er kæmpe store. De små ting er til tider endnu hårdere, fordi ingen ser det, der sker på indersiden af dig.\nNæste gang du skal ændre noget inden i dig selv, som virkelig betyder noget for dig, så husk du er en af de modigste kvinder i verden.


Forløb 1 mand, inklusiv hormontest - mit liv min krop\nDu er her: Start / Forløb 1 mand, inklusiv hormontest\nForløb 1 inklusiv hormontest er for dig, som er mand og har lette eller milde symptomer på hormonelle ubalancer.\nDet kan fx være allergier, søvnproblemer, potensproblemer, vandladningsproblemer, smerter i muskler og led, manglende sexlyst, hårtab, vægtproblemer, udrensning, fordøjelsesproblemer, candida, manglende energi, svamp med mere.\n1 hormontest (Du tager testen derhjemme og sender den til laboratoriet i Tyskland) FORSENDELSE I DANMARK OG TYSKLAND ER INKL.\nDesuden får du 3 konsultationer fordelt på:\nFor at købe forløb 1 skal du klikke på BEGGE knapperne herunder, så du køber både konsultationstid og hormontest. Du kan IKKE nøjes med kun at købe en af delene.


Top 5 sportskomplekser i Nagoya - TripAdvisor\nAlle aktiviteter i Nagoya I nærheden af hoteller\nAktiviteter i nærheden af Dormy Inn Premium Nagoya Sakae\nAktiviteter i nærheden af Hilton Nagoya\nAktiviteter i nærheden af Nagoya Marriott Associa Hotel\nAktiviteter i nærheden af Royal Park Hotel The Nagoya\nAktiviteter i nærheden af Nagoya Tokyu Hotel\nAktiviteter i nærheden af ANA Crowne Plaza Hotel Grand Court Nagoya\nAktiviteter i nærheden af Richmond Hotel Nagoya Nayabashi\nAktiviteter i nærheden af Mitsui Garden Hotel Nagoya Premier\nAktiviteter i nærheden af Kyoya Ryokan\nAktiviteter i nærheden af Nagoya Kanko Hotel\nBedste sportskomplekser i Nagoya, Japan\nAsien Japan Chubu Aichi Prefecture Nagoya Forslag til aktiviteter i Nagoya\nSportskomplekser i Nagoya\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Dine filtre er stadig aktive. Der er ingen stifter i din visning. Prøv at flytte kortet eller ændre dine filtre. Tak for din interesse.Denne funktion kommer snart. Tilbage til kortet Alle aktiviteterRyd alle Dine valgSjov og legSportskomplekserSjov og legBiografer (5)Spillehaller og underholdningscentre (5)Sportskomplekser (5)Legepladser (3)Andet sjov og leg (2)Hestevæddeløbsbaner (1)Kasinoer (1)\nSorter efter: Vurdering Book online Nagoya Dome\nNr. 1 af 21 Sjov og leg i Nagoya Match: Sportskomplekser Flere oplysninger\nNr. 2 af 21 Sjov og leg i Nagoya Match: Sportskomplekser Flere oplysninger\nNr. 5 af 21 Sjov og leg i Nagoya Match: Sportskomplekser Flere oplysninger\nNr. 13 af 21 Sjov og leg i Nagoya Match: Sportskomplekser Flere oplysninger\nNr. 14 af 21 Sjov og leg i Nagoya Match: Sportskomplekser Flere oplysninger


2. juli 2005 kl. 14:56 #105390\nNiels (31)02-07-2005 14:56\nDet med aktiefesten var da bare en joke. Bankerne siger jo at private er helt vilde med aktier, og at de køber hvad som helst, da det hele stiger og stiger i øjeblikket.\nMed hensyn til Flensburger Sparkasse kan du gå ind på den tyske hjemmeside http://www.flensburger-sparkasse.de og se at for at have en såkaldt tysk lønkonto, der på tysk kaldes “girokonto”, koster det pr. måned 2,95 Euro at have sådan en konto, hvortil kommer diverse beløb for posteringer m.v., men det kan jeg ikke huske mere hvad kostede.\nMen sådan en konto har de fleste danskere jo ikke særlig meget brug for, men kun for der såkaldte højrentekonto, der kaldes “direkt-konto”. Hvad det koster at overføre til og fra Danmark kan man ikke se nogen steder. Men man skal sikkert ikke overføre ret meget frem og tilbage før fortjensten er røget, idet der jo også trækkes eller lægges 1 kr. til bankernes middelkurs hver gang banken modtager eller overfører til udlandet.\nEndelig fremgår det vist af Vestsallings hjemmeside, at de altid tager 4000 kr. i etableringsgebyr til banken for hvert lån de yder uanset beløbet størrelse.\nMen jeg gider personlig ikke flytte mine lønkontopenge fra den ene bank til den anden hele tiden for at få lidt renter af indlånene, da kontoen hver den 1. i måneden går i nul. Og hvad jeg ikke har brugt har jeg investeret i gode aktier eller obligationer, så jeg altid er med på vognen i både opgangs- og nedgangstider. I øjeblikket køber jeg dog mest virksomhedsobligationer – også ISSobligationer – selvom de vel næsten betragtes som “junkobl.”, men tilgæld giver de over 8% i rente.


Få udført godt malerarbejde\nNår det kommer til det punkt, hvor man egentlig ønsker at få malet noget, så er der nogle forskellige valg at tage. Man skal nemlig beslutte med sig selv, om man selv vil gøre det eller få udført malerarbejde. Nogle vil nok mene, at de sagtens kan klare det selv. Det er dog ikke altid fordi, at det er det mest praktiske og bedste i sidste ende. Hvis man virkelig gerne vil gøre det, der er bedst for en selv og resultatet i sidste ende, så bør man nok investere i et firma, der kan hjælpe en på den rette kurs.\nDer er en stor risiko for fejl, hvis man insisterer på at selv gøre det. Det er derfor altid den bedste beslutning, hvis man vælger at gå efter et firma, da man i langt højere grad kan være sikker. Det er bindende på en helt anden måde, når man ansætter et firma til at udføre arbejdet for en. Man kan først og fremmest være sikker på, at man får god kvalitet og et arbejde udført af dygtige og faglærte ansatte. Derudover kan man altid klage, hvis der nu skulle være et eller andet galt med resultatet i sidste ende eller hvis der sker noget efterfølgende, der ikke burde ske.\nVælg den rigtige stil malerarbejde\nNår man derfor vælger at ansætte et firma, der kan udføre det hårde malerarbejde for en, så kan man være helt rolig. Det kræver dog noget arbejde hjemmefra, da man skal have en nogenlunde fornemmelse af, hvad man egentlig gerne vil have. Det kan selvfølgelig godt være, at man egentlig bare skal have malet plankeværket grønt eller sådan noget i den stil. Det burde som sådan være meget simpelt i sig selv. Hvis man dog skal have nogle lidt andre og mere komplicerede ting, så kan det være en god idé at tænke på stil.\nAlle malerfirmaer har nemlig ikke den samme stil. Der er selvfølgelige de basale ting, som alle skal kunne. Derudover ser man ofte, at forskellige malere specialisere sig i nogle bestemte ting. Så hvis man leder efter en bestemt stil at male på eller tænker, at det skal være på en bestemt måde, så skal man ikke være bange for at gå efter det. Man skal bare vælge lige præcis det, som man føler at rigtig for en selv. Så handler det om at finde et firma, der kan samarbejde med en og udføre det præcis ønske og arbejde, der kræves.\nUdgivet i 5. marts 2018 5. marts 2018 Forfatter adminKategorier MalerarbejdeTags Malerarbejde, Professionelt\nForrige Forrige indlæg: Amedeora Holder Af Malerarbejde Er Professionelt Arbejde Posten – Er Godkendt\nNæste Næste indlæg: Rosabella Betragter At Er Du På Udkig Efter Hurtigere Bredbånd? Tese Er Muligvis Råt