Corruptes i presumptes, al pas i retratats | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nCorruptes i presumptes, al pas i retratats\nL'atzar i l'estadística van en contra dels reus encausats, no són invisibles ni evitables\nPALMA 29 AGO 2015 - 19:45\tCEST\nLa corrupció és aquí, molesta, és un problema més que ètic, estètic o polític: és matèria penal tolo ramon\nCada dia sol passar, un o un parell –diversos– tipus corruptes, tot sols, apareixen al pas o fixos com de guàrdia als seus llocs habituals a Palma. Són part del paisatge real i de la maquinària social, no esquiven la trobada, miren o es distreuen. Ells, en un racó de la geografia urbana de Mallorca i pretenen continuar-hi.\nSe'ls topa pel carrer, gairebé per atzar, diàriament, com un ritual que es fa una missió, un hàbit. Habiten aquí, uns pocs van a dormir a la presó –dues dotzenes dels seus iguals hi estan presos– encara que la majoria segueixen al carrer.\nL'atzar i l'estadística van en contra dels reus encausats, no són invisibles ni evitables. Són una part mínima de la societat, identificable, representen una anomalia il·legal detestable. Però ser corrupte no es tracta d'una conseqüència natural intrínseca de la condició humana, aquesta vella tàctica d'autoprotecció, exculpatòria, que minimitza o dispersa el tema de la corrupció.\nMolts delinqüents –bastants– o sospitosos, acusats, condemnats o pendents de judici actuen des de la convicció de la seva innocència, de la normalitat, netedat i rectitud dels seus actes, creuen que són víctimes d'un acte deliberat en contra seva, d’una persecució sense cap raó ni motiu.\nLa majoria s'emparen en la sensació històrica d'impunitat (del “tothom ho fa”, el “mai no se sabrà” o el “no passa res”) i es cobreix de suficiència, va amb cuirassa de metracrilat blindat. La cara és de marbre i les butxaques de ferro tenen un niu de serps, per si de cas.\nDe vegades, uns solen sobreactuar davant dels que coneixen les seves aventures o possibles problemes o els han vist emmanillats als jutjats, en sortir del calabós o romandre durant dies asseguts a la banqueta del tribunal. Aquests trànsits desconcerten qualsevol, segons expliquen en els seus relats circulars i persistents als que es posen a tret.\nHi ha algun reu, tot sol o en companyia, que pel carrer sol llançar una mirada reptadora al transeünt que sap qui és, d’on ve i el que va fer. Altres, diversos, tendeixen a distreure’s i abaixen el cap, amb un sentiment culpable (catòlic, moral), tot i haver passat 20 anys després de destapar-se la seva implicació-detenció en un cas. Fan passes llargues i desfilen ràpidament. Si van acompanyats cerquen el diàleg de protecció de l'altre.\nEls penúltims reus i presumptes han aparegut –una altra vegada– en les fotografies de vanitat local als mitjans i revistes insulars que despleguen pàgines i més pàgines d'imatges provincials, amb tipus sempre repetits, setmana rere setmana, com un enrajolat. No és la primera vegada que ocorre una distracció a la llista de convidats a les fotos corals si es creu que tot és l’exhibició dels suposats "millors" al codi cortesà a l'ús.\nEl problema ètic i estètic, l'anomalia política, apareix quan una nova autoritat governamental balear, nascuda d'un poder electe a les urnes –no un fiscal, un jutge i coronel de la Guàrdia Civil–, posa i es fotografia feliç –agost del 2015– escortada per dos reus en escàndols de corrupció. En la mateixa entrega setmanal un altre imputat celebra la seva notorietat en festa i companyia.\nUna altra anècdota a documentar va succeir a finals de juliol en un molí restaurant de Palma. Es va divulgar a les xarxes socials i en un diari. Un parell de diputats del nou grup virginal de la majoria política balear van acudir al sopar per a tertulians de la televisió privada –i arma personal– d'un empresari imputat (i detingut el 2010) per suposada corrupció política i amb petició d’anys de condemna en distints casos pendents. Els vigilants emergents van convidar a la festa una estrella espanyola de la seva corda.


Nou centre d’allotjament temporal per a persones desnonades\nredacció web | dissabte, 4 de maig del 2013, a les 13.42\nLes portes del Col·legi Major Sagrat Cor tornen a obrir. L'espai va ser fins el setembre de 2010 una residència d'estudiants però durant els dos últims anys havia quedat buit. Ara es convertirà en el Centre d'Allotjament Temporal Hort de la Vila, un nou equipament dirigit a persones soles i a parelles sense fills que hagin estat desnonades o que no tinguin prou recursos per accedir a un habitatge. Dilluns les primeres persones arribaran al centre i d'aquí a tres setmanes estarà operatiu al cent per cent. Disposaran d'una habitació individual, o doble si conviuen amb la parella, i podran estar-s'hi tres mesos. El centre té espais comuns, com el menjador o aquesta sala per mirar la televisió. XAVIER TRIAS, alcalde de Barcelona "Això és un allotjament temporal. És el temps que ens donem perquè aquestes persones acabin anant a un pis normalitzat o perquè aquestes persones ja facin una vida absolutament normal per part d'ells." L'espai estarà gestionat per Sant Joan de Déu Serveis Socials i oferirà atenció psicosocial i plans de treball per aconseguir la reintegració dels usuaris. L'Ajuntament ha destinat prop d'1milió 4mil euros a posar en marxa l'equipament, que tindrà 60 habitacions. Aquest és el segon centre d'allotjament temporal que s'inaugura a Barcelona en poc temps. El primer, al barri de Navas, va obrir el mes de desembre passat i dóna servei a 25 famílies. L'Ajuntament pretén obrir-ne un altre en breu. El tercer espai s'ha d'instal·lar a l'Eixample. La intenció és obrir-lo abans d'acabar l'any però encara no té data fixada, perquè l'edifici que es vol fer servir té dictada una ordre d'enderrocament que l'Ajuntament vol evitar.\nL’alcalde, Xavier Trias, ha inaugurat, aquest dissabte el Centre d’Allotjament Temporal Hort de la Vila. Aquest nou equipament està destinat a cobrir la necessitat d’allotjament de persones soles i parelles vulnerables, sense fills a càrrec, que hagin estat desnonades o amb altres circumstàncies greus, i que no disposin de prou recursos ni d’una xarxa de suport, i no tinguin cap expectativa de poder tenir un habitatge estable de manera immediata.\nEl centre, ubicat al número 46 del carrer d’Hort de la Vila, està gestionat per Sant Joan de Déu Serveis Socials i disposa de 60 habitacions individuals i dobles segons la necessitat dels usuaris. L’equipament també té menjador, cuina, zona d’ordinadors i també s’hi oferiran activitats socioeducatives i s’hi elaboraran plans individuals de treball per realitzar projectes d’integració social dels usuaris.\nL’estada al centre serà de tres mesos, prorrogables segons la valoració de les necessitats de cada cas. Les persones usuàries hi accediran a través de la derivació de diferents serveis dels Serveis Socials, de la mesa d’emergències del Consorci d’Habitatge i d’altres serveis gestionats per Sant Joan de Déu. Dilluns hi van començar a arribar les primeres persones allotjades i es preveu que d’aquí a tres setmanes el centre estarà operatiu al 100%.\nAquest és el segon allotjament de caràcter temporal que l’Ajuntament obre a la ciutat. El primer va ser el Centre d’Allotjament Temporal de Navas, un equipament de nova creació que ofereix acollida a 25 famílies desnonades o que en una situació de vulnerabilitat, i que no disposen d’un domicili adequat per viure-hi. L’Ajuntament vol obrir un tercer centre a l’Eixample abans de que acabi l’any, però encara no té data fixada perquè l’edifici que es vol fer servir té dictada una ordre d’enderrocament que el consistori vol evitar.\n— desnonaments — les Tres Torres — serveis socials\nLA PAH protesta a l’interior de la seu central de Bankia a Barcelona\nEl comerç i la cultura envaeixen els carrers\nLes persones cegues alerten dels obstacles que hi ha en alguns encaminaments\nLlargues cues en la jornada de portes obertes dels blocs de Torre Baró\nComença el procés de preinscripció a les escoles bressol municipals\nL’aparellament de les sípies, intens fins a l’extenuació\nS’ajorna fins a 2014 el judici a Millet i Montull pel cas de l’hotel del Palau\nEncastament a la botiga Louis Vuitton\nEls mossos que eren a prop d’Ester Quintana diuen que no van sentir trets\nPrimera audiència pública amb alumnes de les Corts


Dilluns 31 Maig\nEl títol ‘Allò era abans, això és ara’, extret d’una obra d’Ed Ruscha, dona nom a la primera retrospectiva de la pintura de Yago Hortal (Barcelona, 1983), un dels artistes catalans més destacats de la seva generació. Comissariada per Enrique Juncosa, la mostra, que inclou 36 obres realitzades entre el 2007 i el 2020, ressegueix de forma cronològica els catorze anys de la trajectòria de l’artista i inclou també obres recents inèdites.\nAmb motiu de la inauguració, vam entrevistar a Enrique Juncosa, a qui vam preguntar sobre el seu paper com a comissari i sobre la feina de l’artista.\nPla tancat de les obres ‘Senda 1’ i ‘Senda 2’ de l’exposició ‘Allò era abans, això és ara’, de Yago Hortal al Museu Can Framis.\nL’obra d’Hortal ens parla del propi procés de treball i de la seva tècnica: grans escombrades, esquitxades i gruixudes acumulacions de matèria, i s’allunya d’una voluntat simbolista, metafòrica o lírica. En aquest sentit, l’obra acabada no és sinó el resultat d’un diàleg de l’artista amb el llenguatge pictòric i les seves possibilitats.\nHortal afirma que “escoltar, veure, deixar parlar la pintura mentre va prenent forma és, per a mi, indispensable. Aquest diàleg n’orienta el resultat. Les opcions són il·limitades, tot i que les hem d’anar desvetllant”.\nPodeu visitar ‘Allò era abans, això és ara’ al Museu Can Framis fins el 30 de maig de 2021\nL’exposició posa a l’abast del públic un recorregut autoguiat per una selecció d’obres. A través d’un codi QR, el públic podrà llegir comentaris fets per l’artista yago Hortal o el comissari de l’exposició Enrique Juncosa, que analitzen aspectes de l’obra i de la trajectòria de l’artista.


Nova campanya per millorar la recollida de residus a Sant Just Desvern - Komunica.press\nInici Baix Llobregat Sant Just Desvern Nova campanya per millorar la recollida de residus a Sant Just Desvern\nNova campanya per millorar la recollida de residus a Sant Just Desvern\nAquesta setmana s’ha començat a difondre una nova campanya de sensiblilització per millorar la recollida de residus al municipi. La campanya, que pretén fer reaccionar la ciutadania a l’hora de separar els residus que es dipositen al contenidor gris, s’ha concebut com una variant de la que fa uns mesos va engegar la Generalitat de Catalunya a través de diferents suports.\nAquest mes de maig Sant Just ha engegat diverses accions amb l’objectiu de reduir la quantitat de residus que no es destinen correctament al reciclatge, tornant a informar la ciutadania sobre com fer una bona tria dels residus. Paral·lelament, ara s’engega la campanya del contenidor gris per tal de millorar la recollida de RESTA, ja que més del 80% del que es recull en aquests contenidors són residus reciclables.\nAquesta acció consisteix en difondre aquesta realitat a través d’adhesius que es col·loquen en els mateixos contenidors grisos, de les bateries que es troben per tot el municipi, per intentar canviar els hàbits de la ciutadania.\nArticle anteriorEl Fòrum de convivència de Sant Boi fa una crida contra l’assetjament escolar\nArticle següentComencen els projectes més votats per els veïns de Gavà en el programa “Junts Fem Barri”\nEl ple extraordinari de demà debatrà tres punts relacionats amb ajuts al comerç davant l’impacte de la Covid-19 #SantJust


La UE i els EUA augmenten la pressió i sancionen Síria per la repressió sagnant de les protestes\nEls països de la Unió acorden un embargament d'armes i Obama signa sancions directes contra familiars del president Baixar al-Assad\nEFE Brussel·les Actualitzada el 29/04/2011 21:37\n260x366 Manifestants fugint dels gasos de la policia a Damasc, en una imatge d'un vídeo penjat a YouTube / AFP Manifestants fugint dels gasos de la policia a Damasc, en una imatge d'un vídeo penjat a YouTube / AFP\nEls països de la Unió Europea (UE) han acordat aquest divendres sancionar el règim sirià com a resposta a la seva violenta repressió de les protestes al país. Els ambaixadors dels vint-i-set membres de la UE s'han reunit durant hores a Brussel·les per analitzar l'assumpte i han acordat imposar un embargament d'armes i dels materials utilitzats en la repressió. Són les primeres mesures que s'han près, però se n'estudiaran d'altres com prohibir als membres del règim viatjar a Europa i congelar els seus actius.\nPer altra banda, el president dels Estats Units, Barack Obama, ha signat aquest divendres una ordre executiva que imposa noves sancions contra alguns familiars del president sirià, Baixar al-Assad, i els serveis d'espionatge i d'intel·ligència del país. Les sancions incloen el congelament dels béns d'aquestes persones en territori dels EUA i la prohibició de relaitzar negocis entre els dos països. Entre els afectats, hi ha Maher al-Assad, germà del president i segon home més poderós del país ja que està al capdavant d'un dels cossos més importants de l'exèrcit sirià: la Guàrdia Republicana. També està sancionat Atif Najib, cosí del president i que encapçalava els serveis secrets a la província de Daraa, on van començar les protestes. El president, de moment, ha quedat exempt.


Llagostera Ràdio - Faran una consulta popular a Vidreres per decidir el futur dels correbous\nFaran una consulta popular a Vidreres per decidir el futur dels correbous\nEl punt on es va escapar el toro del correbous de Vidreres.\nEls veïns de Vidreres hauran de decidir si volen abolir els correbous de la festa major o no en una consulta popular.\nL'Ajuntament ha arribat a aquesta conclusió dues setmanes després que un toro s'escapés del tancat i va envestir a part del públic.\nL'equip de govern del municipi es va reunir aquest dimarts a la tarda amb els organitzadors de l'esdeveniment i amb el Grup Animalista de Vidreres per parlar dels incidents produïts el diumenge 1 de setembre.\nnotícia comarcal\tvidreres\tcorrebous


Agafar el camí tranquil per marxar de casa [Gerard Bakker] | Marina Espasa\n2 Novembre 2013\t/ 0 comments\nGerard Bakker, Deu oques blanques (Raig Verd, 2013)\nUna holandesa, estudiosa d’Emily Dickinson, arriba al País de Gal·les. Lloga una caseta on havia viscut una vídua i es disposa a redactar una tesi sobre la poeta nord-americana. Passen els dies, però, i no és capaç d’obrir els llibres ni cinc minuts. En lloc d’això, passeja per camins i corriols, observa les oques que té davant de casa i les vaques i els xais que pasturen pels voltants. De tant en tant, desapareix una oca. De tant en tant, la visita un arrendador malcarat. De tant en tant, s’arriba fins al forn i compra pa i pastissos.\nL’univers de Gerbrand Bakker, a qui molts lectors deuen recordar pel llibre anterior, A dalt tot està tranquil -que va merèixer el premi Llibreter 2012-, continua impertorbable: tot és silenci i quietud, planures i contemplació. El paisatge reflecteix els mons interiors dels personatges: aquesta vegada no només els arbres i les flors, sinó també els animals ens adverteixen del perill que corre la protagonista, que, a mesura que es va aclimatant, és atacada per un teixó, intueix que algun depredador és qui fa desaparèixer les oques i aprèn a fer tasques de jardineria, com ara plantar rosers i avets. Els diàlegs continuen sent tan silenciosos com sempre, però diuen més amb mitges frases i canvis de tema aparentment arbitraris que la majoria dels diàlegs explicatius i feixucs inserits enmig de tantes novel·les d’ahir, d’avui i de sempre.\nDeu oques blanques narra el procés d’adequació d’una persona a una nova vida, a un nou espai i, sobretot, a una nova manera de viure el temps. Narra també tota una altra vivència, molt més fosca, però que ha de descobrir el lector. La protagonista deixa una feina a la universitat i un matrimoni que s’intueix poc feliç i els substitueix per una vida al camp en soledat. Tot i que hi ha alguna patinada en la construcció d’aquest personatge femení (un repte difícil per a un autor, però no impossible), val la pena superar la primera meitat del llibre, més vacil·lant, per arribar a una segona part en què es desenvolupa una relació entre l’estudiosa d’Emily Dickinson i un noi jove que és valenta i fuig dels tòpics, i que acaba donant sentit a tota la peripècia.\nLa identificació progressiva de l’holandesa amb l’anterior ocupant de la casa, la vídua, és un altre dels encerts de la novel·la. Bakker no és un autor que mostri el que és evident, més aviat calla i deixa molt d’espai al lector perquè faci treballar la imaginació creativa i ompli buits. Aquesta vegada, però, no ha afinat tant com a A dalt tot està tranquil , on les relacions entre el protagonista i el pare vell, o entre els bessons, estaven més ben fonamentades, per molt increïbles que fossin, i on tot lligava més que aquí, on fa la impressió que l’autor ha abusat una mica d’aquesta indefinició marca de la casa . Hauríem volgut més concreció i profunditat en les referències a Emily Dickinson, per exemple, o acabar de saber què li va passar a aquell oncle.\nEl llibre, però, té un gran final alliberador, que no vol dir feliç. Posa en joc, igual que l’anterior, personatges que es retiren voluntàriament del món i s’instal·len als marges, com qui s’asseu una estona a la riba d’un riu per veure’l fluir. A més de la dona i el noi, mereixen una menció el marit i un detectiu que fan un viatge del tot peculiar a la recerca de la dona, o d’alguna altra cosa. I la proposta literària és volgudament radical i delicada, cosa que s’agraeix en un context dominat per una escriptura mastegada i reiterativa. No agradarà a tothom, però en farà feliços uns quants.\nEspies com nosaltres [Ian McEwan]


La segona edició de Cultura als Pobles comença el 4 de maig\nLa segona edició de ‘Cultura als Pobles’ comença el 4 de maig\nTello: “Volem fomentar el consum cultural i que les persones que visquen més allunyades del centre no ho tinguen més complicat per accedir a la cultura” | Cultura als Pobles es celebra del 4 de maig al 10 de juny\nAmb l’objectiu de descentralitzar i democratitzar la cultura, la Regidoria de Patrimoni i Recursos Culturals de l’Ajuntament de València llança la segona edició de ‘Cultura als Pobles’, que se celebrarà del 4 de maig al 10 de juny i que acosta les activitats culturals als Pobles de València. La iniciativa s’ha presentat divendres de matí al Saló de Cristall del consistori per la regidora de Patrimoni i Recursos Cultural, Glòria Tello, i la regidora de Pobles de València, Consol Castillo, que han estat acompanyades pels alcaldes i les alcaldesses dels 18 Pobles de València.\nPresentación de Cultura als pobles\nEste projecte oferix una programació cultural que dóna protagonisme als diferents espais de la ciutat. L’any passat, en la seua primera edició, “va tindre una molt bona acollida”, ha dit la regidora Glòria Tello, i, per això, “enguany hem volgut no només continuar sinó incrementar la programació”. Així, hi haurà 20 activitats culturals més que en 2017, el que suposarà un total de 64 activitats, i s’ha incrementat també la partida pressupostària, fins a arribar als 91.976,63 euros. A més d’incrementar-se el pressupost de la contractació d’activitats culturals, s’ha incorporat l’import corresponent a la contractació de la producció i l’equipament tècnic a fi d’oferir la màxima qualitat en totes les representacions.\n“Este ajuntament està sensibilitzat amb els Pobles de la ciutat i amb la necessitat d’acostar la cultura a la ciutadania. La nostra intenció és que el projecte es consolide i que continue en pròxims anys”, ha exposat Tello. “Cultura als Pobles és un projecte que vam idear ja no sols perquè la cultura ha de ser un dret per a tota la ciutadania —ha continuat la regidora—, sinó també perquè volem fomentar el consum cultural i que les persones que visquen més allunyades del centre no ho tinguen més complicat per a accedir a activitats culturals”.\nPer la seua banda, la regidora de Pobles de València, Consol Castillo, ha posat en valor la iniciativa Cultura als Pobles “que vol que tots els ciutadans de València, visquen en el nucli consolidat del centre o en les poblacions que hi ha distribuïdes pel nostre terme, tinguen la possibilitat d’accedir a la cultura”. Una cultura que queda reflectida tant en les activitats infantils com en les activitats adreçades al públic més adult, i que poden ser des de musicals fins a teatrals o literàries. “Pensem que açò és un punt de partida, no un punt d’arribada —ha dit Castillo—, però en esta segona convocatòria pensem que quan finalitze podrem fer una avaluació per a poder incrementar l’oferta de cara a anys futurs”.\nCultura als Pobles: Una programació més àmplia i participativa\nDesprés de l’experiència de 2017, la Regidoria de Patrimoni i Recursos Culturals ha decidit atorgar major rellevància a la iniciativa incorporant un major nombre d’artistes i ampliant la seua programació, tant en nombre com en tipus d’activitats oferides. En concret, l’edició de 2018 compta amb 20 activitats culturals més i quasi duplica el nombre d’artistes participants, així es passa d’oferir dues activitats en cada Poble en 2017 a oferir tres activitats enguany. A més, en l’edició de 2018 actuaran 400 artistes enfront dels 225 de 2017.\nPresentacin Cultura als pobles\nPer al disseny de la programació s’ha tingut en compte la valoració dels alcaldes i les alcaldesses dels diferents Pobles amb l’objectiu d’adaptar-les a les seues preferències. Dins de les activitats programades s’inclou la màgia i l’humor, el teatre infantil, l’animació teatral, la música clàssica, el circ, els monòlegs, els conta contes, la poesia, el cinema, els jocs populars, els tallers tradicionals i de dansa, les marionetes, la música de banda i el projecte de recerca Pobles en Peu d’Art, un procés de creació col·laborativa centrat en la comunitat i en el seu espai territorial i simbòlic, el poble.\nMassarrojos, Benifaraig, Borbotó, Carpesa, Poble Nou, Cases de Bàrcena, Mauella, Benimàmet, Beniferri, Castellar-L’Oliveral, Forn d’Alcedo, Faitanar, La Torre, Pinedo, El Saler, El Palmar, El Perellonet i La Punta són els 18 pobles que podran gaudir de la programació dissenyada per a esta ocasió des de l’Àrea de Cultura. L’objectiu és que estos 18 pobles participen i facen propi este projecte, que engloba més de 60 activitats.\nPer segon any, en esta iniciativa col·labora l’EMT, el Palau de la Música i la Coordinadora de Societats Musicals Federades de la Ciutat de València COSOMUVAL. L’EMT col·labora amb un concurs dins de la marató fotogràfica del projecte Pobles en Peu d’Art i amb la promoció de la iniciativa en els seus autobusos. Per la seua banda, el Palau de la Música i la coordinadora de bandes COSOMUVAL donen suport a la promoció de la música de banda dins d’esta campanya cultural.\nPrograma de Cultura als Pobles\nTemas: Consol CastilloCultura als PoblesGloria Tello\nParques y Jardines da inicio a los talleres de ‘Las abejas van a la escuela’\nEl Ivace recibe 190 solicitudes de ayuda para la mejora de áreas industriales


Disc de la Setmana: Petra Magoni – Ferruccio Spinetti | Bloc de toies.com\ndissabte, 8 Març 2008 by Joan-Carles\nÀlbum Musica Nuda\nCançó que escoltes I will survive\n“Aquest disc és una petita joia. Vaig arribar a ell a través de la versió d’I will survive que vaig escoltar en la ràdio i no vaig parar fins a aconseguir-lo. Petra Magoni i Ferruccio Spinetti són dos músics italians amb una llarga carrera que van unir el seu talent per a aquest treball. Es tracta d’un disc aparentment.\nmolt senzill, semblant en format aquell meravellós disc de 1988 de Helen Merrill i Ron Carter “Duets”, ja que, com diu el títol és música nua, només té la veu de Petra i el contrabaix de Ferruccio. Amb aquests dos elements creen un disc que arriba a sorprendre i resultar brillant en determinats moments.\nEn ell desgranen 15 cançons d’estils molt variats (des del pop, música disc, jazz, cançó italiana, balades…) i les presenten sota la seva pròpia mirada. És un exercici arriscat el netejar de tot artifici a les cançons i mostrar-les així, ja que pot resultar tediós per a qui ho escolti, i és aquí on l’elecció dels temes té un paper importantissim per a conseguir un disc equilibrat.\nLa veu de Petra resulta sorprenent per la seva claredat, la seva potència i l’amplitud de registre que cobreix. Encara que és en les cançons en el seu italià quan es mostra més relaxada, en la resta de temes segueix sent espectacular. Ferrucio demostra la versatilitat del contrabaix tocant-lo tant en un estil més jazzístic com amb arc, i aporta el suport de la melodia a les cançons. En alguns moments es deixen dur per certa improvisació, però són capaces de mantenir-se fidels als temes originals. La pena d’aquest tipus de discos és que passin totalment desapercebuts a pesar de l’excel·lent qualitat que presenten. Si bé és cert que ha d’agradar-te el tipus de cançó triada i aquest toc jazz que donen a les cançons per a gaudir-lo.\nPosteriorment han explotat el producte amb un segon disc i un directe a Paris, en els que la qualitat dels intèrprets es la mateixa, però no deixa de ser més de lo mateix, escoltem aquesta primera col·laboració, una mica arriscada però la més fresca i sorprenent.\nEtiquetes : Carter, contrabaix, ferruccio spinetti, jazz, Música, Merill, petra magoni\n← De llibres i secrets\nBollywood a BCN →\n3 thoughts on “Disc de la Setmana: Petra Magoni – Ferruccio Spinetti”\nMario on dissabte, 8 Març 2008 a les 8:38 said:\nHa valgut la pena llevar-se dora per deixar-me, com cada dissabte, sorprendre per la recomanació musical. Aquesta setmana però ha estat força especial, diguem-ne que la sensació que he tingut de sentir el ‘I will survive’ sense la Gloria, exempte del que creia era part indivisible de la cançó, ha estat de confusió absoluta per la seva capacitat de despullar un clàssic i presentar-nos l’essència d’una cançó que mai hauria pensat que donava tant de sí. Ni idea com serà la resta del disc però si fan això amb més icones de la música pop i disco potser que vagi pensant com l’aconsegueixo. Tu creus que al Corte Inglés m’aconsellaran? Encara em queden corticoles.\nJa posats us passo una altra ‘especial’ versió del ‘I will survive’:\nGemma on dissabte, 8 Març 2008 a les 17:20 said:\nUn dia com avui, 8 de març dia la de la dona, m´ha encantat sentir aquesta cançó… bona tria.\nSergi on diumenge, 9 Març 2008 a les 21:27 said:\nMoltes gràcies per aquesta recomanació. L’he buscat a iTunes, l’he sentit i he comprat el disc. M’ha agradat molt.


Agricultura augmenta un 17,5% el pressupost de les ajudes a la subscripció d'assegurances agràries en 2021 | Valencia Extra\nLa Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica ha augmentat un 17,5% el pressupost destinat a les ajudes a la subscripció d’assegurances agràries en 2021.\nPer primera vegada, el pressupost destinat a les ajudes per a aquesta mena de cobertura aconsegueix 28,5 milions d’euros, un màxim en la trajectòria de la Conselleria.\nA més, com a novetat, la Conselleria també ofereix un descompte addicional del 15% en les pòlisses dels sol·licitants inscrits en una organització professional agrària, contribuint al fet que el cost del segur no siga cap obstacle a l’hora de garantir l’accés a la contractació de l’assegurança agrària, a causa de la seua importància en el manteniment de les rendes dels agricultors i ramaders.\nReferent a això, el director general d’Agricultura, Ramaderia i Pesca, Antonio Quintana, ha afirmat que “d’aquesta manera la Conselleria redobla el seu compromís amb l’assegurança agrària, conscient de la importància que té amb el sector”.\nAmb aquestes ajudes, la Conselleria estimula la contractació de les assegurances per a garantir la rendibilitat de les explotacions agràries, sobretot en aquells cultius com l’olivera i l’ametller, o en la ramaderia, on l’assegurament no és una pràctica habitual. També es vol fomentar la contractació de les assegurances agràries en els cultius de secà, sotmesos al risc de l’absència de pluges amb la consegüent afecció a la rendibilitat d’aquestes explotacions agràries.\nEl foment de l’assegurança agrària és el mitjà que permet, en molts casos, la supervivència dels agricultors davant aquestes adversitats climàtiques.\nEl Sistema d’Assegurances Agràries d’Espanya és una eina eficaç i fiable en la gestió de riscos no controlables en agricultura i ramaderia derivades dels fenòmens meteorològics i altres riscos de la naturalesa, així com dels accidents o malalties en el bestiar. Aquestes assegurances reben un percentatge de subvenció directa des d’Enesa i una altra part d’algunes comunitats autònomes, entre elles la Comunitat Valenciana.\nLa resolució de la Conselleria amb la convocatòria per al Pla 2021 de les ajudes destinades a la subscripció d’assegurances agràries del Pla nacional d’assegurances agràries combinades, i per la qual es desenvolupen diversos aspectes relacionats amb l’aplicació de l’ordre de bases per a la concessió de les ajudes, pot consultar-se en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana. Conté els percentatges de subvenció tant base com addicionals, la gestió i els mecanismes de control.


CiU i ERC rebutgen reprovar la gestió comunicativa de Ruiz per la legionel·losi\nPSC i Ciutadans s'han abstingut i PPC, ICV-EUiA i CUP han votat a favor de la moció\n2 min. Barcelona 16/10/2014 20:39\nEl Parlament ha rebutjat aquest dijous, amb els vots de CiU i ERC, una moció del PPC en què es reprovava la gestió comunicativa del conseller de Salut, Boi Ruiz, pels brots de legionel·losi que van causar 10 morts a Sabadell i Ripollet. La moció no ha prosperat perquè CiU i ERC han tombat tots els punts. Han criticat "el discurs absolutament nefast" i "el cinisme" dels populars. PSC i Ciutadans s'han abstingut (26 vots) i PPC, ICV-EUiA i CUP hi han votat a favor (31 vots).\nLa moció també emplaçava a millorar els nivells d'informacions i comunicació "demostrats pel Departament", revisar el protocol aplicat en aquesta crisi, reduir el temps de resposta davant futures crisis epidemiològiques i fins i tot "convertir TV3, així com tots els altres mitjans de comunicació públics, en un veritable servei públic que informi sobre la situació de futures crisis". "El Govern ha intentat amagar aquest brot. Des que hi va haver la primera mort fins que el conseller compareix en comissió passen 40 dies, i mentre va tenir temps d'anar a la "V" de la Diada o fer fotos del decret de la consulta, i no per anar a visitar els afectats", ha dit Eva García (PPC).\nDes d'ERC, la diputada Alba Vergés s'ha "negat a acceptar el joc del PPC, amb una moció acompanyada d'un discurs absolutament nefast per tractar un tema tan seriós", i ha explicat que la seva formació no ha rebut cap denúncia de negligència, falta d'informació o de resposta sanitària. La diputada de CiU Begoña Montalban ha defensat que s'ha actuat amb "immediatesa, rigor i professionalitat" davant el brot, a més d'amb "transparència i rigor en la comunicació": "No veiem cap episodi de descontrol ni mala gestió. Demanem que s'acabi amb el fet de generar desconfiança i confusió".\nInterior buscarà "mecanismes" per agilitzar les multes del primer estat d'alarma\nUn canvi radical: de Terrassa a un nucli de l’Alt Urgell de 24 habitants\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: 'Iglesias i la comparació de Puigdemont'\nLes escoles seguiran obertes tot i la pujada "pronunciada" de grups confinats i...\n‘Júlia’, d’Isabel-Clara Simó (1983)\nDilatar la campanya "sense llençar els calés”\n“Setge autonòmic a l’estat d’alarma de Sánchez”, portada de l''Abc'\nLa moratòria d’hipoteques s’allarga fins al 31 de març


Comença la cursa per triar la Capital Verda Europea 2014 | Sostenible\nLa Comissió Europea ha llançat el procés de selecció de la ‘Capital Verda Europea 2014 '. El títol pretén reconèixer aquelles ciutats que poden ser un "exemple" per a la resta d'urbs europees en matèria de protecció del medi ambient, especialment en el desenvolupament de polítiques urbanístiques sostenibles.\n"Aquest premi constitueix un poderós incentiu per convèncer les autoritats locals que el desenvolupament urbà sostenible és la clau del futur", ha dit en un comunicat el comissari de Medi Ambient, Janez Potocnik. Es tracta d'un guardó de recent creació (2010) i des de llavors han merescut aquest reconeixement quatre ciutats: Estocolm (2010), Hamburg (2011), Vitòria (2012) i Nantes (2013).\nEl premi pretén encoratjar a les ciutats europees a convertir-se en llocs ‘més sans' i ‘oberts a la vida' i demostrar que invertir en la protecció del Medi Ambient ‘pot anar de la mà del creixement econòmic i d'un millor benestar', segons el comissari.\nTotes les ciutats europees de més de 200.000 habitants poden optar ara al títol de Capital Verda Europea 2014. El premi està obert als Estats membres de la UE, als països candidats (Turquia, l'Antiga República Iugoslava de Macedònia [FYROM], Croàcia, Montenegro i Islàndia) i als països de l'Espai Econòmic Europeu (Noruega i Liechtenstein). La data límit per presentar candidatures al premi de 2014 és el 14 d'octubre de 2011.\nEstocolm: capital 'verda' europea 2010\nHamburg: la sostenibilitat d'una ciutat portuària


La Ruta de Tapes de Paiporta, que es va celebrar el primer cap de setmana de juny a 26 bars i restaurants de la localitat, va aconseguir unes vendes que ascendiren a 19.320 tapes, d’acord amb les dades facilitades pels mateixos locals a la regidoria d’Ocupació i Comerç. Amb aquesta xifra, es calcula que l’impacte econòmic ha superat els 43.400 euros tan sols en la venda d’aquests productes, a la que cal sumar altres derivats de l’augment de circulació de clientela pels locals.\nPer primera vegada, s’han realitzat de forma simultània la Ruta de Tapes i la Fira Comercial, a petició del Consell Local de Comerç (CLC). Les bones xifres de la Ruta d’enguany, que ha augmentat notablement les vendes respecte de l’any passat (de 14.000 a 19.320), demostren que la fórmula és encertada, encara que queda pendent l’avaluació conjunta del primer tinent d’alcaldia i regidor d’Ocupació i Comerç, Vicent Ciscar, i el mateix CLC.\nLa regidoria de Comerç ha comptabilitzat també els vots emesos per les persones que realitzaren la ruta, els ‘ruters’ i ruteres’, que han donat com a vencedores dues creacions del mateix local, El Pintxito. En concret, la tapa més innovadora ha sigut ‘Entrepà viva Cuba’, mentre que la més saborosa ha estat ‘Calamardo’.\nEn total s’ha comptabilitzat 1.822 vots. Entre totes les persones participants se celebrarà un sorteig de sis premis de 60 euros cadascun per a gastar en un dinar o un sopar en algun dels locals de la ruta d’enguany. Aquest sorteig es portarà a terme el pròxim dimarts 20 de juny de matí al Centre de Formació, situat al Carrer Santa Anna 35, en un acte que serà públic.\nD’altra banda, en les pròximes dates tindrà lloc l’acte d’entrega dels guardons a El Pintxito i també a les persones agraciades amb els premis de 60 euros.


La directora del FMI, citada a declarar com a testimoni del 'cas Bankia'\nChristine Lagarde ja era la directora del Fons Monetari Internacional quan es va publicar un informe on alertava sobre la situació de l'entitat financera.\nLa directora gerent del Fons Monetari Internacional (FMI), Christine Lagarde, declararà en el judici per la sortida a borsa de Bankia el proper dimecres 8 de maig, davant el tribunal de la secció quarta de la sala penal de l'Audiència Nacional.\nAixí ho ha anunciat l'advocat de la Confederació Intersindical de Crèdit (CIC) i exportaveu d'UPyD, Andrés Herzog, que actua d'acusació popular en el judici que seu a la banqueta dels acusats l'expresident de l'entitat, Rodrigo Rato, i a altres 33 persones més processades en la causa.\nEl principal motiu per a l'assistència de Lagarde a aquest judici, ja sigui de forma física o a través d'una videoconferència, es basa en l'informe publicat al juny de l'any 2012 per l'FMI respecte a la banca espanyola i, especialment, sobre la situació de Bankia en aquest moment.\nDurant el seu interrogatori com a testimoni en aquest mateix judici el passat 26 de març, l'exministre d'Economia Luis De Guindos es va referir a les reunions mantingudes amb Lagarde en aquest moment: "Aquí record reunions privades on es defineix el principal risc de l'economia mundial, la situació econòmica espanyola, el sistema bancari, la possibilitat de contagi al Tresor i d'un rescat complet. Era una situació d'enorme alarma i atenció pels organismes internacionals", ha assegurat.\nDurant la seva etapa com a ministre, De Guindos es va reunir amb el Fons Monetari Internacional (FMI) en diverses ocasions, en què se li demanava que expliqués quina era la situació de l'economia espanyola. "Es considerava que si Espanya tenia un problema i havia de ser rescatada, això anava a provocar el contagi d'altres països i més en un moment molt delicat de l'economia mundial", va explicar.\nPREOCUPACIONS DEL FMI\nL'exministre va apuntar que existia un "nexe negatiu" entre la situació dels bancs i la situació macroeconòmica del país i que la inadequada valoració dels actius immobiliaris "era una realitat".\nA més d'aquesta inadequada valoració dels actius immobiliaris, De Guindos ha assenyalat que un alt volum de refinançaments pot ser reflex que un banc té problemes, ja que quan és així deixa de donar crèdit a "la part sana de l'economia" i dóna crèdit a "algú que té dificultats per tornar-los", refinançant perquè no aparegui en el balanç.\n"Era una de les qüestions que preocupava des del punt de vista de l'FMI, de la Comissió Europea i de totes les entitats internacionals de supervisió", va afirmar.\nL'FMI va enviar una missió a Espanya per fer una anàlisi específica del sector financer i De Guindos es va reunir amb la cap d'aquesta missió, "la qual cosa no era normal", per posar-li de manifest la difícil situació del sistema financer i concretament de Bankia, "entitat gran que més efecte negatiu podia tenir i contaminar el sector bancari".\nEn aquest sentit, l'informe que l'FMI va emetre al juny (De Guindos ha negat la seva participació perquè les conclusions preliminars fossin anticipades) apuntant al fet que una gran entitat sistèmica (Bankia) havia de prendre mesures i sanejar el seu balanç no va accelerar la crisi del banc , sinó que va ser "un element addicional" de reconeixement de la situació.


--> L’Alzira Futbol Sala arranca amb una contundent victòria davant el Picassent (7-1) - elseisdoble.com\nL’Alzira Futbol Sala arranca amb una contundent victòria davant el Picassent (7-1)\nEls de Braulio Correal no deixaren cap opció als visitants i s’adjudicaren els primers 3 punts de la temporada\nEl futbol sala ja ha tornat al Palau d'Esports d'Alzira, i de bona manera. L'Alzira Futbol Sala es va imposar dissabte al CFS Picassent per 7 gols a 1. Una victòria aparentment còmoda, però amb una tasca progressiva i eficaç durant tot el transcurs del partit.\nEls últims minuts del primer acte foren essencials per a donar-li un cop més de realitat al primer triomf del curs. Els visitants es quedaren amb un jugador menys en ser expulsat Iván Alcaide i l'Alzira no va deixar passar l’oportunitat d’augmentar l’avantatge. José David rematà un baló al segon pal per fer el 3-0. El nombre de jugadors es va igualar altre cop, però la superioritat dels locals no se n’anà. Tant és així que hi hagué temps per al quart gol, signat per Carlos Villarasa després d’una bona jugada de Luis Moreno.\nEncara no s’havia aplegat al minut 5 de la segona meitat quan els alzirenys ja havia pujat dues dianes més al marcador. Cris, de penal, i Álvaro foren els autors dels gols que deixaven pràcticament sentenciat l’encontre. Minuts més tard José David pujà el seté dels locals. El Picassent va aconseguir acurtar distàncies en els últims minuts, però sols va servir per a frustrar l’objectiu alzireny d’acabar amb la porteria a zero.\nEl resultat amb sis gols de diferència d’aquesta primera jornada de la competició deixa als de Braulio Correal amb un lideratge simbòlic i compartit. El pròxim dissabte serà l’estrena a domicili en el pavelló del Fuensanta FS.


Reproductor DVD - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn reproductor de DVD és un dispositiu que reprodueix discos dels estàndards tècnics DVD-Vídeo i DVD-Àudio, dos estàndards diferents i incompatibles. Alguns reproductors de DVD també reprodueixen CD d'àudio. Els reproductors de DVD es connecten a una televisió per mirar el contingut del DVD, el qual pot ser una pel·lícula, un espectacle de televisió gravat, o altre contingut.\nUn reproductor de DVD Hyundai i controlador remot\nUn reproductor de DVD Philips\nEl primer reproductor de DVD va ser creat per l'empresa Sony a Taiwan en col·laboració amb la Pacific Digital Company dels Estats Units dins 1994. Alguns fabricants van anunciar inicialment que els reproductors de DVD estarien disponibles a mitjans de 1996. Aquestes prediccions eren massa optimistes. El lliurament inicial es va endarrerir per raons polítiques de protecció de còpia reclamada pels estudis de cinema, però es va endarrerir més tard per la manca de pel·lícules disponibles. Els primers reproductors van aparèixer al Japó l'1 de novembre de 1996, seguit per reproductors als EUA el 26 de març de 1997 amb una distribució limitada a només 7 ciutats importants durant els primers 6 mesos.\nEls reproductors es van anar estenent a poc a poc a altres regions al voltant del món. Els preus pels primers jugadors al 1997 era de 1000$ en amunt. Pel final de 2000, els reproductors estaven disponibles per sota dels 100$ a les rebaixes. El 2003, els reproductors esdevenien disponibles per sota dels 50$. Sis anys més tard del llançament inicial, hi havia disponibles prop a mil models de reproductors de DVD de més de cent fabricant de productes electrònics de consum.\nFujitsu va posar a la venda el primer ordinador equipat amb DVD-ROM el 6 de novembre de 1996 a la Gran Bretanya. Toshiba va posar a la venda un ordinador equipat amb DVD-ROM i un dispositiu DVD-ROM al Japó a principis de 1997 (endarrerit del desembre, i endarrerit abans del novembre). Els dispositius DVD-ROM de Toshiba, Pioner, Panasonic, Hitachi i Sony van començar a aparèixer en petites quantitats el gener de 1997, però cap va estar realment disponible abans del maig. Les primeres caixes d'actualització de PC (una combinació de dispositius DVD-ROM i targeta de maquinari descodificadora) esdevenien disponibles per part de Creative Labs, Hi-Val, i Diamond Multimèdia a l'abril i maig de 1997. Al 2014, cada fabricant important de PC tenia models que incloïen dispositius DVD-ROM.\nEls primers reproductors de DVD d'àudio van sortir al Japó de la mà de Pioner a finals de 1999, però no reproduïen discos protegits. Matsushita (sota les etiquetes Panasonic i Technics) van treure per primer cop reproductors de ple dret el juliol de 2000 per 700$ a 1,200$. Llavors, també fan reproductors d'àudio DVD Aiwa, Denon, JVC, Kenwood, Madrigal, Marantz, Nakamichi, Onkyo, Toshiba, Yamaha, i altres. Sony va treure els primers reproductors de SACD el maig de 1999 per 5,000$. Els primers DVD d'àudio de Pioneer que van sortir a finals de 1999 també reproduïen SACD. També fan reproductors de SACD les empreses Accuphase, Aiwa, Denon, Kenwood, Marantz, Philips, Agut i altres.\n2 Reproducció de CD/DVD/AVI/MP4\n3 Reproductors portàtils\nL'interior d'un reproductor de DVD\nUn reproductor de DVD ha de realitzar aquestes tasques:\nLlegir un disc de DVD en format ISO – UDF 1.02\nOpcionalment, desxifrar les dades amb CSS i/o Macrovision\nLlegir i obeir els codis de limitació regional de DVD i mostrar un avís si el reproductor no està autoritzat per reproduir el DVD\nDescodificar el flux de vídeo MPEG-2 amb un màxim de 10 Mbit/s (pic) o 8 Mbit/s (continu)\nDescodificar so en formats MP2, PCM o AC-3 i sortida (amb opcional AC-3 a mescla estèreo) en connector estèreo, connector òptic o connector digital elèctric\nSortida a senyal de vídeo, ja sigui un d'analògic (en format NTSC o PAL) en connectors composite, S-Vídeo, SCART, o vídeo per components, o un de digital en connectors DVI o HDMI.\nEls reproductors de DVD no poden reproduir discos Blu-ray. Tanmateix, la majoria de reproductors de Blu-ray són compatibles enrere i reprodueixen DVD.\nReproducció de CD/DVD/AVI/MP4Modifica\nA més, la majoria de reproductors de DVD permeten els usuaris de reproduir CD d'àudio (CD-DA, Mp3, etc) i Vídeo CD (VCD). Alguns inclouen un descodificador de cinema domèstic (p.e. Dolby Digital, Digital Theater Systems (DTS). Alguns dispositius més nous també reprodueixen vídeos en el sistema de compressió MPEG-4 ASP (com el DivX), popular a l'Internet.\nLa majoria de reproductors de DVD s'an de connectar a una televisió; hi ha dispositius portàtils que tenen una pantalla de LCD i altaveus estèreo. Els reproductors de DVD portàtils s'utilitzen per viatges llargs. Sovint tenen un endoll pel 12V per poder-los endollar en cotxes. Alguns models tenen dues pantalles, de manera que dues persones en el seient posterior poden mirar la mateixa pel·lícula. Altres reproductors de DVD portàtils tenen una sola pantalla que s'obre amunt com una pantalla d'ordinador portàtil.\nDegut als múltiples dispositius de sortida d'àudio (i vídeo) , hi ha moltes sortides en un reproductor de DVD, com un jack RCA, sortides de components, i una sortida d'HDMI. Això pot crear confusuins entre els consumidors a l'hora de connectar un reproductor a una televisió o amplificador. La majoria de sistemes inclouen un connector d'àudio digital opcional, que s'emparella amb una entrada similar en l'amplificador. La connexió física són típicament connectors de RCA o TOSLINK, els quals transmeten un flux S/PDIF que porta àudio digital sense comprimir (PCM) o les dades originals d'àudio comprimit (Dolby Digital, DTS, àudio MPEG) perquè el descodifiqui l'equipament d'àudio.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Reproductor_DVD&oldid=29152074»\nDarrera modificació: 7 gen 2022 a les 17:04\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 gen 2022 a les 17:04.


Termes que caldria acomiadar del món laboral\nLa 'Terminologia de les dones en el món laboral' inclou termes relatius a la legislació laboral i a les condicions de desigualtat entre dones i homes\nTERMCAT Barcelona. 10 de març de 2020 05:25\nDones al món laboral |TERMCAT\nEn el marc de la celebració, diumenge passat, del Dia Internacional de les Dones, el TERMCAT ha publicat el diccionari en línia Terminologia de les dones en el món laboral amb la voluntat de contribuir a la recopilació d’un conjunt de termes que palesen la posició particular de les dones en l’entorn laboral.\nPodeu consultar-hi termes relatius a la legislació laboral, a les condicions de desigualtat entre dones i homes, a les eines de millora i als objectius a assolir per poder viure en una societat amb igualtat d’oportunitats en tots els àmbits, sense actituds ni estereotips que les limitin. En aquest espai, i sense voler ser exhaustius, ens agradaria que paréssiu atenció a un seguit de termes que trobareu en el diccionari, com assetjament sexual a la feina, barrera invisible, bretxa de gènere, bretxa salarial de gènere, segregació laboral o sostre de vidre. Què tenen de particular aquests termes?\nEs tracta de termes sintagmàtics que segueixen una mateixa pauta estructural: un substantiu que fa de nucli (barrera, bretxa, segregació, etc.) i un complement que l’acompanya (invisible, de gènere, laboral, etc.). Fixem-nos, però, que es tracta de substantius amb una càrrega semàntica que podem associar fàcilment a les diverses situacions desfavorables que, massa sovint, afecten les dones en l’àmbit del treball: una barrera és una tanca o un obstacle; una bretxa, la podem definir com una fissura; i darrere la segregació no hi ha res més que separació o dissociació.\nHi havia una vegada un 'storytelling' que es va convertir en un relat de marca


BiG Immobles - Torre en venda en Cabrils per 699.000 € - 02108\nBiG Immobles - Torre en venda a Cabrils per 699.000 € 02108\nTorre en venda a Cabrils\n7 HabitacionsHabs 4 Banys 429 m2\n7 HabitacionsHabs - 4 Banys - 429 m2\nCasa independent amb piscina.\nCabrils a la part baixa de Montcabrer 429 m.2 construïts en parcel·la de 975 m.2\nMagnífica propietat que està situada en una de les millors zones de Cabrils en ple Maresme.Situada a la part baixa de la Urbanització´Montcabrer´ a 100 metres de la parada d´autobús que connecta Cabrils amb Vilassar de Mar, a la banda de supermercat, col·legis , amb un còmode accés en vehicle des de l´entrada de la Urbanització, i molt a prop de les platges de Vilassar de Mar, fan d´aquesta propietat un lloc ideal gaudir durant tot l´any, d´un entorn privilegiat i tranquil, a tan sols 20 minuts de Barcelona.\nLa casa es troba en perfecte estat d´ús, està ubicada en un recinte de 975 m.2, proveïda de piscina privada, uns jardins preciosos, l´habitatge amb 500 m.2 construïts ens ofereix diferents possibilitats de distribució, ja que disposa de 2 entrades independents, podent transformar sense cap problema l´ús quotidià per a dos habitatges, disposa d´ascensor interior que comunica les 3 plantes de la casa.\nEntrem a l´habitatge i tenim al hall de benvinguda i ascensor, que ens dóna pas a un gran saló-menjador en 3 ambients, amb llar de foc. cuina amb accés directe a jardí, 1 bany complet i 2 habitacions.\nA la planta soterrani que és l´antic garatge adaptat, tenim una gran sala polivalent amb sortida directa a jardí, 2 habitacions dobles, bany complet i un despatx, tot això amb calefacció i aire condicionat Tenim accés a les plantes per escala o per l´ascensor. sortint a l´exterior vam gaudir d´un magnífic jardí ben cuidat amb piscina a la part més assolellada de la parcel·la,.\nTotes les estances de la casa són molt àmplies.\nA la primera planta vam entrar a un Saló menjador, gran cuina office, 3 habitacions, 2 banys i porta amb escala amb accés independent a el jardí, també podem accedir a la resta de la casa mitjançant l´ascensor que comunica totes les plantes de l´habitatge.\nEn total hi ha 2 sales, 2 cuines, 7 habitacions i 4 banys, ideal per viure tot l´any.\nper la qual cosa es pot redistribuir fàcilment i separar en dos habitatges amb entrada independent.\nConsulteu-qualsevol dubte i no deixi de valorar les seves grans possibilitats.\nMagnífica propietat que està situada en una de les millors zones de Cabrils en ple Maresme.Situ...\nSuperficie solar 970 m2


A les portes de l'aula: 2009\nEm feia ganes donar-vos la benvinguda després d'aquests dies perquè sa veritat és que vos he enyorat molt, encara que no vos ho cregueu.\nSupòs que heu disfrutat al màxim d'aquesta experiència única en les vostres vides. A l'escola hem celebrat Sant Jordi i es notava que faltava algú, la salsa de l'escola.\nSupòs que aquests dies tendreu moltes coses per contar-me...\nVos deix un enllaç de l'ajuntament de Barcelona que vos pot anar bé per acabar el treball:\nUna besada i ens retrobam dilluns amb ses energies renovades!\nPublicat per Tona Massanet a 14:40


Un jove de Lleida estudiant de Medicina, becat per La Caixa\nUn estudiant brillant de Lleida, becat per La Caixa\nActualitzada 05/11/2021 a les 10:23\nOriol Blázquez es troba entre els cinquanta beneficiaris d’un nou programa d’ajuts\nEls nous ajuts de La Caixa van dirigits a universitaris\n© Els nous ajuts de La Caixa van dirigits a universitaris\nUn jove lleidatà es troba entre els cinquanta estudiants de tot Espanya becats per la Fundació La Caixa en el seu primer programa d’ajuts per a estudis universitaris. Es tracta d’Oriol Blázquez, un veí de Lleida que es va formar a l’institut Samuel Gili i Gaya i que ara cursa Medicina a la Universitat de Barcelona.\nL’objectiu principal d’aquest nou programa, dirigit a estudiants brillants amb pocs recursos econòmics, és promoure la igualtat d’oportunitats en l’accés a la formació universitària i oferir, alhora, un suport integral que permeti als joves desenvolupar al màxim el seu potencial i aconseguir l’excel· lència acadèmica.\nAquestes noves beques de La Caixa inclouen una dotació econòmica mensual que permet als beneficiaris tenir una dedicació plena als estudis, a més d’una ajuda inicial per adquirir material i equipació informàtica. Més enllà d’aquestes dotacions econòmiques, el programa preveu una ajuda addicional per a estades internacionals, cursos d’idiomes i un programa d’acompanyament i formació en habilitats transversals per dotar els estudiants de les competències necessàries per aconseguir un bon futur acadèmic.\nMés de la meitat dels estudiants becats són dones (60%) i entre tots tenen una nota mitjana en Batxillerat o en cicles formatius de grau superior de 9,74 sobre 10. Pel que fa a les disciplines, hi ha 14 becaris que estudiaran carreres de l’àmbit de les ciències socials, 13 de l’àmbit de ciències de la vida, 12 que cursaran estudis d’arts i humanitats i 11 que faran graus de l’àmbit de les ciències teòriques i aplicades.\nEl procés de selec c ió d’aquests estudiants va comptar amb una primera fase de preselecció, en la qual es van escollir els 150 candidats amb més bona nota d’expedient, i una segona fase en la qual els candidats preseleccionats van ser convocats a una entrevista personal davant d’un comitè d’avaluació extern, que va escollir els 50 candidats que complien millor els requisits establerts en aquesta convocatòria de beques.


Llorenç Moyà i Gilabert de la Portella neix el 6 de gener de 1916 al casal de Can Tous de Binissalem. Realitza el batxillerat a Eivissa i es matricula per fer Dret (1935), carrera que no pot acabar fins a 1943 a causa de la Guerra Civil. A partir d'aquí, combina la seva tasca literària amb la d'advocat auxiliar al Jutjat municipal de Palma.\nDe família de parla castellana, escriu primerament en aquesta llengua Coralina (relat inèdit de 1937), la novel·la històrica La tribu de la encina (1940) i els poemaris Cancionero de Villarel i Palia. Després, influït per Maria Antònia Salvà, Guillem Colom i Miquel Ferrà, enceta la producció en català i intervé en la vida cultural d'aleshores. D'aquesta manera, i amb franca sintonia amb l'Escola Mallorquina, escriu els reculls de poesia Pujant al cim (1942-43), Èxtasi (1942-44) i Flabiol de pastor (1944-45). Així mateix, enceta unes Memòries literàries (1944-1955), escriu la peça teatral Senyors i sobrevinguts (1947-1948) i elabora el poema èpic Ferrandí (1947-1948). El 1949, finalment, pot publicar els seus dos primers llibres. Es tracta de La joglaressa, poema narratiu que narra la fugacitat de l'amor, i el recull La bona terra, una selecció d'aquests primers textos. Durant aquest període també escriu tankas, recollides a Debades t'obren solcs els navilis, Ulisses... (1957).\nA més de les Memòries literàries, també escriu narrativa. Influenciat per l'amistat amb Camilo José Cela i Llorenç Villalonga, publica l'aplec A Robines també plou (1958) i la novel·la curta Viatge al país de les cantàrides (escrita el 1957 i publicada el 1993).\nAmb Ocells i peixos (1953) s'acosta al postsimbolisme i s'uneix als nous corrents estètics dels anys cinquanta. D'aquesta manera, comença el període neobarroc i decorativista. Escriu el recull de poemes inèdit titulat Binissalem i les dècimes Flos Sanctorum (1956), Via Crucis (Premi Mn. Alcover 1960) i La posada de la núvia (Premi Ciutat de Palma de poesia 1955). Inseribles ja en una etapa més classicista trobem els reculls Panegírics blancs (1957) i Una toga per a cada home (1955-1960), publicats sencers el 2006. Durant els anys seixanta escriu obres on introdueix els mites clàssics amb una finalitat de denúncia: Palinur, Anteu (publicades en un sol volum el 1994), Polifem i Hispania Citerior (ambdues editades el 1981), peces en plena relació amb el moment històric que es viu.\nArran de la mort de la seva mare, als anys setanta escriu obres de to intimista com el poemari I, tanmateix, pallasso... (publicat el 1978, amb pròleg de Llorenç Villalonga) i el recull teatral Presidi major (1977). També comença a publicar unes Gloses satíriques al diari Última Hora, que signa amb el pseudònim d'«un Xafarder». Encara en l'apartat poètic, escriu els reculls La ciutat a lloure –barris de Ciutat– (1978), i les Oracions per necessari (1981, publicat el 1983), epigrames inèdits de caràcter popular.\nL'obra dramàtica de Moyà ofereix dues tendències, una culta (1958-1965) i una altra de popular (1965-1981). El teatre culte és també de tema clàssic i les figures mitològiques tornen a amagar una denúncia social. Aquest primer art escènic, aplegat en el volum Teatre de la llibertat (1993), inclou Ulisses (1958; escenificada el 1968 i prohibida immediatament), El retorn d'Ulisses (1960), Fàlaris (Premi Ignasi Iglésies 1961), Orfeu (1961), Fedra (1964) i Medea (1965). Cal afegir també El fogó dels jueus (Premi Ciutat de Palma de teatre 1963), drama històric que recrea la Inquisició a Mallorca, i l'esmentat recull Presidi major (1977).\nA partir de 1965 es decanta per la recreació del teatre tradicional mallorquí i escriu Adoració dels tres Reis d'Orient (1966), Entremès d'En Llorenç Mal Casadís i Na Sussaina d'es fil (1967) i la continuació La beata pública (1977). Així, inicia un conjunt d'entremesos eròtics i humorístics que són reunits en les trilogies La fira de les banyes (1979), La importància de tenir un siurell (1979), El ball de les baldufes (1980) i La rebel·lió dels mascles (1981).\nLlorenç Moyà mor a Palma el 31 d'octubre de 1981.\nSignatura de Llorenç Moyà.\nLlorenç Moyà, el 1963.\nLlorenç Moyà amb Miquel Bauçà, Josep M. Llompart, Encarnació Viñas i d'altres amics.\nLlorenç Moyà, amb Camilo José Cela i Llorenç Villalonga.\nLlorenç Moyà davant del seu retrat, obra de Pau-Lluís Fornés.


Línea BEI Empleo Joven\nFets per pimes i midcaps\nFomenta el treball o formació de joves en les empreses Condicions avantatjoses pel fet de disposar de fons europeus Amplis terminis d'amortització\nImport fins a 12,5 milions\nQuè és la Línia BEI Use Jove?\nLa Línia BEI Use Jove és una Línia subscrita entre BEI i Bankia, que té com a finalitat facilitar la finançament dels projectes empresarials fets en Espanya i en la Unió Europea per este tipus d'empreses i autònoms. I dóna suport al treball de persones joves en estes empreses.\nEl Banc Europeu d'Inversions (BEI) és una institució financera de la Unió Europea, creada en 1958 pel Tractat de Roma. Els seus accionistes són els estats membres de la UE. En qualitat d'institució de la UE, el BEI té per missió el finançament d'inversions que afavorisquen la integració econòmica i l'augment de la cohesió social dels estats membres (www.eib.org).\nEl finançament procedent del BEI té unes condicions favorables respecte a fonts alternatives de crèdit, fet que permet a Bankia traslladar als seus clients un avantatge financer en el finançament dels seus projectes. El finançament està subjecta a l'aprovació de Bankia.\nLa contribució del BEI s'emmarca dins de l'acord de col·laboració firmat el 19 de novembre de 2018 entre BEI i Bankia, en virtut del qual es va subscriure un Contracte de Finançament per import de 25 milions d'euros, “LÍNIA DE FINANÇAMENT BEI USE JOVE” i del qual objecte és finançar projectes d'inversió i circulant a Espanya i la Unió Europea promoguts per autònoms, xicotetes i mitjanes empreses (PIMES) i per empreses de mitjana capitalització (MIDCAPS).\nEl titular del finançament es compromet a donar suport al treball jove d'alguna de les següents formes:\nContractar algun empleat jove durant un termini mínim d'un any.\nFacilitar formació professional, d'aprenentatge o pràctiques durant un termini mínim de 3 mesos, formalitzat per un acord de col·laboració amb una universitat o escola tècnica o agència pública de treball i/o és part del propi programa de pràctiques de "Bankia FP Dual".\nParticipar en algun programa de joves emprenedors d'alguna organització no governamental o institució educativa.\nEn tots els casos, com a mínim ha de contractar a un empleat si l'empresa és pime i a cinc si l'empresa és midcap. La contractació ha de fer-se durant els sis mesos següents a la firma de la finançament o haver-se fet durant els sis mesos anteriors.\nEs considera empleat jove a Espanya aquell amb edat entre 15 i 30 anys.\nAvantatges de la Línia BEI Use Jove\nFomentar el treball/pràctiques feiners de joves d'entre 15 i 30 anys en les empreses (de 15 a 25 si el titular o la inversió està en un altre país de la UE diferent d'Espanya).\nBeneficiaris: autònoms, pimes amb menys de 250 empleats i midcaps amb un nombre d'empleats entre 250 i menys de 3.000, independentment del seu balanç i facturació, que estiguen radicats principalment a Espanya, encara que s'admeten també els radicats a la Unió Europea.\nProjectes finançables: projectes d'inversió i necessitats de capital circulant, que s'han de materialitzar en Espanya o en països de la Unió Europea.\nQuantia finançable amb fons BEI: fins a 12,5 milions d'euros per projecte.\nSectors exclosos pel BEI: no podran acollir-se a esta Línia els projectes de determinats sectors, com a produccions militares, promocions immobiliàries, jocs d'atzar, producció i comercialització de tabac, utilització d'animals vius amb muigues experimentals, projectes que perjudiquen el medi ambient, operacions purament financeres, entre altres.\nCondicions econòmiques i financeres del finançament: en tractar-se d'una línia amb suport de BEI, té condicions econòmiques preferents que podeu consultar a la vostra oficina o a través del vostre gestor comercial.\nProjectes d'inversió: de 2 a 12 anys, amb possibilitat de carència.\nFinançament de circulant: de 2 a 5 anys, amb possibilitat de carència.\nModalitat: el finançament podrà formalitzar-se en préstec, lísing o compte de crèdit.\nDetall dels titulars: les empreses beneficiàries de la Línia han de complir un requisit d'empleats. El nombre d'empleats es calcula tenint en compte tant els empleats directes com els empleats de les empreses relacionades (autònomes, associades i vinculades) i també es tindran en compte les relacions entre empreses a través de persones físiques en el cas d'empreses vinculades.\nVigència de la línia: dos anys des de la firma del acord amb BEI (firmat 19/11/2018) o abans, si s'esgoten fons.\nDetall dels projectes finançables\nA. Projectes d'inversió:\nTangibles: Projectes d'inversió en actius productius, excepte els terrenys (llevat de que seu compra es considere tècnicament essencial per al projecte i amb limitacions), que suposen noves inversions i/o ampliació o millora d'instal·lacions existents. El finançament per a l'adquisició de terrenys agrícoles en queda totalment exclòs.\nIntangibles: despeses R+D+I i costos de desenvolupament. No s'admet la compra de patentes o llicencies, amb caràcter general.\nEs podrà finançar la compra d'una empresa a fi de garantir la continuïtat de l'activitat econòmica en determinats supòsits i sota certes condicions (successió intergeneracional o cessió d'empreses a membres del personal).\nTots els projectes d'inversió han de materialitzar-se a Espanya o en algun país de la Unió Europea. I no han d'estar finalitzats (pagats en 90% o més) en el moment de la firma del contracte de finançament.\nI ha de complir-se el requisit de contractació/pràctiques dels empleats joves que corresponguen, segons el titular siga pime/midcap, i durant el termini establit per BEI.\nB. Projectes de capital circulant:\nNecessitats de liquiditat destinades a proporcionar una base de capital circulant estable que permeta als potencials beneficiaris finançar les obligacions derivades del seu cicle comercial, com a part de les seues activitats normals.\nLes categories finançades poden incloure, entre d'altres, els fons necessaris per a l'adquisició de primeres matèries i altres entrades de fabricació, inventaris i costos indirectes, així com els fons per a finançar a deutors comercials i altres crèdits no comercials.\nNo podrà finançar-se operacions purament financeres, reestructuracions de passiu, refinançaments), compra de participacions en empreses (excepte els suposats indicats anteriorment de successió intergeneracional o cessió d'empreses a membres del personal), ni operacions de promoció immobiliària. No es finança IVA.


Debian -- La distribució «unstable» ("sid")\nLlançaments de Debian / La distribució «unstable» ( sid )\nLa distribució «unstable» ( sid )\nEl nom en clau de la distribució en desenvolupament de Debian és «sid», anomenada també «unstable». La major part del desenvolupament que es fa a Debian, s'apuja a aquesta distribució. Aquesta distribució no serà mai llançada; d'altra banda, paquets d'aquesta es propagaran a «testing» i llavors en un llançament real.\nSi us plau, tingueu en compte que les actualitzacions de seguretat per a la distribució «unstable» no són gestionades per l'equip de seguretat. Per tant, «unstable» no rep actualitzacions de seguretat quan es necessiten. Per obtenir més informació, si us plau vegeu les PMF de l'equip de seguretat.\n«sid» està subjecte a canvis massius i actualitzacions de biblioteques en qualsevol moment. Això pot resultar en un sistema molt inestable («unstable») que contingui paquets que no poden ser instal·lats degut a que faltin biblioteques, dependències que no es poden satisfer, etc. Feu-la servir sota la vostra responsabilitat!\nБългарски (Bəlgarski) česky dansk Deutsch Ελληνικά (Ellinika) English español français Galego Indonesia Italiano 한국어 (Korean) magyar Nederlands 日本語 (Nihongo) norsk (bokmål) polski Português Русский (Russkij) slovenčina suomi svenska 中文(简) 中文(HK) 中文(繁)\nÚltima modificació: dimarts, 17 ago. de 2021, 17:41:27 UTC Última construcció: dijous, 12 mai. de 2022, 21:56:09 UTC\nCopyright © 1997-2021 SPI i altres; Vegeu els termes de la llicència


Un altre món és possible... perquè aquest és una merda.\nJordi Martí Font | Pobleviu.cat\nLa S. se’n va. Se’n va a viure fora de Reus. Dimarts em va preguntar quan tardaven a fer marxar la gent quan els rifaven el pis. Sense casa i en silenci, en aquest cas no caldrà fer resistència passiva davant un altre desnonament. No acusaran ningú d’”gressió a l’autoritat” quan els mossos es trobin persones solidàries assegudes a l’entrada de la casa d’on faran fora qui hi viu per tal que faci cap a una subhasta o directament al banc.\nLa S. és una de les alumnes més treballadores de tota la classe de què sóc tutor. Petita de cos, es guanya l’estima de tothom rient i deixant anar alegria per tot arreu. Dimarts no reia. Li havien explicat, a ella i als seus pares, que aquí estudiant, treballant i sent “bona persona” es podia arribar dalt de tot, o sobreviure, que ja era suficient. I s’ho havien cregut. I era mentida, tan mentida com ho ha estat sempre. Ara els fan fora de casa i han de marxar amb la cua entre els cames i amb una frustració silenciosa…\nElls se’n van en silenci, però els amos ja han preparat les lleis per reprimir qui no ho faci, una repressió que passarà a equiparar la resistència passiva a l’”agressió a l’autoritat”, per tant: presó. Els “aldarulls de Barcelona” han estat la imatge que els tertulians habituals (d’Intereconomia a Catalunya Ràdio) han llençat contra milions de persones pobres per dir-los que el que cal fer és el silenci, callar, obeir i marxar. O això o la presó, on també només hi van els pobres. I és que ja ho deia ma padrina: si et poses a robar, que sigui molt, perquè de rics mai no n’agafen cap. I han passat trenta anys de la meva vida conscient i els fets que jo he viscut corroboren dia sí i dia també les seves paraules. Camps, Millet, Undargarin…\nSí, podem morir-nos en silenci. Sí, podem morir-nos de por, que és la mort més trista. Sí, podem callar i mirar cap a un altre lloc. Sí, podem parlar de les vacances que hem fet i que “s’han d’aprofitar perquè potser són les últimes”. Sí, podem deixar-nos matar o que ens treguin un ull amb una pilota de goma democràticament… Sí, podem acceptar que ens robin els estalvis de tota la vida. Sí, podem acceptar que la “crisi” existeix i no és cap robatori organitzat…\nTot això ho podem fer. Gràcies pels consells. Però no ho farem. Som persones, no trossos de carn, malgrat alguns cops tinguem la sensació que de trossos de carn amb cap de suro cada cop n’hi hagi més… Som persones i volem viure plenament.\nLa S. Té dret a viure a una casa, a la casa que pacientment han pagat mes rere mes fins que tots els membres de la seva família han estat expulsats del sistema, capitalisme en diuen i cal recordar-ho. Ella i els seus, que són els meus. Mentre els Borbons, que no són els meus, es foten ‘tiros’ amb escopeta i dels altres. Mentre els polítics parlen de llibertat i no paren de fer normes per prohibir-la. Mentre els banquers no diuen res però no paren de robar. Mentre la bona gent és perseguida, agredida, assassinada… per la gent d’ordre.


Panocha: “He treballat de valent per aconseguir això” - Diari de Santa Coloma\nPanocha: “He treballat de valent per aconseguir això”\n05/04/2014 – A banda de la classificació matemàtica pel play-off, la victòria de Marfil contra Santiago ha tingut una altra nota positiva: el paper fonamental de Panocha.\nXavi Passarrius ja havia fet el mateix experiment dies enrere, quan l’equip estava encallat en atac: fer sortir a Panocha de pivot i aprofitar la seva envergadura per fixar a la defensa rival i generar espais.\nDesprés d’una primera meitat molt bona de Marfil, Santiago havia vist com el marcador li somreia quasi de forma incomprensible, havent xutat la meitat de cops que els colomencs a porteria (0-1).\nA la represa, i ja amb l’electrònic empatat gràcies a una genialitat d’Adolfo, Panocha sortia a pista i revolucionava el partit, amb dos gols salvadors per Marfil.\n“Durant les últimes jornades no estem tenint gaire sort de cara a porteria. Estem creant moltes ocasions. A la primera part semblava que la pilota no volia entrar, però el més important són els tres punts”, afirmava Panocha després del duel.\nEl jugador del planter reconeixia estar “molt content per poder participar en un play-off. Ja vam aconseguir entrar a la Copa i, en teoria, l’objectiu era participar en una de les dues competicions”.\nSobre la seva actuació contra Santiago, Panocha assegurava que l’havia fet molt feliç poder aportar el seu treball pel bé de la plantilla. “M’ha agradat molt poder ajudar a l’equip. No estava tenint molta participació i quan surto intento donar el millor de mi per ajudar a l’equip”, declarava Panocha.\nAlejandro Medina, que ja suma tres gols a la lliga, està experimentant una readaptació en els darrers mesos, ja que ha passat de compaginar la posició de tanca i ala a actuar com a pivot.\n“Aquest any estem entrenant molt amb mi ficat en posició de pivot. Estic trenallant de valent per aconseguir això que avui ha passat. He tingut la sort de fer dos gols i un bon partit”, deia un somrient Panocha just després del xiulet final del partit que Marfil li ha guanyat a Santiago (3-1).\nArticle anteriorPanocha i Dídac obren el camí del play-off (3-1)\nArticle següentXavi Passarrius: “Estem construint a Panocha com a jugador”


«El programa Consolida't m'ha ajudat a conèixer millor el meu negoci i m'ha donat l'energia i confiança per tirar endavant. Gràcies pel vostre suport!»\n- Mar Joaquin\n«El programa Consolida't m’ha portat la salvació. M’ha portat seguretat, control i molts coneixements. I una amiga. El programa Consolida't no té preu»\n- Anna Sangrà\n«El programa m'ha fet reactivar la comunicació d'Hidrospiral»\n- Jordi Miquel\n«El programa Consolida't m'ha marcat el camí»\n«El Gerard que va començar era jo amb una càmera i un ordinador. Ara soc el Gerard amb una empresa»\n- Gerard Gutiérrez\n«El plantejament del programa Consolida't em sembla molt correcte i adequat a les necessitats dels autònoms: ens ofereix una formació bàsica en les àrees de gestió que molts ignoràvem, si bé tenen una importància vital en el desenvolupament de la nostra activitat. Si fins ara molts hem anat tirant endavant aplicant la intuïció i el sentit comú, ara sabem que tot això (i molt més) està estudiat, analitzat i descrit. Posant a l'abast nostre aquesta informació, el programa Consolida't ha contribuït, al menys en el meu cas, a ordenar totes aquelles idees i intuïcions que se'm barrejaven dins del cap. Ha servit també per ajudar-me a prendre consciència del fet que tota l'àrea de gestió no és un element extern a la meva activitat, sinó que en forma part. I crec que, d'ara endavant, em pot ajudar a portar més bé les regnes del meu negoci, a saber veure les conseqüències de les decisions que prengui, a poder entendre el perquè de cada opció. En definitiva, a consolidar-lo, que de fet era l'objectiu del programa»\n- Mercè Costa\n«El programa ha estat molt positiu amb la meva activitat. He trobat un màxim recolzament de la gent de la FUMH, a qui estaré sempre agraït.»\n- Jordi Altés (motorartgarage.com)\n«Abans anava a treballar, però ara sempre vaig mirant una mica més. Pensant en fer alguna cosa més. Ara planifico. Sense el seguiment d'aquest assessor no hauria fet canvis que tant a nivell personal, com profesional, trauré gran partit.»


Papa, 5 minuts més si us plau! | Raül Ramos | Professor d'economia del grup AQR-IREA (UB) | Opinio | L'Econòmic\nPapa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! + Papa, 5 minuts més si us plau! E-mail\nProfessor d'economia del grup AQR-IREA (UB) - 9 octubre 2016 2.00 h\nPapa, 5 minuts més si us plau! Arxiu.\nPapa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! Papa, 5 minuts més si us plau! E-mail\nComença a existir un nombre ampli d'estudis que han analitzat l'impacte del fet de no dormir prou hores sobre els resultats acadèmics i, més concretament, sobre si començar les classes molt aviat al matí és adequat per als adolescents.\nSegur que en les darreres setmanes tots els que teniu canalla heu sentit aquesta frase i, probablement, més d'una vegada. Ja ha arrencat el curs escolar i després de les llargues vacances d'estiu (aquest és un tema que tractaré en una altra ocasió), a molts nens i nenes els costa de tornar a agafar la rutina i aixecar-se amb prou temps per arribar puntuals a l'escola.\nSovint les dificultats per conciliar la vida laboral amb la familiar i/o la realització d'activitats extraescolars (que cada vegada s'acaben més tard a mesura que els nens es fan grans), s'acaben traduint en el fet que molts alumnes arriben a l'escola amb son, però també hi ha altres factors que hi poden influir. Estudis mèdics han comprovat que durant l'adolescència hi ha alteracions dels cicles de la son que fan que el rellotge biològic s'alteri de manera que hi ha més tendència a endarrerir l'hora de conciliació de la son i, per tant, a aixecar-se també més tard. Aquest canvi sembla que s'inverteix cap als 20 anys.\nAlguns estudis calculen que el desfasament experimentat per als adolescents pot arribar a ser de fins a 3 hores. Així doncs, demanar a un adolescent que s'aixequi a les 7.30 h seria l'equivalent a demanar que un adult que ho faci a les 4.30 h, i el resultat és que els adolescents no acaben dormint el nombre d'hores que necessiten.\nEl gràfic mostra el nombre mitjà d'hores de son diàries en un dia laborable corresponent al segon trimestre del 2010 segons l'Enquesta d'Utilització del Temps elaborada per l'Instituto Nacional de Estadística (INE). Tal com es pot observar, el nombre d'hores de son dels adolescents entre 16 i 18 anys és redueix considerablement, especialment en el cas de les noies, i se situa en el límit inferior o fins i tot per sota del que recomanen els especialistes. Segons càlculs fets amb les dades facilitades per aquesta mateixa font, un 8% de nois i un 30% de noies entre 16 i 18 anys afirmen que de mitjana dormen menys de 6 hores diàries.\nDormir poques hores.\nComença a existir un nombre ampli d'estudis que han analitzat l'impacte del fet de no dormir prou hores sobre els resultats acadèmics i, més concretament, sobre si començar les classes molt aviat al matí és adequat per als adolescents. Alguns estudis han analitzat l'impacte que ha tingut endarrerir l'inici de les classes a algunes escoles dels Estats Units comparant els resultats acadèmics dels alumnes que han experimentat aquest canvi (grup de tractament) amb els obtinguts per altres alumnes de característiques semblants que van a escoles on s'han mantingut els horaris inicials (grup de control). Els resultats d'aquesta comparació mostren una clara millora del rendiment acadèmic dels estudiants del grup de tractament amb relació als del grup de control, no només en la primera classe del matí, sinó també durant la resta del dia. A més, el guany sembla que és superior per a aquells estudiants amb més dificultats d'aprenentatge, per la qual cosa la mesura contribuiria a reduir les desigualtats dins el grup, un factor que també s'ha mostrat com a positiu en molts altres estudis. Per tant, també s'ha comprovat que tot i que sembla que les noies tenen alteracions de la son semblants o superiors a la dels nois, els seus resultats acadèmics no se'n veuen afectats de manera tan negativa, cosa que pot estar relacionat amb el fet que tinguin més tolerància a situacions de manca de son.\nReduir l'horari d'inici.\nSegons aquests estudis, l'impacte d'endarrerir l'horari d'inici de les classes no és menor: començar una hora més tard tindria el mateix efecte sobre els resultats acadèmics que el que s'obtindria, per exemple, reduint un terç el nombre de membres del grup, amb un cost molt més baix. En un moment en què hi ha el debat a Catalunya sobre els horaris escolars i la idoneïtat de la jornada de 8.00 h a 15.00 h dels estudiants d'ESO a les escoles públiques, a la majoria de països del nostre voltant les mesures que es prenen busquen precisament introduir elements de flexibilitat que permetin una organització de la jornada escolar més propera a les necessitats particulars de cada estudiant i que permetin millorar-li el rendiment i el benestar. Probablement, aquest sigui el camí a seguir.\nA cada edat, necessitats diferents\nSi bé els nens d'entre 3 i 5 anys poden necessitar entre 10 i 13 hores de son diàries, les hores recomanades pels nens entre 6 i 12 anys són de 9 a 12 i, per als adolescents, entre 8 i 10 hores.\nL'econòmic 09-10-2016, Pàgina 30