Pedro Sánchez perd el sí a canvi de res del PDECat\nMíriam Nogueras endurirà la negociació amb el govern espanyol d'acord amb el mandat congressual *** Puig continua l'ofensiva pel finançament i es reuneix amb la ministra Meritxell Batet*** Òmnium de l'Alguer avala la llei de política lingüística de Sardenya\nActualització: 23.07.2018 - 21:01\nRumb. Més enllà de les ferides que hagi pogut deixar pel camí, en el congrés del PDECat d’aquest cap de setmana hi ha hagut dues votacions que marquen el rumb del partit els mesos vinents i, per extensió, de bona part de l’independentisme. La primera, en clau interna, la del suport a la comissió delegada que s’ha d’encarregar de negociar la transició del partit cap a la Crida Nacional per la República de Carles Puigdemont. La comissió, integrada pels tres consellers empresonats, Josep Rull, Jordi Turull i Joaquim Forn, el conseller a l’exili Lluís Puig, el nou president del partit, David Bonvehí i la vice-presidenta, Míriam Nogueras, va ser aprovada amb el 94% dels vots, un percentatge molt superior al que va obtenir la direcció, que va ser del 65,27%, gairebé 30 punts de diferència.\nLes dues votacions demostren que les bases del PDECat estan a favor de la confluència amb la Crida de Puigdemont, però en contra dels pactes de despatx per a fer una direcció de quotes, que a més es va haver de votar com a llista tancada, cosa que no permet veure el suport que té cada membre de la direcció. Hauria estat interessant tenir aquesta radiografia. Però en tot cas, és clar que al PDECat hi ha més gent a favor de la Crida de Puigdemont que de la direcció de Bonvehí.\nLa segona, és l’esmena que es va aprovar de condicionar la negociació amb el govern de Pedro Sánchez a la fi de la repressió, sumada a l’elecció de Míriam Nogueras com a vice-presidenta del partit. Totes dues coses signifiquen la fi del sí gratuït de què ha gaudit Sánchez amb el PDECat al congrés espanyol. La nova dona forta a Madrid és Míriam Nogueras, que imprimirà un enduriment de la negociació amb el govern del PSOE d’acord amb la línia dels presidents Quim Torra i Carles Puigdemont.\nAquest canvi de línia pot comportar canvis en el grup parlamentari que encapçalen Carles Campuzano i Jordi Xuclà, dos dirigents pragmàtics afins a Marta Pascal. D’entrada, la intenció de Nogueras és mantenir Carles Campuzano com a portaveu al congrés, si vol continuar, però Jordi Xuclà, podria deixar de ser el coordinador dels diputats i senadors del PDECat. Nogueras compta amb diputats afins, com Toni Postius i Lourdes Ciuró, que podrien assumir aquesta coordinació.\nFins ara, era Marta Pascal qui pilotava, amb Campuzano i Xuclà, les negociacions amb el govern del PSOE, i tant a la Generalitat com a Berlín es trobaven els acords fets. Així va passar amb la investidura de Sánchez i amb la renovació del consell d’administració de RTVE. Ara això canviarà, si més no, per part del PDECat. No n’hi haurà prou amb l’argument que el PSOE és millor que el PP o Ciutadans. Caldran contrapartides. A més, després del congrés d’aquest cap de setmana, els diputats al congrés espanyol tenen un nou mandat: hauran d’aprofitar l’aritmètica parlamentària per blocar l’agenda política de Pedro Sánchez si la repressió continua. L’esmena va ser presentada per Aleix Sarri i defensada també pel senador Josep Lluís Cleries, alineats amb Puigdemont, i va ser aprovada amb un ampli suport.\nEl congrés del PDECat ha demostrat que les bases independentistes volen fer-se sentir i empènyer les direccions dels partits cap a la implementació de la República, com ja va passar amb el d’ERC. En el cas dels republicans, van presentar 1.400 esmenes i van aconseguir reintroduir el concepte de la unilateralitat que la direcció del partit havia exclòs del text. En el cas del PDECat, les bases han anat més enllà, eliminant Marta Pascal, últim exponent del pragmatisme convergent, i advertint la direcció que volen avançar cap a la Crida Nacional que encapçala Puigdemont amb decisió i transparència, sense pactes de despatx.\nPuig continua l’ofensiva pel finançament reunint-se amb Batet. Després d’haver-se reunit ‘informalment’ amb Pedro Sánchez divendres passat, el president de la Generalitat, Ximo Puig, es reunirà demà amb la ministra de Política Territorial, Meritxell Batet, per continuar reivindicant un canvi de model. L’anunci del govern de Pedro Sánchez de no reformar el model de finançament fins a la pròxima legislatura va encendre les alarmes al govern valencià, perquè és una de les banderes de l’acord del Botànic. Puig ha situat la reunió en el marc de les converses per a ‘configurar una posició compartida’ per a la majoria de les autonomies en matèria de finançament. El president ha insistit que el govern ‘no renunciarà mai a un nou model de finançament’ perquè és ‘una qüestió d’equitat i igualtat’. ‘Volem un model que respecte les singularitats de les regions i nacionalitats i que, al mateix temps, equipare els ciutadans’, ha asseverat. Pel president, la reunió ha de servir per a fixar ‘una posició compartida en la immensa majoria de les autonomies’.\nAtaquen un mural pels presos polítics i pels joves d’Altsasu a València. Diumenge, el col·lectiu artístic Atiro Hecho i l’artista urbà Elías Taño van fer un mural de més de cinquanta metres per a donar suport als joves d’Altsasu i a tots els presos polítics que hi ha a l’estat espanyol. El col·lectiu va convocar una jornada festiva i reivindicativa dedicada als presos a la qual van assistir una vintena de persones i alguns dels familiars dels joves bascs condemnats. Vint-i-quatre hores més tard, el mural ha aparegut pintat i fet malbé, un grup de vàndals que s’amagaven el rostre amb cascs de motociclieta l’ha atacat a plena llum del dia.\nÒmnium de l’Alguer avala la llei de política lingüística de Sardenya. Òmnium Cultural de l’Alguer ha fet públic un comunicat en què dóna suport a la llei de política lingüística aprovada pel parlament sard el passat 3 de juliol ‘pel viu interès del legislador per la llengua i cultura sarda, pel català de l’Alguer, i també per les altres llengües minoritàries de Sardenya’. La nova llei, destaquen, afegeix importants novetats en mèrit de l’ús, la salvaguarda i la promoció del català de l’Alguer dins de les institucions públiques i de les escoles. Amb tot, recorden que Òmnium ja havia introduït el català a les escoles de l’Alguer des del 1999, amb el projecte Joan Palomba, en què han participat milers d’estudiants i que ‘encara avui és un exemple de model d’ensenyament de la llengua materna minoritària en àmbit escolar’. La millora de la nova llei es deu en part a les esmenes presentades per l’entitat, com ara, que la llei faci referència a l’ús estàndard del català a l’Alguer i la necessitat que els mestres i els treballadors d’oficines lingüístiques hagin de tenir el certificat de nivell C1 de català.\nLa patronal andorrana demana endurir les condicions per convocar una vaga. Les esmenes que la Confederació Empresarial Andorrana (CEA) ha presentat a les lleis laborals proposen que hi hagi més requisits per a aprovar una aturada en una empresa i que es retirin facilitats als sindicats, a més de demanar que s’ajorni un any l’entrada en vigor de les tres lleis que conformen la reforma laboral. El text original de la proposició de llei qualificada de mesures de conflicte col·lectiu, impulsada pel grup parlamentari de DA, i que regula per primera vegada el dret de vaga, estableix que es podrà aprovar una aturada per majoria simple dels representants presents. La CEA, però, vol més garanties i suggereix que la proposta sigui aprovada per la meitat més un dels vots. Si no, si hi hagués abstencions, la patronal sosté que ‘amb una minsa majoria simple de no més del 20% o 25% del total dels representants es podria convocar una vaga, fet del tot inconvenient’.\nL’ex-diputada del PP Ana Maria Aguiló crea un nou partit de dretes. L’ex-diputada del PP Aina María Aguiló concorrerà a les eleccions municipals de Palma de l’any vinent amb un nou projecte polític de dretes del qual serà la presidenta. El presentarà demà, juntament amb altres membres de la comissió permanent, a la sala de reunions de l’Hotel HM Jaime III a les 11.30, després d’haver fets els tràmits reglamentaris davant notari i davant el Ministeri d’Interior. Agiló té previst d’explicar el seu recorregut polític personal i exposarà les característiques bàsiques de funcionament del partit, el seu ideari polític i els seus objectius. L’ex-diputada es va donar de baixa del PP de Palma el febrer. Llavors ja va anunciar que se n’anava del PP ‘però no de la política’ i va avisar que hi havia ‘votants orfes políticament’.\n40.000 persones per dia han assistit enguany al Festival Internacional de Benicàssim (FIB), segons que ha explicat el director, Melvin Benn, en la conferència de premsa de balanç. L’any que ve, el FIB farà vint-i-cinc anys.\nEl 23 de juliol de 1975 el periodista Josep Maria Huertas Claveria va ser detingut i empresonat a la Model. La justícia franquista el va condemnar per un article en què vinculava bordells de Barcelona amb vídues de militars.


LECXIT inicia un nou curs. Fes-te voluntari i vine a llegir amb nosaltres! | LECXIT\nLECXIT inicia un nou curs. Fes-te voluntari i vine a llegir amb nosaltres!\nDesprés de l'experiència positiva de les dues edicions anteriors per aquest curs 2013-2014 busquem 800 persones que vulguin participar com a voluntàries a diversos punts de Catalunya.\nLa tasca del voluntariat és acompanyar la lectura d'un infant, ajudar-lo a gaudir de la lectura, motivar-lo i esdevenir un referent lector que el faci creure en les seves capacitats. No es necessita cap formació específica, només cal saber llegir correctament en català i tenir ganes d'incidir en l'educació dels infants. Si tens una hora lliure a la setmana i vols encomanar la passió per la lectura a un nen o una nena et pots fer voluntari.\nPodeu veure algunes dades sobre la implementació del programa el passat curs 2012/2013 en aquesta infografia.\nTambé dins del programa s'ha publicat el llibret Com crear un ambient lector a l’escola? adreçat a mestres i professorat que aporta una mirada nova sobre les oportunitats de treballar la lectura que ens ofereixen els llibres de coneixements, les pantalles dels dispositius electrònics i els còmics i àlbums il•lustrats.\nAnima't i fes-te voluntari!


Òpera Don Pasquale – Fundació Conservatori Liceu\n21 d'abril, 20h\nGaetano Donizetti va assolir amb el seu Don Pasquale un cim de l’opera buffa del Segle XIX, tot representant al mateix temps la fi d’aquest gènere en una època que va començar a preferir el melodrama romàntic, amb poques ocasions per portar l’humor a l’escenari operístic.\nEstrenada a París el 3 de gener de 1843, Don Pasquale reuneix la comicitat i la crítica a l’home adinerat que vol aconseguir l’amor amb el seu poder amb el sentimentalisme de la seva trama amorosa, que portarà un final feliç, amb la reconciliació de tots els personatges, imprescindible en aquest gènere.\nEl Màster en ensenyaments artístics en Interpretació d’Òpera impartit pel Centre Superior Liceu s’ha consolidat com una oferta professionalitzadora per a joves cantants lírics amb gran talent, que tenen l’oportunitat de preparar i representar un títol del gran repertori sota el guiatge de grans experts en l’escena i la interpretació operístiques. El treball realitzat es complementa amb els ensenyaments d’una gran figura de la lírica, especialista en l’òpera treballada i amb gran experiència en la seva representació, que en aquesta ocasió serà el gran baix-baríton Carlos Chausson.\nLa cerca constant de l’excel·lència artística dels estudiants del centre i el camí cap a la seva professionalització té una de les seves grans fites de l’any en aquest esperat Don Pasquale.


Presentada l'exposició virtual "Renova les teves joguines" | Ecologia, Urbanisme, Infraestructures i Mobilitat\n/ Presentada l'exposició virtual "Renova les teves joguines"\nPresentada l'exposició virtual "Renova les teves joguines"\n28/05/2020 - 11:53 h\nL'exposició virtual "Renova les teves joguines" presenta les propostes rebudes per part de la ciutadania i les entitats participants.\nLa irrupció de la covid-19 va comportar que se suspengués el projecte “Renova les teves joguines” en el format habitual, però al mateix temps ens va servir per impulsar altres accions virtuals amb l’objectiu de fomentar la prevenció i la reutilització de les joguines.\nGràcies a la col·laboració de les entitats i dels i les participants que han acceptat el repte, hem aconseguit que la primera exposició virtual de “Renova les teves joguines” sigui una realitat.\nL’etiqueta #ExpoRenovaJoguines ha acumulat, durant 21 dies, un total de 85 publicacions a la galeria d’imatges d’Instagram. La crida a compartir les fotografies i vídeos de les joguines fetes a casa amb materials reutilitzats durant els dies de confinament ha tingut resultats diferents pel que fa al tipus de publicacions.\nMentre que la majoria d’usuaris han publicat una fotografia o vídeo de jocs i ginys, fins a arribar a un total de 41 joguines, les entitats i equipaments han preferit publicar vídeos amb les instruccions per crear una joguina, amb un total de 12 tutorials.\nEn aquest vídeo podeu veure la primera exposició virtual de “Renova les teves joguines”.\nExposició virtual "Renova les teves joguines"


LA NASA CONFIRMA LA PRESÈNCIA DE GEL D'AIGUA EN MERCURI - TECNOLOGIA - 2020\nLa NASA confirma la presència de gel d'aigua en mercuri\nL'equador de Mercuri durant el dia pot trencar la marca de 800 graus, però, des de fa temps, s'està especulant que els pals del primer planeta podrien ser gelats. Una nova anàlisi de les dades d’espectrometria de neutrons retornats per la sonda Messenger confirma la hipòtesi: hi ha gel en alguns cràters polars.\nQuan el radar va detectar la brillantor a prop dels pols de Mercuri el 1992, la teoria i l'esperança eren que fos H2O, però potser hi ha altres substàncies reflectants: potser deserts de sorra blanca.\nMessenger, la sonda de la NASA que està orbitant a Mercuri des de fa un parell d’anys, va analitzar els neutrons procedents del planeta i es va adonar que la quantitat era inferior a les taques polars brillants, exactament proporcionals a la manera en què el gel absorbeix els neutrons.\nÉs hora de construir una colònia de Mercuri.\n[Ciència a través del New York Times]\nBodyByDarwincom : La NASA confirma la presència de gel d'aigua en mercuri © 2019. All Rights Reserved.


aRT De FoNS: de juny 2018\nCom cada any, el MAG organitza una exposició relacionada amb el món de la tipografia i la seua experimentació plàstica al Museu Valencià de la Il·lustració i de la Modernitat. Aquest any us esperem el proper dimecres 27 de juny a les 20h a la Sala Muralla del MuVIM per a inaugurar l'exposició Retalls Tipogràfics. Una mirada experimental al món de la tipografia que en aquesta edició recau en l'acció de “retallar”. S'experimenta així amb la plasticitat de la lletra més enllà de la pura funció lingüística, recreant-nos en las diferents parts que la componen. La mostra serà visitable fins al 2 de setembre de 2018.\nLes obres de Gimeno Gràfic, Andreu Balius, Daniel Nebot, Joan Quirós, Meteorito, Diego Vainesman de 40N47Design, Susana Blasco, Diego Obiol de Estiu o Bueno Good Brands, Jordi Sempere de Grow the type, entre d'altres, ens mostraran un munt de significats formals i simbolismes visuals que proclamen als quatre vents la bellesa física i expressiva dels caràcters tipogràfics.\nEntre aquests altres hi ha Miquel Mollà, per a qui és un plaer contribuir a aquesta apologia de la forma tipogràfica amb Nocturn helvètic.\nAlgunes imatges del dia de la inauguració:\nSe n'han fet ressò els següents mitjans:\nPublicat per Miquel Mollà a 0:13 Cap comentari:


INTERVÉ: Jaume Pla 'Mazoni', artista\nEl cantautor bisbalenc Jaume Pla, més conegut amb el nom artístic de 'Mazoni', ha estat guardonat amb el lll Premi Espai Ter de música per la seva proposta 'Ludwig', un treball inspirat en l'obra de Beethoven que veurà la llum a principis del mes de novembre, al mateix temps que es donarà inici a la gira.\nEl Premi Espai Ter va ser creat l'any 2018 amb l'objectiu de donar suport a projectes de creació musical professional els Països Catalans i consisteix en el finançament de la producció i edició del treball a l'auditori, així com dóna suport en la gira de presentació del treball escollit. En aquesta ocasió el motiu principal de l'elecció del jurat és el caràcter innovador d'una creació de Mazoni que parteix de la música clàssica.\nCada una de les deu cançons que formaran part del nou disc ha estat construïda a partir de samplers fets a partir de fragments de Beethoven que s'integren a la música de Mazoni amb molta naturalitat, sense deixar de banda l'essència del cantautor bisbalenc.\nEnguany el Premi Espai Ter compta amb una novetat destacada, la col·laboració entre el sector públic i privat. Així doncs, Bankrobber, Seed Music i La Marfà se sumen enguany al projecte.


Puigdemont o l'ampolla mig plena\nHo sento pels més derrotistes, però després dels esdeveniments dels últims dies cal convenir que no tot està perdut i que dins de l'estat de dret encara queden escletxes de decència que acaben sortint a la llum. Uns em diran que són un reducte petit d'irreductibles, però si un és optimista, pot pensar que encara queden els suficients perquè el seny acabi imperant. Tot això és qüestió del vidre i de com miri cadascú. Al que certament hem assistit és a un intent, gairebé desesperat, iniciat pel Partit Popular de treure del mig Puigdemont ―i els altres, però sobretot a ell― per arrencar de soca-rel la mala herba abans de comprovar què passa si acaba sent elegit. Si tot estigués perdut, si tots s'haguessin fet cuc de bola i estiguessin disposats a saltar-se tots els principis per aconseguir tal lloable fi patriòtic, jo ara els estaria explicant una altra cosa i Puigdemont seria fora de les llistes. Però no ha estat així i no ho serà i això mereix si més no una petita reflexió.\nEls que van ordir la maniobra, i així ha estat, no hi ha cap dubte, devien pensar que encara que s'oposessin un parell de vocals de la JEC, tal dissensió no sortiria a la llum. Es van trobar, per contra, amb un potent vot particular, redactat i subscrit per quatre membres entre els quals es trobava, ni més ni menys, que el prestigiosíssim president de la Junta i expert reconegut en dret electoral i el seu vicepresident. Cert és, a més, que els quatre van armar un potent vot particular, perquè estaven convençuts que els seus arguments jurídics acabarien triomfant, com de fet ha passat. Després van arribar els jutges dels jutjats de Madrid que van intentar treure's el merder de sobre enviant-lo al Tribunal Suprem, la qual cosa no diu gaire a favor seu, la veritat, però, va arribar la Sala Tercera i, encara que va mantenir les formalitats, els va deixar clar per on va la veritable interpretació de la llei i la jurisprudència. Així que ja en tenim uns altres que tampoc estan disposats a deixar-se els principis a la gatera. Ja en van nou, si compten amb mi, i dotze si li sumen els jutges caguetes.\nEl Partit Popular ha decidit seguir la partida i intentar arribar al Constitucional, encara que en realitat no hauria ni d'admetre la seva petició. En el procediment electoral, el recurs últim davant del TC està previst per a aquells drets que s'haguessin pogut vulnerar i no arribo a veure quin dret del PP s'ha pogut veure afectat. Si finalment el Constitucional ni tan sols no ho admet a tràmit, n'haurem de sumar uns quants més a la llista dels que no estan disposats a tot. I si ho admet, m'aposto que serà per deixar que Puigdemont sigui candidat. Això a mi em produeix un cert alleujament perquè veig que no tot està perdut, perquè m'adono que en queden uns quants de justos i que, després del canvi de rumb polític, n'hi haurà altres que nedaven a favor del corrent, per no enemistar-se amb el poder, que ara ja no hauran de seguir el dictak dels populars. No saben tota la gent al món judicial que comença a reposicionar-se ara que venen quatre anys de govern progressista.\nCom que no està clar el que pot passar, han intentat treure Puigdemont del mig per una drecera i el sistema ens ha demostrat que no ho suporta tot\nUna altra qüestió és el cas dels dos vocals de la Junta Electoral Central que van portar el pes del debat i dels arguments per aconseguir que Carles Puigdemont, Comín i Ponsatí fossin laminats de les llistes perquè la seva postura s'aproxima molt a certes figures del Codi Penal i, segons s'ha comunicat ja, rebran una querella per això. Es tracta de dos catedràtics integrats a la JEC a proposta del PP i de Ciutadans. A un d'ells en concret, Andrés Betancor, li va semblar una bona idea escriure un extens article fa mesos explicant per què calia modificar la llei per impedir que Puigdemont i els de la seva mena poguessin presentar-se a unes eleccions. Tots sabem que la llei no ha estat modificada. Aquest senyor ha votat a favor que s'exclogui algú que, segons les seves pròpies paraules, no podia ser exclòs amb la llei existent. Això és injust? ¿Ell sabia que ho era? D'això tractarà la querella que el MHP ha anunciat contra ell. El mateix passa amb el catedràtic Carlos Vidal, que va omplir Twitter de missatges on mostrava la seva animadversió i després va deliberar i va votar. Contra ambdós aniran dirigides les querelles.\nDeia abans que tota aquesta disbauxa, aquest embolic, aquest escàndol, segurament el van posar en marxa davant de la incertesa del que passarà si Puigdemont acaba sent elegit. Ara mateix ningú no té la certesa que no tindrà immunitat parlamentària. Hi ha opinions, arguments, teories, però ningú, i crec que ni tan sols el govern espanyol, no posaria la mà al foc per la resolució final dels esdeveniments. Hi ha massa factors que no es poden controlar a priori. Encara que hi ha coses que semblen bàsiques i que no sé si alguns les obliden. Els convido a imaginar amb mi. Imaginin que un Puigdemont electe ve a Espanya a complir el requisit que molts diuen que és ineludible, el de recollir l'acta i jurar la Constitució. Imaginem que tot just arribar a Espanya el detenen i el posen a disposició del jutge Llarena. Pensem fins i tot que aquest se salta per força la doctrina dictada per la sala i no el deixa anar a recollir l'acta, ho faria la Sala Segona sense cap dubte en recurs com ha fet amb tots els altres. Seguim ficcionant: ordenen la policia conduir-lo al Congrés per recollir l'acta i, en efecte, la recull. No hauria complert ja tots els requisits i seria efectivament europarlamentari? Doncs sí, ergo ja tindria la immunitat parlamentària, segons totes les teories existents. Hauria de sortir en llibertat del Congrés. No hi ha altre remei i, a més, això ja ho va fer Ruiz Mateos, exactament així, lliurant-se ell mateix als jutjats.\nAixí que com no està clar el que pot passar, han intentat treure'l del mig per una drecera i el sistema ens ha demostrat que no ho suporta tot. Per mi, com a espanyola, què volen, és un alleujament. Lleu, però alleujament al cap i a la fi. I tinc coll avall que he de veure més coses que m'alleugereixin l'esperit. El temps ho dirà.


“Per què no podem tenir un Palau de la Virreina a Sabadell?” - Diari de Sabadell\n“Per què no podem tenir un Palau de la Virreina a Sabadell?”\nL’Hotel Arrahona té una programació estable / LLUÍS FRANCO\nEl fotògraf Pere Hierro enceta el debat sobre l’estat de la fotografia a Sabadell. Segons Hierro, “actualment no hi ha sales públiques d’exhibició de fotografia” que compleixen els paràmetres, fet pel qual demana a l’Ajuntament que hi faci una aposta. Tot i això, aquesta funció la compleix actualment el Casal Pere Quart, ubicat a la Rambla, que acull dues sales d’exposició de fotografia a la planta baixa. “És cert, però són petites, no estan preparades, i necessiten millores en la il·luminació”, argumenta Hierro.\nA més, assegura que li falta una programació estable. Per això el fotògraf es demana: “Per què no podem tenir una mena de Palau de la Virreina a Sabadell?”, en referència al centre especialitzat en la imatge de Barcelona, depenent de la regidoria de Cultura de la capital catalana. I proposa que sigui un antic vapor el que aculli, en el futur, aquest possible nou equipament de la ciutat. Hierro exposa en l’actualitat a l’Hotel Arrahona (carretera de Barcelona, 446), un “espai modernista i ample” amb programació contínua. Es tracta d’una col·lecció de fotografies que va fer a Mèxic l’any 1992, basat en el tipisme de la gent.


Publicat el 4 de Febrer de 2019 4 de Febrer de 2019 per AMPA\nJa han començat les tardes de cafè.\nEl passat dimarts 29 de gener, vam prendre cafè i vam xerrar sobre els mòbils, com ajudar als nostres fills i filles a fer-ne un ús responsable.\nVan sorgir temes com\n– massa deures/pocs deures\n– els valors de la societat actual\n– els deixem equivocar-se i els acompanyem o a vegades els volem estalviar aquest aprenentatge tan important i els sobreprotegim?\n– El què és important per ells/elles, és important per nosaltres?\nUs animem a participar en la pròxima trobada que serà el dimarts 26 de febrer a les 15.30 h\nTARDA de CAFÉ – Pròxim dimarts 26 de febrer a les 15.30 →


La reparació de l'esvoranc a la Rambla de Figueres començarà en breu - El Gerió Digital\nManel Toro assegura que els treballs trigaran dies en completar-se\nDiumenge, 30 de novembre de 2014 11:48h\nManel Toro aquest matí atenent a la premsa © ACN\nL'alcalde en funcions de Figures, Manel Toro, ha explicat que les obres per arreglar l'esvoranc de la Rambla són "d'absoluta urgència" i començaran en breu.\nDes de primera hora d'aquest matí s'ha constituït el gabinet de crisis amb membres de la Guàrdia Urbana, Mossos d'Esquadra i tècnics per analitzar els desperfectes que ha causat la llevantada a la ciutat.\nEn principi, els treballs consistiran per reforçar el tram del carrer afectat i és possible que s'allarguin durant els propers dies. D'altra banda, s'ha activat un dispositiu amb vehicle especial per transportar persones amb poca mobilitat fins a llocs més segurs si ho necessiten. El poliesportiu es mantindrà obert per acollir els evacuats.\nToro ha alertat que a partir del migdia es preveuen noves pluges que podrien empitjorar la situació tant als accessos a Figueres com a dins mateix de la ciutat. Es per això que ha fet una crida a la ciutadania perquè intentin evitar en la mesura del possible els desplaçaments en cotxe i que només truquin als serveis d'emergències en cas d'extrema necessitat per evitar el col·lapse de les línies.\nL'alcalde en funcions ha apuntat que s'ha habilitat un dispositiu de vehicles especials per transportar gent gran i persones amb poca mobilitat que no puguin desplaçar-se en cas de necessitat. A més, i com ja s'ha fet durant la nit, s'ha habilitat el poliesportiu municipal com a centre d'acollida. Tot això serà controlat des de el centre de comandament que s'ha instal·lat a les oficines centrals de la Guàrdia Urbana de Figueres.\nPel que fa a les afectacions, Toro ha explicat que la principal ha estat l'esvoranc a la Rambla del municipi. En aquest sentit, ha afegit que l'aigua ha trencat una part del mur i ha provocat que una part del paviment de la calçada de baixada hagi cedit. A més, dos arbres centenaris han caigut per la força de l'aigua afectant unes casetes de la fira de Nadal.\nPer evitar mals majors, Toro ha explicat que ja s'ha comunicat als veïns de la Rambla que es traslladin a un domicili alternatiu mentre durin les obres de reparació de l'esvoranc. Pel que fa als veïns de la plaça Josep Pla, podran restar amb normalitat a casa seva. Toro ha afegit que les obres de reforçament "no seran qüestió d'hores" perquè els danys han estat molt importants i cal reforçar tota la calçada amb urgència perquè s'ha quedat sense base i cal estudiar si els trams anterior i posterior de l'esvoranc estan afectats.\nSobre els accessos a la ciutat, Toro ha explicat que l'N-II ja està oberta a la circulació amb normalitat i que l'entrada a la ciutat per la N-260 presenta encara moltes complicacions i que àmplies zones de Figueres i els voltants encara estan negades per l'aigua com ara la part de Vilatenim, la Marca de l'Ham i les Moragues.


27 « gener « 2020 « Ràdio Maricel de Sitges. 107.8 FM\nTemps de Descompte: derrotes de la UE Sitges a Sant Cugat (2-1) i del Club Patí Subur Sitges (2-4) davant el líder SD Espanyol. El Bàsquet Sitges es mostra intractable a Navarcles (70-109)\n17:17, Dilluns, 27 gener 2020\nL’onze de la UE Sitges en la seva visita al camp del Sant Cugat FC (foto UE Sitges)\nL’inici de la 2ª volta a la 2ª i 3ª Catalana ens ha deixat la derrota de la UE Sitges (3ª consecutiva) al camp del líder Sant Cugat, en un matx molt igualat que es va resoldre gràcies a un gol de penal transformat pel golejador local Naoufal. Per la seva banda, el Sitges Suburense segueix instal.lat en una línia de resultats positius i ja porta onze jornades sense perdre, després de l’empat (1-1) al camp del Montserrat Igualada. A la 3ª Catalana de bàsquet, el Bàsquet Sitges va ser una autèntica piconadora i va apallissal al Navarcles a la seva pista (70-109). Pel que fa a la 1ª Catalana d’hoquei patins, el Club Patí Subur Sitges, com va dir el seu entrenador Carles Busquet en acabar, va deixar millors sensacions de joc que no pas de resultat, amb la derrota a Pins Vens (2-4) davant el líder SD Espanyol. I a la Divisió d’Honor Catalana de rugby, pas endavant del Rugby Club Sitges per a la classificació del play-off pel títol, en vèncer al CR Tarragona (5-15).\nEl festival Jardins de Terramar lamenta la indefinició de l’Ajuntament a l’hora d’apostar per l’edició d’enguany.\n12:47, Dilluns, 27 gener 2020\nHan presentat la llicència d’ocupació d’espai, i tenen la previsió dels artistes que actuarien aquest 2020, però hores d’ara no tenen gens clar que l’edició d’enguany del festival Jardins de Terramar pugui desenvolupar-se, malgrat la voluntat que sigui així. Segons Carles Giribets, el director del certamen, el passat divendres a través d’un whatsapp se’ls va informar que es faria un concurs públic per a licitar el festival d’enguany, però el calendari amenaça la contractació dels artistes. Ens ho explica.\nJordi Bertran presenta a Sitges “Breu història dels Castells i la Muixeranga als Països Catalans”\n12:27, Dilluns, 27 gener 2020\nLa Muixeranga, coneguda al principat com a Ball de Valencians, va ser un ball d’acrobàcies que va viatjar els segles XVII i XVIII per bona part de la península des del País Valencià. Amb els anys, a Valls es creen unes colles d’aquest ball que desenvolupen unes construccions diferents, els castells. Aquesta història compartida -amb la variable de les Moixigangues, promogudes des del poder per combatre, en certa mesura, la puixança d’aquestes manifestacions festives amb vida pròpia més enllà dels actes oficials- és analitzada per Jordi Bertran a “Breu història dels castells i la Muixeranga als Països Catalans”, presentada la setmana passada a Sitges. N’hem parlat amb l’autor\nJordi Borràs ens presenta ‘El dia que vam dir prou’\n12:18, Dilluns, 27 gener 2020\nFins a l’1 de març, al primer pis de l’edifici Miramar s’hi exposa El dia que vam dir prou, una selecció de 60 imatges que el fotoperiodista Jordi Borràs ha escollit d’entre les prop de 18.000 que realitzà durant els dies posteriors a la sentència dels fets de l’1 d’octubre. Parlem amb ell.


Possible tongada de xàfecs al final d’un cap de setmana llarg més fresc: Temps a Catalunya el dissabte 22 de maig del 2021\nEls ruixats podrien arribar entre la tarda de diumenge i dilluns | Pili Rius\nPossible tongada de xàfecs al final d’un cap de setmana llarg més fresc: Temps Catalunya dissabte 22 de maig\nEl temps més mogut l’esperem entre la segona part del diumenge i dilluns, dia festiu per a moltes persones\nper Xavi Segura 21/05/2021 17:30h\nEl temps viurà canvis destacats aquest proper cap de setmana llarg fins dilluns per a moltes persones a causa de l’arribada d’una bossa d’aire fred pel nord de la península Ibèrica que farà que la situació es compliqui de valent a diversos punts. De fet, depenent d’on s’acabi situant aquesta bossa freda farà que plogui més o menys a Catalunya.\nDe moment, i segons van confirmant els mapes, tindrem un dissabte amb més intervals de núvols. Una jornada de cel enteranyinat o mig ennuvolat, tot i que a la tarda hi haurà més estones de sol, sobretot com més al sud i Ponent. No es descarten alguns ruixats al Pirineu i als Ports, ben poca cosa. En definitiva, una jornada per aprofitar a l’exterior sense patir per la pluja, però amb baixada clara de les temperatures al nord-est i a l’interior.\nDiumenge serà un dia en què els núvols seran força abundants arreu, i entre la tarda i vespre podrien arribar ruixats a les comarques de la meitat sud, sobretot entre l’Ebre i el Camp de Tarragona, amb uns termòmetres que encara baixarien més amb força fresca per l’època. És molt possible que una tongada de xàfecs escombri tot Catalunya dilluns, sobretot de matinada i primeres hores. Un extrem que encara té un grau d’incertesa i que haurem d’anar seguint amb atenció.\nDe cara al dissabte, 22 de maig, notarem un augment dels intervals de núvols arreu, sobretot d’alts i mitjans. Per tant, tindrem un dia de cel enterbolit o mig ennuvolat, tot i que a la tarda el sol guanyarà més protagonisme, sobretot com més al sud i Ponent. Nuvolades de tarda a punts de muntanya que poden deixar alguns ruixats febles i aïllats al Pirineu i als Ports.\nBaixada clara de les temperatures al nord-est i a l’interior i pocs canvis a prop de mar. Moltes màximes de 20º a 25º, més baixes al Pirineu. Alguns núvols baixos o boires matinals i tramuntana a l’Empordà.\nDiumenge 23 de maig\nPel que fa al diumenge, 23 de maig, els núvols aniran clarament a més arreu i, de fet, el temps es complicarà de valent al sud-est de la península, cosa que farà que la situació també vagi empitjorant a casa nostra. En aquest sentit, és molt probable que arribin ruixats entre la tarda i vespre a la meitat sud de Catalunya, especialment entre les Terres de l’Ebre i el Camp de Tarragona.\nPotser també s’escaparan ruixats febles a la cara sud del Pirineu de Lleida. Les temperatures encara baixaran més i l’ambient serà, inclús, fresc per l’època, ja que a l’interior amb prou feines passaran dels 20º.\nFinalment, el dilluns 24 de maig, festiu a molts municipis de Catalunya, serà un dia més mogut. Segons confirmen els darrers mapes, és probable que tinguem una ràpida però destacada tongada de ruixats que escombraria tot el territori de sud a nord, sobretot entre la matinada i primeres hores, localment amb alguna tempesta.\nUna situació ben moguda que haurem d’anar seguint amb atenció. El dia podria quedar molt canviant i amb restes d’alguns ruixats, amb vent d’entre gregal i llevant i alguns canvis en les temperatures. La setmana vinent tindrem un ambient més propi de finals d’abril que de finals de maig, sense calorades, almenys, fins al juny.\nMapa de previsió pel dilluns | Catalunya Méteo\nMéteo Cap Setmana Llarg: Ni rastre de la calor d'estiu i empitjora el temps


Contra l'edatisme televisiu\nLa diversitat a la ficció televisiva no només és qüestió d'identitat sexual, ètnica o social. I l'edat? A 'Grace and Frankie' dues dones de setanta-i-tants s'alien quan els seus respectius exmarits es casen l'un amb l'altre\nLa televisió és edatista? Malgrat que els vells, i encara més les velles, conformen una bona part del gruix de l'audiència televisiva, resulta difícil veure ficcions on tinguin el mateix protagonisme que adolescents, joves o persones de mitjana edat. La gran excepció a aquesta regla va ser Las chicas de oro, aquella sitcom que ho va petar a finals dels 80 i principis dels 90 en què quatre dones madures compartien pis i les tribulacions pròpies de les seves edats respectives. Les protagonistes no només eren dones sense home (viudes o divorciades), també traspassaven l'edat que habitualment la televisió marca com a límit per concedir-te espai a la pantalla. La sèrie de Susan Harris també va contribuir al procés de trencament amb la família tradicional com a nucli de la sitcom que culminaria Friends poc després. Las chicas de oro demostraven que hi havia altres formes de convivència autònoma per a les dones més enllà de casar-se i tenir fills. El seu humor, amb acudits sobre les xacres típiques de la vellesa, va quallar contra tot pronòstic entre el públic de totes les edats.\nDes de Netflix, la productora audiovisual més atenta a la diversitat de les seves ficcions, ens arriba ara Grace and Frankie, una sitcom creada per Martha Kauffman, una de les responsables de Friends, i Howard J. Morris. El punt de partida seria el propi d'un drama: la Grace i la Frankie veuen com les abandonen els seus respectius marits, dos companys de feina que s'han enamorat l'un de l'altre. Mentre els seus ex refan la vida com a parella homosexual després d'anys tancats a l'armari, elles dues es veuen obligades a compartir casa malgrat que mai no es van tenir gaire simpatia. La seva reticència inicial es va transformant en amistat gràcies a la convivència diària. La Grace i la Frankie excel·leixen en el suport mutu en una etapa de la vida en què el necessiten més que mai.\nHistòria de la vagina\n“Aquest és un gran moment en la història de la vagina. I de la silenciosa majoria seca de tot el món!”, exclama emocionada la Frankie quan en un episodi de la segona temporada rep les primeres mostres del lubricant natural fabricat per ella que una empresa ha decidit comercialitzar. La sitcom de Kauffman i Morris combina així l'humor a propòsit de temes gairebé tabú lligats a la tercera edat, des del sexe fins al suïcidi assistit passant per l'Alzheimer, amb la reivindicació més emocional de formes de relacionar-se que no es limitin al matrimoni hetero. Les dones són les protagonistes, però també hi juguen un paper important els seus ex, dos homes que han tardat un parell de dècades a sortir de l'armari.\nAixò sí, l'edat és l'únic inconvenient que pateixen dues dones d'altra banda privilegiades. Viuen en una casassa vora el mar, tenen de tot i la seva salut no es veu afectada per cap malaltia greu. La Frankie (Lily Tomlin, que estava encara més incisiva en la recent Grandma) exerceix de hippie resistent, però la seva forma de vida força compromesa de vegades no sembla més que un capritx que es pot permetre com a dona rica que és. La Grace (Jane Fonda en plena forma) és una antiga empresària de la indústria cosmètica amb una bona jubilació. D'aquesta manera la sèrie evita dos dels grans problemes que afecten la gent gran: l'econòmic i el mèdic. Malgrat això i que de vegades li escauria un pèl més de disbauxa, Grace and Frankie és una bona manera de combatre l'edatisme que pateix de vegades la ficció televisiva.\nDe Martha Kauffman i Howard J. Morris per a Netflix


Benvinguda contrarevolució | Catorze.cat\nMireia Colomer | 17/10/2017 a les 14:17h\nDe què parlem quan parlem de revolució? Té direcció la revolució? La revolució és conquerir el poder? La revolució pot ser transversal?\nEl combat del present, la tercera conferència del cicle Revolució o resistència?, amb motiu del centenari de la revolució russa, proposa un diàleg entre David Fernández, periodista, activista i exdiputat de la CUP, i Xavier Antich, filòsof i professor, en un moment que sembla més que idoni. Dilluns, quarts de sis de la tarda al CCCB. Mentre l'Audiència Nacional jutja Jordi Sánchez i Jordi Cuixart i Galícia crema, Vicenç Villatoro llança tot de preguntes i proposa un espai de reflexió.\nDe què parlem quan parlem de revolució?\nXavier Antich busca el signficat d'una paraula polisèmica per saber de què estem parlant. Cita Thomas Kuhn: "La revolució és un episodi de desenvolupament no acumulatiu en el qual un antic paradigma és substituït, completament o en part, per un altre de nou i incompatible". Intentant acotar i tancar el focus, aposta per una segona definició: la revolució és un procés col·lectiu d'impugnació de l'status-quo que provoca un canvi de paradigma en tots els aspectes de la vida política, social, econòmica i cultural. És a dir, un punt de ruptura: un canvi de l'ordre vàlid fins aleshores per un nou ordre no només polític –perquè si no, no és revolució–, sinó en tots els ordres de la vida, inclòs el mental i el cultural.\nDavid Fernández, reprenent el motiu del cicle, parla de la revolució russa que, enmig de la Segona Guerra Mundial, va ser la revolució del segle XX, tot i que ara sigui discutible: "Hem vist que en les revolucions no hi ha home nou, no hi ha victòria final, no hi ha un final del conte. Tota la vida haurem d'estar regant les plantes, netejant vidres, cuidant les vides i cuidant-nos els uns als altres. El final és una fantasia irrealitzable".\nLa revolució és canvi, una radicalitat en el canvi i una acceleració en el canvi. La revolució té direcció? És irrellevant?\nFernández diu que les revolucions fins ara han sigut xenòfobes, neoliberals i patriarcals, aguditzant les contradiccions i les desigualtats. L'única revolució permanent és el capitalisme, que va contra tots els límits, que s'ho carrega tot. Això d'ara és una contrarevolució: es vol parar aquest deliri i embogiment en termes democràtics, ecològics, antipatriarcals i antimilitaristes. Walter Benjamin ja definia la revolució com un fre d'emergència. "Benvinguda sigui la contrarevolució, que va contra el règim general d'indiferència que és el capitalisme".\nAntich, però, pregunta si l'autèntica revolució és l'estat actual del capitalisme. Si el que caracteritza la fase actual del capitalisme és un retrocés –un moviment que se sustenta en la retallada de llibertats en tots els àmbits–, no pot considerar-se revolucionari quan tot allò que defineix la revolució és l'aspiració a l'ampliació de llibertats i justícies. A més a més, Antich planteja que, tot i que la resistència és un element constitutiu de qualsevol moviment revolucionari, no només és caracteritzat per aquesta, sinó també per la capacitat creativa de constituir un ordre nou que invalidi el vell. No només per l’aspiració sinó també per la realització concreta de l'ampliació de llibertats, drets i justícies i la creació de nous espais més igualitaris.\nLa història i les revolucions no són lineals cap a un horitzó, que fins ara ha sigut el progrés. El progrés del segle XX ha sigut una màquina de trinxar entorns naturals i relacions personals. Antich torna al cicle planetari, aquesta idea d'avançar, reavaluar i la necessitat de refundació constant. Les revolucions tenen un caràcter inexorable: més enllà del control i participació dels individus, són de caràcter inevitable: s'hi sumen multituds i no hi ha marxa enrere. "Ara tornarem a abans del 2010. Doncs, escolti'm: no. Ara som al 2017". Fernández s'hi afegeix: "Per molt foscos o negres que hagin sigut determinats temps, el desig de llibertat humana sempre torna".\nL'objectiu de la revolució és conquerir el poder? Hi ha revolució al marge de la idea de poder?\n"Des d'una cultura llibertària i de crítica a tot poder constituït, la Barcelona alternativa vol transformar la realitat. I això no implica prendre el poder", diu Fernández. Esmenta Howard Zinn: "No hi ha més territori alliberat que la nostra vida quotidiana, no hi ha més combat pel futur que el present, i en cada gest ens la juguem", així com Raúl Zibechi –"el poder com més distribuït millor" i Galeano: "Som el que fem per canviar el que som", però entenent-lo des de la col·lectivitat i no des de l'individualisme nihilista.\nXavier Antich posa el punt de mira en la confusió entre poder i força. No és tant el fet d'ocupar les institucions des d'on s'exerceix el poder, sinó en la consciència que el poder és allò que s'exerceix en un procés revolucionari. Cita Hannah Arendt: "El poder només apareixerà allà on els humans es reuneixen amb el propòsit de realitzar alguna cosa en comú i desapareixerà quan els humans es dispersin o se separin". Per això és tant o més important el període prerevolucionari, on el nou ordre ja està substituint el vell.\nI això es pot resumir en tres paraules, diu Fernández: u d'octubre. Un dia en què la Generalitat va actuar com a hacker, desafiant el propi Estat, i els antisistema van garantir el sistema. Aquest moviment és doblement transversal. "Estem plens de contradiccions", diu Fernández després de donar suport a Trapero. Però la revolució catalana és orgànica i popular, democràtica, pacífica i no-violenta, i així –apunta Antich– "se sosté a cada pas com a innegociable". No hi ha marxa enrere.


Per I quan obligaran a tributar aquí els vehicles de l, fa mes de 3 anys\nI quan obligaran a tributar aquí els vehicles de lloguer? És totalment injust que els que vivim a ses Illes hàgim de patir els efectes de la congestió de trànsit per tot, de bon tros agravat per la invasió de cotxes de lloguer durant la temporada alta. Més contaminació, més places d'aparcament ocupades que també perjudica els residents de barris com Sa Llotja que són fets fora d'aparcaments com Antoni Maura perquè hi ha un munt de places reservades per aquests vehicles de lloguer. I el pitjor de tot és que és riquesa només per l'empresari, que per posar la guinda del pastís, tributa fora de ses illes. Es collonut que això es permeti!!


En lloguer Dúplex a Vic Ascensor\nDúplex a Vic, en lloguer\nNº de referència: DUP0015\nDÚPLEX en LLOGUER a VIC - 760€\nEs lloga Dúplex a Vic de 132m2 repartits en dues plantes.\nA la primera planta trobem un rebedor, cuina independent, menjador amb sala d’estar, 1 bany complert amb banyera i 2 habitacions, una d’elles individual i una altra de doble amb armari encastat i sortida a balcó.\nA la segona planta hi ha la suite principal amb un ampli vestidor, 1 bany complert amb dutxa d’hidromassatge, 1 sala d’estar i una sortia a terrassa amb vistes panoràmiques.\nDisposa de 2 plaçes d’aparcament grans i 2 trasters.\nEquipat amb terres de gres, escales de marbre, fusteria interior de roure clar, la cuina amb forn, vitroceràmica i campana extractora, finestres d’alumini amb doble vidre, porta de seguretat, ulls de bou en led, persiana elèctrica a la suite principal, aire climatitzat, instal·lació de home cinema, cortines, mobles i electrodomèstics.\nDúplex tot exterior, molt lluminós i prop de tots els serveis principals de la ciutat.\n. Vistes panoràmiques\n. Suite amb ampli vestidor\n. A 5 minuts del centre\n. 2 Pàrkings\n. Rebut escombraries i clavegueram: 11,66€/mes\nCertificació energètica: E 133.00 D 28.00\nCertificació energètica (consumo): E 133.00 kw h/m2 año\nCertificació energètica (emisiones): D 28.00 kg CO2 /m2 año


Els EUA preparen una ordre de detenció d'un directiu espanyol per un forat de 4.500 milions a JP Morgan\nJavier Martín-Artajo és parent d'un ministre de Franco. El podrien detenir en els propers dies al Regne Unit i extraditar-lo als EUA\nEUROPA PRESS Nova York 10/08/2013 21:36\nLes autoritats nord-americanes preparen una ordre de detenció contra dos directius del banc JP Morgan. Un d'ells és francès i l'altre espanyol. Tots dos viuen a Londres. Els sospitosos haurien amagat pèrdues superiors als 6.000 milions de dòlars (uns 4.500 milions d'euros) provocades per la pèrdua de valor dels complexos productes financers que manejaven, segons informa el diari 'The New York Times'.\nDesprés de més d'un any d'investigacions, la fiscalia Federal i l'FBI han arribat a la conclusió que els dos sospitosos, Javier Martín-Artajo i Julien Grout, es van aprofitar del marge que els donava el banc per calcular el preu dels actius derivats amb els quals especulaven per disfressar aquestes pèrdues multimilionàries.\nEls dos 'brokers' preparaven paquets de derivats vinculats a la progressió, negativa o positiva, del preu de les accions d'empreses com American Airlines. És impossible conèixer el preu real de venda d'aquests derivats en el moment de l'operació, per la qual s'autoritza mediadors com Martín-Artajo i Grout a fer una estimació subjectiva.\nSegons les fonts del 'NYT', Martín-Artajo, director de l'oficina d'inversió de JP Morgan a Londres, va ordenar a un dels seus subalterns, Grout, que falsifiqués les xifres perquè la direcció del banc a Nova York no s'adonés del preu real que podrien tenir els actius.\nLes pèrdues eren conegudes des de principis de 2012 i el mateix banc va iniciar una investigació interna i va lliurar els resultats a les autoritats federals i una subcomissió creada específicament al Senat nord-americà.\nLa investigació en un principi es va centrar en un altre 'broker' de JP Morgan, Bruno Iksil, però aquest finalment va arribar a un acord amb les autoritats nord-americanes i va revelar que els veritables responsables del frau eren Martín-Artajo i Grout. Això ha permès accedir a correus electrònics interns i gravacions de trucades telefòniques que han revelat la trama.\nAra les autoritats nord-americanes podrien demanar la detenció i extradició de Grout i Martín-Artajo. L'oncle avi de Martín-Artajo era, segons alguns mitjans, l'exministre d'Afers Estrangers franquista Alberto Martín-Artajo (1945-1957). El tractat d'extradició vigent entre el Regne Unit i els Estats Units implica la pràctica extradició automàtica de tots dos a territori nord-americà.


Proveïdors i fabricants d’animals - Fàbrica d’animals de la Xina\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12002\nDecoració de la llar Animals abstractes de colors Kits de dibuixos de cavalls Pintura de diamants. Es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no acabada, necessiteu acabar-la vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12004\nDIY 5D Diamond Painting by Number Kit Trepant complet Rhinestone Brodat Pictures Arts Manualitats per a la decoració de parets per a la casa.Aquesta és una pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que ho acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura completa de diamants patró animal12005\nRegal de decoració per a la llar personalitzat Pintura de llenços amb diamants a la venda a l'engròs de bricolatge. Es tracta de la pintura de diamants de bricolatge, la imatge no està acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12010\nVenda directa de fàbrica decoració de parets pintura de diamants tela DIY dos ocells i arbre pintura de diamants rodona 5d. Es tracta de la pintura de diamants de bricolatge, la imatge no està acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12011\n5D DIY Pintura de diamants quadrats Brodats de diamants mosaic pedreria Patró de punt de creu quadrat i pintura rodona completa de diamants Ocell de factura llarga. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i la casa més càlida. Es tracta de la pintura de diamants de bricolatge, la imatge no està acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12012\nPerforació completa Decoració de la llar Resum de colors Animals Cavall Kits d’imatges Pintura de diamants. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i a la casa més càlida, es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que l’acabeu sol.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12015\nDecoració de la llar Pintura a l'engròs de diamants de colors elefants Pintura de diamants de bricolatge 5d. L’estètica de la vida comença a casa si posseeix una pintura de decoració d’estil de vida que podria fer que la llar estigui plena de tala estètica. Es tracta de la pintura de diamants de bricolatge, la imatge no està acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12018\nDecoració de la llar Pintura a l'engròs de diamants Pintura de diamants de bricolatge El rei lleó de Disney.\nL’estètica de la vida comença a casa si posseeix una pintura de decoració d’estil de vida que podria fer que la llar estigui plena de tala estètica. Es tracta de la pintura de diamants de bricolatge, la imatge no està acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12020\nDIY 5D Diamond Painting by Number Kit Trepant complet Rhinestone Brodat Fotos Manualitats per a decoració de parets per a la llar Conills de dibuixos animats. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i a la casa més càlida, es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12021\nVenda calenta 5D kit de pintura de diamants de mosaic de pedreria de diamant complet, venda a l'engròs, pintura de diamants, bonics animals de dos gats. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i a la casa més càlida, es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12024\n5D DIY Diamant Mosaic Ocell Costura Animal Diamant Brodat Perforació completa Punt de creu Art de paret Pintura de diamants. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i a la casa més càlida, es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.\nPintura de diamants rodons / quadrats amb decoració de parets de punt de creu DIY pintura de diamants completa patró animal12025\nVenda directa de fàbrica decoració de parets pintura diamant llenç DIY ocell pintura diamant 5d. Tenir sentiments més amables i obtenir més significats nous. donant els millors desitjos a la vostra persona més estimada i a la casa més càlida, es tracta de pintura de diamants de bricolatge, no imatge acabada, necessiteu que l’acabeu vosaltres mateixos.


El blog petit: Els Cingles de Bertí, des de Puiggraciós\nCom sempre, el que més sorprèn de Puiggració és la vista complerta del Vallès, avui coberta d'una fina capa de boira que s'ha esvaït al cap de poc.\nA l'arribar al coll, s'aprecia els Sots Feréstecs i Montmany al fons de la vall, i com el Montseny a l'altre costat, comença a enlairar-se majestuós.\nPoc més enllà, agafem un camí a la dreta que fa baixada, i que enllaçarà amb el provinent de Montmany, que s'enfila cap els Cingles.\nEl camí s'entafora en una de les xemeneies del Cingles, a manera d'escales, i en deu minuts comptats ja som a la planura. D'allà, arribem a la Taula, des d'on s'aprecia una vista excepcional, i el Matagalls enfarinats.\nA partir d'allà comença el calvari de les motos, que tallen el silenci privilegiat del lloc. Comencem el camí de tornada, que ens retornarà a Puiggraciós, però ja tot de baixada, amb una pendent menys pronunciada.\nLa vista de la vall de Bigues i, al fons, la Mola, també és excepcional.\nI el retorn al Santuari ens fa veure que llevar-se d'hora val la pena.\nPublicat per Quico a 19:46


Districte urbà Q27532708\nA57° 15′ 05″ N, 32° 28′ 05″ E / 57.251331194444°N,32.467965694444°E / 57.251331194444; 32.467965694444\nB45° 41′ 50″ N, 47° 51′ 45″ E / 45.6972°N,47.8625°E / 45.6972; 47.8625\nVetluga ,Riu Kama ,Okà ,Riu Sura ,Bezdna River ,Unja ,Samara ,Àkhtuba ,Kazanka ,Sviaga ,Kérjenets ,Kostromà ,Kótorosl ,Xeksnà ,Mologa ,Kàixinka ,Nerl River ,Medvéditsa ,Riu Dubnà ,Tvertsà ,Vazuza ,Selijàrovka ,Uzola ,Q84249 ,Q84291 ,Q84288 ,Q84302 ,Q84306 ,Q84309 ,Q84329 ,Q84367 ,Q84404 ,Q84432 ,Nuzhenka ,Vezloma ,Q84534 ,Q84533 ,Q84565 ,Q84795 ,Q84804 ,Q85009 ,Q85023 ,Q85029 ,Q85052 ,Q85091 ,Q85106 ,Q85122 ,Q85196 ,Q85226 ,Q85311 ,Q85344 ,Q85416 ,Q85599 ,Q85869 ,Q85896 ,Q85946 ,Korozhechna River ,Q86101 ,Q86151 ,Zhabnya River ,Q86311 ,Tsivil ,Canal Volga-Don ,Sumka River ,Q1163595 ,Bolxaia Kokxaga ,Kudma ,Q1502980 ,Txapàievka ,Q1857584 ,Nyomda River ,Q2671838 ,Q4063113 ,Q4090456 ,Q4091311 ,Q4091426 ,Q4091471 ,Q4106210 ,Q4123598 ,Q4123830 ,Q4166840 ,Q4170830 ,Q4172628 ,Q4175309 ,Q4181577 ,Q4200553 ,Q4205330 ,Q4205346 ,Q4214105 ,Q4227508 ,Q4228302 ,Q4233172 ,Q4236614 ,Q4244669 ,Mokraya Mechetka River ,Q4256511 ,Q4261922 ,Q4276852 ,Q4276917 ,Q4276991 ,Q4277014 ,Q4288901 ,Q4298696 ,Q4327254 ,Q4328506 ,Q4328505 ,Q4337250 ,Orsha River ,Q4359891 ,Q4375203 ,Q4389406 ,Rakhma (river) ,Q4417367 ,Q4421275 ,Q4428187 ,Q4439942 ,Q4445996 ,Sundovik River ,Sukhaya Mechetka ,Q4499516 ,Q4508023 ,Q4514760 ,Shohonka ,Q4534519 ,Yuhot River ,Q4456283 ,Tudovka River ,Q4467262 ,Uren River ,Q4491561 ,Q7265197 ,Mali Irguiz ,Q16710696 ,Q15041963 ,Q20826783 ,Q20826788 ,Q28666089 ,Q28667411\nNeix en un petit llac entre els turons Valdái a 228 m d'altura, entre Moscou i Sant Petersburg, i desemboca a la mar Càspia formant un ampli delta. És navegable gairebé en la seva totalitat gràcies a les obres realitzades, especialment durant la segona meitat del segle XX.\nEl Volga descriu una nova corba i vira cap al sud-oeste, discorrent pel primer dels molts trams en què les seves aigües estaran embassades, aquesta vegada per la presa d'Ivànkovo, on rep per la dreta el riu Xoxa. Gira després cap a l'Oest, i s'endinsa en l'embassament de Dubna, construït per proveir Moscou (és el tram més pròxim a la capital, a penes 100 km). En aquest embassament rep al riu Dubna, i, molt a prop de la presa, connecta amb el canal de Moscou, un canal artificial de 128 km construït el 1932 que uneix el riu Volga amb el riu Moskvà. Deixada enrere la presa, el Volga banya la localitat de Dubna (60.951 hab.), I després vira cap al nord-est, en un tram en què travessa la ciutat de Kimry (58.500 hab.) I segueix per l'embassament de la presa de Uglich, un nou tram en el que rep els seus primers afluents d'importància, els rius Medveditsa i Nerl. Segueix el riu en direcció cada vegada més Nord, franquejant el límit amb la província de Iaroslavl, travessant la ciutat de Uglich (38.900 hab.) I arribant fins al gran llac de la presa de Ríbinsk (que amb 4.580 km², és coneguda com el mar de Ríbinsk, i que està a una cota de 102 m). És la més antiga de les preses construïdes al riu (1935-41) i també el punt més septentrional pel qual discorre el Volga. En aquest llac desemboquen dos importants afluents, el riu Mologa (456 km) i el riu Cheksna. També hi enllaça la via navegable Volga-Bàltic, que travessant el llac Onega i el llac Làdoga, connecta amb el golf de Finlàndia i, a través del canal Mar blanca-Bàltic, la Mar Blanca.\nEl Volga surt del llac pel mateix costat meridional pel que entra, emprenent direcció Sur-est. Als peus de la presa hi ha la ciutat industrial de Ríbinsk (222.653 hab., Anteriorment rebatejada com Andropov) que és el gran port de transbordament del curs superior del Volga. Segueix el riu cap al sud-est i arriba a Iaroslavl (613.088 hab.), Una de les més antigues ciutats de la Rússia central, fundada al segle XI. El riu s'encamina cada cop més en direcció Est, traspassant el límit amb la província de Kostromà. A uns 70 km aigües avall de Iaroslavl hi ha la ciutat de Kostromà (278.750 hab.), Localitzada al poc de la confluència amb el riu Kostroma, una altra antiga ciutat (fundada el 1152). A partir d'aquí, el Volga es va convertint cada vegada més en un riu de plana, ample i de discórrer lent. Travessa aviat la província de Kostromà per la seva banda meridional i es interna en la província d'Ivànovo, que creua per la seva part nord-oriental. A la part nord de l'embassament desguassen als rius Nemda i Unzha (426 km). Seguint el gran embassament aigües avall en direcció sud, s'entra en la província de Nijni Nóvgorod, i rep per l'esquerra al riu Uzola. El Volga deixa enrere la presa i és a la riba dreta la ciutat de Nijni Nóvgorod (1.311.252 hab.), En la confluència amb un dels seus afluents més importants, el riu Okà (1.500 km). Aquest és el punt en què tradicionalment s'ha considerat que acaba el curs alt del Volga. A l'altra banda del riu, al marge esquerre, davant, es localitza la ciutat industrial de Bor (61.525 hab.).\nEl curs mitjà del Volga discorre en direcció Est-Surest, creuant la part central de la Rússia europea, i es comença a observar ja la dissimetria, de les seves riberes, que es manifesta més clarament en el curs baix, amb la riba dreta més alta i escarpada, a causa de la presència dels contraforts de les altures del Volga, en contraposició a una riba esquerra més baixa. En sortir de Nizhni Novgorod, el riu vira en direcció Est, passant front a Kstovo i rebent per l'esquerra al riu Kerzhenets. Arriba més avall a un altre llarg embassament, el de Cheboksary, de més de 130 km, del qual una part està en la província de Nizhni Novgorod, la part central a la república de Mari El (en la que rep per l'esquerra dels rius Vetluga i Rutka) i la part final a la república de Txuvàixia, on està també la presa, construïda en la dècada dels 1980 (i per a la qual van haver de ser reallotjades unes 20.000 persones). Aigües avall de la presa hi ha les ciutats de Txeboksari (440.621 hab.) I Novotxeboksarsk (125.857 hab.). Després el Volga forma durant un tram el límit natural entre les repúbliques de Txuvàixia i Mari-El, un tros en el qual rep per l'esquerra dels rius Bolshaya Kokshaga, Malaya Kokshaga i Ilet, i per la dreta al Tsivil i en el qual, també en el marge esquerre, hi ha la localitat de Voljsk (58.987 hab.). A continuació el riu s'interna, encara en direcció Est, a la república de Tartaristan, banyant primer la ciutat de Zelenodolsk (100.139 hab.) I després Kazan (1.105.289 hab. ), la capital de la república, ambdues a el marge esquerre.\nL'embassament es interna en direcció sud en la província d'Uliànovsk, una província que travessa en la seva part oriental i en la que és a la riba dreta la capital, Uliànovsk (antigament Simbirsk, amb 635.947 hab.). Més al sud, el llac s'endinsa en la província de Samara i després forma una corba gairebé tancada en la qual hi ha, a la riba esquerra, les ciutats de Togliatti (702.879 hab.) I Samara (abans Kouïbychev, a la confluència amb el riu Samara, que compta amb 1.157.880 hab.) i Novokuybyshevsk (112.973 hab.) on desemboca el riu Chapayevka; i, en el marge dret, al final de la corba, la ciutat de Syzran (188.107 hab). Passada Samara comença aviat la cua d'una altra llarg embassament, l'embassament de Saràtov (1.831 km ²), 357 km aigües avall.\nEl Volga gira cap al sud-oest, i passa, al marge esquerre, front a la petita ciutat de Marks (32.849 hab.), I després per la d'Engels (200.800 hab.). Enfront d'aquesta última, en l'altra riba, hi ha la ciutat de Saràtov (873.055 hab.), Un important centre universitari. A partir de Marks, comença ja la cua d'un altre llarg embassament, el de la presa de Volgograd (3.117 km ²), amb una longitud d'uns 540 km. La regió per la qual discorre el riu comença a fer cada vegada més desèrtica. L'embassament segueix gairebé en direcció sud, i s'endinsa en la província de Volgograd i al cap de poc banya la ciutat de Kamychine (127.891 hab.), a la riba esquerra del llac. Més avall de la presa, hi ha les ciutats de Voljski (313.169 hab.), A l'esquerra, i 80 km aigües avall, a la dreta, Volgograd (abans Zarizyn, després Stalingrado, amb 1.011 417 hab.). Prop de Svetly suport, comença el canal Volga-Don, inaugurat el 1952 i que, després de 101 km, permet assolir el mar Negre.\nEl Volga descriu una corba en direcció Suroest i emprèn el seu llarg tram final. Al cap de poc s'interna en l'últim dels Oblast pels que discorre: La Província d'Àstrakhan, i al poc, es deriva un braç, el riu Akhtouba, que seguirà el seu propi curs paral·lel al curs principal pel costat esquerre fins a desaiguar al mar Caspi. En aquest tram, en el curs del Volga, està la localitat de Akhtubinsk (45.542 hab.), A la riba esquerra, i al final del tram, al marge dret, al principi del delta format pel riu, hi ha l'últim dels centres urbans d'importància que banya el riu, Àstrakhan. Una part del delta està protegit, ja que la regió és un lloc de trànsit per a les aus migratòries. El riu Volga, els seus braços més importants, el Bakhtemir i el Tàbola, i també el braç Akhtouba, més a l'est, desemboquen tots en el mar Caspi, el llac més gran del món.\nBraç Nom afluent Desembocadura Longitud (km) Conca (km2) Cabal (m3/s)\nE - Riu Medveditsa Riu Volga 259 5.570 25.2\n- D Riu Nerl Riu Volga 112 3.270 12.8\n- - Riu Kashinka Riu Volga 128 661 4.5\nE - Riu Nemda Riu Volga 146 4.750 28.9\n- D Riu Kerzhenets Riu Volga 290 6.410 19.6\nE - Riu Rutka Riu Volga 153 1.950 7.32\n- - - Riu Ik Riu Kama 571 18.000 45.5\nCurs Inferior E - Riu Bolshoy Cheremshan Riu Volga 336 11.500 36.1\n- D Riu Usa Riu Volga 76 2.240 16.1\nE - Riu Sok Riu Volga 364 11.700 33.3\nE - Riu Samara Riu Volga 594 46.500 47.2\nE - Riu Chapayevka Riu Volga 298 4.310 2.53\n- - - Riu Bouzoulouk Riu Samara 248 4.460 7.7\nE - Riu Maly Irgiz Riu Volga 235 3.900 6.4\n- D Riu Terehka Riu Volga 213 9.710 17.5\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Volga&oldid=19881429»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 maig 2018 a les 02:17.


Que esteu malament de la panxa? Que us ve de gust un plat calent? Que voleu un plat de cullera, per sopar? Aquí teniu el plat perfecte! El secret que diferencia el meu arròs de tota la resta és el temps d'ebullició. Si no heu girat encara el cap a aquest plat, ara us dic quines passes heu de seguir.\nAgafem una patata i la tallem a trossos com si anéssim a fer una truita. Posem els trossos en una olla, juntament amb 5 alls sense pelar. Hi aboquem l'aigua, la sal i un bon raig d'oli d'oliva verge extra. Després ho posem al foc i deixem que bulli durant 45 minuts. Hi afegim una o dues carxofes tallades en quatre trossos i ho deixem 15 minuts més.


La residència Faberllull comença un nou curs – Olot Cultura\nLa residència Faberllull comença un nou curs\nFins al 23 d’octubre, té lloc l’estada de Liternatura, escriure sobre natura i des de l’òptica de la natura.\nEn els quatre anys d’existència, la residència d’arts, ciències i humanitats ha acollit un centenar d’estades i 420 residents de més de 30 països.\nLa Residència Faberllull comença un nou curs a Olot. Pels propers mesos, s’han organitzat diverses estades, amb experts que venen d’arreu del món. El passat 13 d’octubre va començar la que porta per títol Liternatura, que durarà fins aquest divendres dia 23. Tracta d’escriure sobre natura i des de l’òptica de la natura, una dinàmica que viu una eclosió arran de l’emergència climàtica mundial. En aquest cas es posa el focus en les alertes pel deteriorament mediambiental tot fomentant el debat existent sobre com s’hauria d’escriure la natura. Els residents són Irene Solà, Antonio Sandoval, Nancy Campbell, Gabi Martínez, Oscar Aranda, Laia Llobera, Jorge Riechmann. S’han previst 10 activitats obertes al públic i que es porten a terme a Barcelona, Vic, Olot i la Vall d’en Bas.\nLa propera estada començarà el 26 d’octubre i durarà fins al 13 de novembre. Girarà al voltant de la diversitat lingüística i drets lingüístics, en la qual participaran una vintena de persones d’arreu d’Europa i de fora de la Unió Europea. Uns dies més tard, del 16 al 30 de novembre, s’ha previst una nova estada de residents individuals catalans i internacionals.\nPer últim, de cara al 2021 ja s’ha programat una nova sessió que versarà sobre l’envelliment de la societat. Del 18 al 29 de gener la Faberllull d’Olot reflexionarà sobre l’apoderament dels adults en els aspectes biològics, psicològics i socials així com els actuals riscos ambientals i psicosocials així com les mesures preventives possibles.\nAquesta tardor a la residència Faberllull ja hi ha hagut una estada sobre comunicació visual, amb David Cirici, Enric Jardí, Maximilian Martínez i Ricard Mas, del 23 al 28 de setembre. També de l’1 al 8 d’octubre se’n va dur a terme una altra, amb participants d’arreu de Catalunya i de les Illes Balears de l’1 al 8 d’octubre.\nLa residència d’arts, ciències i humanitats ha acollit un centenar d’estades i 420 residents de més de 30 països\nDes de la seva obertura el setembre de 2016, la residència Faberllull a Olot ha acollit un total de 420 residents de més de 30 països, i ha ofert més d’un centenar d’activitats com 28 estades temàtiques o 70 estades individuals, entre d’altres.


Ernesto Valverde alerta: “El Celta ha marcat en tots els partits fora de casa”\nEl tècnic blaugrana assegura que l’eliminatòria està per decidir després de l’empat de l’anada i reconeix la dificultat del partit davant un equip “que pressiona molt amunt i que vol tenir la pilota”\nErnesto Valverde ha comparegut davant els mitjans de comunicació en la roda de premsa prèvia al duel de tornada dels vuitens de final de la Copa del Rei davant el Celta. Una eliminatòria que es resoldrà aquest dijous al Camp Nou (21.30 hores, Gol) i que parteix amb l’empat assolit a Balaídos (1-1). El resultat, de moment, és bo per al Barça ja que qui tindrà l’obligació de marcar des del primer minut serà el Celta. Un fet en què Valverde prefereix no pensar gaire: “Nosaltres plantejarem un partit per guanyar. És cert que el Celta ha de marcar, però ho ha fet en tots els partits fora de casa”. “No podem pensar que el resulta és beneficiós lleugerament per a nosaltres, perquè correríem el risc d’equivocar-nos”, ha alertat.\n“Iago Aspas és un jugador extraordinari que té un nivell enorme i que fa gols a tothom”\nEn aquest sentit, Valverde ha destacat el joc vistós de l’equip dirigit per l’exblaugrana Juan Carlos Unzué i ha explicat que “és un equip que intenta dominar el joc, que no vol que tinguis la pilota i que et pressiona molt amunt”. I ha recordat el partit jugat aquest desembre a l’Estadi en Lliga: “En aquell duel el Celta va fer un bon partit, tot i que nosaltres vam tenir ocasions suficients per marcar més gols i guanyar”. “Aquest cop sabem que és un tot o res i un quedarà fora. Serà un partit bonic de veure”, ha sentenciat.\nEl Txingurri, a més, ha elogiat al davanter celeste, Iado Aspas, qui ha marcat quatre gols als blaugranes en els últims sis partits i en què la defensa culer haurà d’estar alerta: “És un jugador extraordinari, que té un nivell enorme, i que fa gols a tothom. Té facilitat per jugar per fora i és un jugador amb caràcter i un guanyador nat”.\nMenció especial per Coutinho\nValverde ha estat qüestionat també pel flamant fitxatge blaugrana, Philippe Coutinho: “És un gran fitxatge perquè es pot adaptar molt bé a l’estil de joc de l’equip, que pot jugar per dins i per fora, que té facilitat per desenvolupar-se tan en situacions de gol, com per donar assistències i estem molt il·lusionats amb ell”. I ha afegit: “Esperem que ens ajudi moltíssim i segur que ens aporta coses diferents a la resta”.


L'oposició demana explicacions de Foment al Congrés pel caos provocat per la neu\nEl ministre de Foment ha anunciat que obrirà un expedient a la concessionària de l'autopista\nRedacció 07/01/2018 - 07.54 Actualitzat 08/01/2018 - 06.34\nConductors atrapats al quilòmetre 75 de l'A-6 en sentit Madrid (EFE)\nTota la nit atrapats a l'autopista. Centenars de cotxes, molts d'ells amb famílies senceres i nens petits, han quedat bloquejats per la neu entre Madrid i Segòvia. La majoria s'hi han estat des de dissabte al vespre fins aquest diumenge al matí. Al migdia ja s'ha pogut restablir el trànsit a l'autopista.\nPSOE, Ciutadans i Podem acusen el govern espanyol de falta de previsió i demanen la compareixença urgent al Congrés del ministre de Foment. Íñigo de la Serna ja dit que ho farà i, a més, ha anunciat que obrirà un expedient informatiu a la concessionària de l'AP-6, Iberpistas -del Grup Autopistas, filial d'Abertis- per decidir si s'acaba obrint un expedient d'infracció.\nMilers de persones atrapades per la neu han hagut de passar la nit al cotxe\nMilers de persones han passat la nit al cotxe, a l'autovia A-6 i l'AP-6 a Segòvia, on s'ha viscut una situació de caos. A l'A-1 també hi ha hagut problemes per la neu i més de mil persones han estat traslladades a locals municipals d'Altsasu. A Àvila, desenes de persones atrapades per la neu als seus vehicles també han passat la nit al poliesportiu municipal.\nEfectius de la Unitat Militar d'Emergències (UME) han treballat tota la nit i el matí per alliberar els vehicles atrapats per la neu.\n UME (@UMEgob) 7 de enero de 2018\nEl malestar d'alguns conductors pel que consideren una falta de recursos era evident. Alguns han penjat vídeos del col·lapse a les xarxes socials:\n Gonzalo López (@gonzalolopezcam) 7 de enero de 2018\nLa neu també afecta carreteres d'Andalusia i Extremadura.\nL'episodi més greu va passar ahir, dissabte, a Astúries. Una dona va morir quan corria prop d'un espigó. Una forta onada la va arrossegar -a ella i un company- quan s'entrenaven per preparar una marató. L'home va poder sortir de l'aigua sol, però la víctima, no.\nLa DGT alerta que hi ha avisos per nevades en 17 províncies. Per això, aconsella que s'extremi la precaució al volant i recomana als conductors que viatgin amb al mòbil carregat, roba d'abric i amb prou combustible. També recomana que s'avanci la sortida per evitar viatjar de nit.\nTemporal de neu a la resta d'Espanya\nL'A-6 a Madrid torna a estar operativa després d'hores d'estar tallada pel temporal de neu\nFortes crítiques pel monumental col·lapse d'ahir i avui a l'AP-6


RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS | Toni Comín | Opinió | La República\nRECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS + RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS E-mail\nRECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS RECUPERANT REFORMES (NO TAN) RADICALS E-mail\nNo hi ha cap política monetària que pugui finançar una renda bàsica indefinidament, però hi ha moltes polítiques fiscals capaces de fer-ho\nCom de profundes seran les transformacions que la crisi de la covid-19 provocarà en les nostres societats? Des de fa dos mesos, tenim la mirada fixada en aquesta pregunta. És una de les qüestions que més ens obsedeix en aquests temps inesperadament convulsos. Com canviarà el nostre sistema econòmic? I la geopolítica mundial? Com ho faran els nostres valors i costums?\nAnhelem que aquesta crisi no sigui només una tragèdia, cosa que ja ningú podrà discutir mai vista la quantitat de vides humanes que aquest virus s’ha endut amb una precipitació tan cruel. Molts malden perquè sigui també una oportunitat per canviar les coses de manera més o menys radical, des de la convicció que només serà possible superar aquesta crisi si canviem les regles del joc i que, per tant, el món que trobarem després de la covid-19 inevitablement ha de ser diferent del que teníem tot just fa quatre mesos. Com ho hem de fer perquè sigui no només diferent, sinó millor?\nSi ens centrem en l’esfera econòmica, no hauria de passar-nos desapercebut un fenomen interessant. Una de les conseqüències imprevistes de la crisi és que ha tornat a posar a l’agenda algunes reivindicacions que, des de ja fa dècades, eren defensades sense excessiu èxit en l’àmbit del que genèricament podem anomenar les esquerres, de divers signe i condició. Propostes i reformes que, certament, mai havien desaparegut de l’agenda del debat públic i de les institucions polítiques –ja siguin parlaments, governs o organitzacions internacionals–, però que, fent una aproximació realista, semblaven lluny de ser implementades. No perquè no fossin legítimes ni raonables, sinó perquè es confrontaven a diverses resistències: ja fossin meres resistències intel·lectuals o culturals, ja fossin interessos poderosos als quals aquestes reformes amenacen més o menys directament.\nPenso concretament en quatre reivindicacions que a molts els deuran sonar com a velles conegudes: la renda bàsica de ciutadania; la reducció de la setmana laboral; la construcció d’un sistema tributari europeu i d’un sistema d’eurobons, i la condonació del deute extern dels països pobres. No són propostes tan radicals com poden semblar a primera vista. De fet, si s’analitzen conceptualment, es tracta de reformes relativament modestes. Vist, però, que fa tant de temps que estaven, poc o molt, bloquejades, la seva posada en pràctica tindria, sens dubte, alguna cosa de revolucionària. La novetat, ara, rau en el fet que mai tants actors ni tan diversos des d’un punt de vista ideològic les havien considerat com una opció a tenir en compte seriosament.\nLa versió de la renda bàsica que han posat en pràctica governs conservadors als Estats Units i al Japó està plantejada com una mesura excepcional i transitòria, per combatre la crisi econòmica, i fins i tot podria ser que hagi estat dissenyada com una acció populista amb intencions electorals. Ara bé, hi ha un fet indiscutible: els ciutadans d’aquests dos països hauran experimentat com els seus respectius governs els ingressaven uns 1.000 dòlars a la butxaca (1.200 als EUA i 900 al Japó) d’un dia per l’altre, sense cap altra condició que haver fet la declaració de la renda (EUA) o tenir la nacionalitat (Japó). I molt serà que això no obri el debat de si és possible convertir aquesta mesura provisional en una mesura definitiva. Certament, els Bancs Centrals poden finançar una renda bàsica d’un mes, com ha estat el cas, però no una renda bàsica permanent, que només es podria sostenir a partir de recursos fiscals. No hi ha cap política monetària que pugui finançar una renda bàsica indefinidament, però hi ha moltes polítiques fiscals capaces de fer-ho. No seria lògic que els ciutadans, un cop experimentada la renda bàsica, volguessin saber quines polítiques fiscals caldrien per mantenir aquesta experiència?\nLa condonació del deute extern dels països pobres és un clàssic dels moviments de la societat civil dedicats a la lluita pel desenvolupament del sud i contra la pobresa. De fet, ha estat sempre una de les reivindicacions centrals del Fòrum Social Mundial i de l’altermundisme. Actualment, les polítiques de gestió del deute extern dels països pobres estan vehiculades a través del que es coneix com la iniciativa HIPC (Heavily Indebted Poor Countries), liderada pel Banc Mundial. Aquesta iniciativa ve a ser una mena d’empat entre els països del sud i els moviments socials que reclamaven una condonació rotunda i incondicional del deute, i els països i les organitzacions financeres internacionals que havien exercit de creditors, que o bé es resistien o bé posaven condicions molt estrictes per acceptar la condonació. Com que amb la crisi es preveu que la capacitat dels països del nord per dedicar recursos a les polítiques de desenvolupament del sud es redueixi dràsticament, s’estan aixecant veus, entre parlaments i ONG, en favor de permetre uns processos de condonació més ràpids, menys condicionats i més ambiciosos.\nSobre la reducció de la jornada laboral, d’una banda, i sobre la necessitat d’un sistema fiscal europeu, de l’altra, no afegirem gaire res més que no hàgim explicat en alguns dels articles anteriors. Per reduir la jornada, una de les claus rau en com incorporarem el teletreball a les nostres empreses i al nostre teixit productiu. El teletreball és només un instrument i es pot fer servir per a un determinat objectiu –per exemple, la conquesta de més temps lliure– o per a tot el contrari. Dependrà de les nostres preferències col·lectives.\nÉs evident que l’experiència del teletreball que han fet molts treballadors durant aquests mesos de confinament s’ha produït en unes circumstàncies excepcionals i no precisament ideals: sense unes regles prèviament establertes entre treballador i empresa que defineixin exactament què és el temps de treball quan l’activitat laboral es fa a distància, o amb molts casos amb els fills a casa i els pares encarregant-se de la seva escolarització, per posar només dos exemples. Tanmateix, això no treu que el teletreball pugui suposar un guany en la productivitat de molts sectors econòmics i que aquest guany es pugui traduir en més temps lliure, sense necessitat que les famílies hagin de perdre renda.\nPel que fa al sistema fiscal europeu, és corprenedor veure la immensa majoria dels grups polítics al Parlament Europeu donant suport a la idea de bastir un veritable sistema d’impostos europeus: impostos sobre les emissions de carboni de les importacions, amb l’objectiu de protegir alhora el New Green Deal i la competitivitat exterior de les empreses europees, la taxa sobre les grans empreses digitals, la taxa sobre les transaccions financeres o un impost de societats amb una base comuna harmonitzada. Aquests són només alguns exemples d’una possible fiscalitat europea. N’hi ha d’altres. Potser ara seria el moment de posar sobre la taula l’impost progressiu sobre el capital que va proposar, amb gran rebombori, l’economista francès Thomas Piketty ara farà set anys.\nEn qualsevol cas, la realitat està impactant amb tota la seva brutalitat sobre les institucions europees. Si Europa no és capaç de bastir un fons de reconstrucció ambiciós, el projecte europeu molt probablement naufragarà de manera irreversible. Un fons d’aquesta magnitud –el Parlament Europeu reclama que no baixi dels 2 bilions d’euros– requereix la garantia del pressupost de la Unió Europea. Però aquest pressupost només pot garantir un fons així si més que dobla el seu volum, passant de menys de l’1% al 2% del PIB europeu. I, en efecte, això vol dir que la UE ha d’incrementar dràsticament els seus recursos propis. I la manera més coherent amb el projecte europeu d’aconseguir aquest augment és mitjançant un sistema d’impostos europeus.\nVeurem totes aquestes velles reivindicacions de les diverses esquerres socials i polítiques, petites utopies pràctiques, convertides en realitat? Després de la Segona Guerra Mundial, el món va viure canvis i reformes que mai abans hauria imaginat. Per exemple, l’impost sobre la renda als Estats Units i a la majoria de països europeus va assolir taxes marginals del 70%, el 80% i fins al 90%, fins aleshores mai vistes, independentment de quin fos el color polític dels governs d’aquests països. En moments de grans trasbalsos socials i econòmics, hem vist materialitzar canvis que fins aleshores semblaven inimaginables. Probablement, allò que converteix uns temps en revolucionaris no és la radicalitat de les seves reformes, sinó el simple fet de dur-les a la pràctica.\nLa República 16-05-2020, Pàgina 8


Comunicat de la Junta de Turisme Garrotxa davant el context actual i l'afectació al sector turístic\nLa salut de les persones és el bé més preuat de tota societat. És per això que una pandèmia deu ser, de ben segur, un dels reptes més difícils de gestionar, des de tots els punts de vista possibles, sobretot atesa la diversitat dels sectors i del territori de Catalunya.\nEn qualsevol cas, les mesures sanitàries s'han de compaginar amb mesures de compensació econòmica per als sectors afectats. I, sobretot, tot plegat s'ha de dur a terme amb grans dosis de planificació, coordinació, entesa interdepartamental i bona comunicació.\nMalauradament, des de fa mesos, però especialment aquests darrers dies, hem estat testimonis d'una successió de decisions governamentals mancades, per complet, d'aquests tres elements, decisions que han afectat d'una manera molt severa el sector turístic de la Garrotxa.\nDes de Turisme Garrotxa demanem a les administracions la màxima cura i proporcionalitat a l'hora de prendre decisions, ja que poden afectar no només el 9% que representa de l'economia de la Garrotxa, sinó en tots els sectors que hi estan relacionats (productors, distribuïdors, etc).\nCal matisar que, quan parlem de turisme, fem referència a l'activitat de descoberta del territori practicada pel “turista”, la persona que fa estada en un allotjament, mentre que quan parlem de “visitant” ens referim a aquella persona que fa una visita d'un dia. Dos conceptes que, tot sovint, s'empren com a sinònims, quan en realitat fan referència a persones amb comportaments d'ús del territori radicalment oposats.\nEn aquest sentit, convé no confondre l'ús d'aquests termes, ja que a la Garrotxa fa gairebé 20 anys que treballa per aconseguir un turisme més respectuós amb el medi ambient, aplicant estratègies de desenvolupament basades en la Carta Europea de Turisme Sostenible, de la qual n'és titular el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Aquestes estratègies es basen, per definició, en compartir uns mateixos valors i en la col·laboració de tots els agents turístics privats amb tots els agents turístics públic, a l'entorn d'un punt de trobada comú, l'associació Turisme Garrotxa.\nL'ús adequat dels conceptes “turista” i “visitant” permet identificar millor quin col·lectiu és el principal causant dels problemes de sobrefreqüentació que pateixen alguns indrets de la nostra comarca. La seva resolució no és senzilla, però de ben segur que passa per perseverar en l'estratègia turística de la Garrotxa, basada en prioritzar el turisme sostenible per davant de les visites d'un dia i, en qualsevol cas, per millorar la gestió de l'ús públic.\nPer acabar, volem manifestar que estem a la disposició del Govern per transmetre-li el convenciment que el sector turístic de la Garrotxa aplica totes les mesures sanitàries vigents, un sector turístic format majoritàriament per allotjaments i restaurants de poca capacitat que des de fa 24 anys treballen de manera transversal amb les empreses de guiatges i d'activitats, i de forma conjunta i col·laborativa amb el sector públic. Aquest sistema de governança ha generat una cultura de treball que cal tenir en consideració a l'hora de prendre decisions que afecten al sector.\nTambé sol·licitem al Govern que les mesures que s'adoptin a partir d'ara siguin fruit d'una planificació lògica, de l'entesa entre els diferents departaments del Govern, de la seva coordinació amb el sector turístic i, sobretot, que siguin comunicades amb la màxima precisió possible.


Depilació làser cos sencer home | Laser Factory\nDepilació làser de díode > Depilació làser masculina > Cos sencer home\nCos sencer home\nLa depilació làser completa d’home és una opció idònia per a aquells homes que vulguin oblidar-se per sempre de l’aparició de pèl i prescindir de la depilació tradicional. Gràcies a la nostra avançada tecnologia, oferim depilació làser integral d’home, un pack estrella en què incloem totes les zones del cos i amb el qual garantim uns resultats òptims i eficaços des de la primera sessió. Estàs pensant en la depilació làser completa per home?\nConsulta les nostres tarifes de depilació làser de cos sencer i podràs gaudir d’avantatges únics. Aprofita’ls i opta per la depilació làser completa d’home. Als nostres centres comptem amb l’última tecnologia en làser de díode d’alta potència per oferir als nostres clients els resultats desitjats. Ara, lluir una pell neta i perfecta durant tot l’any és possible.\nConfia en els nostres professionals qualificats i aconseguiràs resultats des de la primera sessió. Podràs oblidar-te de l’aparició de pèl i lluiràs una pell perfecta. La depilació làser completa d’home és el que necessites.


Nadal als Museus: Taller infantil 'dissenya i il·lumina' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Nadal als Museus: Taller infantil 'dissenya i il·lumina'\nDISSENYA I IL·LUMINA. Disseny de producte. Al carrer, a les cases, als arbres... el Nadal és ple de llum! Per això, per aquests dies tan especials, us proposem un taller on cadascú crearà un fanalet de nadal.\nVisitarem l'exposició Del món al museu. Disseny de producte, patrimoni cultural i baixarem carregats d'idees per posar en pràctica al taller, on treballarem amb materials reciclats per crear el nostre fanalet de nadal.\n27 de desembre, 2 de gener d'11:00h a 13:00h Entrada general de: 3 €. Es recomana inscripció prèvia


Revelacions d'una Estima del BDSM. Part II • Apricots®\nSeguim amb la segona part de l'entrevista a Estima Monika. Si et vas perdre la primera part, fes clic aquí i descobreix què ens va explicar la setmana passada.\nEm pots explicar quantes pràctiques diferents hi ha dins del sadomasoquismne? El que es coneix com BDSM és un gran ventall de jocs. Qualsevol objecte pot ser un fetitxe. Hi ha a qui li agraden els pits, a qui els peus; hi ha fetitxistes de dones fumadores, és a dir els excita veure una dona fumant i que els facin fora el fum a sobre. Hi ha qui adora simplement uns talons, unes botes, unes mitges, un melic, el cul, els tangues, els colors, sons, sentits. Hi ha gent que li agrada que li tapin la cara o que li tanqui en un lloc i que no escolti res; hi ha a qui li agrada jugar a ser lligat, que li facis diverses postures i després, quan ho deslliga, veus que té tot els pantalons tacat. Això es diu masturbació per fregament. En intentar deslligar-se, es masturba.\nÉs clar perquè tu, amb els teus clients, mai tens relacions sexuals ... No, mai. Quan tens relacions sexuals, com a mi em passava al principi, després ja no tornen. Un submís o esclau de veritat mai practica sexe amb la seva mestressa, tret que siguin esclaus sexuals, que això ja canvia i és una altra cosa.\nSi una dona et demanés ser la seva mestra, ¿ho faries? Sí, i el primer que li diria seria "Mai et baixis les calces!". No hi ha moltes dones que realment puguin fer-ho, al final acaben cedint i dient "Què peneta". Jo també ho vaig sentir així, però després pensava "Mira com està gaudint".\nHi ha res que no faries mai a un esclau? Mira, el scat no m'agrada molt però ho vaig fer. ho vaig voler provar amb una persona de confiança, va ser una experiència molt forta. Però ja et dic, prefereixo fer això, encara que no m'agradi, que dormir amb els homes. En l'escala de BDSM no sé bé què és el que no faria mai, però per exemple em donaria molta angúnia això de fer talls. Això no ho faria perquè no estic experimentada, és que no faria res que no sàpiga fer a la perfecció i que suposaria un risc per al submís. No cal ficar-se en el que no se sap i menys en això, perquè pot arribar a ser molt perillós. D'altra banda a mi m'és igual, m'agrada experimentar i pujar els meus límits.\n¿I què és el que més t'agrada fer? M'agrada molt el joc amb foc, però és molt perillós. No es tracta de cremar a la persona, més aviat és enterrar una persona en cera. La cera està caldosa com sopa, a uns 45º. S'escalfa en una olla gran, a bany Maria, i després es la tira a sobre. Sòl fer una espelma del seu penis i li calo foc fins al límit. Jo amb això em diverteixo com una nena dolenta.\nSents plaer quan fas aquestes coses? Sí, i he arribat a tenir orgasmes, mentals molt. Quan estic concentrada amb un esclau i estàs portant una sessió súper bona, és com una unió que fa que encara que jo estigui posant agulles, però veig que està gaudint, que està erecte i està tota l'estona "El meu Estima, el meu Estima; Vostè és adorable "això et dic jo que és apoteòsic. O amb les dones, perquè també he tingut a dones, em poso el penis i ja em transformo totalment. Surt el mascle que porto dins. Les agafo pels cabells, les pujo i me les tir ...\nPerò això ja és BDSM sexual, no? No, perquè no hi ha contacte amb la pell. Aquí simplement tinc un arnès, ni ella em toca a mi.\nLa paraula clau sol ser sempre la mateixa o va canviant? És sempre la mateixa, porto amb "maduixa" 15 anys.\nTens intenció d'actualitzar-la? No, per a res, perquè així ja em coneixen. Quan una persona entra per primera vegada en l'estudi, per a mi no és ni esclau ni res. És important que sàpiga una mica com actua la mestressa, així que si em diu "M'agenollo, la meva Senyora", li dic "No, aixeca't. Primer parlem i quan jo et digui agenolla't ja passes a ser meu; però de moment jo t'haig de conèixer ". És que abans tot som persones. Cal que m'expliqui primer quines són les seves limitacions, si tenen al·lèrgies, si ha tingut alguna embòlia ... tot això és molt important.\n¿Els fas signar algun full en què declaren ser ells mateixos els responsables de qualsevol cosa que pugui passar? Quan són sessions molt extremes si, o si no els gravo. És pel meu bé també, perquè si no es poden anar a la policia i es poden inventar qualsevol cosa i et posen en un xivarri. Cal guardar-se les esquenes.\nEls esclaus solen tenir més d'una mestressa o són fidels a la mateixa? Això depèn de tu, si li deixes petjades psicològiques. Cal deixar alguna intriga al seu cap. Si vols que tornin has de saber com enganxar-i deixar-los alguna cosa que li demani tornar. Un dels meus esclaus, per exemple, ara que porta 5 anys amb mi i vol que li posi un xip de gos; tenim un contracte de per vida. No obstant això, sempre hi ha a qui li agrada picotejar d'aquí i d'allà, és clar.\nEls esclaus que fan els espectacles amb tu reben una recompensa econòmica? No, per a res. Fins i tot m'ajuden a pagar l'autopista, el menjar. Ells tenen els seus negocis, això és una cosa que li agrada, ho fan gens més que per plaer. I a més, jo no admeto esclaus ximples, m'agraden aquells amb personalitat, gent que tinguin el seu treball i els peus a terra, que sàpiguen que això és un joc i que no el portin més enllà. I encara que siguin esclaus meus fa més de 5 anys, si volen una sessió privada l'han de pagar. No tinc esclaus mal acostumats, això és un caprici d'ells, llavors si tu vols alguna cosa ho has de pagar perquè jo també tinc altres coses a fer.\nI els que porten amb tu des dels teus inicis, els que et van ensenyar a ser Estima Monika, la relació que teniu amb ells? Per a mi certes persones ja no són els meus submisos, són els meus àngels de la guarda, són la meva vida, perquè el que han fet ells per a mi no ho fa qualsevol. Els submisos i els esclaus que porten temps amb tu cal saber valorar tot el que fan per tu, i si en un moment donat et necessiten, tu fas per ells el mateix, i això no és rebaixar-ni res semblant.\nAquí hi ha el famós costat humà de què parlem abans ... Sí, aquí està. Veus que encara em queda una mica d'humanitat! * Rialles *\nHas parlat d'esclaus i de submisos. Quina diferència hi ha entre un i l'altre? Hi ha molts rols en això del BDSM. Per exemple, l'esclau és com un rebel, que es pot escapar quan vulgui però no ho fa perquè respecta aquest moment. A aquests els agraden els fuets i que els donin. Els esclaus rebels cal saber-tractar, són els que més es poden rebotar cap a tu, aquí has de ser molt ferma. El submís és més com un gosset, un chihuahua. Un submís pot ser simplement un submís obedient, et recull la roba, et neteja, i no tira pel tema del dolor o del càstig. Després hi ha el masoquista que gaudeix amb el dolor, o millor dit, de manera que la gent pot considerar dolor. I després el sàdic, que és qui proporciona aquest dolor. Però el masoquista és sàdic de per sí perquè li agrada també donar, d'aquí sadomasoquista.\nI tu ets estima ... Sí, jo sóc estima, a mi em van posar això i m'agrada. Estima Monika, amb K.\nCreus que algun dia deixaràs això del sadomasoquisme? No, mai, no podria. Jo aquí he conegut a la meva gran família i això em dóna molta llibertat.\nQuan no treballes, o sigui, que no ets Estima Monika sinó Maria, què fas? Doncs sóc una dona normal, em dedico al meu pis, net, vaig a fer la compra, faig esport ...\nHi ha alguna cosa més que vols afegir, una cosa imprescindible sobre tu que hem de saber? Que sóc una dona molt accessible, no tinc la síndrome de l'deïficació, perquè hi ha moltes dones que es endiosan, es creuen que tothom s'han de agenollar a seus peus. A mi m'agrada que em deixin en pau, anar en bici de tant en tant, fer els meus exercicis ... anem, que sóc molt normal. Ah, i no m'agraden gens els esclaus moscones cojoneros.\nEm vaig acomiadar d'ella sabent que en uns minuts tornava a pujar a l'escenari per fer una de les seves performance. "Portem molt de temps, els meus esclaus estaran preocupats" em va dir. Si els seus esclaus estaven preocupats, no sé com hagués pogut estar la meva mare sabent que estava asseguda al costat d'una dona que estava a punt de banyar en cera calenta a un ésser humà. En fi, cadascú a la seva, moltes gràcies pel teu preciós temps, Estima Monika!\nRevelacions d'una Ama del BDSM. Part I