Cubicar la dignitat 1_2 -\nCubicar la dignitat 2_2 →\nLa condició contemporània de l’arquitectura ens indueix a considerar els interiors des de la seva condició d’exterior privatiu, o privat. Íntim. Fer-ho és quadrar el cercle: obrir-se al medi ambient és incorporar-lo a l’habitatge. És rebentar l’habitatge-bombolla, és ser sensibles a les condicions exteriors. Notar el fred, la calor, el pas del dia, de les estacions. Dissenyar no tant un organisme condicionat com un organisme adaptat. No tant una màquina per habitar com una atmosfera per habitar(1). La casa que Josep Ferrando ha dissenyat al costat de la muralla del monestir de Sant Cugat, un dels interiors més purs que mai hagi tingut oportunitat de visitar, quedarà convertida en aquest tipus d’espai exterior habitable gràcies a la seva definició com a espai urbà(2). La casa no serà tant un tros de natura com una successió d’espais amb el mateix caràcter, nom i material que els que, adjacents a ella, formen alguns dels espais més vivibles de la ciutat.\nLes circulacions verticals i l’ingrés des del carrer es produeixen a través d’una caixa extreta, llarga i alta executada amb un bloc de formigó estàndard, de color gris i mides convencionals, magníficament executada. Els elements horitzontals són de formigó in situ. Si travessem la llinda de vint centímetres d’aquesta caixa entrem al regne de la fusta. Mirem on mirem a penes es veu cap altre material que una fusta que ho forma tot: forjats, parets i mobiliari. La fusta pot estar en taulons sencers o en panells de serradures orientades. La textura variarà però el color serà sempre el mateix, perquè no s’ha usat cap altre fusta que la de pi.\nLes dues materialitats de la casa. Fotos: Adrià Goula.\nCap element s’ha revestit. Tots els elements de la casa apareixen en el seu color natural. La condició urbana abans esmentada queda reforçada per aquesta decisió: la major part d’elements de mobiliari urbà no es revesteixen mai. L’escala dels espais, però, és domèstica, el que confereix a aquests materials una calidesa, una tactilitat, una aparença, que, lluny de tota literalitat, dota aquests interiors de la doble condició d’espai públic i d’espai íntim sense cap mena de contradicció. Fins i tot, al cas dels espais on la fusta és més present, de cosa viva.\nMaterials en brut. Foto: Adrià Goula.\nEls espais apareixen inundats de llum, una llum sorda, càlida, que evita els reflexos. Una llum que il·lumina, defineix, s’amplifica a través del tret més significatiu d’aquesta petita construcció: la seva expressió a través del volum. La casa permet, des de qualsevol posició en la que ens trobem, ser llegida en la seva integritat. Ser descoberta, admirada, viscuda globalment, sense cap mena de prejudici per la privacitat dels seus habitants.\nPer tot això, experimentar l’interior d’aquest habitatge permet, en molt poc temps, prendre consciència de dos trets simultanis:\n-No veus ningú que no vulgui ser vist. Les activitats privades passen a alguna altra banda. La percepció de tot l’habitatge d’un sol cop de vista no destorba els diversos habitants de la casa.\n-Els buits que comuniquen l’interior(3) de l’habitatge amb l’exterior no tenen, ni poden tenir, noms convencionals. Els que pertanyen al carrer estan tractats com a lluernes. Relacionen l’exterior amb el volum, no amb espais individuals, autònoms. Relacionen l’exterior amb visuals interiors. No amb peces. Els que pertanyen al jardí, a l’espai interior de l’habitatge, prenen cos, volum en ells mateixos. Són un espai, una llinda que es sent: la llum és escassa, preciosa. La llum és rara avis. La quantitat existent (ni un lux menys) defineix el volum i es condueix allà on els habitants la necessiten.\n2_ Els condicionants\nSom a Sant Cugat, població que ha renunciat al seu caràcter(4) per a dedicar-se a ser una ciutat-dormitori especialitzada per a un determinat públic barceloní. Sant Cugat: barris residencials, una sèrie de polígons industrials i d’oficines de bona mida completament divorciats del que els envolta, connectats umbilicalment amb la xarxa de transport públic i privat que els alimenta, i un centre històric convertit, identificat, confós, amb un centre comercial. La major part dels pocs vestigis d’arquitectura de més de cent anys del municipi, a excepció de dues o tres masies, estan ubicats a aquest centre. El catàleg que descriu aquest patrimoni històric és(5), al millor dels casos, arbitrari, erràtic, perillosament incomplert pel que fa al patrimoni dels darrers trenta anys(6) i equivocat a l’hora de jutjar el patrimoni històric(7). Els tècnics municipals, sota la consigna d’evitar conflictes més que problemes, han contribuït de manera decisiva a crear una ficció de ciutat, un desgavell postmodern cada cop menys defensable: no l’arquitectura d’un centre històric més o menys viscut, sinó l’arquitectura del centre comercial que ha esdevingut. Més un parc temàtic que un lloc amb història acumulada. Més la Roca Village que una ciutat viscuda.\nLa casa que Ferrando ha construït s’emplaça a l’antic camí que comunicava Valldoreix amb Cerdanyola, d’estructura suburbana: parcel·les estretes, d’uns quatre metres, i llargues, un carrer, a aquella alçada, asimètric, que enfronta una tira de construccions a la muralla del monestir. El carrer coincideix, a l’alçada de la casa, amb el camí de ronda exterior de la muralla del Monestir. Les construccions s’han anat adaptant i substituint al llarg del temps, i la casa en qüestió ha passat a ser la darrera d’una filera de cases de planta baixa i pis més o menys iguals que comparteixen façana i teulada. Els dos elements s’han catalogat(8) amb un grau de conservacionisme tal que va arribar a perillar la seva estabilitat estructural(9). Curiós quan l’edifici adjacent a aquest per la seva dreta és de nova planta i trenca completament i irreversible el caràcter del carrer, sense que, d’altra banda, sigui una desgràcia arquitectònica: es tracta d’una construcció funcional que allotja una cooperativa.\nLa façana de la casa. Foto: Adrià Goula.\nLa col·locació de la casa respecte del cas antic de Sant Cugat. Imatge: Estudi Josep Ferrando.\nEl monestir de Sant Cugat està en alt, i el carrer, paral·lel a les corbes de nivell. La diferència de nivell entre la part superior i la inferior de la parcel·la s’acosta a les dues plantes, pel que el volum resultant amb el que Ferrando va poder treballar no comprèn dos, sinó tres nivells d’alçada estàndard treballats fonamentalment en secció. El treball en planta tendeix a la fragmentació del volum, a la divisió i especialització dels espais. El treball en secció tendeix a cohesionar l’habitatge, a deixar que aquest s’expressi en veritable magnitud. A l’espai únic.\nLa casa al seu context. Axonometria: Tectonics/ Estudi Josep Ferrando.\nL’única decisió en planta rellevant que s’ha pres té a veure, de nou, amb l’estructura urbana de la casa. Adolf Loos, a la seva etapa com a arquitecte municipal de Viena, enfrontat amb el problema de l’habitatge massiu, decideix creuar, com a solució al problema, el sistema constructiu en fusta que ha après als Estats Units(10) amb la casa entre mitgeres europea. El resultat serà la Casa d’una sola paret. En aquest sistema de cases en filera, per a construir la casa següent només fa falta construir una paret més. L’anterior ve de regal. De manera que una casa, una paret. O dues mitges, si es vol. Ferrando, conscient de l’assimetria estructural d’aquest sistema, construirà una sola mitgera, la corresponent a l’accés, que ja li ve donat per la façana existent. Aquesta mitgera serà la caixa de formigó abans descrita, i contindrà al seu interior les circulacions verticals. Exclusivament les circulacions verticals. Una mitgera i un volum. La casa ja està feta.\nAdolf Loos, Casa d’una sola paret. 1921.\n(1)\tCrec que aquesta és la frase més maca que mai m’hagi dit Carme Pigem no tan sols sobre la seva arquitectura, sinó sobre totes les arquitectures que li interessen. La casa aquí glossada ho compleix al 100%.\n(2)\tCal recordar l’Oriol Bohigas explicant les seves escoles nombrant els diversos espais que les formaven com trossos de ciutat: carrers, places, placetes, passatges. En cap moment va parlar d’aules, passadissos o patis. La millor part d’aquestes declaracions van quedar recollides a l’ebook que vam editar a Scalae.\n(3)\tPur. Tan pur.\n(4)\tEl poc o molt que històricament pogués tenir.\n(5)\tI creieu-me: sóc indulgent i vaig amb el fre de ma posat.\n(6)\tI comença a ser preocupant. Sant Cugat és molt ric en habitatge unifamiliar benestant, una tipologia molt sensible als canvis i difícil de protegir. Compta, per exemple, algunes de les millors cases de l’equip Clotet-Tusquets, inclòs el xalet de Glòria Rognoni, de Clotet en solitari, guanyador d’un FAD, una de les cases més famoses de Coderch (la Luque, que ja s’ha reformat amb bastant d’encert. Cap arquitecte va intervenir en aquesta reforma, i això fa pensar), cases de Bonet Garí (projectades, però, per un Bonet Armengol de menys de trenta anys), Lapeña/Torres, Esteve Bonell, als dos casos obres primerenques, poc conegudes i d’enorme qualitat, o edificis d’habitatge de Mateo o Bohigas, així com un parell de les millors intervencions d’Artigues-Sanàbria, una d’elles perillosament degradada. I això en una aproximació superficial.\n(7)\tEl catàleg arriba a parlar de números d’or i simetries. És obvi que bona part de l’arquitectura tendeix al número d’or per aproximació, però el seu ús explícit pertany a una arquitectura culta que no existeix al municipi. Cap de les petites cases entre mitgeres catalogades és simètrica. El mòdul de quatre metres acostuma a resoldre’s amb dues finestres per planta, i una d’elles es torna porta. L’assimetria de la tipologia és, doncs, estructural, inherent al seu funcionament. Per no mencionar desgràcies com l’enderroc sense cap mena d’explicació d’uns preciosos habitatges d’aquell modernisme de segona fila que no surt a cap manual però que tanta capacitat té per a fer ciutat i la seva substitució per unes aparellades anodines, que va produir-se literalment davant els meus ulls. I ha estat qualsevol cosa menys un cas aïllat.\n(8)\tNo és que ho jutgi ni ho discuteixi. El tema és haver-ho fet sota aquests supòsits tan estranys.\n(9)\tLa gràcia que poden tenir aquests elements és la seva harmonia, el seu valor de sèrie. No els seus materials ni la seva execució. No es va permetre desmuntar la teulada, sense que l’ajuntament fons conscient que aquesta podia haver estat reformada feia poques dècades i que, amb tota probabilitat, no conservava els materials originals. Tres quarts del mateix amb la façana. Moltes de les que arquitectes locals amb més ma esquerra, o més màniga ampla, han reformat, ha substituït els revocats de morter de calç originals (els mateixos que donen aquelles textures tan maques) per d’altres més lletjos i ineficaços.\n(10)\tMés rellevant per l’arquitectura europea com més al nord anem.\nThis entry was posted in crítica, Josep Ferrando and tagged crítica, Josep Ferrando, Sant Cugat. Bookmark the permalink.


L'exposició "Els fonaments del catalanisme polític. Les Bases de Manresa, 125 anys" va ser inaugurada el 12 d'abril a la seu central de la Diputació de Barcelona - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesCulturaL’exposició “Els fonaments del catalanisme polític. Les Bases de Manresa, 125 anys” va ser inaugurada el 12 d’abril a la seu central de la Diputació de Barcelona\nL’objectiués explicar el context històric que envoltava l’Assemblea de la Unió Catalanista\nL’exposició impulsada per la comissió ciutadana del 125è aniversari de les Bases i l’Ajuntament de Manresa, i produïda per la Diputació de Barcelona es va poder visitar per primera vegada a Manresa, des del passat mes de febrer amb gran èxit de públic.\nL’exposició té com a objectiu explicar la significació de les Bases de Manresa, destacant especialment el context històric que envoltava l’Assemblea de la Unió Catalanista que es va fer a la capital del Bages els dies 25, 26 i 27 de març de 1892; i d’una manera molt especial la transcendència que aquella reunió i les seves conclusions recollides al document “Bases per a la Constitució Regional Catalana” van tenir per fonamentar una proposta política del catalanisme.\nLa presidenta de la Diputació, Mercè Conesa va ser a l’acte d’inauguració i va subratllar com la mostra arriba a la seu central de la Diputació de Barcelona –Edifici de Can Serra- de la mà de la ciutat de Manresa.\nEn paral·lel, l’alcalde de Manresa i diputat d’Espais Naturals i Medi Ambient de la Diputació de Barcelona, Valentí Junyent va recordar la importància que l’exposició arribi a Barcelona.\nPer últim, un dels comissaris de l’exposició, Jordi Rodó, va subratllar com les Bases de Manresa representen la culminació d’un procés de renaixença cultural i política.\nLa mostra es podrà visitar fins al 14 de juliol\nAula Taronja – 13/3/2018 – L’actor Jacob Valltramunt (segona part)


Avui en dia la major part de les empreses, especialment\nles Pimes, demanen cada vegada més a professionals amb\nuna formació multidisciplinària en què la comptabilitat\nté un paper molt important. A més amb independència que\nel egressat desenvolupi tasques futures no relacionades\ndirectament amb la comptabilitat el llenguatge de tota\nempresa és el llenguatge comptable. Tota persona que\naspiri a ocupar càrrecs directius en qualsevol empresa\nha de tenir clars certs conceptes com Actiu, Passiu,\nPatrimoni, Ingressos, Despeses, Resultats, ... als quals\ns'enfrontarà tard o d'hora. En definitiva, tenir almenys\ncerts coneixements comptables és essencial per a\nqualsevol persona que aspiri a ocupar llocs de\nresponsabilitat en qualsevol organització. D'altra banda\ndonada la gran quantitat de delictes econòmics que es\ncometen, els actuals processos de concentració i\ndesconcentració empresarial, així com els importants\nllaços existents entre el dret societari i la\ncomptabilitat fan especialment aconsellable cursar\naquests estudis a tot estudiant de dret.\n01Els estudiants seran capaços de definir i analitzar\nels conceptes d'actiu, passiu, Patrimoni Net i\n02Els estudiants seran capaços d'identificar, valorar i\nregistrar els fets comptables.\n03Els estudiants seran capaços d'aplicar el Mètode de\nPartida Doble per registrar els fets comptables.\n04Els estudiants seran capaços d'emprar compte com a\ninstrument de representació comptable. Seran capaços\nde portar el Llibre Major i el Llibre Diari.\n05Els estudiants seran capaços d'identificar i descriure\nles diferents etapes que integren el cicle comptable.\n06Els estudiants seran capaços de realitzar la\nregularització i tancament de l'exercici comptable.\n07Els estudiants seran capaços de utilitzar els\ndiferents tipus de balanços\n08Els estudiants seran capaços de descriure el contingut\nde les diferents parts que integren el Pla General de\n09Els estudiants seran capaços de comptabilitzar\noperacions subjectes a IVA.\n010Els estudiants seran capaços d'inferir el procés\ncomptable a seguir en el registre de l'impost corrent\nen el cas que no existissin diferències entre Benefici\nComptable i base imposable.\nU4UNITAT DIDÀCTICA 4: INTRODUCCIÓ COMPTABLE ALS\nDisponible en Amazon y Google play el libro electrónico SUPUESTOS DE CONTABILIDAD FINANCIERA para que quién quiera pueda tener acceso a un mayor número de supuestos para practicar la asignatura.\nEn la qualificació final de l'alumne tindrà un pes molt\nrellevant la realització d'un examen final de contingut\neminentment pràctic, on a través d'un o diversos\nsupòsits haurà de demostrar haver assolit uns\nconeixements suficients de la matèria impartida en\nclasse. L'examen final serà avaluat de 0 a 10 i constarà\nd'un o diversos supòsits pràctics. La part pràctica es\npot veure complementada amb una o diverses preguntes\nteòriques que en tot cas mai superaran en conjunt el 25%\nde la puntuació de l'examen. Altres sistemes de valuació\nprevistos són: 1. Pràctiques tutorizadas- Caràcter\nvoluntari: fins a un màxim del 25% de la nota final. 2.\nTreball a l'aula - Avaluació contínua: fins a un màxim\ndel 25% de la nota final.


Els arbres i els nostres avis - menutsGIRONA\nBy Irene, Laia, Júlia Bloc, General, Sostenible, ÚLTIMS POST 28 d'Abril de 2021\nEnginy, curiositat, perseverança, voler anar més enllà, canviar, crear, dissenyar i una llista infinita de qualitats que poden descriure l’ésser humà.\nAra bé, aquest voler anar més enllà, aquest no conformar-se ens ha fet crear un model de societat que a dia d’avui no es pot sostenir. Ens trobem prop de col·lapsar com espècie i sembla que el nostre pensament màgic ens fa mirar cap a una altra banda. Dins d’aquest pessimisme ens cal, per força, trobar-hi notes de color que ens facin sortir de l’estat catatònic i posar-nos a treballar per garantir un futur digne als nostres fills. Tenim el deure de deixar el món una mica millor de com ens l’hem trobat. És una tasca difícil, no ens enganyarem, però els reptes poden ser excitants! La solució, segurament, no és única i, evidentment, és molt complexa. Ara bé, tenim pistes que l’entorn ens murmura tímidament i que poden encaminar-nos cap a la direcció que la humanitat necessita.\nLa primera clau, com ja hem dit en altres articles, es troba en observar la natura. La majoria d’espècies que ens envolten viuen optimitzant al màxim els recursos i generant el mínim de resdius o cap. Un exemple boníssim d’admirar en són les plantes:\nSense moure’s són capaces de captar de l’ambient tot el que necessiten i a més, sense saber-ho, amb el seu modus vivendis ens alimenten a tots amb l’oxigen que desprenen.\nTambé, darrerament, s’ha demostrat que les plantes s’ajuden entre elles, per dir-ho fàcilment, quan a una planta li manca una substància, alguna companya propera s’ofereix per proporcionar-li.\nAquesta mena de “cooperativisme plantil” ens hauria de fer pensar en replantejar el nostre dia a dia individualista i de campi qui pugui.\nPer altra banda, una altra clau pot ser aprendre dels nostres avis. Aprendre’n la cultura del reaprofitar, reparar , estalviar, pensar en el demà. És ara que no sabem cosir un botó, és ara que generem vidre per utilitzar-lo una sola vegada, que llencem el menjar, que vivim amb tant que ens sembla que ens falta tot.\nPer tant, potser, la manera com els nostres avis vivien domèsticament ens ha de fer pensar que potser, la clau de l’evolució que necessitem fer, paradoxalment, es troba al passat.\nIrene, Laia, Júlia\navisbones pràctiquesEls arbres i els nostres avisen famíliaestimarnaturanenssostenibleTerratipspelstips\nSom la Irene, la Laia i la Júlia, amigues des de fa molts anys, gironines i enamorades de la natura. Totes tres sentim una profund respecte pel medi que ens envolta. Admirem i estimem la natura. Creiem, doncs, que és un deure moral fer tot el que estigui a les nostres mans per viure amb harmonia amb l’entorn. Des de TIPSpelsTIPS donem consells per reduir els residus que generem a la llar així com també intentem fer difusió d’iniciatives que al centre del seu cor hi tenen l’estima pel medi natural.\nLatest Posts By Irene, Laia, Júlia\nMés Jane Goodall, menys apocalipsis\nNext articleMILLOREM EL MÓN MENJANT SA


El MNAC recupera el geni transgressor d’Ismael Smith | betevé\nEl MNAC recupera el geni transgressor d’Ismael Smith\nL'artista barceloní va ser molt popular a principis del segle XX però va caure en l'oblit en marxar a París i als Estats Units\nDani Clavera | dijous, 29 de juny del 2017, a les 10.11\nEl Museu Nacional d’Art de Catalunya acull la mostra “Ismael Smith, la bellesa i els monstres”, que reuneix 400 dibuixos, 300 gravats i un centenar d’escultures de l’artista. Smith també va ser conegut per la seva producció d’exlibris, disseny gràfic, interiorisme, i més tard, per l’estudi aficionat del càncer.\nIsmael Smith Marí era un personatge famós en la Barcelona de principis del segle XX. Era un escultor i dibuixant molt prometedor, i alhora un dandi conegut per les seves provocacions tant verbals com artístiques. Es considerava escultor, però també s’encarregava de fer il·lustracions a les principals revistes satíriques. El seu caràcter, però, no agradava gaire als governants. El comissari de l’exposició, Josep Casamartina explica, per exemple, que “es presentava en un concurs per fer un monument, fins i tot podia guanyar el concurs, però al final no acabava fent ell l’escultura i això seria cíclic, sempre li passarà”. L’Ajuntament de Barcelona li va donar una beca per anar a París a treballar i a estudiar, segons Casamartina per “treure-se’l de sobre”. Amb l’arribada de la guerra va tornar a la ciutat però “ja no era ningú com a artista”.\nCom que a Barcelona no tenia èxit, va marxar als Estats Units amb tota la seva família. Allà va fer gravats i exlibris, un món tan especialitzat, però, que no li va permetre explotar com a artista. Veient el poc interès que generava va aficionar-se a estudiar sobre el càncer i va arribar a participar, com a aficionat, en congressos sobre la malaltia. Els mètodes que proposava per tractar el càncer, però, eren molt estrafolaris i això li va portar problemes, fins al punt que el van tancar en un sanatori. Allà va fer les seves últimes obres, unes màscares, abans de morir sol el 1972.\n— artista — escultura — MNAC — modernisme


Helonias dioica - Medicina alternativa\nOcurrència: Helonias és un lliri del Nord resident dels Estats Units (carolinianum Chamoelirium). L'agent no està prou provat, però té una bona reputació en el tractament de kvinnosjukdornar. L'efecte confirma relació amb Lilium tigrinum i farinosa Aletris.\nEtiologia: L'efecte de l'excés de treball, l'esgotament, la histèria, l'alegria excessiva, mal d'esquena, livmoderprolaps.\nModalitats: Pitjor: l'esforç físic, mental, per ser rebut, va dir.\nMillor: en repòs, l'ús de relax.\nConstitució: pàl · lida, freda, dibuixat, feble, irritable, "aquestes molt cansat les dones deprimides, precisament quan són més experimentats, pot ser necessari el polit dels pisos o rentar la gran cosa és, que en el presenta demà coix, però no sabem d'ell. la fatiga, sempre que polit i desgast, amb el risc que s'esgoti en la nit (Voisin).\nIndicacions: Livmoderprolaps, livmoderinvolution incompleta després del part (comprovat), infertilitat, endometritis amb fluorur (comprovat). "Ràfegues irritació de la vulva, amb inflor, enrogiment, descamació de la pell i picor intensa." (Mezger varen, provada).\nComparativa: Aletris, Lilium tigrinum, Sípia.


Poble de Vallvidrera: Multa per la mani dels comerciants.\nMulta per la mani dels comerciants.\nMulta a un botiguer per una protesta a Vallvidrera\nDaniel de Simón, president de l'associació de comerciants de Vallvidrera, va rebre fa pocs dies una multa que el va deixar tan petrificat com cabrejat. Els Mossos l'acusen d'organitzar una manifestació il·legal -una protesta per cridar l'atenció sobre l'escassetat d'aparcament que hi ha al barri- i li imposen una sanció de 1.000 euros per tallar el trànsit sense autorització.\nDe Simón assegura que va presentar la sol·licitud de manifestació set dies abans d'aquell fred matí del 15 de novembre en què mig centenar de veïns van ocupar el carrer, i explica que la va tramitar per la via «extraordinària i urgent», que no necessita 10 dies d'antelació per a la seva aprovació. Cinc minuts abans de començar, diverses patrulles es van presentar a la plaça de Vallvidrera. Aquest jove comerciant va pactar amb la policia que tallarien el trànsit 10 minuts i tots van donar per bo aquest acord. Ara resulta que ha de pagar 100 euros per cada minut de manifestació.\nInformació publicada en la página 41 de la secció de cv Gran Barcelona de l'edició impresa del dia 04 de desembre de 2010 al Periodico de Catalunya.\nAnònim 29/12/10 16:20\nJo era allà. I vaig veure com li deien al noi de les motos, el dels electrodomèstics que no podia taller el carrer, Ell va fer cas omís i van tallar el carrer. A la hora de entrada de les escoles. Trobo molt bé mobilitzar-nos contra Barcelona, però no per això permetre que es faci el que han fet els controladors aèris esa dir fotre a tothom per una revindicació própia "volem aparcaments pels nostres clients"


Canet Ràdio ::\tInterior es compromet a millorar la seguretat al Maresme amb més agents de les noves promocions\ndijous 02 de febrer del 2017\nInterior es compromet a millorar la seguretat al Maresme amb més agents de les noves promocions\nEls alcaldes del Maresme reclamen més Mossos per a la comarca i avisen de l'augment de robatoris a domicilis. El conseller d'Interior diu que la situació «preocupa» i es compromet a destinar-hi més agents de les noves promocions. Així es va decidir durant la reunió d'alcaldes del Consell Comarcal del Maresme celebrada ahir. L'alcaldessa, Blanca Arbell, hi va ser present i es mostra satisfeta de veure que des de la Generalitat s'han volgut apropar al territori i recollir així el prec que s'ha fet des de la comarca.\nL'alcaldessa, Blanca Arbell, ha explicat a Ràdio Canet que se'ls van donar dades des del Departament d'Interior tot precisant que el Maresme no és dels territoris de Catalunya amb més delinqüència, si bé és cert que sembla que hi hagi un repunt de robatoris amb força en domicilis, sobretot al sud i centre del Maresme. Les estadístiques indiquen una disminució dels delictes d'un 3,5% i la sensació d'inserguretat augmenta ja que els robatoris amb força en domicilis han crescut un 1,7%. Els alcaldes han reclamat millorar la seguretat de la comarca.\nAquesta realitat «preocupa» el Departament segons ha reconegut el conseller, Jordi Jané, que no ha pogut comprometre's a destinar nous agents a la comarca fins que no hi hagi noves promocions. Amb l'aprovació dels nous pressupostos calcula que el cos pugui disposar de nous agents al 2018. Arbell es mostra esperançada amb aquesta solució encara que sigui a llarg termini. Els alcaldes també van demanar poder disposar d'informació relativa als delinqüents reincidents.\nDesprés del consell d'alcaldes extraordinari destinat a parlar de seguretat se'n va fer un altre per tal de parlar de les conseqüències a la costa maresmenca del temporal de farà uns dies. La reunió va servir, segons Arbell, per posar de manifest que des de Madrid no es paga a la Generalitat el que hi ha pendent i el govern català no té prou diners per solucionar els desperfectes ocasionats, en pobles com com Pineda o Malgrat de Mar. A la trobada hi va ser present el Director General d'Ordenació del Territori de la Generalitat, Agustí Serra.\ntemes: governació, circulació, seguretat ciutadana i vial, comarca


Sant Jordi | Escola Sant Sadurní\nLa Diada de Sant Jordi a Catalunya és una festa que se celebra el 23 d’abril amb el Dia del Llibre i la Fira de les Roses, símbols de la cultura i l’amor, i és també una jornada que reivindica la cultura catalana. És el dia dels enamorats, i per això des del segle XV és costum regalar una rosa vermella «com la sang» a l’estimada. A la dècada de 1930 s’hi afegeix el costum de regalar un llibre al noi, amb motiu del dia del llibre. Des de l’any 1456 és el patró oficial de Catalunya.\nLa versió catalana de la llegenda de Sant Jordi diu que després d’un combat aferrissat del cavaller i el drac, la bèstia va caure travessada pel ferro esmolat i que dels degotalls de sang que arribaven a terra en va néixer un roser que floria amb profusió cada mes d’abril. Aquesta és l’explicació que la tradició oral dóna al costum de regalar roses per la diada.\nA l’escola ho celebrem amb uns Jocs Florals organitzats per l’AMPA, en els quals tot l’alumnat hi participa (els més petits amb dibuixos i els més grans amb textos narratius). També es regalen roses o d’altres detalls relacionats amb la diada elaborats pels nens i nenes. A parvulari, es realitza un mercat d’intercanvi de llibres entre els infants i es representa la llegenda. I com a element important, rebem la visita del Drac Petit de la Colla del Drac i Diables de Montornès gràcies a la col·laboració d’un pare de l’escola que pertany a la colla.


El Nàstic fitxa el defensa de la Juventus Carlos Blanco\nBlanco, amb la samarreta de la Juventus.\nEl futbolista signa per dues temporades més una segons objectius\nActualitzada 11/07/2017 a les 17:56\nEl Nàstic ha fet oficial la contractació de Carlos Blanco, defensa central de la Juventus, que també pot actuar de centrecampista defensiu.\nEl jugador de 21 anys signa per dues temporades més una segons objectius. Carlos Blanco se suma al projecte esportiu 2017-18 del Nàstic, després de finalitzar la seva vinculació amb l'equip italià. La passada campanya va estar al primer equip del Lausanne-Sports de Suïssa, de la màxima categoria del país, en qualitat de cedit. Es tracta d’un futbolista de molta projecció de futur. Destaca pel bon joc aeri, gràcies als 1,88 metres d’alçada, l’ordre defensiu i el bon tracte de pilota, tant en la sortida des del darrera com el desplaçament en llarg.


Ajuntament de Súria/L'Ajuntament publica un avís amb les noves disposicions de prevenció anti-Covid\nData i hora oficials: 29/10/2020 20:33\nL'Ajuntament publica un avís amb les noves disposicions de prevenció anti-Covid\nÚltima revisió 26-09-2020 16:48\nL'Ajuntament de Súria ha publicat un avís amb les noves disposicions de prevenció del Pla Territorial de Protecció Civil de Catalunya (Procicat) contra la Covid-19. Aquestes noves disposicions són les següents:\nEs restringeix a SIS el nombre màxim de persones que poden ocupar una taula o agrupacions de taules en establiments d’hoteleria i restauració, tant en espais interiors com en terrasses.\nÉs imprescindible mantenir les mesures habituals de prevenció contra la pandèmia (neteja de mans, desinfecció d’espais, distància de seguretat i mascareta) per responsabilitat i en benefici de tothom.\nEs prohibeixen les trobades i reunions de més de sis persones, llevat que siguin convivents, tant en l’espai privat com en l’àmbit públic.\nHi queden excloses les activitats laborals, activitats de culte, cerimònies fúnebres, desplaçaments en transport públic, activitats culturals, esportives i d’arts escèniques, etcètera, que compleixin les mesures aprovades pel Procicat.\nLes persones que tinguin símptomes de Covid-19 o que hagin d’estar aïllades o en quarantena per qualsevol motiu no poden participar en aquest tipus de reunions o trobades.\nCartell amb les noves disposicions anti-Covid - Dissabte 26 de setembre.


El Jardí – Pamipipa, Teatre de Titelles i Cançons\nUs diré un secret molt fi: la primavera és aquí, ha arribat una llavor i ha florit al meu balcó. Mireu! Les flors floreixen i hi ha animalons per tot arreu. El Jardí, un espectacle de cançons, rimes i titelles per a petits\nEl Jardí és una producció que combina veu, música i imatge per a descobrir la poesia de la primavera.\nEl text, majoritàriament cantat, es basa en cançons tradicionals, mentre que la part de text recitat és rimat amb dites, rodolins, poesies, endevinalles i jocs de falda. Tot plegat ens parla dels petits habitants del jardí: un rossinyol, un cucut, una perdiu, una abella, un conill, una marieta, una papallona i una flor. Aquests habitants són representats per titelles de tija i de guant.\nEl Jardí també és sonor amb gran varietat de reclams, sonalls, quotidiàfons (sabates i regadora) i instruments (acordió diatònic, flauta dolça, flauta travessera, bansuri oriental, metal·lòfon i percussions).\nUn espectacle de petit format per a representar en espais recollits amb el públic ben a prop.\nTrailer de la versió de butxaca\nTrailer de la versió amb músic\nDossier descriptiu de “El Jardí”\nDisponible per a espais interiors i exteriors.\nEspai escènic 4m x 3m\nAforament màxim 50 persones entre infants i acompanyants\nEndoll elèctric (230V/16A)\nSi us cal saber-ne més detalls demaneu-nos la fitxa tècnica.


Erasmisme - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nL'erasmisme fon una corrent ideològica i estètica dins de l'humanisme renaixentiste, centrada en les idees de l'holandés Erasme de Rotterdam (1466-1536).\nEn els aspectes ideològics, l'erasmisme propugna un compromís entre el protestantisme i el papat. Critica la corrupció del clero, especialment la del clero regular, la pietat supersticiosa i els aspectes més exteriors de la religiositat catòlica (cult als sants, relíquies, etc.) perque preferix una religiositat interior i espiritual, fundada en l'oració mental i inspirada en la Devotio moderna.\nPer una atra part, per mig de l'irenisme o pacifisme es declara en contra de les guerres, sobretot de les guerres de religió i per mig del paulisme vol reinterpretar la teologia continguda en les Cartes de Sant Pau en sentit més flexible. És partidari de l'existència d'un poder polític de caràcter temporal en Europa, que identifica en l'imperi, i d'un atre poder fort espiritual representat pel Papa. Per això el Papa deu deixar el poder temporal en mans d'uns atres.\nEn el terreny filològic, Erasme era partidari de l'imitació eclèctica en lloc de l'imitació ciceroniana: el millor estil es guanyarà imitant lo millor de cada autor llatí, en lloc d'imitar a un solament: Marco Tulio Cicerón.\nRecolzat per l'emperador Carles V, l'erasmisme tingué gran predicament en tota Europa fins que les tensions entre catòlics i protestants varen provocar un clima general de sospites cap a les corrents intelectuals i religioses que recolzaven la reforma de l'Iglésia i de l'espiritualitat.\nData clau per a l'introducció de l'erasmismo en Espanya, a on Erasme tingué més influència que en qualsevol atre país, inclós el seu, és la de la traducció de llibres d'Erasme al castellà des de 1516-1517; Diego López de Cortegana va realisar la primera traducció d'un llibre seu al castellà, la Querela Pacis. Alonso Fernández de Madrid, canonge de la Catedral de Palència, feu una versió del Enchiridion o Manual del cavaller cristià que es va imprimir en l'any 1526, dedicada a l'arquebisbe de Sevilla i inquisidor general Alonso Manrique. Lluís Vives escrivia a Erasme en 1526 sobre l'èxit de les seues traduccions en Espanya:\nSi els lligen molts, com em diuen que passa, llevarà als flares molt de la seua antiga tirania.\nEl seu èxit fon molt ràpit entre els allumenats, els intelectuals i els humanistes, pero no va tindre temps d'estendre's a les masses; de fet, es va constituir en un grup de pressió propenc a l'Emperador, format pels germans Juan de Valdés i sobretot Alfonso de Valdés, a qui alguns han aplegat a cridar "més erasmiste que Erasme", a causa de la combativitat en que va assumir la seua doctrina, aixina com alguns prestigiosos humanistes; pero, al final, la gran majoria tingué que eixir d'Espanya. El moviment s'haguera reforçat si, com pretenien els seguidors espanyols d'Erasme, el sabi neerlandés haguera viajat a Espanya; pero és sabuda la resposta del mateix a eixa invitació: "non placet Hispania" (No m'agrada Espanya). Preferia marchar a Alemània; es conta que, despuix, es va arrepenedir de la seua decisió.\nGràcies a l'Emperador, l'erasmisme va poder superar la consideració de heregia en l'any 1527, quan Carles I, pressionat per l'Inquisició, va convocar una junta de teòlecs en Valladolit, la Conferència de Valladolit, per a debatre entorn a les idees erasmistes, que es varen considerar lliures de heregies. Pero la mort d'Erasme, ocorreguda en 1536, determina que en Espanya es prohibixca la difusió de les seues obres i, en morir l'arquebisbe Manrique, dos anys despuix, l'auge de l'erasmisme inicia una decidida decadència, encara que no varen desaparéixer del tot les seues chafades lliteràries o intelectuals, que s'observen inclús en Cervantes, qui va tindre per mestre a un decidit erasmiste, Juan López de Hoyos.\nErasmisme en Wikipedia\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Erasmisme&oldid=150687»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 17 jun 2019 a les 20:51.


.ls - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitats relacionades amb Lesotho\nS'utilitza una mica a Lesotho\nCap a .co.ls; restriccions diverses en d'altres subdominis\nEls nous registres només s'accepten al tercer nivell, sota una de les etiquetes de segon nivell que ja existeixen\n.ls és el domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Lesotho\nNo es pot registrar un nou domini de segon nivell a .ls. Només s'accepten registres nous al tercer nivell, sota un dels dominis de segon nivell que ja existeixen. Els dominis de segon nivell que tenen registres actius es llisten a continuació.\nDominis de segon nivell de .ls\n.ac.ls Organitzacions acadèmiques o educatives 11-11-2000 National University of Lesotho -\n.co.ls Entitats comercials, empreses 31-5-1999 Leo (PTY) LTD co.ls Arxivat 2005-12-01 a Wayback Machine.\n.gov.ls Departaments del govern 1-5-1999 Ministeri de Comunicacions, Ciència i Tecnologia -\n.net.ls Infraestructura de xarxa 11-11-2000 National University of Lesotho -\n.org.ls Entitats no comercials 31-5-1999 Leo (PTY) LTD org.ls Arxivat 2013-06-14 a Wayback Machine.\n.parliament.ls Parlament de Lesotho 17-10-2005 Ministeri de Comunicacions, Ciència i Tecnologia -\nHi ha dos dominis privats de segon nivell que existeixen per motius històrics, .quadrant.ls i .nul.ls. El segon l'utilitza la National University of Lesotho. La zona per a infraestructura de xarxa .nul.ls encara no té cap web.\nEl domini .ls es va establir i delegar el 13 de gener de 1993, amb la Universitat Nacional de Lesotho com a autoritat patrocinadora. Al principi, la Rhodes University feia de registre i hostatjava el servidor de noms primari, situació que es va mantenir fins a setembre de 2012.\nL'abril de 2012, l'autoritat patrocinadora va canviar de la Universitat Nacional de Lesotho a la Lesotho Communications Authority, el regulador de comunicacions estatal, en línia amb la nova Llei de Comunicacions que s'havia promulgat (No. 4 de 2012). En línia amb això, l'operador del registre canviarà de la Rhodes University cap al Lesotho IXP. El procés d'implementació d'aquest canvi està en curs.\nInformació del whois de .ls a IANA\nWeb de registre del domini .ls Arxivat 2005-12-01 a Wayback Machine.\nWeb de la Lesotho Communications Authority\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=.ls&oldid=28275315»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 set 2021 a les 09:11.


Inici > Acords de Govern> 3 d'abril de 2007 > Planejament urbanístic municipal\nEl Govern fomenta el planejament urbanístic municipal amb una injecció de 3 milions d'euros als consistoris\nEn les properes setmanes s'obrirà la convocatòria d'ajuts per a la redacció de plans municipals\nLa iniciativa pretén millorar les condicions urbanístiques dels municipis catalans i clarificar i fer més consistent l'ordenament jurídic de l'urbanisme a Catalunya\nEl Govern ha donat llum verda a la quarta convocatòria d'ajuts per cofinançar la redacció de plans d'ordenació urbanística municipal, programes d'actuació urbanística municipal i plans urbanístics derivats de la iniciativa pública. En concret, s'ha aprovat una despesa pels propers dos anys de 3 milions d'euros, un milió d'euros a aplicar aquest mateix any i els altres dos milions l'any següent. La convocatòria s'obrirà en les properes setmanes.\nAquests ajuts s'emmarquen en el programa de foment del planejament que porta a terme el Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DPTOP) per millorar les condicions urbanístiques dels municipis catalans i facilitar la generació de sòl urbanitzable, tot garantint-ne un desenvolupament sostenible. En paral·lel, aquesta iniciativa pretén clarificar i fer més consistent l'ordenament jurídic urbanístic català.\nEl Govern ha considerat necessari proporcionar ajut econòmic als ajuntaments que ho requereixin perquè tots els municipis puguin redactar i aprovar els seus plans urbanístics i adaptar-los a la legislació vigent, tal i com preveu la Llei d'urbanisme.\nA l'hora d'atorgar els ajuts per a la redacció de plans d'ordenació urbanística municipal es tindran en compte els criteris següents:\nGrandària del terme municipal: es prioritzaran els termes municipals més extensos, per la seva importància territorial i funcional.\nNombre d'habitants: es prioritzaran els municipis petits i mitjans pel que fa a la seva població.\nNombre de nuclis urbans que conformen el terme: es valorarà la complexitat que significa planificar la inserció i connexió d'un major nombre de nuclis habitats.\nAntiguitat del pla vigent: es prioritzaran els municipis on la normativa urbanística vigent sigui més antiga. També es valorarà específicament la necessitat d'elaborar un pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) com a peça bàsica de l'ordenament urbanístic.\nTambé es ponderaran altres aspectes, com la ubicació estratègica del municipi, el nivell de compliment del planejament actual, la necessitat de desenvolupar-hi polítiques d'habitatge, l'atenció a les necessitats de sòl industrial i la incidència positiva en l'equilibri territorial.\nLes subvencions es podran concedir pels imports màxims sol·licitats o per un import parcial, en funció de les peticions i les puntuacions assolides pels ajuntaments i sempre segons les disponibilitats pressupostàries. El límit de la subvenció és de 60.000 euros, per evitar la concentració de quanties en pocs municipis.\nEn les tres convocatòries realitzades la passada legislatura es van atorgar subvencions per a l'actualització de plans urbanístics per valor de 9 milions d'euros a 311 municipis d'arreu de Catalunya i dos consells comarcals.


La Marató de donants de sang de Terrassa necessita l'aportació de 200 persones\nLa Marató de donants de sang de Terrassa necessita l’aportació de 200 persones Se celebrarà del 13 al 15 d'octubre de 9 a 20 hores amb el lema 'Donar sang és una altra pel·lícula'\nREDACCIÓ | El Banc de Sang, en col·laboració amb l’Ajuntament de Terrassa, MútuaTerrassa i l’Associació de Donants de Sang del Vallès Occidental, posa en marxa la 15a edició de la Marató de donants de sang a Terrassa, que aquest any té com a lema ‘Donar sang és una altra pel·lícula’. L’objectiu és aconseguir 200 donacions de sang, que permetran tractar prop de 600 pacients als hospitals catalans. Avui hi ha sang a Catalunya per als propers 8 dies, quan el nivell òptim són 10-12 dies.\nSerà al Banc de Sang a l’Hospital Universitari Mútua Terrassa (Edifici Àptima Centre Clínic) Planta 0 fins el divendres 15 d’octubre de 9 a 20 h.\nSota aquest lema la Marató de Donants de Sang està ambientada en el cinema: els donants tindran crispetes a la sala de donació i seran rebuts amb una catifa vermella. Durant la donació o al final, podran fer-se una fotografia amb cartells amb frases mítiques de pel·lícules adaptades a la donació. Les persones que vulguin donar sang a la Marató hauran de reservar hora des del web. D’aquesta manera, es garanteix una donació ordenada i sense aglomeracions, un funcionament que ja s’ha establert des d’inicis de la pandèmia.\nDes que va començar el 2021, la demanda de sang als hospitals ha anat pujant. La transfusió ha arribat a augmentar fins a un 15% en comparació amb anys anteriors. Això es deu a la recuperació de l’activitat hospitalària i de la reprogramació d’operacions no urgents que havien estat ajornades per la pandèmia. Sempre diem que una donació salva a 3 persones, ja que de cada bossa de sang en surten 3 components: els glòbuls vermells, el plasma i les plaquetes. Aquests es transfonen segons les necessitats de cada pacient.\nNewer PostLa participació a la Cavalcada de Reis de Terrassa s’obrirà a tota la ciutadania\nOlder PostMNACTEC i l’editorial Mediterrània publiquen el llibre infantil ‘Museus de Catalunya. Museus de patrimoni industrial’


L'empresa Time Warner ven la filial musical per 2.300 milions d'E\nReuters | 25 novembre 2003\nEl grup de mitjans de comunicació Time Warner Inc. informà ahir que ha venut la seva unitat Warner Music a un grup d'inversors encapçalat pel magnat de la indústria Edgar Bronfman fill per 2.300 milions d'euros, fet que marca el retorn de l'expresident de Seagram al negoci de la música.\nL'oferta de Seagram superà la del segell discogràfic britànic EMI Group, que havia ofert devers 850 milions d'euros pels negocis d'enregistrament musical de la divisió musical de Time Warner.\nWarner Music compta entre els seus artistes amb Madonna, Led Zeppelin i REM, però els deutes obligaren la direcció a optar per la venda. En triar l'oferta de Bronfman, l'empresa Time Warner renuncia a 300 milions d'euros en estalvis de costos que hauria assolit tot combinant-se amb EMI, que té entre els seus artistes Rolling Stones i Radiohead. Per altra banda, en acceptar l'oferta de Bronfman, Time Warner obté més efectiu, ja que ven tot el negoci, que inclou en l'operació l'empresa d'edició musical.


Pisos i Cases de lloguer a El Besòs, Barcelona\nPer què llogar un pis al barri del Besòs, Barcelona?\nEl barri del Besòs és un dels barris que configuren l'ampli districte de Sant Martí. Es tracta d'un barri de gent treballadora, amb preus molt assequibles, proper al mar i ben comunicat amb el centre de la Ciutat Comtal.\nEl barri del Besòs és un barri amb serveis i una xarxa comercial àmplia, sent ideal per a persones soles o parelles que busquen viure a Barcelona, a prop del mar i a preus més baixos.\nSi estàs pensant a llogar un pis al districte de Sant Martí i busques viure a prop del mar a un preu més econòmic, el barri del Besòs és la millor alternativa per a tu.\nDescobreix el barri del Besòs amb ShBarcelona\nEl barri del Besòs deu el seu nom al riu homònim que desemboca a aquesta zona de la Ciutat Comtal. En els seus inicis, el barri es va edificar per tal de donar allotjament a la gran quantitat de persones que van venir a Barcelona per poder tenir un futur millor.\nEl barri va començar a construir-se entre els 60 i els 70 del segle XX, amb blocs d'habitatges i polígons industrials. Al principi el barri no tenia serveis municipals i amb el pas dels anys es va convertir en el barri que albergava als immigrants de totes les nacionalitats que escollien Barcelona com la seva nova llar.\nPerò els veïns van començar a queixar-se de la manca de serveis, comerços i mitjans de transport i a poc a poc, gràcies a la reivindicació d'aquests, van anant implantant-se al barri. Actualment la zona disposa de col·legis i instituts, mercat municipal, centres cívics i una eficient xarxa de transport públic que comunica aquesta àrea amb el centre de la capital catalana.\nEls últims anys el barri ha patit molts canvis, generalment relacionats amb el Fòrum de les Cultures celebrat a la ciutat de Barcelona l'any 2004. Des de llavors s'han anat construint noves edificacions, des d'hotels de gran luxe a pisos de nova construcció.\nEls pisos que podem trobar aquí són de petites dimensions, estudis o apartaments petits, tot i que també és possible localitzar pisos més grans per a famílies. Els preus de la zona són més econòmics, tenint en compte que es troba al costat del mar, el que la fa ideal pels que busquen viure a prop de la platja, però a preus més barats comparats amb altres zones més cèntriques properes a la costa.\nQuè veure al barri del Besòs, Barcelona\nAl barri del Besòs trobem el parc del Fòrum de les Cultures, una zona al costat del mar que es va crear per albergar una de les fires multiculturals més importants que ha acollit la Ciutat Comtal. Actualment aquest recinte acull diversos festivals de música i altres esdeveniments culturals.\nTambé al barri del Besòs trobem el Museu de Ciències Naturals de Barcelona, un espai recentment inaugurat, concretament l'any 2011, que acull excepcionals col·leccions de zoologia que prèviament s'havien exposat al Castell dels Tres Dragons, ubicat al Parc de la Ciutadella.


Les patronals del sector comercial de Catalunya, PIMEComerç i Foment Comerç, exigeixen al Govern de l'Estat seguretat jurídica i unitat de criteri | PIMEC\nLes patronals del sector comercial de Catalunya, PIMEComerç i Foment Comerç, exigeixen al Govern de l'Estat seguretat jurídica i unitat de criteri\nDesprés de les declaracions d'ahir a la tarda del Ministre de Sanitat, Salvador Illa, PIMEComerç i Foment Comerç exigeixen que es publiqui per escrit el criteri interpretatiu pertinent per a dotar de la seguretat jurídica necessària, amb la qual, el sector del comerç deixi d'estar en fals davant la possibilitat de realitzar rebaixes, ofertes i promocions.\nAquestes declaracions, les quals prohibeixen la possibilitat de realitzar rebaixes en els establiments físics, entren en profunda contradicció amb la interpretació de la Disposició Addicional Segona de l'Ordre SND/399/2020 facilitada pel Ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme del dia 12 de maig, tant al sector del comerç català, com a la Direcció General de Comerç de la Generalitat de Catalunya.\nLa premissa interpretativa era clara: “Sí que és possible dur a terme rebaixes i promocions en els establiments físics sempre que aquests estiguin en condicions d'adoptar totes les mesures que siguin necessàries amb la finalitat d'evitar que es produeixin aglomeracions a conseqüència d'aquestes rebaixes o promocions. A l'interior dels establiments i locals comercials en tot cas cal complir amb les mesures establertes en l'Ordre SND/399/2020, de 9 de maig, l'article del qual 10 regula la reobertura dels establiments comercials imposant un requisit d'aforament, així com les distàncies de seguretat que es preveuen entre venedor i clients o entre clients entre si.”\nAquesta situació no sols posa en relleu la falta d'unitat de criteri entre Ministeris, sinó que, alhora, posa de manifest el nul diàleg practicat per part del Ministeri de Sanitat amb un sector tan important per a aquest país, al qual, per a rematar, se'l deixa en clar desavantatge respecte a la venda online. És extremadament preocupant que es generin asimetries entre canals comercials. Tots han de poder realitzar rebaixes si es garanteixen els protocols de seguretat sanitària en la compra.\nLa principal comesa del comerç és justament cuidar dels seus clients i dels seus treballadors, i per a això, és indubtable que han d'aplicar-se totes les mesures sanitàries que garanteixin la seguretat suficient per a evitar l'extensió de la pandèmia. Però alhora, precisament el comerç, un dels sectors que està patint les més profundes conseqüències d'aquesta crisi del COVID-19, necessita suport i facilitat per a reprendre com més aviat millor el seu dinamisme comercial.\nEs tracta de reconstruir el país, no de retallar oportunitats.


Dairy Barn Baltonsborough Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBaltonsborough, Baltonsborough, Regne Unit - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nAl visitar West Lydford, vosté es sentirà com a casa a Dairy Barn, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Dairy Barn és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a West Lydford, faci de Dairy Barn la vostra llar.


L'activitat formativa i d'orientació laboral, organitzada per Cambra València i l'Ajuntament de Sagunt, està orientada a millorar les competències digitals de persones majors de 45 anys i la seua incorporació al mercat laboral\nEste dimarts Sagunt va acollir la celebració de l'itinerari en Competències Digitals que van organitzar la Cambra de Comerç de València i l'Ajuntament de Sagunt. Esta activitat formativa i d'orientació laboral, integrada en el programa +45, està dissenyada per a millorar les competències digitals i facilitar l'accés al mercat de treball de la població compresa entre els 45 i els 60 anys.\nA la inauguració va assistir la regidora de Promoció Econòmica i Industrial, María José Carrera, qui va destacar que «les competències digitals ja no són una característica que ens diferencia de la resta, és una necessitat tant per a les nostres relacions socials, a través de l'ús de WhatsApp, e-mails, etcètera, com en la cerca de treball mitjançant webs i aplicacions d'ocupació o en la nostra forma de comunicació amb l'administració pública com, per exemple, fent ús del certificat digital».\nEl programa compta amb un itinerari que inclou una fase d'orientació i una fase de formació on s'aborden qüestions com el tractament de la informació, les formes de comunicació, la creació de continguts, ciberseguretat i la resolució de problemes. Finalment, les persones participants compten amb una fase d'acompanyament a l'ocupació on es treballa individualment per a facilitar la inserció laboral.\nL’edil va finalitzar la seua intervenció destacant la importància d'este tipus d'activitat per ser «una gran oportunitat per a avançar en competències digitals molt lligades a la millora de l'ocupabilitat de les persones».


Lorena Milvaques reconeix la seua incapacitat per solventar el deute - Partido Popular de Gandia\nLorena Milvaques reconeix la seua incapacitat per solventar el deute\nPerilla l’opció de Lorena Milvaques com Alcaldessa de l’esquerra, gràcies a la reforma de la Llei Electoral que evitaria pactar alcaldies als despatxos. Alberto Moratal: “Lorena Milvaques reconeix que no sap com fer front al problema del deute que els socialistes amb el seu recolzament varen generar”\nPrimeres reaccions a l’entrevista de Lorena Milvaques, la Portaveu del Grup Municipal Compromís, realitzada al dia de hui a un mitjà de comunicació local.\nPer al Vicesecretari de Formació i Acció Política, Alberto Moratal, l’entrevista ha generat el primer titular: “Lorena Milvaques no sap com fer front al deute. El que demostra la seua incapacitat per aportar idees per solventar el primer problema de la ciutat”.\nAra bé, si ha tingut temps per assumir que soles eren 1.000 persones a la manifestació del dissabte i arremetre contra Gandia i la seua consensuada política turística.\nS’ha esplaiat per qualificar “d’estafa democràtica” la reforma de Llei Electoral, un compromís assumit pel Partit Popular al seu Programa de Govern. Per a Moratal “Em resulta curiós que es diga que beneficia al Partit Popular, assumir que una Llei Electoral d’elecció directa dels Alcaldes beneficia al Partit Popular, és assumir la seua incapacitat per guanyar les eleccions” continuant “i si no guanyen democràticament, acostumen a usurpar les alcaldies als despatxos, sense respectar la decisió dels ciutadans, cosa a la que estan massa acostumats, donat que feren Alcalde a Josep Manel Orengo i així ens ha anat”.\nFinalment, Moratal lamenta que no clarifique la seua presència al Nou d’Octubre.\nEn alberto moratal, compromis gandia, lorena milvaques, pp gandia


Per què no m'adoptes?, pregunten gossos i gats abandonats | Consumer\nPer què no m’adoptes?, pregunten gossos i gats abandonats\nSolament un de cada deu animals que viuen amb una família espanyola ha estat adoptat, mentre que la compra és la primera opció\nAmb prou feines un de cada deu gossos o gats que comparteixen la seva vida amb una família espanyola ha estat adoptat. L’habitual és que l’animal sigui comprat (un de cada tres així ho fan) o que es rebi com a regal d’un familiar o amic. No obstant això, hi ha molts amics peluts que busquen i necessiten una família humana que els cuidi i vulgui com mereixen. Les associacions protectores adverteixen que l’abandó d’animals puja al nostre país, mentre que, per primera vegada des de 2007, han decrescut les adopcions. Solament l’any passat, 108.303 cans i 33.532 felinos abandonats van ser recollits per les associacions protectores d’Espanya. Aquest article aborda aquesta situació i anima a donar una oportunitat a aquests milers d’animals que esperen en cases d’acolliment i centres d’adopció.\nGossos i gats sense llar: cada vegada més difícil per a ells\nEls gossos i gats abandonats a Espanya cada vegada ho tenen més complicat per trobar una família humana que els vulgui\nEls gossos i gats abandonats a Espanya ho tenen cada vegada més difícil per trobar una llar on els cuidin i vulguin com mereixen. Per primera vegada des de 2007, ha baixat el nombre d’adopcions d’animals, segons el‘ Estudi sobre Abandó i Adopció d’Animals de Companyia 2013‘, de la Fundació Affinity, un referent en la matèria i de recent publicació.\nSolament durant el passat any, un total de 108.303 cans i 33.532 felinos abandonats van ser recollits per les associacions protectores espanyoles. “L’adopció d’animals s’ha estancat i és molt preocupant que hi hagi tants animals abandonats que necessiten una família”, afirma Isabel Buil, directora de la fundació.\nMenys adopcions de gossos i gats a Espanya\nEls gossos i gats abandonats que necessiten una família humana ho tenen molt complicat, malgrat les campanyes que realitzen les diferents associacions protectores d’animals. Les dades són descorazonadores: solament un de cada deu cans i felinos que viuen amb una família espanyola ha estat adoptat.\nQuin és el motiu? L’opció més habitual és comprar-los en tendes d’animals (el 30%) o rebre’ls com a regal de familiars o amics.\nUn de cada tres gossos i gats que viuen amb una família espanyola van ser un regal. Aquesta alternativa és molt rebutjada per les associacions protectores d’animals, que recorden que la decisió d’adoptar un animal ha de ser meditada, responsable i comptar amb el consens de tota la família. La raó és de pes: una adopció responsable redueix de forma molt significativa els abandons.\nQuè ocorre amb els gossos i gats abandonats?\nDesenes de milers de cans i felinos esperen al carrer, cases d’acolliment i centres d’adopció la seva oportunitat per formar part d’una família humana on els vulguin. No obstant això, els espanyols semblen poc conscienciats amb el problema: menys de la meitat d’ells (el 44%) troben una llar. A més, un de cada deu són sacrificats.\nAquestes dades corresponen a les protectores i associacions d’animals, ja que la xifra creix en el cas de gosseres i alguns centres municipals.\nCauses d’abandons d’animals: diners i ventrades no desitjades\nSegons l’estudi de la Fundació Affinity, la principal raó d’abandó d’animals és econòmica (un 15%). Això explica que durant els últims anys hagin sorgit a Espanya algunes iniciatives solidàries, moltes vegades anònimes. Una de les més destacades són els bancs d’aliments per a animals, que ajuden amb aliments i cures veterinàries a les persones sense recursos monetaris que viuen amb un gos o gat.\nLes ventrades indesitjades estan darrere d’un de cada deu abandons d’animals al nostre país, el mateix que el final de la temporada de caça, així com els problemes de comportament (que han de solucionar-se amb ajuda del veterinari o educador caní o felino) i la pèrdua d’interès per l’animal.\nLa falta de responsabilitat dels amos, no obstant això, segueix darrere de la majoria d’aquests abandons. Mostra d’això és que solament el 20% dels animals recollits tenia microxip. Aquest dispositiu és fonamental perquè gossos i gats que es perdin puguin tornar a casa.\nHa adoptat un gos o gat? Vol explicar-nos la seva experiència? Pot compartir-la en la secció de comentaris. Gràcies!\nmascotes adopció adoptar gats adoptar gossos comprar animals gatos-ca perros-ca


El garatge | Alambins - Digital Literari TwitCount Button\n“Buit”. Després de molt buscar, havia arribat a la conclusió que aquesta era la millor paraula. El diccionari era poc clar al respecte. “En física i filosofia, espai desproveït de matèria”. No servia. Havia de buscar més. Va pensar en la pel·lícula que havia vist feia poc, i en la qual el protagonista, que es deia John (i que corria per la selva amb una ametralladora a la mà), s’assemblava a aquell estrany home. Potser faria una excepció, i només aquest cop, enlloc de buscar una paraula per a definir-lo, podria simplement dir-li “John”, atribuïnt-li a aquest terme les característiques del personatge.\nAleshores, a partir d’aquell moment, un “John” seria per a ella una nova categoria de persones. Però dubtava. -Carai, no ho veig clar-, reflexionava. Tornava a consultar el seu llibre favorit. “Buit”: “Adjectiu. Dit d’un receptacle, d’un lloc, l’espai del qual no és ocupat, especialment d’allò que és destinat a contenir.” I també una altra: “Adjc. Que presenta un buit, buidat de la pròpia matèria, balmat.” -Doncs aquestes s’adapten més-.\nLes definicions del diccionari sempre li resultaven sorprenents. Hi havia moltes paraules que li havien començat a agradar i que definien aquell receptacle anomenat “cervell”: “saviesa”, “enteniment”, “carbassot”, “testa”, “prudència, “closca”, “crani”… eren genials, pensava. Però necessitaven d’un adjectiu. Aleshores podria dir: “aquest individu té la testa buida”.\nDisfrutava descobrint paraules noves. Però el que ella buscava era un mot únic, una sola paraula màgica que pogués descriure la persona. Tant li feia si era un verb, un adjectiu, un nom… L’obsessió de la Rosa per definir les persones i les emocions havia anat creixent amb els anys. Ho havia convertit en el seu joc favorit. Dedicava hores a pensar i a consultar llibres, internet, a preguntar als amics, fins arribar al vocable precís. Es tractava d’un joc seu, d’ella amb els seus pensaments.\nSeguia sense tenir clar si el significat de la paraula anava bé per aquell personatge. En sortiria de dubtes quan se’l trobés, és clar! Va recordar que l’endemà seria dijous, mercat. Sempre era aquest el dia en que es repetia aquell episodi que començava a semblar-li un drama. Va arribar el dijous i, tombant el carrer que la duia cap a casa, se’l va trobar.\n-Disculpi, senyor, ja li he dit moltes vegades que…\n-A veure, maca, que jo aparco aquí perquè em dóna la gana, perquè tinc una urgència i punt.\nAl principi, la Rosa mantenia la calma.\n-Ja, senyor, ja, això ja m’ho ha dit tres cops. I la setmana passada, i l’altra. Però és que quan vingui la mare, no podrà entrar el cotxe al garatge. I no em digui “maca”, si us plau.\n-Com si no hi hagués llocs per aparcar per aquí. Mira allà, i allà, i al carrer del darrera també hi ha llocs.\n-Que sí, que ja m’ho ha dit, però és que aquest és el nostre garatge, i ens va molt bé, perquè quan plou treiem el cotxe sense mullar-nos, i si portem la compra, podem…\n-A veure, nena, quina part no has entès?\n-No em digui “nena”, si us plau.\n-Que què? Que no et digui què? Serà possible la cria aquesta?\n-Bé, no s’enfadi. És que jo crec que algunes persones tenen un receptacle o testa, (que és prou important i que ens fa ser el que som com a humans) que ha estat buidat de la pròpia matèria, sap? O sigui, buidat d’allò que hauria de contenir, i això els hi minva la capacitat de discerniment. No s’ho prengui vostè malament.\n-… a veure, maca, què dius?\n-Li deia abans que no em digui ni “maca” ni “nena”, que jo no li he donat permís.\n-Això del receptacle, i no sé què més…\n-Vostè pot dir-li “maca” a una flor, o a una platja, jo què sé! Però a mi no. Jo em dic Rosa, els meus amics em diuen “Rous”, així amb un accent com anglès, que queda molt modern, però vostè m’ha de dir Rosa.\n-Què dius de la platja i de l’accent anglès?\n-Ah, això, sí. Això són cabòries d’una adolescent refermant el seu jo.\n-… collons amb la nena! Però per què no parles normal?\n-Jo parlo molt normal, senyor. El que vostè té es diu “buit”i, per cert, no té antídot, cura ni remei.\nLa Rosa va girar cua i se’n va anar cap a casa.


El Centre d'Estudis de les Garrigues organitza aquest dissabte la 3a edició de la Festa de l'equinocci de primavera, a l'Albi - Notícies de les Borges Blanques i les Garrigues - Ràdio Les Borges 107.1 FM\nEl Centre d'Estudis de les Garrigues organitza aquest dissabte la 3a edició de la Festa de l'equinocci de primavera, a l'Albi\nL'acte és obert a tothom i s'hi farà una lectura de poemes, una degustació de vins, una visita guiada per les pintures rupestres de la balma dels Punts i es contemplarà la posta de sol\nEl Centre d'Estudis de les Garrigues organitza, el proper dissabte, 17 de març, la tercera edició de la 'Festa de l'equinocci de primavera' un acte per rebre l'equinocci de primavera, a la balma dels Punts de l'Albi.\nDurant l'acte es farà un recital poètic per part dels mateixos assistents, que podran llegir els versos que vulguin -i que també servirà per commemorar el Dia Mundial de la Poesia, que se celebra el 21 de març-, hi haurà un tast de vins i una visita guiada per les pintures rupestres, tot amb la natura com a eix central. Per acabar, s'encendrà una foguera i els participants que ho vulguin es podran quedar a sopar entrepans, que cal que es porti cadascú.\nEl punt de trobada serà, a les 17.30 hores, a la plaça de l'Ajuntament de l'Albi, i se sortirà amb vehicles propis fins a les pintures de la balma dels Punts. Allí, a les 18 hores, es farà una visita guiada i la lectura de poesies voluntària i a les 19 hores es contemplarà la posta de sol coincidint amb l'equinocci de primavera i, posteriorment, s'encendrà la foguera. L'organització recorda que, en cas de mal temps, els actes quedaran suspesos i recomanen als assitents que duguin un frontal o bé una llanterna.\nL'Ajuntament de l'Albi, el Consell Comarcal de les Garrigues i el Celler Mas Blanc i Jové, de la Pobla de Cérvoles, col·laboren en l'organització d'aquesta iniciativa que ja fa tres anys que se celebra.\nParticipants a la primera edició (foto: arxiu).


Barcelona és capital! | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← Primàries al PSC de Barcelona!\nJoaquim Nadal sobre el Govern Mas →\nBarcelona és capital!\nAbans de començar dues notícies. En el meu perfil de Facebook he arribat als 5.000 amics i amigues i com aquesta xarxa social no me’n deixa afegir més, he hagut d’obrir una “pàgina oficial”. L’altra és que el web “Debat socialista”, tal com us vaig anunciar, a partir d’ara està gestionada directament des del PSC, jo aniré mantenint, al meu ritme, el meu bloc dedicat al debat. Aprofito també per anunciar que penso ser més actiu a Twitter.\nReprendre el fil de les actualitzacions setmanals del diari després d’una interrupció de quinze dies planteja inevitables problemes d’acumulació de materials i d’involuntaris oblits. Després de molta feina aquí teniu els resultats.\nEn el capítol dedicat a la política catalana us convido a llegir l’article de Kepa Aulestia “Hechos lingüísticos” sobre les recents sentències del Tribunal Suprem sobre la immersió lingüística, la utilització esbiaixada que alguns volen fer de la sentència del Tribunal Constitucional i, en general, sobre l’ofensiva contra les llengües minoritàries d’alguns sectors. Caldrà fer-hi front amb fermesa i intel·ligència. També he trobat de gran interès l’article de Xavier Vidal-Folch “La locomotora ya crea empleo” en el que explica la situació real de l’economia catalana al final del mandat del president Montilla, una situació millor de la que molta gent pensa però encara lluny de la recuperació que tots voldríem. Enmig de tanta tonteria neoliberal, m’ha encantat l’article de Josep Ramoneda “A favor dels impostos”.\nMés estrictament sobre la situació política catalana us convido a llegir els articles d’Enric Company “Hay Gobierno, ¿habrá alternativa?”, Antonio Franco “De momento, mucha continuidad”, Jordi Matas Dalmases “Errores de Mas” i Andreu Mayayo “Duran i Lleida i l’Esperit Sant del Govern”.\nPer cert, en la primera jornada de treball del Grup Socialista al Parlament de Catalunya es van assignar els responsables de cada Comissió: portaveu de la Comissió d’Afers Institucionals, Laia Bonet (Ernest Maragall serà responsable de Funció Pública); portaveu de la Comissió d’Empresa i Ocupació: Jaume Collboni; portaveu de la Comissió de Control de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, Joan Ferran; portaveu de la Comissió d’Ensenyament, Universitats i Recerca, Daniel Font; portaveu de la Comissió de Benestar, Família i Immigració, Eva Granados; portaveu de la Comissió de Territori i Sostenibilitat, Roberto Labandera (Jordi Terrades serà responsable de Medi Ambient i Xavier Sabaté serà responsable d’Energia); portaveu de la Comissió d’Agricultura, Mònica Lafuente; portaveu de la Comissió d’Interior, Joaquim Llena; portaveu de la Comissió d’Economia, Finances i Pressupostos, Rocío Martínez-Sampere; portaveu de la Comissió d’Igualtat: Caterina Mieras; portaveu de la Comissió de Justícia, Agnès Pardell; portaveu de la Comissió de Cultura i Llengua, Consol Prados; portaveu de la Comissió de Salut, Josep Maria Sabaté; portaveu de la Comissió de Cooperació, Núria Segú; portaveu de la Comissió d’Acció exterior i Unió Europea, Montserrat Tura; portaveu de la Comissió de Joventut, Núria Ventura; portaveu de la Comissió de la Sindicatura de Comptes, Jordi Terrades; portaveu de la Comissió de la Sindicatura de Greuges, Marina Geli; i portaveu de la Comissió de Peticions, Manuela de Madre.\nTambé amb bones notícies sobre l’economia catalana podeu llegir l’article de Rafael Nadal “Contra el pesimismo” i l’editorial de La Vanguardia “Acuerdo en Nissan”.\nEncara cuegen les reccions a la decisió de Ferran Mascarell d’incorporar-se al Govern de CiU. Al respecte us recomano els articles de Pilar Rahola “Las confesiones de Mascarell” i Jordi Font “Cultura, ¿una nova oportunitat?”.\nSobre el debat obert en el si del PSC us convido a llegir quatre articles: Joan Ferran “El PSC necessita un ‘reset’”, Antoni Segura “¿On va el socialisme català?”, Albert Sáez “L’estrès del PSC” i Javier Cercas “El fracaso de la izquierda en Cataluña”.\nPerò sens dubte la notícia de la setmana ha estat la decisió de Montserrat Tura d’optar a la candidatura socialista a l’Alcaldia de Barcelona a través d’unes eleccions primàries. Aquesta decisió ha donat peu a tot tipus de comentaris i especulacions que no ens haurien de desviar del tema fonamental: si hi haurà primàries en les que els militants i simpatitzants registrats socialistes decidiran sobre la candidatura a l’Alcaldia de Barcelona és perquè el PSC té establert aquest sistema d’elecció de candidats quan diverses persones opten a la mateixa funció de representació pública i precisament perquè Montserrat Tura ha optat a la candidatura del PSC a Barcelona quan ja fa temps que l’Alcalde Jordi Hereu –de qui tots els socialistes respectem la feina realitzada i vàlua personal- havia manifestat la seva voluntat de presentar-se a la reelecció.\nLa Comissió Electoral del PSC va tancar el cens a les 0 hores del 14 de gener i segons aquest cens correspondrà als 3.424 militants i als 8.617 simpatitzants registrats del PSC a Barcelona decidir qui serà el candidat socialista a l’Alcaldia de Barcelona en les eleccions municipals que se celebraran el proper 22 de maig.\nLa Comissió Electoral del PSC va decidir que les eleccions primàries tindran lloc el proper dissabte dia 19 de febrer i es va refermar en el criteri en que la proclamació dels resultats de les eleccions primàries que se celebrin, serà el resultat de la suma de vots obtinguts per cada candidat o candidata en les urnes de militants i simpatitzants, que com se sap voten en urnes separades.\nLa Comissió Executiva del PSC serà absolutament neutral en aquest procés i ha cridat a totes les comissions executives del PSC a ser-ho. Cal que les primàries serveixin per parlar de Barcelona, subratllar les propostes, idees i capacitats dels nostres candidats i l’absència de projecte dels nostres adversaris. Podeu seguir a Jordi Hereu al seu facebook i a Montserrat Tura al seu web de campanya. I podeu també seguir el procés de reflexió sobre el programa electoral del PSC de Barcelona en el web Projecte BCN.\nSobre el procés de primàries a Barcelona us convido a llegir els articles de Saül Gordillo, David Fernández i Francesc Valls i l’editorial del diari El País.\nMés en general sobre la reflexió en el si de l’esquerra us interessarà el reportatge de Pere Rusiñol “La izquierda europea toca fondo y busca salidas” i les “Doce propuestas para reconstruir la izquierda” recollides pel diari Público.\nPassant ja a la política espanyola us convido a llegir tres articles sobre el decebedor comunicat de la banda terrorista eta: Andreu Mayayo “ETA, adéu a les armes per sempre més”, Daniel Innerarity “El problema de ETA” i Josep Ramoneda “Objetivo: acabar con la violencia”.\nSobre l’acció i propòsits del govern d’Espanya us convido a llegir la intervenció de José Luis Rodríguez Zapatero en la presentació de l’Informe Econòmic 2010 de l’Oficina Econòmica del President, els Eixos de l’acció política del Govern; 1) Austeritat, 2) Reformes i 3) Cohesió social, i el resum elaborat pel PSOE sobre les polítiques socials desenvolupades pel govern socialista del 2004 al 2011.\nSobre aquestes qüestions us convido a llegir l’editorial d’El País “Informes y planes”, l’editorial de Cinco Días “Zapatero redobla su apuesta reformadora” i els articles d’Óscar Iglesias “2011, un cambio de década”, Jonás Fernández “Una visión progresista de las reformas”, Jordi Sevilla “Carta abierta al presidente Zapatero”, Guillermo de la Dehesa “Razones para que el rescate no alcance a España”, Angel Laborda “Mejorar la confianza, una tarea para 2011”, Pedro Castro “Contra la resignación”, Josep Oliver “Pactes imprescindibles” i Joaquín Estefanía “El tiempo perdido”.\nContrastant amb el compromís i les propostes del govern socialista, la buidor de plantejaments del PP. Podeu llegir al respecte els articles d’Ignacio Escolar “¿Y el PP qué propone?” i Manuel Rico “El discurso del odio”.\nFa temps que es va covant un clima a espanya que pretén atribuir a l’Estat de les Autonomies les dificultats derivades de la crisi econòmica. Segons aquest clima d’opinió, fabricat al think-tank presidit per Aznar i esperonat des del PP i des dels mitjans de comunicació conservadors, sota la bandera de “racionalitzar l’Estat de les Autonomies”, es tractaria de reconduir el “desgavell autonòmic”, fent que l’Estat recuperés competències, justificant l’operació a partir de la necessitat de reduir el dèficit públic i aprimar l’Administració. Ningú no dubta de la necessitat que totes les administracions han de fer un esforç per optimitzar els recursos i per contribuir a reduir el dèficit, ni que cal millorar la col·laboració entre institucions, ni que convé eliminar duplicitats innecessàries, ni fins i tot que convindria que el Senat fos una veritable Cambra territorial. Però des del punt de vista dels socialistes això no hauria d’anar en detriment de l’autogovern de les Comunitats Autònomes, ni hauria de limitar el potencial contingut en els Estatuts d’Autonomia, ni hauria de suposar abandonar la perspectiva d’una Espanya plural i federal. Les nostres posicions estan recollides en el Programa Marc del PSC aprovat el juliol del 2010 i en el Programa Electoral aprovat l’octubre del 2010. Al respecte de la maniobra orquestrada pel PP i els seus acòlits podeu llegir el reportatge de Carolina Martín “Asedio al Estado autonómico” i l’article de Manuel Rico “El Estado autonómico en la diana”.\nEl principal problema d’Espanya segueix essent la situació econòmica sobre la que us recomano que llegiu els articles de Lalo Agustina “Enero de infarto en el mercado de la deuda”, Josep Lluís Sureda “La deuda española no va tan mal”, Angel Laborda “La inflación en 2010 y perspectivas para 2011” i Alejandro Bolaños “España esquiva el golpe de los mercados” i “Tensión asegurada hasta la primavera”.\nEn defensa d’un enfocament econòmic ben diferent a les polítiques d’austeritat us convido a llegir els articles de Vicenç Navarro “Cómo lo político y social determina lo económico” i “¿Por qué las políticas de austeridad de gasto público son erróneas?” i de J. Bradford DeLong “Un momento para gastar”.\nSobre el debat al voltant de la reforma de les pensions us convido a llegir l’article de Vicenç Navarro “Falsedades sobre las pensiones” i Xavier Vidal-Folch “De 65 a 67: ¿razones sólidas en contra?”.\nSobre el debat econòmic de fons resulta imprescindible llegir els articles de Manuel de la Rocha “La riqueza cambiante de las naciones”, Joaquín Estefanía “Fuego y hielo” i “Otro timo de la estampita”, i Xavier Vidal-Folch “¿Quién manda aquí?”.\nTambé us interessarà el “Manifeste d’économistes atterrés”, “El año que se nos fue” de Josep Borrell, “Nuevos paradigmas políticos para un nuevo mundo” de Dominique Strauss-Kahn, “¿Por qué hay paro masivo?” de Jordi Sevilla i “Contra toda esperanza, la esperanza de 2001” de Joseph Stiglitz.\nLes possibilitats de redreçar la situació econòmica rauen en gran mesura en la capacitat de reacció d’Europa i en un nou ordre mundial. Sobre aquesta qüestió us recomano els articles d’Ignacio Sotelo “Incertidumbre sobre el euro”, Daniel Innerarity “La solución europea”, Enrique Gil Calvo “El ‘apartheid’ europeo”, Felipe González “La UE en la encrucijada”, Juan Fernando López Aguilar “El alma internacionalista”, Andy Robinson “¿Son los eurobonos la solución?”, l’editorial d’El País “Europa responde”, Darío Valcárcel “Federalización: si no avanza, la UE morirá”, Beatriz Navarro “El mundo se lanza al rescate del euro”, Alfredo Pastor “Escrito en papel de fumar”, l’editorial d’El País-Negocios “Más Europa” i Paul Krugman “¿Tiene salvación Europa?”.\nUs pot interessar també l’article d’Antonio Jiménez Barca sobre Dominique Strauss-Kahn “¿El futuro presidente de Francia?”.\nSobre la revolta a Tunísia us recomano que llegiu els articles de Sami Naïr “La revuelta de los descamisados”, Javier Valenzuela “Es posible derrocar a un autócrata árabe”, Francis Ghilès “Una prisión al aire libre: el legado de Ben Ali” i Juan Goytisolo “La voz del nuevo Túnez”.\nSobre el conflicte d’Orient Mitjà us convido a llegir els articles de Noam Chomsky “Un camino para palestinos e israelíes” i Ilan Pappé “Israel toca de nuevo los tambores de guerra”.\nI per acabar, un article sobre l’eventual prohibició de subvencionar centres educatius que practiquen la segregació de sexes “Ya era hora” de Javier Pérez Royo, el llibre d’Antoni Gutiérrez-Rubí “Filopolítica: filosofía para la política” i tres imprescindibles reflexions sobre política i democràcia de tres notables intel·lectuals: “¿Y el pueblo?” de Michel Wieviorka, “Matar políticos” de Manuel Castells i “¿En qué piensan los políticos?” de Daniel Innerarity.\nI precisament després de recomanar la lectura del llibre d’Antoni Gutiérrez-Rubí i de tres treballs de reflexió sobre la democràcia i la política és especialment adequat esmentar aquí l’acte en record de Juli Busquets celebrat ahir a Barcelona. L’Ajuntament de la ciutat va dedicar una placa al record de Juli Busquets a la casa on va viure al carrer Laforja. Juli Busquets, coronel, catedràtic i diputat socialista, va fundar la Unión Militar Democrática, petit nucli de militars de carrera que van lluitar per la democràcia precisament des de l’exèrcit, la institució que Franco va utilitzar per acabar la llibertat dels espanyols. Que el record al coratge cívic de Juli Busquets ens serveixi per no defallir mai en defensa de la democràcia, les institucions i l’acció política.\n“Perles” del programa del Polònia emès el 13 de gener, resum crític realitzat per Núria Iceta. Podeu trobar totes les Perles del Polònia aquí, amb imatges, vídeos i tot.\n– Que bo el President Pujol intentant portar pel bon camí i/o interferir al President Mas. És que no li agrada ni que sigui mariner “No saps que a Convergència som més de muntanya?”\n– Els “Reservoir Mas”, extraordinaris!\n– Pobre Alcalde Hereu, només recorda una obra de govern, la reforma de la “cruïlla” Aragó/Gran via… nem bé!\n– Els maquis d’en Mas… “podeu sortir, Catalunya torna a ser normal!”\n– El President Mas al timó, amb música marinera de fons.\n– Mas a Rahola “no Pilar, quan parlo de Pilota d’Or no em refereixo a tu”. Ella és que és una dona de bandera!\n– La gent que diu “un segundeeet” fa molta ràbia… perdoneu, però algú ho havia de dir!\n– La Consellera/vicepresidenta Ortega… amb l’ajuda de Déu.\n– El Conseller Mas-Colell (Masco pels amics) i el seu amic Harvey “the solution is retalling”… i com mola el peluco d’or.\n– El Conseller Puig… amb set de venjança… quina por!\n– El Conseller Mascarell… escridassat\n– La protesta d’Alícia Sánchez-Camacho per la discriminació als “castellanofumadors”\n– L’ingrés del President Montilla a la resi d’expresidents… boníssim!\nZW 242 Recomanacions d’enllaços al servei de la reflexió i l’acció política i social realitzada pel meu amic Antoni Gutiérrez-Rubí.\nComunica 2.0, el Congrés universitari sobre xarxes socials Campus Gandia, va celebrar la seva primera trobada el passat mes d’octubre amb un gran èxit de participació. El seu objectiu és informar i orientar sobre les noves estratègies professionals basades en la cultura 2.0 advertint dels riscos que comporta fer-ne un mal ús i obrint noves perspectives d’ocupació.\nMalgrat que Espanya és un dels països que lideren l’ús de les xarxes socials, existeix un desconeixement del benefici d’aquestes com a tàctica a l’hora de buscar feina, en el disseny d’una carrera professional, o fins i tot com a perfil de treball. A través de la pàgina de Comunica 2.0 i del seu canal a YouTube podreu accedir als diferents continguts que es desenvolupen i que us poden resultar d’utilitat. També podeu seguir tota la informació del seu dia a través de Facebook o Twitter.\nD’altra banda, recomanar el nou llibre de David de Ugarte: “Los futuros que vienen” que presenta el proper dia 11 a les 19:30h, a l’antiga fàbrica de la “Azucarera” de Saragossa, on estarà acompanyat de l’activista i periodista David Ballota. David de Ugarte posa el llibre a la vostra disposició de manera lliure i gratuïta ja que es pot consultar complet o descarregar en format epub (per a llibres electrònics) a la pàgina de Las Indias. Felicitats i tota la sort.\nZW 243 Recomanacions d’enllaços al servei de la reflexió i l’acció política i social realitzada pel meu amic Antoni Gutiérrez-Rubí.\nDiscursos és un projecte creat per Xavier Peytibí i Juan Víctor Izquierdo, promotors també, de Beers&Politics, i és obert a les aportacions i comentaris de totes aquelles persones interessades.\nEl web de Discursos recopila un gran nombre de discursos polítics al llarg de la història. L’objectiu és poder entendre aquesta a través de l’oratòria i la retòrica de cada polític, comparar-la, aprendre com s’han expressat les idees polítiques al llarg del temps, i tenir, a més, un bon repositori on poder trobar i accedir de manera fàcil aquells textos que més ens interessin. Podem trobar-los fàcilment, bé a través del cronograma o buscant per autor, paraula o idioma (català, castellà, anglès, francès o italià). En alguns discursos també s’inclou enllaç al vídeo corresponent.\nEn un altre ordre de coses, us apunto un interessant seminari que tindrà lloc a Barcelona el dia 24 de febrer. Es tracta del “8è Seminari de Comunicació Pública” que se celebrarà en el Citilab de Cornelllà de Llobregat, sota el títol Innovació en la Comunicació Pública: tecnologies per a un millor servei i que presenta el següent programa. Si esteu interessats en assistir-hi cal que envieu un correu electrònic a l’Associació Comunicació Pública indicant com a assumpte: inscripció al seminari, i posant el vostre nom i cognoms, telèfon i lloc de treball.\nPosted on diumenge 16 gener 2011, in Política. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari.


Muntanya + Estacions D'esquí | De Novembre 2021\n9 millors estacions d’esquí de Colorado que tothom pot gaudir aquest hivern\nDes d’Aspen fins a Vail i Telluride, aquestes són les millors estacions d’esquí de Colorado. Reserveu les properes vacances d'hivern en una d'aquestes estacions d'esquí de Colorado.\nAquestes són les millors estacions d’esquí de la costa est. Des de Mont-Tremblant fins a Windham, aquestes destinacions d’esquí a la costa est ofereixen pistes increïbles i per a tothom.\nLes 10 millors estacions d’esquí familiars per a nens i nens al cor (vídeo)\nVoleu anar a la muntanya per passar unes vacances d’hivern en família? Aquestes són les millors estacions d’esquí per a famílies, amb moltes possibilitats per fer a les pistes i fora de casa.\nAquestes són les 8 millors estacions d’esquí de Vermont\nDes de Mount Snow fins a Okemo, aquestes són les millors estacions d’esquí de Vermont. Aquestes estacions ofereixen alguns dels millors esquí a Vermont, a més d’activitats per a tota la família.\n10 millors estacions d'esquí als Estats Units\nVoleu anar a la muntanya aquest hivern? Aquestes són les millors estacions d’esquí dels EUA, des de Park City, Utah fins a Telluride, Colorado i més enllà.\nDes de Park City fins a Snowbird, aquestes són les millors estacions d’esquí de Utah. Ja sigui principiant o expert, segur que gaudirà de les pistes d’aquests complexos turístics.\nPer què Mammoth Mountain és el lloc ideal per a esquiadors i snowboarders principiants (vídeo)\nAquesta joia del sud de Califòrnia aconseguirà que els esquiadors principiants i els surfistes de neu s’enganxin i els faran tornar per obtenir més informació.\nLa flamant estació d’esquí del Club Med, La Rosière, situada a Montvalezan, al sud-est de França, estrena la primera habitació d’hotel amb tema de taronja xocolata del món en honor de la temporada de vacances.\nSun Valley va inventar la gran estació d’esquí nord-americana: ara és hora de viure-la\nSun Valley Ski Resort, a Idaho, va inventar i perfeccionar la gran estació d’esquí nord-americana, i ara celebritats com Oprah són visitants freqüents.\n5 estacions preferides a les muntanyes del Pocono\nTant si voleu esquiar com meditar, aquestes estacions de muntanya de Pocono són les preferides tant pels locals com pels visitants.\nLa tirolina més alta del món us portarà a les pistes de la millor estació d’esquí del món\nEn aquesta guardonada estació d’esquí francesa, la tirolina més alta del món funciona en realitat com a remuntador.\nEl rànquing de Yelp de muntanyes d’esquí ideals per a famílies a Amèrica del Nord inclou la zona d’esquí de June Mountain a Califòrnia i la zona d’esquí Pats Peak a Vermont.\nAixò és el que sembla ara esquiar a Mammoth Mountain\nSegons una persona que ho va viure, com és esquiar o fer surf de neu a Mammoth Mountain durant la pandèmia COVID-19.\nL'única cosa millor que triturar a Park City és menjar als seus restaurants de boca (vídeo)\nPark City és famosa per la seva bella muntanya, però el seu secret més ben guardat és la seva deliciosa gastronomia.\nEl Big Sky Resort de Montana ofereix esquí nocturn i pistes adaptades a tots els nivells d’experiència. A més, és un lloc on esquiadors i snowboarders deixen enrere la multitud.\nNova York permetrà tornar a obrir les estacions d’esquí el 6 de novembre\nLes estacions d’esquí de Nova York reobriran el mes que ve amb restriccions d’aforament vigents i l’ús obligatori de màscares a causa del COVID-19.\nLa destinació d’esquí d’Utah que voldreu visitar a continuació\nCada any, Alta, Utah, és un dels punts més fiables per a la neu.\nA partir del 30 d’octubre a les 13 h. ET, la casa s’obrirà per reservar a una família amb molta sort que pugui llogar l’experiència d’un milió de dòlars per només 100 dòlars per nit. El grup que puntuarà el llistat també tindrà accés a Eagle Point Resort a Beaver, Utah. I, amb el llistat, els hostes tindran accés al complex durant tot un dia només per a ells i la seva vaina.\nOn anar per un viatge d’esquí inoblidable a la Colúmbia Britànica\nLes estacions per als amants de l'esquí en pols i que estan preparats per fugir de les línies d'ascensor.\nVail Resorts torna a obrir arreu del país: què cal saber sobre els seus procediments de seguretat i salut?\nVail Resorts, inclosos Keystone i Crested Butte, a Colorado i Okemo, i Mount Snow, a Vermont, ja s’han obert per fer excursions amb gòndola i senderisme i Whistler Blackcomb a la Columbia Britànica, Vail, Beaver Creek, Park City i Breckenridge. Juliol amb nou protocol arran del coronavirus.\nprimavera calenta als EUA\ncom es parla hawaià\nmillor zoo a Amèrica\nllista de companyies aèries dels Estats Units\nmapa de viatges per carretera EUA\nPrincess Cruises ha cancel·lat gairebé tots els seus creuers fins al desembre\nEl Golden Retriever preferit d’Instagram ha de passar un dia amb dofins a l’aquari: vegeu els adorables vídeos\nVoleu viatjar més el 2017? Aquí hi ha 12 viatges barats que podeu fer ara\nUna guia del Parc Nacional Olímpic


Tercera victòria consecutiva d'Esquerra a Manresa en mig any - Manresa\nTercera victòria consecutiva d'Esquerra a Manresa en mig any\nLa formació republicana celebrant els resultats, amb Marc Aloy, el president local Ramon Fontdevila i la senadora Mirella Cortès\nEsquerra Republicana de Catalunya ha tornat a ser la força més votada a Manresa en les que han estat les terceres eleccions que s'han celebrat aquest 2019 a Catalunya, uns resultats que s'han aconseguit de manera consecutiva en els darrers sis mesos.\nA les generals del 28 d'abril, els republicans van assolir la xifra històrica a la ciutat de 12.198 vots. Un mes després, a les eleccions municipals del 26 de maig, la candidatura encapçalada per Marc Aloy —que el juny del 2020 es convertirà en alcalde de Manresa— aconseguia uns altres resultats històrics, essent la força més votada a Manresa, amb 9.109 vots. I, aquest 10 de novembre, en la que ha estat la repetició de les eleccions generals, Esquerra Republicana ha tornat a guanyar unes eleccions a la capital del Bages, en aquest cas amb 9.964 vots. Aquestes tres victòries se sumen a la que ja es va aconseguir a les generals del 2016, quan els republicans van guanyar els comicis amb 7.808 vots.\nUn cop efectuat l'escrutini, aquest diumenge al vespre, l'actual Tinent d'Alcalde de la Presidència i proper batlle de Manresa, Marc Aloy, va donar les gràcies a tots els votants i a les més de 60 persones apoderades que es van repartir per tots els col·legis de la ciutat i va felicitar també Junts per Manresa i Fem Manresa, "que han fet uns bons resultats que han permès que el vot independentista a Manresa creixi fins al 57,27%".


Govern posa en mans de la policia la investigació dels atacs cibernètics als llocs web - Altaveu el diari digital d'Andorra\nGovern posa en mans de la policia la investigació dels atacs cibernètics als llocs web\n02/01/2016 (13:46 CET)\nL'atac cibernètic sofert per moltes de les pàgines electròniques institucionals del Govern no hauria suposat una fuita de dades però sí un important desconcert durant hores. A primera hora de la tarda d'aquest divendres s'han aconseguit restaurar finalment els webs afectats. I per ara no haurien tornat a ser 'hackejats'. Els tècnics informàtics governamentals hi havien estat remuntant algunes de les pàgines durant el matí. L'executiu ha donat per resoltes totalment les incidències passades les 10 d'aquesta nit. En un breu missatge publicitat a les xarxes socials, s'hi diu que "la web de Govern funciona amb normalitat". En la mateixa comunicació, l'executiu adverteix que "els detalls tècnics d’aquesta agressió cibernètica es faran arribar a la policia a fi de dur a terme les investigacions escaients".\nEn la única referència pública general que ha fet el Govern sobre l'atac informàtic, l'administració central explica que "els diferents webs de Govern han estat restaurats després de l’atac cibernètic que va afectar l’aparença i el funcionament dels mateixos. Els serveis tècnics informàtics del Govern d'Andorra han estat treballant per tal de restablir el servei completament i reforçar la seguretat del servidor. L’acció contra els webs només ha afectat el contingut visible, en cap cas s’han vist compromeses les dades contingudes, cap informació sensible o les dades dels usuaris", tal i com ja havia avançat l'Altaveu. De fet, durant el dia s'han anat restaurant les pàgines electròniques. Però els 'pirates', suposats islamistes encara que no hi ha cap certesa sobre la seva identitat ni conviccions de cap mena, han anat reiterant els seus atacs. L'executiu, una vegada resolta la incidència, ha treballat per intentar esbrinar l'origen de la mateixa i reforçar la seguretat dels servidors davant possibles nous atacs. Malgrat els detalls tècnics que s'hagin recollit, poder arribar als responsables reals de l'agressió sembla una missió molt complicada. Per no dir impossible.\nI és que el 2016 s’ha iniciat mogut a la xarxa. Uns desconeguts autoanomenats Prosox & Kuroi’SH han bloquejat la pàgina electrònica oficial impostos.ad causant una notable alarma i desgavell entre els obligats tributaris. És en aquest lloc web on la immensa majoria dels contribuents aporten les seves dades perquè se’ls faci la retenció de l’impost de la renda (IRPF), per exemple. Diverses persones han mostrat el seu neguit a l’Altaveu per la caiguda de la pàgina. La dels impostos, però, no és la única pàgina que presenta aquesta anomalia. El web finances.ad o el de turisme.ad han presentat durant hores el mateix problema. També duana.ad. Fins i tot govern.ad ha hagut d'enllaçar amb l'agenda d'activitats (agenda.ad) per poder salvar la incidència. Fonts coneixedores de la situació han lamentat la imatge institucional que s'està oferint, però han assegurat que per ara no s'ha constatat cap fuita de dades.\nEl hackejat de les pàgines anava acompanyat d’una imatge de manga i una música que es podia escoltar amb certa intensitat. Prosox, que té compte de twitter, entre altres, reivindicava l’acció i deia obertament que ells, “literalment, t’hem fotut (per ser fins) Andorra”. Demana que sigui reconegut el Sàhara Occidental i les condicions de les persones sahrauís. En relació a la pàgina on es fan les declaracions i aportacions de dades impositives, i que en el cas de la informació rebuda per l’Altaveu ha estat la primera que els lectors han localitzat hackejada, les persones contactades han mostrat la seva preocupació perquè més enllà de bloquejar l’accés al lloc web no hi hagi hagut també 'robatori' d'informació, un extrem que fonts properes a l'equip que està mirant de resoldre la incidència ha descartat del tot.\nLes mateixes fonts han assegurat que l'afectació ha estat força generalitzada en diferents llocs web institucionals. Molts d'ells s'han restaurat per desfer el problema però han tornat a ser atacats al cap de pocs minuts. La repercussió seria més greu a nivell reputacional que no pas quant a l'afectació que hi pugui haver en la gestió de les dades que mouen les pàgines electròniques oficials lligades al Govern d'Andorra. L'atac afectaria el 'frontal' dels llocs web, és a dir, a la seva imatge pública, però no els budells dels mateixos. Per accedir al contingut de les dades s'han de passar tot un seguit de protocols de molt difícil accés. Uns accessos que l'atac de Prosox no hauria pas superat. L'atac, molt similar al que ja haurien patit diversos pàgines electròniques institucionals d'Andorra fa uns anys, hauria afectat principalment un dels serveis que ofereix un dels proveedors del Govern. Tècnics de l'executiu han estat treballant per intentar remuntar les pàgines alhora que miraven de descobrir la identitat dels atacants.\n“El treball ha obert una porta a una metodologia que d’aquí a uns anys tindrà la seva importancia”


Kalevala : èpica de Finlàndia | Bloc de Lletres\n← Desempaqueto la biblioteca\nTerritori lector : us presentem l’Anna →\nPosted on 22 Juny 2007\tby blocdelletres\nEl Kalevala és una compilació de poemes folklòrics que havien estat part de la tradició oral entre parlants de llengües baltofineses durant uns dos mil anys. La primera edició del Kalevala va aparèixer el 1835, sobre la base dels poemes que Elias Lönnrot havia recollit a Finlàndia i Carèlia.\nRamon Garriga-Marquès i Pirkko-Merja Lounavaara van publicar el 1997 una versió íntegra en català. Consulteu al catàleg altres edicions disponibles.\nA Virtual Finland podem trobar un estudi sobre el Kalevala a cura de Anneli Asplund, investigador de The Kalevala Society, Finnish Literature Society.\nVirtual Finland és un portal del Ministeri d’Afers Exteriors de Finlàndia que no té el característic aspecte eixut i seriós a que ens tenen acostumats els portals d’organismes oficials. Funciona com un si fos una revista, amb apartats temàtics i articles signats per diferents experts.\nAquesta entrada s'ha publicat en Literatura, Recursos web i etiquetada amb Finès. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.