Concentració a la Seu en solidaritat amb el regidor vigatà Joan Coma — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Concentració a la Seu en solidaritat amb el regidor vigatà Joan Coma\nConcentració a la Seu en suport a Joan Coma\nLa plaça dels Oms de la Seu d'Urgell va acollir aquest dimarts al vespre una concentració en suport al regidor de la CUP a l'Ajuntament de Vic, Joan Coma, que al matí havia estat detingut per ordre de l'Audiència Nacional amb relació al seu suport públic a la Declaració del 9-N. Coma s'havia negat a declarar per aquests fets i va ser arrestat pels Mossos d'Esquadra. Posteriorment, va ser portat per la Guàrdia Civil a Madrid, on ha declarat aquest dimecres al matí.\nEn la concentració a la Seu es va llegir un manifest unitari en el qual es denuncia "l'autoritarisme d'un Estat que pretén anul·lar la representativitat ciutadana en voler condemnar la llibertat d'expressió política dels regidors en ple municipal". Alhora, feien una crida perquè "aquest manifest sigui una incomoditat per a aquells antidemòcrates que volen fer passar pels tribunals la representació de la ciutadania, i que es neguen a que es vulgui construir el futur d'una Catalunya justa segons la voluntat de la seva població". En aquest sentit, hi afegeixen que "els enemics de les llibertats i de la democràcia són aquells qui, emparant-se en els tribunals que s'han tornat agents polítics i de poder, no de justícia, volen minvar els nostres drets i la representativitat del nostre poble".\nEl text va ser llegit pel músic Pep Lizandra. A l'acte de protesta també hi van ser presents representants d'entitats sobiranistes i diversos regidors de l'Ajuntament de la Seu, amb la presència de tres dels quatre grups municipals representats al consistori i incloent l'alcalde, Albert Batalla, i els portaveus d'ERC, Francesc Viaplana, i de la CUP, Pau Lozano, que va ser un dels encarregats de subjectar la pancarta amb el lema 'Desobediència. Llibertat Joan Coma'.\nManifest: 'Cap futur del nostre poble no el decidirà cap tribunal. Ni un pas enrere'\n"Llibertats, Solidaritat i Democràcia no són en aquests moments paraules buides, ni expressions retòriques. Llibertats, Solidaritat i Democràcia són conceptes plens de vigor, de força i d´unitat en defensa de la convivència política, i per denunciar l’autoritarisme d’un estat que pretén anul·lar la representativitat ciutadana en voler condemnar la llibertat d´expressió política dels regidors en el ple municipal.\nSolidaritat Joan, som al teu costat i no caminaràs sol. Solidaritat a totes i a tots els qui en aquests moments la justícia us converteix en perseguits polítics. Som al vostre costat i no caminareu sols. I solidaritat entre nosaltres, que defensem les llibertats i la democràcia. Caminem ben de costat i no estarem mai sols.\nVisca les llibertats, Catalunya i els Països Catalans!"


El diumenge dia 9 d'octubre de 2016 és va celebrar el Taller de Memòria Oral sobre Festes de la Verema, de la Collita i del Most, a l'Ateneu Agrícola de Lavern, en el marc de la seva Festa del Most.\nHi van participar una seixantena de persones que van explicar els seus records i experiència en l'organització d'aquestes festes. Van ser molt interessants les aportacions de les persones dels municipis de Subirats, Sant Marti Sarroca, Torrelavit, Sant Pere de Riudebitlles i Sant Jaume dels Domenys.\nL'objectiu d'aquest taller era que aquestes Festes de la Verema, de la Collita i el Most, que s'estan fent arreu del Penedès, pugui enriquir-se amb la incorporació d'elements culturals tradicionals penedesencs que encara és mantenen vius en algunes festes i en el record de les persones més grans.\nAquest és el primer Taller de Memòria Oral que és fa al Penedès dins el programa de l'Observatori del Patrimoni Etnològic i Immaterial de la Generalitat de Catalunya i s'ha realitzat amb el suport del Centre d'Estudis de Subirats - CESUB. Després de la bona participació i dels resultats obtinguts l'Institut d'Estudis Penedesencs continuarà treballant per organitzar altres tallers de memòria oral sobre diferents àmbits del patrimoni cultural immaterial.\n2016-10-21 16:30:00 Bona participació al Taller sobre Festes de la Verema al Penedès\ncultura popular Immaterial memòria participació\nEl diumenge 9 d'octubre, a les 12.30h, a l'Ateneu Agrícola de Lavern, es farà un taller de memòria oral sobre Festes de la verema, de la colllita i del most al Penedès.\nTestimonis de diferents poblacions i generacions, a través de la narració dels seus records, ens permetran conèixer les celebracions del final de la collita de raïm al Penedès. També explicaran com van anar sorgint les actuals festes de la verema i del most a les comarques penedesenques. Els resultats d'aquest taller serviran per a complementar la recerca de l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial del Penedès i també per a donar a conèixer aspectes tradicionals i singulars que poden contribuir a enriquir les celebracions actuals.\nAquest taller està organitzat per l'institut d'Estudis Penedesencs i el Centre d'Estudis de Subirats, amb la col·laboració de l'Ateneu Agrícola de Lavern i l'Ajuntament de Subirats i forma part del pograma de l'Observatori del Patrimoni Etnològic i Immaterial del Departament de Cultura de la Genealitat de Catalunya.\nEl taller és obert a tothom.\n2016-10-03 21:30:00 Taller de memòria oral: Festes de la verema, de la collita i del most al Penedès\nagricultura cultura popular Immaterial memòria participació\nDes de l'Institut d'Estudis Penedesencs amb el suport de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i l'Institut Ramon Muntaner s'ha iniciat el projecte de l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial (PCI) del Penedès, amb l'objectiu d'identificar, investigar i fer difusió dels elements del patrimoni cultural immaterial que es manifesten a les comarques de l'Alt Penedès, Baix Penedès, Garraf i part meridional de l'Anoia.\nA tal efecte, l'Institut d'Estudis Penedesencs ha obert un prócés de selecció de personal per a iniciar el treball de camp de l'Inventari. El procés busca seleccionar tres o quatre persones amb llicenciatura o grau d'Antropologia per a teballar en el projecte d'octubre a desembre de 2016.\nEls requisits del procés de selecció es poden trobar a: http://www.iepenedesencs.org/nova/seleccio_projecte_ipcip.php\nLes persones interesades en participar en aquest procés de selecció de personal poden enviar el seu currículum fins el dia 11 de setembre a: secretaria@iepenedesencs.org\n2016-09-08 08:15:00 Procés de selecció de personal per a realitzar el treball de camp de l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial del Penedès\nImmaterial Inventari Selecció Treball de camp\nPer a l'elaboració de l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial del Penedès es tindran en compte les consideracions de la Convenció de la UNESCO i les del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Actualment disposem de la Metodologia per a l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial a les reserves de la Biosfera: l'experiència del Montseny. També coneixem les directrius del projecte d'Inventari de Patrimoni Cultural Immaterial de les Terres de l'Ebre.\nA més, podem comptar com a recurs de suport i orientació el Pla Nacional de Salvaguarda de Patrimoni Cultural Immaterial, elaborat des del Ministerio de Educación, Cultura y Deporte de l'Estat espanyol, elaborat amb la participació de les diferents Comunitats Autònomes.\nEn termes organitzatius, la Convenció demana i promou la participació del conjunt de la societat en la salvaguarda del patrimoni cultural immaterial, i molt especialment, de les comunitats, grups i individus que mantenen viu aquest patrimoni. Per tant, ens seran útils com a recursos de suport i orientació els arxius de patrimoni etnològic i immaterial, els centres de documentació, les biblioteques, els centres d'estudis i especialment, el Centre de Documentació de Patrimoni Etnològic de la Direcció General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals, l'Arxiu de l'IRMU, la Biblioteca de Catalunya i l'Arxiu Nacional de Catalunya.\nAl mateix temps s'estableixen les següents consideracions:\nReconèixer el patrimoni com a pràctica social en constant evolució i transformació.\nPrioritzar els elements de la realitat que s'insereixen en una línea de continuïtat social i temporal. Considerar també pràctiques modernes, contemporànies i de recent aparició.\nPrioritzar practiques i elements representatius de la cultura identitat de la zona.\nPlantejar de manera que en un futur es pugui gestionar aquest patrimoni d'una manera global i com a eina al servei del desenvolupament sostenible.\nReconèixer elements que per la seva rellevància social o natural poden recórrer de forma transversal diferents categories.\n2016-04-05 18:30:00 Com s'elaborarà l'inventari


El crani ibèric d’Olèrdola i una nova torre de la muralla romana. – Arqueoblog\nConservadors, Museu d’Arqueologia de Catalunya\nLes intervencions arqueològiques efectuades a Olèrdola (Olèrdola, Alt Penedès) entre els mesos de novembre i desembre de 2021 (29 de novembre – 23 de desembre) han proporcionat interessants dades que reforcen la importància d’aquest conjunt històric amb múltiples fases d’ocupació i obert al públic des de fa cinquanta anys.\nCrani ibèric d’Olèrdola. Foto GFH. Arxiu MAC\nEl crani ibèric d’Olèrdola\nEn els treballs arqueològics realitzats a la torre 2 de la muralla romana d’Olèrdola s’han localitzat les restes d’un crani humà seccionat. Ha aparegut en els nivells d’època ibèrica, datats del final del segle III a. de la n. e.\nAquest cap tallat, corresponent a un individu masculí d’entre 18 i 25 anys, podria haver estat exposat segurament en l’espai d’entrada al poblat, associat a la torre. En ser destruïda la torre de manera violenta cap al final del segle III a. de la n. e., va quedar sepultat entre les seves runes.\nL’exemplar d’Olèrdola s’ha de posar en relació amb la pràctica ritual d’alguns pobles ibers catalans d’exposar públicament els caps tallats dels enemics vençuts, com a trofeus: eren enclavats en llocs visibles de les portes d’accés als poblats o en edificis rellevants. Bona prova d’aquest costum serien els caps enclavats del Puig de Sant Andreu (Ullastret, Baix Empordà) i Puig Castellar (Santa Coloma de Gramenet, Barcelonès).\nLes excavacions de la torre 2. El context de la troballa\nLes excavacions de la torre 2 de la muralla romana d’Olèrdola s’iniciaren el 2016, en el marc del projecte quadriennal de recerca arqueològica “El nord-est de la Citerior des d’Escipió Emilià a Cèsar: la militarització del paisatge com a model de gestió territorial” (NECEEC: 2014-2018). Aquest projecte, liderat des del Museu d’Arqueologia de Catalunya, es plantejava com a objectiu l’estudi de la presència inicial romana a Catalunya, des del punt de vista de la implantació militar en el territori. En aquest context, era pertinent prendre l’enclavament d’Olèrdola com a punt de la recerca, donada la seva importància en el context militar romanorepublicà: la seva posició estratègica de control de la plana penedesenca i del pas cap al litoral del Garraf, les seves imponents defenses (muralla romana i torres) o les estructures internes, així ho suggerien.\nVista zenital de l’entrada al recinte fortificat. A l’esquerra, corredor entre les torres 2 i 3. Muralla ibèrica rere la muralla tardorepublicana. Arxiu MAC\nPer tal d’avançar en el coneixement de la muralla romana, del seu sistema d’accés i de la seva cronologia de construcció es decidí excavar la torre 2 de la muralla, la qual correspon a la torre de flanqueig oriental de la porta d’entrada al recinte d’Olèrdola. Aquesta torre, malgrat estar estructuralment vinculada a la muralla romana, havia estat reconstruïda totalment en època medieval, amb una modificació evident de la fesomia i aparell constructiu. Tanmateix, el buidatge del sediment medieval interior (1987) i una campanya de restauració duta a terme el 2013 per consolidar els paraments van mostrar l’existència encara de restes estructurals pertanyents a la torre d’època romanorepublicana.\nTorre 2 de la muralla (exterior medieval). Arxiu MAC\nAmb la intervenció del 2016, es plantejava iniciar l’excavació de la torre romanorepublicana tot seguint les estructures conservades per tal de posar-la al descobert i, d’aquesta manera, determinar la cronologia de construcció del sistema defensiu i definir el sistema d’accés a l’enclavament.\nDurant la primera campanya es van excavar els nivells corresponents a l’enderroc de l’estructura romanorepublicana. Aquesta primera campanya va mostrar que la remodelació medieval havia afectat abastament tots els paraments de la torre romana a causa de les rases de fonamentació. No obstant això, havien folrat literalment els paraments de la torre romana. Amb tot, el perímetre de la torre original s’havia conservat a l’interior de la torre medieval. Igualment, es va poder comprovar que la torre romana havia estat abandonada entorn del 75 a. de la n. e., és a dir, en un moment que coincideix amb el període d’inestabilitat que el territori conegué amb motiu de la Guerra de Sertori (80-72 a. de la n. e.). Així doncs, és probable que l’enclavament d’Olèrdola es veiés afectat per algun esdeveniment relacionat amb aquest conflicte, donat el seu caràcter de punt estratègic i de control.\nUn cop exhaurits els nivells d’ús i abandonament romans, s’esperava trobar els corresponents a la fonamentació i construcció republicana de la torre. Tanmateix, aquests van donar pas directament a uns nous nivells d’enderroc, però aquest cop vinculats a una estructura precedent, d’època ibèrica. És a dir, la continuïtat dels treballs va permetre comprovar que la torre romana s’assentava directament sobre una torre anterior, bastida durant el període ibèric: els romans, en construir la nova fortificació, van reaprofitar i conservar les dues torres de flanqueig ja existents de l’entrada al recinte, però no el traçat de la muralla ibèrica amb què aquestes torres funcionaven.\nPer tant, la torre 2 d’Olèrdola contindria tres torres en una: la torre medieval, la més moderna, conserva i tanca en el seu interior les torres romana i ibèrica.\nDurant els tres darrers anys, s’ha excavat l’enderroc de la torre ibèrica. Els treballs han mostrat que cap al final del segle III a. de la n. e., la torre va patir una severa i sobtada destrucció. En els potents nivells documentats, s’hi ha localitzat part de l’embigat caigut i carbonitzat, així com d’algun element de mobiliari més, també cremat. L’abundant troballa de vaixella, ceràmica comuna i àmfora, prou senceres, indiquen també que la torre fou abandonada ràpidament, sense temps per recollir o endur-se el que hi havia dins. L’estructura va patir un incendi i s’ensorrà. I l’espai quedà així segellat.\nAquesta torre, malgrat ser un punt de defensa rellevant de la porta principal d’accés al poblat, no l’hem d’entendre com un lloc on residia un cos de guàrdia de guerrers, sempre alerta, amb la finalitat única de vigilar l’entrada. De fet, l’excavació ens ha mostrat que es tractava d’un espai organitzat en tres nivells, de caire plurifuncional, on les activitats de producció domèstica hi estaven molt ben representades. L’accés es devia fer a través d’escales mòbils.\nEn primer terme, hem de suposar l’existència d’un pis superior, exterior, des del qual es devien realitzar les tasques de vigilància o defensa activa, potser protegit per merlets i cobert amb una estructura aèria feta de material perible. El pis intermedi sembla haver estat un autèntic espai domèstic, amb evidències clares d’un teler, i prestatgeries on hi devia haver disposades, entre altres objectes, vaixella de taula i ceràmica comuna. Però també, molt probablement, hi devia haver una llar que servia com a punt d’escalfor i on es cuinava, ja que al seu entorn es localitzaren olles i altres peces de ceràmica de cuina. Tanmateix, hi havia un racó d’emmagatzematge, on s’hi devien guardar àmfores ibèriques, amb indicis d’haver contingut vi (analítiques en curs: ERAAUB-UB). D’entre les troballes més interessants d’aquest espai, a banda dels continents amfòrics, almenys un d’ells procedent de l’àrea de Cartago, destaca una petita gerreta de vaixella de vernís negre produïda a la Campània (Itàlia); de fet, aquesta gerreta és un unicum, ja que no se’n coneixen altres exemplars a la península Ibèrica. Tant aquesta gerreta com un lècit de ceràmica àtica de figures roges són peces de luxe de cronologia molt més reculada respecte de la data de l’incendi. El pis inferior, des del qual es devia accedir al carrer, devia ser un espai de trànsit i també de magatzem, dividit en dos per un muret. Probablement en aquesta planta baixa hi devia haver l’utillatge de ferro documentat, com ara una serra o una falç, però també contenidors ceràmics.\nD’altra banda, entre els materials apareguts en l’enderroc de la torre ibèrica destaca una punta d’un pilum, la típica llança usada pels legionaris romans, i força corrent ja en contextos bèl·lics de la Segona Guerra Púnica (218-202 a. de la n. e.).\nHa estat precisament durant la campanya del 2021 que han estat descobertes les restes humanes. Es tracta concretament de la part superior d’un crani (calvària, maxil·lar i malar), trencat en cinc fragments. Aquests van aparèixer, dispersos, en el darrer dels nivells heterogenis d’incendi i d’enderroc de la torre, en l’angle nord. L’estudi antropològic preliminar apunta que devia ser un individu masculí d’entre 18 i 25 anys. La posició de la torre 2 respecte de l’únic accés permet inferir que la seva posició original devia ser en aquest espai principal del poblat.\nUna de les possibles hipòtesis, a banda de la de la seva exhibició activa en l’espai d’accés al poblat o a la torre ja esmentada, és que el cap ja no fos visible o no estigués exposat en el moment de l’incendi, sinó que es conservés en el pis inferior de la torre. Cal suposar que un cop passats uns anys, del cap n’acaba quedant només la resta òssia i el possible clau que la subjectava a una fusta. Un cap que ja no és “identificable” i que, per tant, ha perdut bona part de l’interès pel qual havia estat exposat. A Ullastret i al poblat iber del Turó de la Rovira a Barcelona s’han trobat restes cranials a l’interior de sitges, entre la resta de material utilitzat per amortitzar-les.\nProcés d’excavació d’un dels cinc fragments de crani recuperats durant la intervenció arqueològica. Arxiu MAC\nEl sentit de la troballa\nActualment és ja acceptat i prou conegut que els ibers practicaven rituals que implicaven l’exposició pública de diferents parts del cos. El més rellevant i cridaner era el de l’exposició dels cranis. De fet, es tractava d’individus, segurament enemics vençuts en combat o morts durant accions de guerra, que eren decapitats. Desconeixem si era una pràctica indiscriminada o bé només es tallaven els cap del líders. Els caps eren exposats a la manera de trofeus en espais rellevants dels hàbitats ibèrics. La càrrega ideològica d’aquests actes, revestits de simbolisme, reforçava tant el lideratge de l’aristocràcia guerrera ibèrica com els mateixos lligams entre els membres de la comunitat.\nCom ja es va mostrar de manera específica en les exposicions “Caps tallats” (MAC 2015-2016; http://www.macbarcelona.cat/Exposicions/Historic-exposicions/2015/Caps-tallats.-Simbols-de-poder) i “L’enigma iber” (MAC 2021-2022; http://www.macbarcelona.cat/Exposicions/Historic-exposicions/2021/L-Enigma-Iber.-Arqueologia-d-una-civilitzacio), aquesta pràctica estava prou arrelada entre les tribus ibèriques catalanes dels indigets i dels laietans, tal com indiquen els més d’una cinquantena d’individus coneguts en jaciments d’ambdós pobles (alguns representats per un fragment de crani o mandíbula). Els notables exemples del Puig de Sant Andreu (Ullastret, Baix Empordà) en són bona mostra entre els indigets; però també els del Turó de Can n’Oliver (Cerdanyola del Vallès, Vallès Occidental), Puig Castellar (Santa Coloma de Gramenet, Barcelonès) o Turó de la Rovira (Barcelona, Barcelonès), entre els laietans. Els cranis apareixen en espais singulars de l’interior dels hàbitats (cas del Puig de Sant Andreu) o relacionats amb les portes d’accés als recintes (cas del Puig Castellar), on segurament devien estar exposats i podrien ser així vistos per tothom que entrés als poblats.\nAquest podria haver estat el cas d’Olèrdola. Tanmateix, fins que l’excavació de la torre no s’hagi completat no serà possible determinar-ne la interpretació definitiva.\nEl que fa especial, però, i de moment únic el crani d’Olèrdola és que és la troballa més meridional d’aquest tipus de ritual documentada fins al moment; però també perquè per primera vegada es registraria aquesta pràctica entre el poble iber dels cossetans, al territori dels quals s’inscriu el nucli d’Olèrdola.\nUn cop completada la neteja, restauració i estudi, el crani d’Olèrdola s’exposarà definitivament a la seu d’Olèrdola del MAC.\nEl crani d’Olèrdola exhibit temporalment a l’exposició del MAC “L’enigma iber” (gener del 2022). Arxiu MAC\nPresentació de l’equip d’investigadors\nDesprés de finalitzar el projecte NECEEC, l’excavació de la torre 2 ha continuat endavant com un projecte independent, dirigit i coordinat també des del MAC. Actualment està liderat per la Sra. Núria Molist, directora del MAC-Olèrdola i conservadora de les col·leccions ibèriques del MAC, i el Dr. Jordi Principal, conservador de les col·leccions clàssiques del MAC. Compta també amb la col·laboració del Sr. Oriol López Bultó, de la Universitat Autònoma de Barcelona, encarregat dels estudis antracològics; de la Dra. M. Eulàlia Sobirà, de la Universitat Autònoma de Barcelona, encarregada dels estudis antropològics; de les Dres. Assumpció Malgosa i Cristina M. Pereira, que realitzaran els estudis d’ADN, també de la Universitat Autònoma de Barcelona, i de la Dra. Alessandra Pecci, de la Universitat de Barcelona, que analitzarà els residus de les àmfores ibèriques. Les primeres peces han estat restaurades per l’empresa Gamarra & García.\nAixí mateix, cal destacar la participació en les tasques d’excavació i laboratori d’estudiants de grau i màster d’universitats catalanes (Universitat de Barcelona i Universitat Autònoma de Barcelona) i també internacionals (Università degli Studi di Sassari).\nLa muralla romana d’Olèrdola i la descoberta d’una nova torre\nDurant l’any 2021, des de la seu d’Olèrdola del Museu d’Arqueologia de Catalunya (MAC) hem estat celebrant el centenari de les intervencions que l’Institut d’Estudis Catalans va dur a terme a diferents punts del conjunt històric d’Olèrdola, entre ells, en un tram de la muralla romana i a una de les seves torres. L’objectiu era doble en relació amb aquesta construcció: definir la cronologia i posar en valor la muralla, recuperant part de la cara exterior.\nÉs interessant recordar breument els judicis i les intencions dels arqueòlegs que de manera pionera intervingueren a Olèrdola al llarg de les primeres dècades del segle passat:\n“No sols per adquirir més dades i confirmar els anteriors, sinó com a obra de millora urbana, decidirem excavar la part exterior de la muralla. Era vergonyós que un monument d’aquesta naturalesa estigués mig tapat per la runa.”\nMatíes Pallarès, Memòria, 1921\n“Era de doldre que un dels exemplars més bells de la prehistòria catalana (la muralla), restés sense classificar, però mercès a unes excavacions practicades per l’Institut d’Estudis Catalans s’ha pogut posar en clar el temps en què foren aixecades. Les excavacions es feren al peu de la muralla, en la part exterior i interior, i dins del torreó, com també en algunes de cases obertes a la roca.”\nJosep Colominas i Roca, La ceràmica trobada a Olèrdola, 1921, pàg. 184\n“A Olèrdola ens han quedat restes de construcció molt importants, tal és la gran muralla que junt amb la de Tarragona, són els exemplars més complets i ben conservats que resten a la nació catalana”.\nJosep Colominas i Roca, La ceràmica trobada a Olèrdola, 1921, pàg. 183.\nI amb objectius equiparables als dels investigadors de l’Institut d’Estudis Catalans hem realitzat la intervenció de l’any 2021.\nLa muralla romana d’Olèrdola és una de les més ben conservades i espectaculars de les construïdes en època tardorepublicana de Catalunya i de la península Ibèrica, aixecada al voltant de l’any 100 a. de la n. e. Juntament amb la torre exempta situada a la part superior de la muntanya de Sant Miquel d’Olèrdola, la muralla és l’element fonamental de la fortificació destinada al control visual de la via Heraclea (posterior via Augusta durant l’Imperi Romà, denominada Franchisca i Morisca en l’alta edat mitjana i per on avui transcorre l’AP7 i el tren d’alta velocitat). La fortificació va ser un punt de control clau per protegir Tàrraco en episodis com la Guerra de Sertori (80-72 a. de la n. e.) i tal vegada també en l’organització territorial de l’extrem nord del seu ager.\nCent anys després de les excavacions de l’IEC, des del MAC hem considerat pertinent continuar l’obra iniciada sota l’impuls de Pere Bosch Gimpera i el Servei d’Investigacions Arqueològiques. Les accions s’han centrat el 2021 en la recuperació d’un nou tram de muralla i del relleu natural exterior. Altrament, els objectius per als propers anys són encara més ambiciosos. Estem treballant en projectes transversals que integrin la recerca sobre la fortificació romana amb la continuació de la valorització de la muralla i la naturalització de l’actual pàrquing que s’estén al peu del monument per crear un espai més amable i polivalent.\nIntervenció a la muralla romana de l’any 1921, Institut d’Estudis Catalans. Arxiu MAS\nEntre el 29 de novembre i el 23 de desembre de 2021 s’ha dut a terme la intervenció a l’extrem est de la muralla romana tardorepublicana, treballs que s’emmarquen en una proposta més àmplia de recuperació de la totalitat del mur defensiu i de coneixement dels diferents elements que conformen la fortificació militar. Un cop eliminats la vegetació i el sediment que amagava i cobria parcialment el mur defensiu, han estat recuperats un total de 35 m lineals de muralla i ha estat afectada una superfície davant d’aquesta del voltant de 350 m2. La muralla, de tipus barrera, mesura de la cinglera est a l’oest 148 m i fins ara estava conformada per quatre torres, dues d’elles flanquejant la porta d’entrada. El parament exterior és de tipus itàlic, tal com correspon a les construccions defensives aixecades entre mitjans del segle II i inicis del segle I a. de la n. e., i es caracteritza per grans carreus poligonals a la base i un coronament d’obra irregular.\nSens dubte, la localització d’una nova torre de la muralla (la cinquena) ha estat la dada més rellevant i sorprenent de la intervenció. Això no obstant, haurem d’esperar el treballs propers per poder-ne definir la planta i excavar l’interior, i el que sembla, a priori, dues etapes constructives.\nA més de la torre, hem pogut constatar un canvi de parament, que ja s’intuïa, en el tram de muralla recuperat, de manera que passa d’uns carreus ben escairats a una fàbrica amb pedres irregulars i morter de calç. La causa d’aquest sobtat canvi no la podem precisar, però la hipòtesi més versemblant apunta a la necessitat d’acabar ràpidament la muralla.\nLa nova pedrera situada immediatament davant del murum, localitzada en la intervenció, acomplia un doble objectiu: l’extracció de blocs a peu mateix de l’obra abaratia els costos de trasllat i facilitava l’increment de l’alçada de la construcció, fent-la més inexpugnable. L’extracció de blocs d’aquesta pedrera segueix el mateix sistema d’obtenció que la situada a l’interior del recinte i excavada a l’inici dels anys noranta del segle XX.\nAquestes dades sobre la muralla olerdolana permetran fer noves hipòtesis sobre la seva concepció i funcionalitat poliorcètica, així com del procés edilici, des de l’extracció dels blocs fins a la seva col·locació. Cal tenir en compte que l’actual perfil orogràfic poc té a veure amb l’original, ja que la plataforma del pàrquing va omplir el fondal que s’obria davant la muralla i que donava sentit a la posició i distribució dels elements defensius. En aquest sentit, és determinant l’antiga via que arribava al recinte per l’est i discorria per davant del tram recuperat.\nSi els resultats quant a la recerca han estat extraordinaris, no podem més que estar satisfets per posar en valor el nou tram de muralla —35 m lineals més de l’excepcional muralla. Un primer pas per aconseguir la recuperació total del monument i facilitar al visitant una visió molt més fidedigne del que havia estat la muralla fa més de dos mil anys.\nTram descobert amb la nova torre al fons de la imatge\nLa direcció dels treballs ha estat assumida per l’arqueòleg Pablo Martínez i hi han participat cinc arqueòlegs professionals, tots ells contractats per l’empresa Tríade, S.L., de Vilafranca del Penedès, amb la supervisió i assessorament del MAC-Olèrdola.\nLa intervenció a la muralla no hagués estat possible sense el suport de diferents institucions, a les quals agraïm la col·laboració i el suport. En primer lloc, l’excavació ha estat realitzada amb el finançament del Servei d’Arqueologia de la Generalitat de Catalunya en el marc de la recuperació i conservació del conjunt, que inclou tant la intervenció com la posterior conservació de les estructures que ho requereixin. Així mateix, hem comptat amb el suport de l’Ajuntament d’Olèrdola, que ha assumit la recollida i enretirada de la terra extreta. Finalment, agraïm al Cos dels Agents Rurals (CAR) de la Generalitat de Catalunya i als tècnics del Parc del Garraf i Olèrdola de la Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona el suport i assessorament quant a la gestió de la part arbòria i arbustiva de l’àrea afectada pels treballs arqueològics.\nEls treballs a Olèrdola continuaran els anys vinents. Els objectius se centraran a resoldre l’enigma de la destrucció de la torre ibèrica, però també a determinar el sentit i l’estructura de les defenses d’època romanorepublicana.\nAgustí, B., Codina, F., Díaz-Carbajal, A., Lara, L., de Prado, G., Rovira, M.C., Subirà, M.E. 2015: “Exposition publique de têtes et d’armes chez les Ibères du Nord”, a Roure, R. (coord.), Rites et cultes chez les Gaulois. Archéologie 367: 32-38.\nMolist, N. 2014: “La fortificación tardorepublicana de Olèrdola y el control del acceso norte a Tarraco”, a Sala-Sellés, F., Moratalla-Jávea, J. (eds.), Las guerras civiles romanas en Hispania. Una revisión histórica desde la Contestania, Universitat d’Alacant, MARQ, Diputación de Alicante. Alacant: 229-248.\nPalmada, G. 2003: “La fortificació republicana d’Olèrdola (Sant Miquel d’Olèrdola, Alt Penedès)”. Revista d’Arqueologia de Ponent 13: 257-287.\nRovira Hortalà, M.C. 1998: “L’exhibició d’armes i cranis enclavats en els hàbitats ibers septentrionals”. Cypsela 12: 167-182. Rovira Hortalà, M.C., Codina, F. 2015: “Caps tallats al sud d’Europa durant l’edat del ferro”, a Els caps tallats d’Ullastret. Violència i ritual al món iber. Ajuntament d’Ullastret/Generalitat de Catalunya. Girona: 49-56.


L'objecte d'aprenentatge ha d'ajudar l'alumne a usar aquesta forma verbal i, per tant, situar-se respecte al futur, estratègia útil per a formular preguntes i afirmacions que es puguen projectar en aquest temps, i motivar, amb el seu ús, la pràctica i adquisició de competències, com ara la comprensió i l'expressió orals i escrites.\nObjectius: Generals: Aprendre a utilitzar verbs d'ús habitual, molt útils en l'acte de la comunicació. Específics: Discriminar auditivament les formes del futur simple, usar oralment les formes dels verbs emprats i controlar els contextos d'ús del futur. Mirar orientacions didàctiques de l'objecte.\nKeyWords: futur conjugació\nRepository URL: /repositorio/30032010/bf/es-an_2010033052_9130656\nAge: Edat mínima 13 anys\nLearning time: Temps dedicat a l'aprenentatge de l'objecte\nAnnotation description: És la primera vegada que es cataloga l'objecte, per tant no hi ha cap anotació.


Què ofereix cada canal. Generalitat de Catalunya\nQuè ofereix cada canal\nInformació sobre la periodicitat, els continguts, el tipus d'informació, el funcionament i l'adreça d'accés dels canals d'informació de gencat.\nEs va posar en marxa el maig del 2016.\nÉs una plataforma de micromissatgeria per publicar missatges de text i conversar amb els altres usuaris per mitjà de navegadors web o aplicacions mòbils. El perfil de @gencat informa diàriament de les notícies, els reportatges, els serveis i els tràmits de la Generalitat de Catalunya que són d’interès per a la ciutadania. Els missatges no poden excedir els 280 caràcters.\nEs va posar en marxa el març de 2009.\nÉs una plataforma social per comunicar i compartir entre usuaris, informació, fotografies, vídeos i enllaços. El perfil de Facebook de gencat publica de dilluns a divendres (no festius) informació d’actualitat i de servei de la Generalitat de Catalunya que són d’interès per a la ciutadania. Els post que es publiquen sovint contenen vídeos, infografies o altres elements multimèdia.\nEs va posar en marxa el juliol del 2010.\nRSS és un format per difondre els continguts d’un web a un conjunt de subscriptors. Permet conèixer les novetats publicades sense necessitat d’accedir al lloc web, i per tant, és una manera de guanyar temps i no perdre’s cap actualització.\nL’RSS de gencat recull els titulars de les notícies d’actualitat sobre els serveis de la Generalitat de Catalunya.\nEs publica una conversa els divendres cada 15 dies.\nEs va posar en marxa el juny del 2018.\nRutes georeferenciades promogudes per la Generalitat de Catalunya disponibles a la xarxa de compartició de rutes Wikiloc. El primer grup de rutes van ser les del Palau Robert al juliol del 2014, que ja sumen 700. També hi ha les rutes de d’esport i les rutes de difusió de l’art romànic a Catalunya.\nÉs un espai obert a la conversa al voltant dels projectes de la Generalitat de Catalunya a internet, com ara nous webs, productes multimèdia, aplicacions, eines, solucions corporatives i molts altres serveis.\nEs va posar en marxa el juliol del 2009.\nImatges i vídeos curts d’elaboració pròpia que mostren els serveis que la Generalitat posa a disposició de la ciutadania, així com l’activitat diària de l’Administració, posant èmfasi en la visió humana. També es difonen els dies mundials i els concursos que la Generalitat organitza a través d’Instagram i totes les campanyes temàtiques. Hi podreu veure també els edificis, espais i objectes de la Generalitat.\nEs va posar en marxa l’abril del 2016.\nEls vídeos sobre els serveis de la Generalitat de Catalunya a internet i informació pública d'interès per a la ciutadania. Hi trobareu les campanyes del 012 que s'emeten per televisió i ràdio, les del 012 i el 061, així com els vídeos promocionals de la Generalitat de Catalunya.\nEs va posar en marxa el juny del 2006.


Material: llibreta i bolígraf.\nPodem dir que les creences són una part fonamental de l’ànima humana; construeixen la nostra visió de la realitat i del món, són part de la nostra brúixola emocional per a la pressa de decisions. Henry Ford ja va mostrar el poder de les creences amb la seva dita “Tant si creus que pots, com si creus que no pots, tens raó.” En aquest taller les identificarem, i sobretot intentarem canviar les creences limitadores a creences motivadores.


Les nostres startups estrenyen llaços amb empreses tecnològiques i universitats de San Francisco\nLa missió empresarial a Silicon Valley de l'Ajuntament continua el seu recorregut\nLa responsable de l'Àrea de Desenvolupament Econòmic Sostenible, Sandra Gómez, junt amb la delegació composta per un grup de startups valencianes (Entrenarme, Welegal, MrJeff, Boat Jump, Willowi, Hello Umi, Training experience y Demium startups) i l'Associació Valenciana de Startups, ha finalitzat la seua primera ronda de trobades amb empreses tecnològiques i universitats de l'ecosistema innovador de Sant Francisco. En aquesta primera jornada de la missió empresarial a Silicon Valley, els membres de la delegació han pogut conéixer les experiències i escoltar els consells de diferents startups.\nDurant la jornada han visitat Step One Ventures, on han conegut i analitzat les característiques i tendències del mercat local; Instacart, on s'ha abordat la importància de definir una estratègia empresarial i conéixer ben bé els mercats i els inversors; Booking, Wework, Adobe i el gegant Twitter, on la missió ha pogut recórrer les seues instal·lacions i descobrir les claus de l'èxit d'una de les xarxes socials més usades del món, així com l'esforç realitzat per generar un producte consolidat i l'aposta pel treball en equip.\nGómez ha destacat que “com a administració ha sigut molt interessant conéixer la realitat de Silicon Valley i com connectar-la amb el model de ciutat que volem dissenyar. Per a aconseguir-ho hem de ser una ciutat oberta i connectada, amb una destacada presència internacional que enriquisca l'ecosistema i genere comunitat”.\nPosteriorment, després de visitar les startups i empreses tecnològiques, Sandra Gómez i Javier Mateo, subdirector d’emprenedoria de València Activa, han visitat el centre d’emprenedoria col·laboratiu ‘Sutardja Center’ (que congrega 4.000 estudiants) de la Universitat de Berkeley, centre pioner en educació en emprenedoria, amb l'objectiu d'estrènyer llaços i crear sinèrgies per a treballar de forma conjunta i potenciar el talent a València.\nEls representants de la universitat, que han pogut conéixer els objectius de l'Àrea de Desenvolupament Econòmic Sostenible així com la seua aposta per ‘València Tech City’, s'han mostrat interessats en l'ecosistema valencià i en la possibilitat de col·laborar amb València.\nDesprés de la reunió, Gómez ha assegurat que “hem de seguir potenciant les nostres universitats, que són centres de referència. És necessari connectar més les institucions educatives que tenim i apostar per l'educació creuada”. “Tenim una bona infraestructura educativa, gent amb talent, un ecosistema creixent i un espai on volem situar el districte innovador”, ha conclòs la regidora.


oct. 7, 2016 | Banquets, Girona |\nS’acosta el moment de prendre una de les decisions més importants pel vostre casament. Decidir quina serà la masia, l’hotel o el restaurant que us acompanyarà i donarà aquell toc especial al vostra dia.\nEndinseu-vos en els encants de la Costa Brava i deixa’t endur per les seves platges, cales, penya-segats, els camins de ronda fins a les muntanyes més altes dels Pirineus. Quina és l’essència d’aquestes terres que més us identifica?\nSol, relax i vistes panoràmiques al mar, a sobre d’un penya-segat es troba l’Hotel Costa Brava a Platja d’Aro. Envoltat de les millors platges al bell mig de la Costa Brava.\nL’Hotel disposa de 5 salons amb diferents capacitats on celebrar el vostre enllaç. Aquests salons permeten acollir banquets des de 20 persones per celebrar casaments íntims fins a 250 comensals. Ofereix espais per celebrar cerimònies civils a la platja a la Cala Rovira, a la Platja Gran i a les terrasses de l’hotel amb vistes espectaculars al mar.\nVols una gastronomia excel·lent? A l’Hotel Costa Brava son especialistes en la cuina marinera i mediterrània. Compten amb una gastronomia exquisida amb productes propis de la zona gracies al Restaurant Can Poldo ubicat en el mateix hotel i propietat d’aquest. A més, per millorar la comoditat disposa de 57 habitació on amb els vostres convidats us podeu allotjar.\nA l’Hotel Costa Brava cuidaran fins el més mínim detall, es comprometen a donar resposta a qualsevol necessitat i exigència perquè el vostre enllaç sigui perfecta. El seu personal faran del vostre dia inoblidable.\nApassionats de la natura i del camp, a tan sols 10 minuts de Girona trobem el Jardí de Calders, un espai ideal per celebrar el vostre casament. La masia compta amb més de 20000 m2 de jardins i boscos, esta datada de l’any 1688.\nL’espai tindreu tot lo necessari per cobrir el vostre enllaç, disposa d’una amplia varietat de serveis integrals, professionals i unes magnifiques instal·lacions envoltades de preciosos jardins. La capacitat dels comensal oscil·la des de els 60 fins als 300 comensals. L’equip us ajudarà en tots els detalls per crear un casament perfecta i personalitzat: Tindran cura de tots els elements que conformen el vostre dia, des de la decoració floral, la lluna de mel, la musica, el fotògraf i el vídeo, el lloguer de cotxes, les invitacions….\nA més, tindreu la possibilitat de celebrar tan un casament civil i religiós en el seu jardí. Tenen una capella romànica restaurada amb capacitat per 80 persones.\nCom voleu l’àpat? Disposen d’un munt de possibilitats des de un showcooking al porxo, aperitiu al Jardí amb muntatge de chill-out, un sopar a la fresca ambientat enmig de torxes i espelmes…\nEn mig del Montseny es troba Can Marlet, una espectacular Masia amb molt d’encant, confort, elegància i exclusivitat. Un espai exclusiu i ideal per celebrar el vostre enllaç.\nDisposen de dos salons amb diferents capacitats ben equipats tecnològicament i acondicionats, on tindreu l’opció d’escollir el que més s’adapti a les vostres necessitats. El salo Terrassa es un espectacular salo de marbre blanc i amb vistes panoràmiques a l’exterior on gaudireu d’un entorn lluminós i elegant. Permet la capacitat de 130 comensals.\nPer un altre banda, Saló Boda Garden una infraestructura moderna decorada amb un gran vel, dissenyada per gaudir d’unes espectacular vistes. Permet la capacitat de 270 convidats. A més a més, disposen d’un espectacular jardí amb una extensió de mes de 9 hectàrees de terreny on podreu gaudir i degustar els exquisits aperitius. D’una carpa on celebrar cerimònies civils i si voleu una cerimònia religiosa trobareu a 200 metres de la Masia la Ermita Romànica de Sant Martí de Riells.\nTambé, ofereixen servei de allotjament pels nuvis a la Suite de regal i de cuina pròpia amb productes de la terra però amb tocs moderns, una gastronomia deliciosa que us sorprendrà!\nEn un entorn natural i privilegiat al poblet pintoresc de Setcases trobem el Restaurant Can Jepet, un espai idíl·lic que conserva el seu encant tradicional.\nSou uns apassionats de la muntanya, i de la neu? Que us semblaria celebrar un casament exclusiu i diferent? Pròxim a les pistes d’esquí Vallter 200 és un lloc ideal i íntim per gaudiu d’un dia inoblidable amb bona companyia.\nEl Restaurant Can Jepet compte amb més de 50 anys d’experiència i una llarga tradició familiar.\nDisposa de dos menjadors un menjador principal i un per reservar. També ofereixen el servei de Càtering. Compten amb una gastronomia de qualitat amb aires creatius que els acompanya un extens celler. Continua essent la típica cuina d’alta muntanya amb les carns de la Vall fetes a l’antiga brasa de carbó de llenya. També hi trobem una elaborada cuina tradicional, basada amb els millors productes propis i autòctons de la zona. Disposen de menús diaris i menús especials per la teva celebració.\nEl Restaurant Grions farà que el vostre casament sigui recordat per una exquisida i innovadora gastronomia en un entorn privilegiat. Envoltat de natura el restaurant està situat a Sant Feliu de Buixalleu a la comarca de la Selva.\nCompta amb el millor equip de professionals de la restauració amb més de 30 anys d’experiència. El Restaurant Grions posa a la vostra disposició la millor gastronomia de temporada i de proximitat amb tocs de modernitat. Les seves instal·lacions tenen totes les prestacions necessàries per fer del vostre dia un record inoblidable.\nDisposen d’amplis espais perquè l’enllaç sigui tot un èxit. Des de grans salons on celebrar el banquet fins magnífics jardins exclusius per rebre els convidats, fer els aperitius previs al banquet i realitzar els reportatges fotogràfics. A més a més, si desitgeu, us ofereixen servei de cerimònia civil, decoració floral, fotografia i vídeo professional i música. La capacitat dels seus espais és fins a 400 convidats.\nEle seus menús són orientatius, es pot fer qualsevol combinació i/o canvi. Menús/plats especials per a persones amb patologies alimentàries. Restaurant Grions us convidarà a la degustació del menú de noces.\nEnvoltats de natura en mig d’un paisatge privilegiat de l’Alt Empordà, al peu del santuari de Sant Onofre i al límit del parc natural del Cap de Creus es troba Terranova Espai Gastronòmic.\nA l’exterior de la casa compta amb precioses zones enjardinades i una terrassa. On es pot celebrar des de cerimònies civils, aperitius de benvinguda fins banquets amb una carpa o l’aire lliure. A l’interior, disposen de diverses sales amb diferents capacitats: Un gran espai per tenir un gran banquet fins espais petits per celebracions més intimes i familiars. Una sala esculpida en la pedra de la masia amb una majestuosa taula per a 35 persones. Un menjador principal per a 40 comensals. Una sala gran moderna per a banquets amb capacitat màxima fins a 100 comensals. I l’espai té un celler propi.\nA Terranova Espai Gastronòmic, gaudiu d’un racó amb més de cinc segles d’història i d’una excel·lent gastronomia on combinen la cuina tradicional de qualitat amb productes de proximitat amb la cuina d’autor més moderna. Gràcies al seu equip de professionals personalitzareu al màxim el vostre casament. Posant tot l’esforç i entrega perquè el casament sigui únic tal com l’havíeu imaginat, fet tot a mida.\nTanmateix, si ho preferiu, ofereixen un servei d’assessorament perquè cerqueu l’espai idoni. També, disposen de servei de càtering i es desplacen a qualsevol lloc i de menús personalitzats amb empremta pròpia, de la terra i sobretot de l’Empordà.\nEn el cor de la Costa Brava a la badia de S’Agaró trobem S’Agaró Hotel. Un encantador hotel perfecte per celebrar el casament dels vostres somnis. Un espai únic amb espectaculars vistes al mar que deixarà a tots els vostres convidats bocadabats.\nLes seves instal·lacions destaquen per la seva elegància i exclusivitat. Un lloc màgic on celebrar el vostre enllaç. El dia del vostre casament, tindreu ús propi de l’espai. A l’exterior, l’hotel disposa d’uns amplis jardins ideals per gaudir d’una cerimònia civil. Si pel contrari, preferiu una cerimònia religiosa, teniu l’opció de celebrar-ho en la capella de la Nostra Senyora de l’Esperança, situada al cor de l’exclusiva zona residencial privada de S’Agaró Vell.\nTrobareu un munt de racons cuidats fins a l’últim detall ideals per donar la benvinguda als vostres convidats. Gaudiu d’un aperitiu selecte, mentre us delecteu d’una acurada vegetació al voltant de la piscina de l’Hotel. També, ofereix la possibilitat de celebrar el banquet tant a l’exterior en els seus precisos jardins i terrassa com a l’interior. En els seus salons destaquen per la seva acurada decoració, il·luminació i l’amplitud dels diferents espais.\nDeixeu-vos seduir per l‘elegància i el gust exquisit de l’Hotel S’Agaró, un lloc màgic a l’altura de les vostres expectatives.\nEn una zona residencial envoltada de pins i alzines amb unes vistes privilegiades al mar de Calella de Palafrugell, situat en el cor de la Costa Brava es troba l’Hotel Mas Ses Vinyes.\nLa Masia d’estil rústic consta de noves instal·lacions d’estil més minimalista. L’espai està envoltat de natura i ple d’harmonia que us permetrà evadir-vos i celebrar el vostre enllaç amb els vostres amics i familiars.\nEl seu equip de professionals faran possible tot el que havíeu imagina’t. Tindran cura de tots els detalls, dissenyaran el vostre enllaç a mida, personalitzant cada moment perquè sigui únic i especial. Permet la capacitat de 100 convidats. Ofereixen una cuina d’autor de temporada ben elaborada, sempre comptant amb la millor qualitat dels productes típics de la nostra terra i recollint la riquesa de les nostres tradicions. Tanmateix, ofereixen el serveis de fotografia i vídeo professional, música i ball.\nL’hotel disposa de diferents espais per celebrar el vostre casament: A l’exterior trobareu zones enjardinades, una terrassa, piscina per la cerimònia civil i l’aperitiu. A l’interior, trobareu diferents sales per celebrar el banquet i la possibilitat d’allotjament pels convidats amb preus especials. A més a més, gaudiu d’un moment de relax en el seu Spa.\nINFORMACIÓ DELS PROVEÏDORS MENCIONATS:\nAnterior7 Ateliers de moda nupcial que has de conèixer per trobar el teu vestit de núvia\nSegüentTu Organizador de Bodas de Islas Baleares


10 anys de Zona Intrusa + Zona Intrusa 10. Els uns i els altres\nDivendres, 2 de juny / 19.30 h\nInauguració de l'exposició 10 anys de Zona intrusa + Zona Intrusa 10. Els uns i els altres, a cura de Cèlia Prats. Zona intrusa és un projecte artístic i pedagògic que pretén acostar l’art contemporani als alumnes dels centres de secundària de Mataró.\nConcert / Músiques Tranquil·les\nDijous, 1 de juny / 21 h\nMúsica tradicional balcànica i dels gitanos i jueus de l’est d’Europa, amb un so contemporani i d'una gran personalitat, alhora influenciat per l'escena barcelonina.\nDivendres, 2 de juny / 19 h\nDins el cicle Cinema, anarquisme i rebel·lia.\nIniciació a la serigrafia tèxtil\nDissabte, 3 de juny / De 10 a 13 h\nEls quatre dissabtes de juny. Iniciació a la serigrafia tèxtil amb la tècnica de dibuix directe. Els alumnes s’emportaran una bossa de cotó serigrafiada per ells en finalitzar el curs. Impartit per Neus Terrades.\nDissabte, 3 de juny / 12 h\nTaller / Aula de Teatre\nPrimer congrés d’'assentimentals'\nDissabte, 3 de juny / 12.30 h\nTaller de final de curs de l'Aula de Teatre. El grup El Meu Primer Tast Teatral B, dirigit per Carla Lindström, presenta aquesta creació a partir de textos i exercicis proposats a classe i de fragments dels llibres Emocionari. Digues el que sents i Receptes de pluja i sucre.\nDissabte, 3 de juny / 18 h\nVisita guiada a la mostra permanent del Museu de Mataró, que comprèn les exposicions Iluro, ciutat romana i Mataró, ciutat mediterrània.\nACTE SUSPÈS: Recital poètic\nHomenatge a Miguel Hernández 1910-1942\nDissabte, 3 de juny / 20 h\nA càrrec de Juanjo Cardenal. Presentació d'Andrés Yelamos. ACTE SUSPÈS. L'ACTIVITAT SE CELEBRARÀ MÉS ENDAVANT\n21è aniversari Capgrossos de Mataró\nDiumenge, 4 de juny / 12 h\nDiada castellera amb motiu del 21è aniversari de la Colla Castellera Capgrossos de Mataró. Els acompanyaran els Marrecs de Salt i els Castellers de Sants.\nTallers / Aula de Teatre\nDilluns, 5 de juny / 19 h\nEl grup Taller d'Integració Teatral, dirigit per Jaume Amatller, presenta aquesta adaptació lliure i desacomplexada de Las aventuras del hidalgo Don Quijote de la Mancha.\nBallet / Projecció en directe\nThe Dream / Symphonic Variations / Marguerite and Armand\nDimecres, 7 de juny / 20.15 h\nProjecció en directe des de la Royal Opera House de Londres. Amb el ballet Frederick Ashton


Revòlver - Diari de Girona\njuan josé millás 14.02.2019 | 01:09\nRevòlver Diari de Girona\nLa pantalla de la tele té una mica de mirall, ja que reflecteix els nostres gustos. Som el que mirem. Això és el que penso mentre miro un programa espantós. Per què, si el detesto, l'he triat? Perquè m'hi veig com en el mirall de l'ascensor, on tampoc m'agrado gaire (avui més que ahir però menys que demà). Lluny de donar-me l'esquena, però, em mantinc observant-me durant els vuit pisos que trigo a arribar al meu destí. Aquí estic, fixin-se, amb el comandament a distància a la mà, amenaçant, com si fos una pistola, la màquina, encara que sense prémer el gallet. Però de la mateixa manera que quan algú entra a l'ascensor fingeixo no haver-me adonat de l'existència del mirall, quan algú irromp a la sala, poso La 2 per fer-li creure que estava en una altra cosa.\nEl comandament a distància ens permet canviar la imatge que tenim de nosaltres mateixos. Té alguna cosa de pistola, com dèiem, tot i que també una mica d'instrument de cirurgia estètica. Seleccionar un programa de llibres, per exemple, és com treure's uns cabells blancs o estirar-se una mica la pell de sota dels ulls. Els espanyols, com la resta del món, passem diverses hores davant d'aquest mirall proteic que és la tele. Qui diu la tele, diu també la pantalla del mòbil, on ens observem sense pausa. Això és el que fa la gent al metro o a l'autobús: buscar aquelles pàgines d'internet que la reflecteixen, aquelles notícies en què es reconeixen com Narcís es reconeixia en les aigües del riu. Narcís s'agradava perquè era guapo.\nSom guapos, nosaltres? Com a país, vull dir, com a col·lectivitat, com a grup o tribu. Som guapos? Jutgeu-ho vosaltres mateixos després de repassar la varietat temàtica dels diferents canals de televisió. Quants programes hi ha dedicats a la cultura, al pensament, a la saviesa? En aquesta absència es troba la resposta. Els faltarien dits, en canvi, per comptar la quantitat d'espectacles barroers, quan no denigrants, que ens ofereixen els responsables de la cosa audiovisual. Jo mateix estic veient-ne ara un, amb el comandament a distància enganxat a la templa, com un revòlver, per veure si hi ha sort i acabo amb mi en apagar l'aparell. Em detesto.


phil spector tanca l'ex dona pel suport de la conjugació a les reixes -->\nPhil Spector tanca a la seva ex-esposa per davant del suport al cònjuge darrere de les barres\nPhil Spector va obtenir una gran victòria contra la seva ex-dona per les seves comprovacions de suport al conjugal, tot i que encara estava tancat per assassinat.\ngermà de cavaller nipsey\nOriginalment es va ordenar a Spector que pagués a l'ex-dona Rachelle 37.500 dòlars al mes en concepte de suport per a cònjuge temporal i 14.419 dòlars mensuals per cobrir les despeses de residència marcial.\nEls seus advocats van poder argumentar amb èxit aquestes quantitats fins a 33.000 dòlars al mes en concepte de suport per al conjugal i 5.885 dòlars al mes per a les despeses de la llar.\nRachelle va presentar una apel·lació poc després d'acusar el jutge d'error quan va ordenar rebaixar el suport mensual. Spector va demanar una denúncia davant el tribunal per denegar la seva apel·lació i mantenir la mateixa quantitat de suport. Fins i tot la va acusar de carregar les seves finances mentre ell estava tancat, dient que no va pagar més de 700.000 dòlars en impostos per ell.\nEl 16 de maig, el tribunal d’apel·lació de l’Estat de Califòrnia va tornar amb la seva decisió i es va posar de cara amb el productor musical. Van decidir afirmar la decisió del tribunal inferior i van ordenar que el jutge no cometés cap error.\nEl tribunal va decidir mantenir tots els imports de la mateixa quantitat i van ordenar a Rachelle que pagués la factura legal d’Espector per haver-se de defensar sobre aquest tema.\nPhil Spector va presentar el divorci de Rachelle després de deu anys de matrimoni. Els dos es van casar mentre estava a la presó a l'espera de judici per acusacions d'assassinat.\nSpector compleix actualment una pena de 19 anys de presó per l'assassinat de l'actriu Lana Clarkson. Té un valor net estimat de 35 milions de dòlars.\nNotícies Halsey, no tan subtilment, suggereix G-Eazy enganyada a ella\nLa Llei Da Brat tem el temps de presó mentre intenta evitar pagar els judicis de 6,4 milions de dòlars\nNotícies Wendy Williams Substitueix l'anell de casament per Bling Fidel de feia temps\nEstrelles Jack Osbourne i els seus fills donen la benvinguda a l'última incorporació a la nostra tribu\nEstrelles Per què la estrella de 'NCIS: Nova Orleans' Riann Steele no se sent acceptada a Showbiz\nExclusiu El fill de Todd Chrisley que recupera la reacció adversa a la medicació\nExclusiu El compte bancari de la estrella 'RHOBH', el compte bancari de Dorit Kemsley, congelat a la batalla legal de 1,2 milions de dòlars del marit\nAixò podria ser per què Fred Willard sortia de la 'família moderna'\nLa bebè de Drake, Mama Sophie Brussaux, mostra els seus actius en diverses vacances de vacances\nJenelle Evans diu que és una 'bona mare' després de fer-se sentir per les fotos de l'escola del fill\nGwen Stefani i Blake Shelton tornaran a empatar el nus?


Zoo i JazzWoman ens dediquen "Cançons d'Ofrena" | Tresdeu.com\nRedacció | 25 setembre 2018\nRedacció - 25 setembre 2018\nArriba el tercer senzill i videoclip de l’any per a Zoo. I aquesta vegada amb convidada de luxe, JazzWoman. No solament a la tornada, sinó a gran part de la lletra i la cançó. “Cançons d’ofrena” formarà part de l’EP anomenat 2K18 que arribarà a finals d’any amb “Robot“, “Omertà” i, segons conten, una sorpresa més. Estem davant un tema de rap rotund, rematat amb un drum’n’bass que imaginem farà rebentar els recintes on sone en directe. Ací el podeu veure.\nCom bé resa el títol, Zoo ofrena aquesta cançó al seu estimat públic. Una «autocrítica ferotge», diu a la lletra. I és que, com és sabut, les batalles més grans són les interiors i personals. Tot queda clar a l’últim vers de la tornada que ens recita JazzWoman: «tot el que vam fer va ser per tu». La vocalista combina la seua destresa rapejant amb entonacions més melòdiques com sols ella sap fer. Així que, fans de Zoo, agafeu-se “Cançons d’ofrena” com un regalet que Zoo vos fa amb llacet inclòs.\nEn quant al videoclip, han tornat a comptar amb Terral Studio. Es tracta d’un videoclip que ens mostra retrats i escenes costumistes . Heroïnes i herois del dia a dia, que lluiten el present per tindre un futur digne. La fotografia en blanc i negre marca les faccions i intensifica la cruesa de les imatges. També hi podem veure a La Prima, companya de JazzWoman en Machete en Boca.\n2K18, Cançons d'ofrena, Jazzwoman, Videoclip, Zoo\nEl cantant de La Habitación Roja, del Concert de Benvinguda de la UV als fiords


Els propers dies 3 i 6 de febrer tindran lloc quatre sessions de teatre interescolar en anglès en el marc del Pla Educatiu d'Entorn, el qual engloba activitats adreçades als alumnes, als docents i membres de la comunitat educativa, i a les famílies, i té l'objectiu de millorar la interacció entre escola, família i entorn social, per afavorir l'aprenentatge dels estudiants.\nUn total de 1.064 infants dels cicles mitjà i superior assistiran al teatre en anglès que acollirà l'Auditori Josep Carreras, amb la representació de l'espectacle "Frankenstein". El divendres 3 de febrer, la sessió començarà a les 10.15 h i hi assistiran els alumnes de 3r de l'escola Cal·lípolis, La Canaleta i Sant Bernat Calvó; els de 4t de La Canaleta i Miramar i els de 5è de La Canaleta.\nEl dilluns 6 de febrer hi haurà un total de tres sessions: a les 9.30 h amb els alumnes de 3r de La Plana, Mestral, Miramar i Torroja; els de 4t de La Plana Sant Bernat Calvó i Torroja i els de 5è i 6è de La Plana. A la segona sessió, programada per a les 11.00 h, hi assistiran els alumnes de 4t del Cal·lípolis i Mestral; els de 5è del Cal·lípolis, Mestral i Miramar i els de 6è del Cal·lípolis i Miramar. Finalment, a les 15.30 h de la tarda, la sessió serà per als alumnes de 5è i 6è de les escoles Mestral, Sant Bernat Calvó i Torroja.\nA més del teatre interescolar, durant aquest mes de febrer el Pla Educatiu d'Entorn també ofereix altres activitats com ara els dos tallers "Connecta amb els teus fills", sobre drogues, un programa del Departament de Salut que tindrà lloc els dies 9 i 16 de febrer. El 19 de febrer tindrà lloc un concert amb família a l'Auditori Josep Carreras i el 21, un taller d'assessorament a pares sobre la motivació en l'estudi. Per acabar, el 23 de febrer el Centre Cívic i Cultural El Colomí acollirà la xerrada informativa per a pares i mares sobre la salut de joves i adolescents.


Màrius Serra va obtenir el premi Sant Jordi el passat desembre per l’obra Plans de futur, la seva primera incursió en la novel·la d’ençà de la publicació de Quiet, un relat sense ficció que era, no en tinc cap dubte, la millor obra de l’autor fins a la data, el 2008. I la més compromesa. On el duria, després, el seu instint narrador? El repte no era fàcil, però Plans de futur hi respon sense complexos, amb senzillesa i amb coherència exemplar. Amb una bona novel·la. En parlem amb l’autor al seu estudi quan se’n prepara la tercera edició.\nEl motor aparent de Plans de futur és la vida d’un matemàtic eminent que dóna el nostre país a començament de segle i que desplega la seva activitat sota el franquisme. Diria vostè que és la biografia d’un matemàtic, aquesta novel·la?\nNo: diria que és una novel·la que parteix de la biografia d’un matemàtic. L’ànima de la novel·la i allò que l’emmarca temporalment és la vida de Ferran Sunyer, que va néixer el 1912 i va morir el 1967. Però he partit clarament de la premissa que ja n’existia una biografia canònica, la d’Antoni Malet, molt ben documentada, que s’ocupava especialment de la dimensió acadèmica de Ferran Sunyer. Per això he volgut posar el focus més en el seu entorn que no estrictament en ell.\nHi ha almenys un moment en la novel·la en què sembla que vol fer notar que està parlant d’un matemàtic. És al capítol on reprodueix algunes cartes entre els dos Ferrans, el Sunyer i el seu cosí, i especialment una carta del matemàtic Szolem Mandelbrojt. Jo he de confessar que no vaig entendre res del que explicava aquella carta. Sap vostè de què parla?\nPodria fingir que sé de què parlo… Una de les qüestions clau en el procés d’escriptura de la novel·la va ser decidir si Ferran Sunyer en seria una de les veus o no. He comptat amb molt bon assessorament de matemàtics d’aquí, especialment de Toni Guillamon i Manuel Castellet, i vaig arribar a la certesa que el meu nivell conceptual en matemàtiques no em permetria capir o parlar-ne amb la naturalitat que exigiria posar-me en el cervell de Ferran Sunyer. I aquest, entre d’altres, va ser un dels motius que va fer-me fixar –com quan t’enamores d’una noia que no et fa cas i acabes fixant-te en l’amiga– en les dues cosines, especialment, i també en la mare. Entre altres coses perquè trobava fascinant, fins a identificar-m’hi, el paper d’elles, que eren transcriptores d’una sèrie de conceptes que només grataven. Per això vaig desistir de fer-lo personatge narrador i intentar ficar-me dins el seu cervell, perquè sentia que estaria en fals.\nTal com ha presentat la novel·la, no crec que cap lector pugui sentir-se decebut per no trobar-se un llibre d’iniciació o de divulgació matemàtica.\nM’hauria posat en un mal camí, entre altres coses perquè Ferran Sunyer va ser un investigador de la matemàtica: ell fa recerca i exploracions, no és un divulgador. He trobat gent que va rebre d’ell classes particulars d’àlgebra, com pot fer-ne qualsevol professor de matemàtiques, però si avui en parlem de Sunyer en tant que matemàtic és per una ultraespecialització dins el camp. L’única cosa que se’n pot dir d’una manera divulgadora és que les seves feines per a la US Navy eren sobre la propagació de les ones del sonar entre els submarins i la terra, i que els ajudava amb càlculs matemàtics. Això és fàcil de veure: veiem el submarí i el sonar.\n«Vaig arribar a la certesa que el meu nivell conceptual en matemàtiques no em permetria parlar-ne amb la naturalitat que exigiria posar-me en el cervell de Ferran Sunyer»\nÉs molt clar que no ha volgut fer un biopic ni un exercici d’exaltació del personatge, sinó tornar, a partir de l’experiència singular de Sunyer, al seu univers literari.\nPer a mi va ser un regal trobar-me amb un entorn biogràfic com el de Sunyer, en el qual hi havia un home de ciència, que és una cosa que a mi sempre m’ha interessat; algú discapacitat, que per raons biogràfiques m’és una cosa propera; Dalí, que quan jo començava a escriure m’havia arribat a obsedir fins a tenir un projecte literari de contes a partir de quadres seus, i la seva relació amb la ciència també era important… Aquesta confrontació entre la imatge del geni impostat, construït, de Dalí, fent escarafalls de gran geni, i algú altre que, en canvi, és als antípodes d’això, un geni secret, humil, amagat i gairebé sense voler. I bé, després la defensa de la llengua i de la continuïtat cultural, amb algú que fa servir un altre llenguatge, com l’algebraic, però que tanmateix és tossut i manté la catalanitat en temps no ja difícils sinó impossibles, contra totes les adversitats. De manera que vaig tractar de relacionar-me amb aquests personatges com si me’ls hagués inventat, com si fossin personatges de ficció, però amb l’afegitó que tenia unes dades biogràfiques que ja em venien donades i que eren prou potents des d’una perspectiva novel·lesca.\nHa dit que dubtava de quina manera donar veu a Ferran Sunyer. Una de les coses més suggeridores de la construcció de la novel·la és aquest joc de narradors i de narrataris, de veus que parlen i de veus a les quals s’adrecen. I un dels encerts que diria que ha tingut és saber que, si Ferri tenia les característiques que tenia, gairebé sempre havia de parlar per persona interposada: sempre veiem Sunyer al centre, però gairebé mai no el sentim.\nHi ha una frase a l’inici de la novel·la que diu que el més important d’un relat és saber qui l’explica. I això em va costar moltíssim de trobar, molt. La clau de volta va venir donada, curiosament, per un element aparentment accessori de la documentació, com són les cartes. Vaig provar l’exercici de la segona persona, natural en la correspondència, i em vaig adonar que em permetia un foc creuat que gairebé fa que el lector tingui la sensació que li parlen a ell però que erren el tret, com si fos al mig entre els corresponsals. Això em va permetre desenvolupar els caràcters de les dues germanes, que són molt semblants i es diferencien sobretot per la persona a qui s’adrecen.\nAborda un personatge i un entorn molt potent, amb una sèrie d’aspectes, aquests que ha enumerat abans, cadascun dels quals donaria lloc a moltes i moltes pàgines. Però la sensació del lector és que en cap moment no ha tingut l’obsessió de munyir-los a fons, sinó que ha tingut la tranquil·litat que el que feien era enriquir i donar gruix a allò que explicava vostè, que és una altra cosa.\nHe de reconèixer que no he tingut temptacions de desenvolupar subtrames de tots aquests temes segurament perquè ja he deixat enrere aquell desfici de primera novel·la, de voler-ho exhaurir tot. Però també per la constatació que havia de ser una novel·la de portes endins, la novel·la d’aquests personatges i les seves relacions. Hi ha context, hi ha la Guerra Civil, però només perquè pot afectar el que passa dins. Em feia por agafar el Dalí i dir que aquell estiu hi havia el Lorca allà, i vinga, posem-hi un episodi que llueixi. Vaig mirar qui hi havia al lliurament dels premis Prat de la Riba, i hi havia molts noms a part del Puig i Cadafalch; però, ostres, quin tractament en fas? Una escena històrica o… de cartró pedra? No volia distreure’m ni distreure, i m’hi ha ajudat haver trobat la veu aquesta d’adreçament. L’únic que em feia dubtar era el monòleg del pare absent. Sostenir això és el que em va fer suar més. Però un cop triat em va funcionar, i estic content del resultat.\n«L’ús dels nombres primers per estructurar la novel·la forma part de tot un catàleg de possibles aproximacions a fenòmens primaris matemàtics d’abast general»\n«He tingut en tot moment la sensació que la meva ficció sobre aquests personatges no era una invenció absoluta sinó que partia d’unes dades biogràfiques»\nUn dels temes centrals em sembla que és la distància entre la realitat i la ficció, o entre la realitat i el relat. Fa vostè una cabriola atrevida: agafa un personatge molt marcat, històric, en un moment històric molt marcat, i amb una sèrie d’elements que són reals i documentats construeix un melodrama familiar fictici, radicalment fictici. I no en demana excuses enlloc. A mi això m’agrada: és un exercici de confiança en el lector.\nVaig deixar-lo obert amb allò del patrimoni immaterial de la ficció com a fórmula. Ara bé, a partir de la tercera edició explicitarem, a petició de la Fundació Ferran Sunyer, que la carta del pare absent és fictícia, per bé que d’una manera implícita jo ja ho dic… He tingut en tot moment la sensació que la meva ficció sobre aquests personatges no era una invenció absoluta sinó que partia d’un entorn, d’unes vides, d’unes dades biogràfiques, a partir de les quals tu no pots ni saber ni deixar de saber on va a parar aquest senyor, el pare, però sí que saps que els va abandonar. Per tant tu pots fer-te una hipòtesi de per què els va abandonar. I no he volgut en cap moment anar a repèl. De fet, m’he esforçat per eludir anacronismes. Per exemple: em feia molta gràcia, dins aquest to de joc verbal que els caracteritza, que de la cadira de rodes del Ferri en diguessin Ferrari. Fins que em vaig adonar que el cotxe d’Enzo Ferrari era posterior! I li vaig posar Filferri, que és un joc de paraules que em fa menys gràcia que Ferrari…\nCom a joc de paraules és molt millor!\nOstres, vols dir? Bé, he intentat que aquest fos el criteri. Sí que els acudits me’ls he inventat jo, però tinc un llibre de Fages de Climent que explica que l’avi de les Carbona era conegut per les seves plagasitats i jocs de paraules. Elles són d’una família educada, lectora, amb gust per la llengua, per tant per mi això no és anar a repèl. Tinc el testimoni personal d’Heidi Burguès, que quan va tornar de l’exili mexicà va anar dos dies per setmana a casa els Sunyer a rebre classes, i deia: d’aquest pare, mai no en parlava ningú. Era tabú, i es comprèn: mor de tuberculosi el cunyat, la cunyada ja devia estar tocada de tuberculosi, entremig neix un fill esguerrat i l’altre toca el dos, i després mor la seva dona… És lògic que no el tinguin enaltit.\nHi ha un segon cercle de personatges entre els quals destaquen d’una manera especial els Pi. Una vegada més evita la temptació de perdre’s en material molt ric –els Pi i Sunyer són els Pi i Sunyer– i aleshores el que fa és incorporar-hi el joc d’una manera gairebé innocent o ingènua. Per a un matemàtic, els Pi, siguin cosins o no siguin cosins, porten un cognom molt marcat… Deixi’m lligar això amb un altre aspecte: fins a quin punt el recurs als nombres primers per estructurar la novel·la forma part d’aquesta dimensió innocent del joc?\nL’ús dels nombres primers forma part de tot un catàleg de possibles aproximacions a fenòmens primaris matemàtics d’abast general. Com quan ell intenta encobrir les seves cosines i distreu la mare dictant-li… el teorema de Pitàgores! L’estructura de la novel·la em va fer anar de corcoll durant un període gran de l’escriptura. Com que no és una novel·la que parteix en tabula rasa de la invenció, sinó que tu selecciones un seguit d’episodis que existien, numerar-los amb els nombres primers em servia per donar aquesta dimensió d’obra d’art, en el sentit de dir «això no és la història de», no és del zero al cent, sinó que és un mosaic, sense la voluntat de fer un trencaclosques que calgui resoldre. Sempre m’he trobat fent jocs estructurals quan he fet novel·la. Per exemple a Farsa em vaig engavanyar a mi mateix perquè els capítols havien de ser els 36 números de la ruleta. Aquí en canvi van venir en un sentit obert: els números primers no ens els acabarem. No té més transcendència que remarcar un tret distintiu d’ell, en matemàtica i en singularitat. Era una persona molt singular.\nEs nota que no s’ha volgut imposar una estructura que obligués la novel·la a anar per on l’estructura marcava. No hi ha unes simetries marcades, hi ha capítols en què hi ha jocs de veus diverses que parlen, amb naturalitat i sense necessitat de cap justificació. El lector té la sensació que és el relat el que ha anat conduint-lo.\nHe tingut una placidesa de relació amb l’estructura de la novel·la que no havia tingut mai amb cap altra. Vaig tenir la sensació que tenia tots els personatges al cap, que tenia tota la novel·la al cap durant el procés. I això em va donar tranquil·litat. La qüestió matemàtica que m’han destacat en algun lloc, de l’acudit entre el físic i el matemàtic i l’enginyer, m’interessava per remarcar la distància entre els dos cosins: el cosí, que és un home de ciència però és un home pràctic i acaba essent un enginyer, de ciència aplicada; mentre que l’altre, més enllà que la matemàtica l’apassioni, és que pot fer ben poques altres coses, no pot tocar res. Em semblava que era un camí que tenia certa lògica i el volia remarcar: aquest punt de divergència d’una ment que treballa una cosa tan incorpòria com la matemàtica… en unes condicions corporals tan limitades.\nOriol Izquierdo. Escriptor i professor de literatura i humanitats a la Universitat Ramon Llull, Barcelona.


El pitxor partit de la temporada\nNomés començar el partit s'ha vist quin equip era el que tenía les idees mes clares, el Santboià molt ben colocat al camp amb marcatge a l'home, presionant-nos la sortida de la pilota, els nostres jugadors es veien ofegats i no habia manera de trenar una jugada amb claretat. Tot i així hen tingut les nostres oportunitats clares desvaretades pel porter contrari.\nAl primer quart no hi han hagut gols ni oportunitats per cap dels dos equips, malgrat jugar mes temps dins la nostra parcela de joc que a la d'ells.\nAl segon quart, igual que al primer, lleuger domini dels visitants però sense oportunitats de gol.\nEl tercer quart ha sigut el mes ben jugat per la Fundació, amb dues clares ocasions de gol. Amb empat a zero, el Miquel ha tingut l'oportunitat d'obrir el marcador desvaretada per una gran parada del porter, i ja amb un gol en contra el Marc Moreno n'ha tingut una altra, també desvaretada per una gran intervenció del porter. Aquests dos moments han sigut decissius, ja que podrien haber donat un altre caire al partit malgrat el millor joc visitant.\nAl quart quart, només començar ens han fet el 0 a 2, i aqui s'ha acabat el partit, ens han fet el tercer i el quart i sort que l'àrbitre a xiulat el final. El pitxor partit de la temporada.\nLa propera setmana anem al camp del SAN MAURO, esperem que aquest partit sigui per poder tornar agafar l'autoestima i el bon joc, que en sabem molt.\nHan jugat en: ARNAU GUIXENS, MARC SAMSÓ, XAVI GÓMEZ, ARNAU RUBIÓ, ROGER ROMAGOSA, POL SAGARRA, JORDI SANTOLARIA, MIQUEL GIRALT, ANDERSON SILVA, ARNAU ALSINA, KEVIN SÁNCHEZ, MARC MORENO i JAVIER AREVALO.


FAQ CA Gym DiR\nPots sol·licitar un canvi de modalitat a la recepció del teu club.\nActualment es poden tenir 3 reserves simultànies per persona dins d’un període de 5 dies. Amb un màxim de dues reserves al dia. Cada dia es poden fer 2 reserves, però si per “avui” en tens 2 fetes i 1 per demà, no podràs fer la 2a de “demà” fins que hagi començat la 1a d’avui. Es poden reservar com a màxim 2 sessions per un mateix dia. En el cas que estiguis en llista d’espera d’una sessió i aquesta s’alliberi, no pots accedir a la classe si ja tens dues reserves per al mateix dia. Les reserves es poden fer fins a 10' abans de l'inici de la sessió. Les cancel·lacions es poden realitzar fins a 20’ abans de l'inici de la sessió (amb menys de 20’, ja s’aplica un avís, igual que si no s’assisteix).\nEn el cas de tenir reservades 2 sessions consecutives en un interval superior a dues hores, és necessari sortir del club i tornar a entrar per tal de que no et penalitzi com una sessió no assistida.\nSi ets abonat del DiR, només has d’iniciar sessió amb les teves dades d’accés. Si no tens contrasenya o l’has oblidat, l’hauràs de demanar o restablir a “Has oblidat la teva contrasenya?”. Si no ets abonat del DiR, pots provar-ho gratis durant 7 dies previ registre.\nSi ets abonat del DiR, només has d’iniciar sessió amb les teves dades d’accés. Si no tens contrasenya o l’has oblidat, l’hauràs de demanar o restablir a “Has oblidat la teva contrasenya?”. Si no ets abonat del DiR, pots provar-ho gratis durant 7 dies previ registre\nEsperem que amb aquestes preguntes freqüents hagim resolt els teus dubtes. Si tens altres qüestions, pots contactar amb nosaltres a través del següent formulari.


Aquest és el primer estat més contaminat als Estats Units - Cultura | Juliol 2020\nAquest és el primer estat més contaminat als Estats Units\nRespira profundament. Se sent bé, no? La qualitat de l’aire que respireu cada dia és inestimable per a la vostra salut, tant que el 1970, l’Agència de Protecció Ambiental va crear la Llei d’Aire Net com un mitjà per aconseguir un aire més net i saludable tant per a vosaltres com per a mi, juntament amb el nostre medi ambient. Les Normes Nacionals de Qualitat de l’aire Ambient es van crear sota l’acte per protegir la salut pública i reduir el nivell d’emissions nocives derivades de desagradables contaminants atmosfèrics.\nA més dels contaminants industrials molt evidents i les emissions de carboni dels vehicles, el canvi climàtic té un paper important en la qualitat de l’aire. Mentre que el conjunt del país ha millorat pel que fa a l’ozó i a les partícules contaminants durant tot l’any, prop del 39% de la població resideix en zones amb nivells de contaminació “no saludables”.\nA partir d’una anàlisi de dades alliberades dels Centres per al Control i la Prevenció de Malalties, es consideren els estats més contaminats d’Amèrica els següents. L’anàlisi mesura la mitjana de partícules fines diàries (ug / m3) a l’aire. També es va examinar la taxa de càncer en aquests estats, segons el CDC.\n15. Carolina del Nord\nCarolina del Nord intenta frenar la seva contaminació. | Sean Pavone / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 12.99\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 448.8\nDe les muntanyes fumades als bancs exteriors, Carolina del Nord acull més de 10 milions de residents. La població creixent de l'estat ha contribuït a la incapacitat d'alguns països per satisfer les emissions d'ozó de l'EPA. Clean Air Carolina defensa les iniciatives d’aire net amb l’esperança de frenar l’impacte de la industrialització i el creixement de la població sobre la qualitat de l’aire.\n14. Carolina del Sud\nNo deixeu que les belles platges de l'Estat us deixin enganyar per la seva contaminació. | Sean Pavone / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.16\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 433.3\nLes illes Hilton Head, Charleston i Myrtle Beach són molt conegudes per les seves costes verges i per la rica cultura del Sud. Malgrat tot, el problema de contaminació atmosfèrica de Carolina del Sud no és bo. La majoria dels comtats de Carolina del Sud van rebre notes inferiors a la targeta d'informe de qualitat de l'aire. Això significa una mitjana D. S'ha posat el focus en les iniciatives per millorar les qualificacions, però l'Estat té un llarg camí per recórrer.\nPròxim:La barbacoa pot ser bona, però l’aire és dolent.\nL’estat té un problema amb els dies alts d’ozó. | Meinzahn / iStock / Getty Images\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 462.1\nPotser és tot el fum de la barbacoa que emet a l'espès aire de Mississipí, o més probablement la quantitat d'industrialització a la vora del riu Mississipí. Mississipí és de coll i coll amb Carolina del Sud quan es tracta de la qualitat de l’aire. Els comarques costaneres de la indústria, com ara Jackson i Harrison, han rebut qualificacions de D durant dies alts d’ozó.\nPròxim:L’estat dels amants fa mal.\nVirgínia barreja la contaminació de l'aigua i l'aire. | BackyardProduction / iStock / Getty Images\nPer què Sela Ward va deixar Fbi\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.26\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 416.5\nEl factor de xoc va ser elevat quan es van llençar 18 milions de lliures de residus tòxics a les vies navegables de Virgínia. Els rius New, James i Shenandoah van patir la contaminació. Amb una barreja de contaminació d’aigua i aire, és important tenir en compte que Virgínia ha treballat per millorar la seva qualitat de l’aire, però encara no hi és.\nPròxim:Podeu endevinar fins a quin punt aquest préssec d’un estat està afectat per la contaminació?\nAtlanta conté altes emissions de vehicles. | SeanPavonePhoto / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.3\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 453.4\nAtlanta ocupa el segon lloc amb la contaminació per les emissions de vehicles i no és tan difícil de creure, tenint en compte que la ciutat està plena de trànsit i plena de trànsit. L'Associació Americana de Pulmó de Geòrgia diu que les visites a la sala d'emergències han augmentat un 35% a causa de complicacions mèdiques causades pels mals dies d'aire. Això és motiu de preocupació.\nPròxim:Aquest estat compta amb nombroses ciutats que estan en el màxim nivell contaminades.\nTres grans ciutats estan extremadament contaminades. | benkrut / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.35\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 477.3\nLes ciutats de Pensilvania estan malament. Pittsburgh, Filadèlfia i Lancaster se situen a les ciutats més contaminades del país. El vicepresident sènior de l'American Lung Association Paul Billings va expressar la seva preocupació pels impactes sobre la salut associats als alts nivells de contaminació de l'estat. Billings va reconèixer que la qualitat de l’aire de Filadèlfia ha millorat al llarg de les dècades, però van assenyalar que la ciutat encara té “camins per recórrer fins a obtenir un aire realment segur i saludable per respirar”.\nPròxim:Aquest estat té certes males notes.\nTres comtats van rebre la nota F. | Saul Loeb / AFP / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.38\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 460.4\nQuan es tracta d’Illinois, hi ha alguns cops força pesats quant a la mala qualitat de l’aire. A l'informe 'State of the Air', tres dels seus comtats van rebre una nota de F. Això es tradueix en: 'La vostra salut està en perill, i és possible que no vulguis viure aquí'. Les emissions provenen de depuradors, fumadors i centrals elèctriques de carbó.\nPròxim:Les morts prematures en aquest estat són superiors a les altres.\nHi ha hagut morts associades a la contaminació de l’aire. | Jim Watson / AFP / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.47\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 439.5\nNo es deixa enganyar als residents de Maryland sobre si el seu estat està ple de contaminants. The Maryland Reporter va publicar un article el 2013 sobre la quantitat de morts associades a la contaminació de l’aire. Es creu que per cada 100.000 persones, hi haurà 113 persones que moren a l'estat a causa de la qualitat de l'aire. És superior a qualsevol altre estat del país. Aquests números augmenten encara més quan arribeu als límits de la ciutat de Baltimore.\nPròxim:Aquest districte va obtenir una F per esforçar-se.\nLa capital va rebre un valor de qualitat de l’aire. | Saul Loeb / AFP / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.58\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 442.4\nHi ha una mica d’ironia en el fet que el Districte de Colúmbia, tot i que no sigui un estat oficial, va rebre una F a la seva targeta d’informe Air 2017. El nombre de dies d'ozó taronja és inferior a l'informe anterior; tanmateix, l’estat encara en té 10 per any.\nPròxim:La contaminació és a tot arreu.\n6. Virgínia Occidental\nL’estat té problemes amb la contaminació de l’aigua i l’aire. | Joe Raedle / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.76\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 461\nA Virgínia Occidental hi ha molts problemes que es plantegen pel que fa a la contaminació. Entre el subministrament d'aigua de l'Estat i la contaminació de l'aire, no és tan bo. Wierton, Virgínia de l'Oest, és una de les més contaminades del país. La quantitat de mercuri i toxines de l’aire procedents de les centrals elèctriques de l’estat va plantejar la preocupació que l’EPA establia el que s’anomenen ara les normes de mercuri i tòxics de l’aire. L’objectiu d’aquests estàndards és disminuir aquestes toxines filtrades a l’aire que comportaven complicacions sanitàries i morts prematures.\nPròxim:Tornarem al Sud profund.\nAlabama té problemes per les seves plantes de carbó i petroli. | iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 13.95\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 437.9\nLa majoria de la contaminació atmosfèrica d’Alabama prové tant de companyies productores de paper com de centrals de combustible i petroli. La producció de productes de paper és responsable del 42% de la contaminació atmosfèrica de l'Estat, mentre que la producció d'electricitat és responsable del 40%. La contaminació per mercuri d'Alabama representa el 4% de la contaminació per mercuri de tot el país i el 3% de la contaminació tòxica total dels Estats Units.\nPròxim:Aquesta empresa elèctrica ha de revisar-se.\nUna de les plantes de l’estat va ser demandada per filtrar productes químics tòxics. | Sean Pavone / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 14.02\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 445.7\nBon O Rocky Top! La Tennessee Valley Authority, el principal infractor de la contaminació atmosfèrica a l'Estat. L’empresa emet col·lectivament uns 9 milions de lliures de contaminació atmosfèrica tòxica. De fet, una de les plantes de l’autoritat de la Tennessee Valley Authority (Gallatin Fossil Plant) va ser demandada per dues parts diferents per haver permès que els productes químics tòxics es filtressin dels estanys d’eliminació.\nPròxim:Simplement continua empitjorant.\nÉs el número 1 de contaminació de les plantes elèctriques. | Luke Sharrett / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 14.1\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 513.7\nKentucky ocupa el capdamunt de la seva categoria per produir contaminació tòxica a les plantes elèctriques. L’estat es produeix amb més de 31 milions de lliures de contaminació procedents de la generació d’electricitat. L'estat també té el títol de tenir un dels càncers més alts de diagnòstic de taxes de qualsevol estat de la unió. Potser hi ha alguna correlació.\nPròxim:Aquest estat aporta un 12% de la contaminació tòxica total de les centrals elèctriques.\nHi ha hagut milers de morts relacionades amb la contaminació. | Spencer Platt / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 14.23\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 452.1\nLa gravetat dels impactes de contaminació atmosfèrica a Ohio continuen creixent. El 2015, es calcula que hi havia 2.130 morts prematures i 18 milions de dòlars en càrregues sanitàries a causa de la contaminació atmosfèrica de l'Estat. Les plantes elèctriques només produeixen més de 44 milions de lliures de contaminació tòxica, que contribueixen un 12% a la contaminació tòxica total de les centrals elèctriques als EUA.\nPròxim:Aquest és el principal delinqüent.\nIndiana és l’estat més contaminat d’Amèrica. | RudyBalasko / iStock / Getty Images\nContaminació de l’aire (ug / m3): 14.36\nDiagnòstic de càncer per cada 100.000 persones: 435.8\nEs consideren un dels super contaminants del país, les centrals elèctriques de carbó d'Indiana estan produint més de 40 milions de lliures de contaminació tòxica a l'aire. Més de 19.000 nens a l'estat tenen atacs d'asma, amb la qual cosa es van perdre més de 14.000 dies escolars a l'estat. Per empitjorar encara més malament la situació salvatge, la vida salvatge també està afectada negativament pels contaminants.


La policia pren declaració a la dona que va encendre Facebook amb els comentaris sobre el motorista mort - Altaveu el diari digital d'Andorra\n25/06/2018 (20:45 CET)\nLa policia ha pres declaració a la dona que va fer uns comentaris en to despectiu i de mofa a través de les xarxes socials en relació a l’accident que hi va haver dimecres de la setmana passada entre dues motocicletes a la carretera de l’Obac i que va acabar costant la vida a un resident portuguès de 32 anys. La dona ha enviat una comunicació al consolat de Portugal tot demanant “perdó” pels seus “comentaris imperdonables” i mostrant total penediment.\nLa dona, empleada fins dijous passat al centre comercial Hiper Andorra, va prestar declaració davant agents del cos d’ordre dijous mateix. La seva declaració ha estat tramesa a la Batllia perquè dugui a terme les diligències que cregui escaients. A la dona se li va demanar tant per la naturalesa dels comentaris que havia fet via Facebook, que podrien arribar a ser constitució, per exemple, d’apologia de l’odi cap a la comunitat portuguesa en aquest cas, com pel linxament i les amenaces de mort que se li van fer també a través de les xarxes.\nLa declarant, que hauria fet mofa per la nacionalitat de la darrera víctima mortal a la carretera, hauria assegurat no recordar quan va fer els escrits a la xarxa\nDe fet, hi ha hagut fins i tot qui ha anat a cercar-la al seu domicili i no pas amb gaires bones intencions. La dona i familiars seus haurien passat por però, per ara, haurien descartat presentar cap denúncia, encara que la policia li hauria ofert la possibilitat, conscient, també, del mal que ella hauria pogut fer. Segons les fonts consultades, els agents de policia haurien informat la dona que si no hi havia cap denúncia contra ella molt probablement la situació quedaria en no-res. Però que en tot cas es traslladaria la declaració a la Batllia. La dona hauria lamentat els seus comentaris i tot i admetre’n l’autoria hauria assegurat no recordar res, probablement degut als efectes de la medicació que s’estava prenent.\nLa dona, que poques hores després que transcendís la mort d’un dels motoristes implicats en el xoc a través d’una informació de l’Altaveu va venir a menystenir la situació en tractar-se d’una persona de nacionalitat portuguesa, ha fet arribar entre altre al consolat de Portugal una nota en què demana “perdó a tot el poble portuguès pels meus comentaris inapropiats”. Assegura que mai no va pretendre mofar-se del mort i que “si així s’ha vist, demano mil disculpes”. La dona, de 54 anys i resident al Principat des de fa tres, afirma que no es justificarà amb el seu estat, ni físic ni personal, davant d’uns fets dels quals s’avergonyeix.\nL’exempleada de l’Hiper Andorra -va plegar dijous mateix en veure les reaccions que estaven tenint els seus comentaris- afirma en la nota tramesa al consolat que entén que els residents portuguesos puguin sentir odi cap ella. I que s’imagina com poden arribar a estar alguns d’ells. Alhora, i mentre clama perquè el temps curi el mal fet i encara que no s’oblidi si se’n deixi de parlar, demana “perdó a tots. No només a la comunitat portuguesa; també al Principat d’Andorra que em va acollir i jo li ha fallat”. També advoca per una prompta recuperació del ferit i envia les seves condolences als familiars del difunt.