Cada 12 de maig, se celebra internacionalment el Dia de la Infermeria per commemorar el naixement de Florence Nightingale, infermera britànica que va donar a conèixer la importància de les cures, primer pas en el nostre desenvolupament professional.\nFa tres anys va sorgir una campanya a nivell mundial promoguda per l’OMS i la CII anomenada Nursing Now, amb l’objectiu de posicionar la professió infermera, impulsar l’excel·lència professional i les cures infermeres com a nucli per la millora de la salut de les persones.\nL’any 2019 el Departament de Salut de Catalunya s’hi va adherir amb el compromís de concretar els objectius de la campanya, “la visualització”, com incloure infermeres en els llocs de decisió del Departament de Salut, augmentar les inversions per millorar les condicions de treball…\nAra fa uns sis mesos des de la Direcció d’Infermeria de l’Hospital vam començar a treballar per adherir-nos a la campanya, per donar veu i visualitzar el lideratge de les infermeres en el seu propi rol, l’estratègia consistiria a plasmar tots els projectes, avenços professionals i projeccions socials, que es fan des d’infermeria de l’hospital i presentar-los a tots els possibles canals de comunicació, web, Intranet, Twiter, Facebook… amb l’empremta de Nursing Now.\nEstàvem en l’últim pas de l’adherència de la campanya amb l’Hospital i apareix la pandèmia. El món s’atura, canvien els objectius, l’hospital, la manera de treballar, els malalts, res és igual. Infermeria respira a fons i comença la frenètica lluita contra la Covid-19.\nAra, avui, em pregunto, visualització d’infermeria? Ha quedat clar en el món quin és el paper de la infermeria. La pandèmia ha mostrat quin és el nostre lloc. La rapidesa de reacció, la creativitat per modificar circuits i crear espais allà a on no n’hi havia, la capacitat professional per treballar en condicions desconegudes, la gran professionalitat que s’ha posat per davant de les pors i l’esgotament amb un sol objectiu “el malalt”, amb molts dubtes, amb desconeixement dels equips de protecció que ens ha portat a treballar com no ens haguéssim imaginat ni en un mal son.\nCarme Tusquellas amb part de l’equip d’infermeria responsable de cuidar als pacients amb Covid-19. Imatge emesa a l’informatiu Infovallès de VOTV (28 d’abril)\nS’ha treballat braç a braç amb els companys mèdics, nova malaltia, nous tractaments, decisions ràpides, delegacions immediates, un treball d’equip.\nInfermeria ha fet un “treball de camp” intens i curt que ens ha dut a desenvolupar, instints, voluntats, resiliència i compromís. La cura, una de les nostres raons de ser amb malalts sols, espantats i amb molta necessitat de suport, la combinació de la part terapèutica amb la humana ha estat l’exercici més extraordinari i commovedor, un somriure amb els ulls, un donar una carícia amb els guants, uns mots de tendresa amb la mascareta, ulleres i pantalla, han estat un dels grans reptes d’aquesta pandèmia.\nSe’ns han mort malalts a les mans, amb només el nostre acompanyament, però també hem ajudat a salvar-ne molts més amb les nostres competències i professionalitat per al final poder-los d’acomiadar a l’alta amb un gran aplaudiment i llàgrimes als ulls.\nQue ens queda a partir d’ara dins nostre? Cansament, incertesa, por al rebrot i el dubte que en traurem de tot això per poder créixer l’endemà? Entre totes, hem d’esperar que aquesta “imprescindibilitat” d’infermeria que s’ha vist durant la pandèmia quedi en el cervell de tota la societat, de nosaltres mateixes i dels polítics que tenen la potestat de donar valor allà a on hi és.\nPersonalment, com a Directora d’Infermeria de l’Hospital General de Granollers, Carme Tusquellas, infermera, dic que estic orgullosa i satisfeta de tots els professionals des de les netejadores, manteniment, magatzem, tècnics, comandaments, directius, metges i sobretot les infermeres, estar al capdavant d’aquest col·lectiu m’ha confirmat com és de gran i important la nostre professió, que som la columna vertebral del món sanitari i que ens queda encara camí per créixer i desenvolupar-nos.\nAvui Dia Internacional de la Infermeria us felicito a tots i totes, us dono les gràcies per tot el que heu fet i us convido a creure el que som.\nDirectora d’Infermeria de l’Hospital General de Granollers\nBy BlogHospi|2020-05-12T11:26:13+00:00maig 12th, 2020|General|Comentaris tancats a 12 de maig: Dia Internacional de la Infermeria


Grupo CAJAMAR - Grupo CAJAMAR - Absentismo - MC MUTUAL\nGrupo CAJAMAR - Grupo CAJAMAR - Absentismo\nTestimoni de Juan José Mesa Mellado. Responsable del Servei de Prevenció de Riscos Laborals del Grup CAJAMAR\nLa col•laboració de MC-IT Consultoria va consistir en una anàlisi detallada del comportament de la IT a Cajamar durant el 2017 i en una posterior proposta d’intervenció, no només en les principals zones amb una major taxa d’absentisme, si no també per a la millora global de la gestió de la IT.\nLa senzillesa i claredat amb la que ens heu transmès la informació ha estat un aspecte clau, les reunions que hem mantingut ens han ajudat a entendre millor i aprofundir en tots els factors que influeixen en la gestió de la IT actualment a Cajamar. A més a més, heu compartit amb nosaltres les bones pràctiques i experiències que s’han mostrat efectives a altres empreses i sectors, i això ens ha permès adaptar-les a les nostres necessitats.\nRecomanaries els nostres serveis?\nRecomanaríem els serveis de MC-IT Consultoria per la professionalitat demostrada i perquè gràcies a la vostra experiència en l’àmbit de la gestió de la IT, aporteu un valor afegit a les empreses associades.


RAÓ EN LA DIVERSITAT: L'ÉSSER HUMÀ S'ALLUNYA DE L'HUMÀ\nEncara no sent important, hui tot és urgent i ràpid en aquesta carrera desesperada cap a l’absurd d’una meta situada a la línia de fuga d’un futur que mai no arriba. Ens deixem l’ànima en algun indret del camí incitats per la propaganda política de progrés, de creixement indefinit i prosperitat... esdevenint esclaus del món modern.\nImmediatesa en les transaccions econòmiques, expansió de les mercaderies, robotització de la producció, individus que es creuen déus i ens diuen el que hem de fer per poder gaudir de “les seues democràcies”: parlar una sola llengua: la dels mercats; professar una sola religió: la dels mercats; respectar una sola llei: la dels mercats; acomplir amb els nostres deures: servir els interessos dels mercats... consumint, contaminant, destruint . Així, el progrés (fora de l’humà), consisteix en la mercantilització i monetització de tot àmbit, de la vida mateixa.\nNo hi ha productivitat sense explotació, ni competitivitat sense guerres, ni consum sense producte, ni producte sense compres, ni compres febrils sense anuncis, no hi ha ni felicitat ni vida sense capitalisme. És la roda democràtica que trepitja la majoria pobra.\nSí, una ornamentada roda occidental de declaració de drets humans gira indolent trepitjant els miserables, els desnonats, ofegant el crit de desesperació humana.\nOïts sords de lamentació, ulls cecs de realitat, mans assassines de sentiment i d’estima, éssers denigrats per la política econòmica, amargats per la heretada felicitat del deute domèstic, esclaus d’una llibertat infestada de mesures de seguretat per defensar-se dels monstres terroristes assignats pel sistema: governants que implementen prioritàries polítiques socials de lluita contra la pobresa així com el control dels seus propis recursos econòmics. També líders i activistes socials de pobles originaris que són assassinats diàriament en nom de les multinacionals, silenciats per la rastrera, infame i repugnant premsa del capital.\nEl món ja és en mans de les corporacions administrativa, política i judicialment. Licantrops malalts de ràbia capitalista claven les seues dents, els seus ullals, al coll d’aquells que no volen ser conduits al corral, a eixa cleda global farcida de borregos de dos potes que mengen tota herba que els tiren ignorant les conseqüències.\nL’esgotament dels recursos naturals crida a la porta d’aquell “toilette” mentre els seus borregos caguen feliços merda de democràcia, merda de llibertat i merda de qualitat de vida i estat de benestar, empudegant i asfixiant tres quartes parts d’una humanitat oblidada.\nAra mateix, uns quants d’eixos homes-llop, es maten entre ells pel control dels recursos, pel control del món. Blinden els seus interessos econòmics mitjançant normatives i lleis que xafiguen impunement pobles i drets humans... Ah! Polítics, fills de Satanàs, que entreu per les portes giratòries al club del capital! Abans heu traït la vostra societat servint apassionadament els desitjos d’aquests indesitjables exercint de ca Cèrbers als parlaments del món, deixant entrar els seus “lobbies” i impedint portar a terme polítiques de justícia social.\nLes democràcies perden la seua essència.\nSom a fosques. Els exèrcits capitalistes disparen contra tot far, contra tota llum que puga orientar i guiar consciències cap a la integritat de valors humans. Ells tenen tot poder, tota autoritat, és difícil mantenir encesa una mínima espurna didàctica de responsabilitat social davant els drets de pobles, les cultures i la naturalesa. És tràgic no poder exercir una política d’obertura i elevació de ments que porte a un canvi de visió de món en les persones... tràgic.\nAquesta lluita de partits conqueridors de poder en nom del capitalisme, capitanejada per ganduls, incompetents i corruptes, enfronta la societat, arruïna la vida de l’ésser, contamina i extermina tot àmbit alhora que finança cimeres contra el canvi climàtic.\nQuè podem esperar, doncs, d’aquest “predi-mundi” estèril on pasturen borregos tecnològics aïllats de la persona i el món?\nDespullats de sentiment, negligit l’esperit, sols regeix el cos, la imatge, la façana, l’individu concupiscent: és l’axioma d’aquesta civilització financera de la humanitat, potser l’última.\nTot tenia un límit, el planeta també: l’ésser humà s’allunyà de l’humà.


Actualitat de l'ICE\n/Actualitat de l'ICE\nACTUALITAT DE L’ICE\nI Jornada d'Intercanvi d'Experiències STEAM\nL'objectiu d'aquesta activitat és presentar experiències de tots els nivells educatius que mostrin situacions significatives, integrades i contextualitzades de treball transversal en els àmbits STEAM. Més informació\nSessió virtual: dimecres 20 de maig a les 17h.\nL'Edició 2020 del Mercat de Tecnologia, prevista pel 14 de maig, ha quedat ajornada per la crisi sanitària que vivim. La Xarxa de Mercats de Tecnologia està treballant per oferir el Mercat de manera virtual. Podeu trobar més informació en aquesta notícia.\nCom cada any, juntament amb el Departament d'Educació, hem preparat un paquet d’activitats adreçades als docents de Formació Professional. Donada la situació excepcional que estem vivint, el termini per realitzar aquestes formacions s'allarga fins a finals de novembre. Podeu consultar la relació de tota l'oferta en aquest enllaç\nPrevisió d'activitats per al curs 2019-20\n(Actualitzada fins avui)


Excel·lent quart lloc d’Oriol Olm a la prova de la Copa del Món d’esquí de muntanya a Itàlia - Altaveu el diari digital d'Andorra\nExcel·lent quart lloc d’Oriol Olm a la prova de la Copa del Món d’esquí de muntanya a Itàlia\nL’esportista andorrà ha estat lluitant tota la cursa per situar-se en llocs de podi, que ha quedat a 47 segons\n03/02/2022 (15:56 CET)\nOriol Olm en plena cursa. FAM\nL’esquiador U-20 andorrà Oriol Olm ha estat quart en la prova de la Copa del Món celebrada a Itàlia, una més del circuit mundial. Olm ha estat lluitant durant tota la cursa per situar-se en posicions de podi. Al final, n’ha quedat a 47 segons de distància.\nL’esquiador andorrà ha fet una cursa de molt d’esforç i lluita, i la FAM qualifica d’“espectacular” el resultat obtingut per Olm, que només creuar la línia d’arribada estava lleugerament decebut pel fet de no haver pogut estar entre els tres primers. No obstant tenia clar que a mesura que passi l’estona, les hores o els dies, valorarà més la posició obtinguda.\nOriol Olm en acabar la cursa.\nOlm ha aturat el cronòmetre en la cursa individual de la Valtellina World Cup en 1h40’15’’. Menys de quatre minuts més que el noruec Trym Dalset, que ha estat el vencedor de la prova. L’espanyol Marc Ràdua i l’italià Rocco Baldini han completat els calaixos del podi.


El periodista i escriptor assegura que ERC és presonera del seu discurs de la nit electoral, en què va apostar per la majoria de vots independentistes\nActualitzada el 17-02-2021 21:38\nA Pedro Sánchez i a Pablo Iglesias els agradaria que hi hagués un govern d’esquerres a Catalunya, però són conscients que no serà possible. El periodista i escriptor Ernesto Ekaizer ha parlat amb fonts properes al govern espanyol i ha detallat al Versió RAC1 com es veu des de Madrid l’escenari postelectoral a Catalunya:\nPedro Sánchez i Pablo Iglesias veuen que no serà possible un govern d’esquerres a Catalunya. Els agradaria que ERC fes un govern en minoria amb En Comú Podem i amb el suport extern del PSC, però creuen que ERC no es llançarà\nSánchez i Iglesias creuen que el nou govern serà molt semblant a l’anterior, amb tensions internes entre ERC i JxCat. Crec que és una visió realista. ERC està atrapada en el seu discurs del 14-F de majoria de vots independentistes\nPablo Casado a RAC1. // Tarek\nMesos complicats per al Partit Popular\nErnesto Ekaizer també ha analitzat la difícil situació del Partit Popular. Pablo Casado ha anunciat aquesta setmana que posa en venda la seu del carrer Gènova; una operació que, segons Ekaizer, ja estava planificada, i amb la qual pretén trencar amb la corrupció lligada a la remodelació de l’edifici. Ekaizer, però, adverteix que les proves sobre com es van pagar les obres amb la caixa B del partit són molt contundents:\nLa sagnia del judici de la caixa B serà enorme. Durant tres mesos sortirà el que es va fer amb les obres del carrer Gènova planta per planta. El veredicte serà de culpabilitat perquè les proves són tremendes\nEl PP podria estar dissolt. Això ho va dir Teodoro García Egea. Ell va dir que si Casado no fos el president del PP, ara estaria dissolt. Ara Casado diu que refundarà el partit i que se’n va de la seu de Gènova\nEl PP és probable que ja tingui venuda la seu del carrer Gènova. Quan surti la sentència de la caixa B a finals del 2021, el PP ja no serà en aquesta seu\nL'exconsellera de Governació Meritxell Borràs declarant al judici del procés. El seu recurs d'empara ha estat rebutjat pel Tribunal Constitucional. // EFE\nEl Tribunal Constitucional rebutja el primer recurs contra la sentència del procés\nEl blindatge del Tribunal Suprem\nEkaizer també ha analitzat per què el Tribunal Constitucional ha rebutjat per unanimitat el primer recurs contra la sentència del procés. Es tracta d’un recurs presentat per l’exconsellera de Governació Meritxell Borràs, que plantejava que el Tribunal Suprem no era l’òrgan competent per jutjar els líders independentistes.\nEl ponent que ho ha fet és Cándido Conde-Pumpido. Ell perfeccionarà els arguments pels quals el Suprem va declarar la seva competència al judici del procés. Es volen protegir davant d’Estrasburg\nEl Tribunal Constitucional vol blindar el Tribunal Suprem perquè hi ha la necessitat de protegir l’horrible sentència del procés\nEkaizer també ens ha explicat que, més enllà del judici de Bárcenas, Rajoy té un altre problema greu: el dels comptes que Francisco Granados tenia a Suïssa amb un milió i mig d’euros. El periodista ha explicat com es van localitzar aquests diners i com Rajoy es va assabentar sobre aquest cas el 2013, abans que esclatés l’escàndol dels papers de Bárcenas.\nEkaizer: "Sánchez i Iglesias veuen que no serà possible un govern d'esquerres a Catalunya"\n17-02-2021 15:08 ÚLTIMA HORA\n16-02-2021 13:33 PP\n10-02-2021 18:31 ‘VERSIÓ RAC1’\nEkaizer: “Ara mateix Bárcenas és una falsa moneda que no vol ningú?”\n16-02-2021 11:15 ‘EL MÓN A RAC1’


Robert Saladrigas, la tardor de l'estiu - VilaWeb\nL'autor acaba de publicar la novel·la 'L'estiu de la pluja'\n'L'estiu de la pluja' (Eds 62), l'última novel·la de Robert Saladrigas (Barcelona, 1940), té regust de tardor, potser perquè la protagonista navega per la vida sense saber ben bé qui és ni d'on ve. Una novel·la amb moltes dones de caràcter ben diferent. Saladrigas, com és habitual en la seva obra, parla de paradigmes de la societat contemporània, en aquest cas, del desarrelament: 'Ser extraterritorial, que vol dir no ser d'enlloc.' Llegeix un fragment del llibre (vídeo).\n'Quan em poso a escriure no tinc gens d'estructura feta ni de documentació aplegada. Només tinc algunes idees que són el punt d'arrencada per a tibar la història, i els personatges es van fent. Cal paciència i cal humilitat. A "L'estiu de la pluja" tenia ganes de parlar de tot allò que no saps ni acabaràs de saber mai. És curiós, això de la memòria, perquè quan un dia vols esbrinar d'on véns, ja és tard. Ja no tens ningú a qui demanar-ho. I, alhora, t'adones que dins una família hi ha molts secrets que s'eternitzen i que no s'aclariran mai.'\n'Però, és clar, és difícil de conèixer-te a tu mateix, si no saps d'on véns, si no coneixes els qui t'han precedit. I és això que passa a la Mariona Saravia, la protagonista de la novel·la, que s'ha convertit en una desarrelada que viu a Nova York, però que és de Barcelona i, als trenta-set anys, ni l'una ciutat ni l'altra no són la seva. I quan torna a casa de la família perquè han trobat que el seu pare tenia un pare, se li comencen a activar una sèrie de ressorts que li fan sentir la necessitat de saber d'on ve i qui eren, qui són, els seus familiars més directes.\nCom podem viure amb allò que no sabem?\n'La gent no pensem en la identitat fins que no ens trobem en la necessitat de saber-la. Però, com diu Jim Harrison en la cita inicial del llibre, "Com podem viure amb el que no sabem?" Com és possible que visquem en aquesta ignorància –de no voler saber, fins i tot? Jo, per exemple, dels meus avis, en tinc molt poca noció. Van morir molt joves, però tampoc no vaig demanar. El meu pare no va conèixer el seu, que es va morir abans de néixer ell. Jo que he estat tan tafaner i que he viscut d'explicar històries dels altres, he tingut poc interès a saber la meva pròpia història. Aquí entomo un mea culpa.'\n'La Mariona veu per primera vegada el seu pare com un home feble. Ella no havia comptat que això li podia passar. Però hi ha moments a la vida que comences a descobrir allò en què no havies pensat mai: veure reflectida la mort als ulls del pare és veure't a tu mateix.'\n'Ella és el paradigma d'una situació que ara es dóna cada vegada més: ser extraterritorial, que vol dir no ser d'enlloc. És una malaltia del món d'avui, un fet que s'ha accentuat de mala manera. És un signe contemporani. I no serveix aquesta frase suada de ser "ciutadà del món". És la pèrdua de la identitat i de la recerca d'una identitat impossible de recuperar.'\nNo m'interessen les novel·les sobre la guerra\nSaladrigas sempre se situa en la contemporaneïtat. Troba absurd fer novel·la històrica i qüestiona que encara avui s'escriguin tantes novel·les ambientades en la guerra del 1936-39: 'Fa més de setanta anys que es va acabar la guerra i encara no l'han païda? I què esperen a parlar d'avui? La guerra és un tema recurrent d'una mà de gent que fa feredat. Si no l'haguéssim tinguda, l'hauríem d'inventar. Ho dic obertament: a mi, no m'interessa.'\nNo ha aparegut mai la guerra del 1936-39 a les seves novel·les? Diu: 'A la primera novel·la hi havia una resta indirecta de la guerra. I ja aleshores, a mitjan anys seixanta, segons el crític Joan Triadú, era la darrera novel·la que tractava de la guerra. I mira. D'acord, tothom fa com vol, però, a mi, no m'interessa. A mi, m'interessa l'home contemporani, que és un home en crisi del temps que viu. Perquè, si no hi ha crisi, no hi ha novel·la, perquè la novel·la neix dels femers i no pas del benestar total. Ni les novel·les, ni la pintura, ni res.'\nI el risc de manca de perspectiva d'abordar la contemporaneïtat? Segons Saladrigas, la perspectiva, la posa el talent i l'escriure sense prejudicis. 'Cap prejudici, és clar. La mirada ha de ser un filtre, posant atenció a les coses que passen, sabent veure i sabent escoltar i traient-ne conseqüències, mai dogmàtiques. Les meves històries són trossos de vides que després continuen.'\nUna dona amb necessitats i servituds que jo no tinc\n'En aquesta novel·la he triat una dona de trenta-set anys, perquè és una edat fronterera: és jove, però no de la primera volada, i per això pot assumir la maduresa, la vellesa i la mort. Està en condicions de proposar-se coses que no són pures il·lusions. I m'interessen les dones perquè en el món d'avui es van guanyant un rol i això té unes complicacions.'\n'Per mi, la dona continua essent un ésser admirable. I m'interessa perquè té unes necessitats i unes servituds que, com a home, jo no tinc. I fixa't que els homes tenim una certa facultat de crear personatges femenins creïbles. En canvi, a l'inrevés és més difícil de trobar. La gran Rodoreda, per exemple, no sabia escriure sobre els homes.'\nNo és ni de bon tros la primera novel·la de Saladrigas que té de protagonista una dona. A 'Sóc Emma', del 1983, o a 'Claris', del 1990, les protagonistes ja eren dones. Però, com s'ho fa Saladrigas per crear personatges femenins? 'Provo d'entendre més que no pas de tenir bon ull. No he viscut envoltat de dones, però m'han agradat tota la vida, i potser per aquesta curiositat natural, les dones han tendit a confiar-me coses que no confiarien a uns altres homes. I com que el narrador és una mena d'esponja que va xopant-se i que no saps què en sortirà… Quan et poses a escriure et surten coses acumulades que no imaginaves que faries servir. És desti·lació de l'experiència.'\nL'estil i la màquina\nRobert Saladrigas confessa que tota la vida ha escrit a mà, però que, les dues darreres novel·les, les ha escrites amb l'ordinador. Diu que el canvi és tan profund que li ha canviat l'estil: 'A partir de 'Claris' vaig passar d'una llengua més barroca a cercar l'essència de la llengua. L'essencialitat de l'estil. I amb l'ordinador aconsegueixo una llengua molt més depurada, un estil més essencial. Detesto les novel·les llargues, cerco un estil ric, ritme de frase, estalviar-te qualificatius i l'essencialitat del substantiu.'\nI què n'opina de la llargària de les novel·les de Jaume Cabré? 'El Jaume és un magnífic escriptor que es pren seriosament la seva escriptura, però no tenim els mateixos interessos. Em penso que representem els dos extrems d'un mateix arc. A ell, la darrera novel·la, li ha sortit de mil pàgines, jo he procurat que no en tingués més de dues-centes. No en volia escriure més. De fet, "L'estiu de la pluja" té una mena de pròleg, després el bloc central i al final un epíleg. Al pròleg i a l'epíleg faig servir la tercera persona, mentre que el bloc central és en primera persona. Doncs, un cop escrita la novel·la, hi sobraven pàgines. Vaig mantenir el bloc central i vaig escapçar-ne el principi i el final. I, certament, em vaig adonar que allò que escrivia de més era artificiós.'\n'L'estiu de la pluja' és una novel·la de tall clàssic. Saladrigas diu que avui la novel·la no admet experimentacions a l'estil de les avantguardes dels anys seixanta: 'La novel·la et permet jugar, però experimentacions com el "nouveau roman" han estat un fracàs. Avui la màxima figura experimental seria Don Delillo, autor d'una novel·lassa, "Submón". Jo tampoc no sento la necessitat d'experimentar, però tampoc no vull assegurar que no ho faré. Diria que la meva experimentació va en la línia d'escriure novel·les curtes. Sóc un gran admirador de "La mort a Venècia" de Thomas Mann. Tota l'obra de Mann es comprimeix a "La mort a Venècia". Això, sí que m'interessa, com també alguna novel·la de Camus, molt curta. Fer una novel·la de vuitanta pàgines és molt complicat. Dificilíssim.'\nEscriptors.TV: Robert Saladrigas.


El 22 de febrer torna el festival de fotografia FineArt Igualada amb més mirades sobre el passat i el present | ÀUDIO - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nL’organització del FineArt Igualada ja ha presentat la imatge de la setena edició del festival fotogràfic que tindrà lloc del 22 de febrer al 17 de març. El certamen ha tornat a convocar aprenents, aficionats i professionals de la fotografia, al mateix temps que convida al públic a gaudir de més d’una cinquantena d’exposicions repartides en una vintena d’espais, alguns expressament pensats per l’ocasió\nRamon Muntané, director del FineArt Igualada\nEl festival, organitzat per l’Ajuntament d’Igualada i l’Agrupació Fotogràfica d’Igualada, renova cada any la seva imatge que enguany és atrevida en la tècnica, el traç i el colors, però està plena de significat en la relació amb la fotografia dels inicis: l’analògica. La imatge és obra de Nil Morist, il·lustrador igualadí, professor de l’escola d’Art Gaspar Camps d’Igualada i membre de l’associació de dissenyadors disseny=igualada. Tot i que la intenció és deixar volar la imaginació, segons explica el director del festival, Ramon Muntané, “aquesta vegada la imatge intenta transmetre l’al·legoria del fotògraf agenollat, amb la càmera penjada al coll i els dibuixos de l’obturador obert amb diferents diafragmes”.\nCada any, suposa tot un repte superar l’edició anterior, sobretot per les bones xifres que registra el festival. L’any passat va tenir una excel·lent acollida i va superar en un 35% els visitants de l’any anterior.\nTot comença pràcticament quan acaba una edició, és a dir que l’organització descansa un mes, però es posa mans a la feina el maig per tenir la tria enllestida a finals de setembre. Molts fotògrafs s’interessen pel certamen i es presenten voluntàriament per participar-hi. N’hi ha d’altre que els busca directament l’organització, per la seva experiència, veterania, trajectòria…\nAmb el treball d’uns i altres, l’organització acaba arrodonint les diferents exposicions que conformaran el festival. A més a més, cal afegir-hi el treball que presenten les escoles de fotografia que any rere any, també són convidades a participar al FineArt i que acaben aportant projectes de qualitat i molt dignes, amb la qual cosa, com afirma Muntané, la base està garantida.\nTot i que el FineArt ha explorat gairebé tots els espais d’exposició de la ciutat d’Igualada, sempre n’hi ha algun de nou per estrenar. En aquesta edició, per exemple, exposaran per primera vegada a l’església de les Josefines, a la casa de les Vedrunes, a costat de la seu de Càritas. Han triat una mostra de caire social i amb compromís que arriba des de Grècia i que ha estat realitzada per infants i joves migrants.\nUna de les mostres destacades d’aquest setè festival serà, sens dubte, la que acollirà el treball de dos grans fotògrafs: Ignasi Marroyo i Manel Gausa. Estarà ubicada a la sala gran del Museu de la Pell d’Igualada i Comarcal de l’Anoia i recollirà imatges de Barcelona, especialment conegudes les del barri del Somorrostro, de finals dels 50 i principis dels 60.


La franja de Gaza: el Maresme palestí | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\ndimecres, 02 desembre de 2020 | 3a Època | Edició núm. 14.549 | Pla de Ter (Gironès)\nEl port de Gaza, o el Maresme? FOTO: ISIDRE PALLÀS\n: : Opinió > El Dimoni a Palestina: «Un viatge al país de l'apartheid» :: Isidre Pallàs | 31·12·2008\nLa franja de Gaza és un territori llarg i estret. Un mirall del Maresme, la mateixa superfície, a l’altre cantó del Mediterrani. Mataró seria la ciutat de Gaza i Rafah, l’equivalent de Malgrat.\nLa platja també és estreta i llarga, amb un talús de dos o tres metres d’altura que separa el mar de la terra ferma. Calcades als dos llocs. El clima és temperat i a la gent, afable i xerraire, li agrada passejar per la riba al capvespre. Els pescadors claven les canyes a la vora de l’aigua i, asseguts a la sorra, esperen que els peixos piquin.\nPerò també hi ha diferències. Moltes i pronunciades. El que aquí és la serralada prelitoral allà és un mur de ciment i de ferro, tanques de metall electrificades, un perímetre d’exclusió militar de mig quilòmetre d’amplada. No hi ha tren costaner. Les carreteres són estretes i plenes de sots. Com aquí, hi ha horts i gent que li agrada treballar-los, aigua no n’hi ha, se la queden a l’altre cantó de la frontera, Israel els hi roba per fer el miracle que meravella el conseller Huguet, el desert es converteix en camps. Com al Maresme, també hi ha hivernacles de ferro i de plàstic, però estan destruïts, tombats a terra, va ser l’últim que van fer els colons israelians abans d’abandonar la franja l’any 2005.\nA Gaza, la majoria de la gent viu amb menys de dos euros al dia. Les fronteres estan segellades. No es pot sortir ni a Egipte ni a Israel. No hi entren mercaderies de cap mena. No es pot construir per manca de materials. No es poden canviar els vidres quan es trenquen. No hi ha gas per cuinar. No hi ha benzina per als taxis. No hi ha llum elèctrica perquè ja fa tres anys que els avions van destruir els generadors que la produïen. Als hospitals no hi ha medecines, ni material quirúrgic, ni gases esterilitzades, però sí molts malalts, ferits, gent que necessita assistència. No hi ha feina i sí moltes mans una damunt de l’altra. No hi ha periodistes estrangers, Israel els hi prohibeix l’entrada.\nAl Maresme els desastres són naturals. Com aquesta setmana, solen venir del mar. Les llevantades, els trons i els llampecs que ens arriben del cel són fenòmens atmosfèrics. A Gaza no. Quan el cel trona són avions de combat, bombarders israelians que hi van a deixar la seva càrrega mortífera de bombes i metralla. Són helicòpters fabricats als EUA per Boeing que hi van a llançar míssils. El trànsit pesant no són els camions que passen per l’autopista, són els tancs Merkhaba, que passen per sobre de les cases, les escoles, els camps acabats de sembrar, o les excavadores Caterpillar, que hi van a destrossar l’aeroport construït al sud de Gaza per l’Estat espanyol, finançat amb diners dels contribuents. Els nostres governants, catalans o espanyols, mai han demanat explicacions a Israel sobre aquesta destrossa.\nLes més de quatre-centes persones assassinades i el miler llarg de persones ferides; les cases, les casernes, les mesquites i escoles destruïdes des de dissabte passat, les haurem d’afegir als crims de guerra que l’estat d’Israel acumula des de la seva fundació, el 1948.\nAlgun dia, els responsables, a Israel i als EUA, pagaran pels seus crims. Fins que arribi aquest dia hem de continuar lluitant i recordant, perquè l’oblit i la impunitat no guanyin la batalla a la dignitat i la justícia. La pau del món necessita una pau justa a Palestina. La dignitat del món necessita el respecte als drets humans i la dignitat dels palestins.\nIsidre Pallàs és membre de Celrà x Palestina i corresponsal d’eldimoni.com [31·12·2008]\n> Gaza, de nou, una massacre: aturem el genocidi


Valverde, el 14è entrenador que guanya una Lliga amb el Barça - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesValverde, el 14è entrenador que guanya una Lliga amb el Barça\nValverde, el 14è entrenador que guanya una Lliga amb el Barça\nwww.fcbarcelona.cat - 30/04/2018 | 12:02\nAmb aquest nou campionat de Lliga, el tècnic blaugrana se suma a la llista d’entrenadors campions a la banqueta blaugrana\nErnesto Valverde, celebrant la Lliga sobre la gespa de Riazor. | MIGUEL RUIZ-FCB\nEl FC Barcelona ha aconseguit un nou títol de Lliga –el 25è de la seva història– en la que ha estat la primera Lliga per a Ernesto Valverde com a tècnic blaugrana. Amb aquest campionat, es converteix en el 14è entrenador de la història barcelonista que aconsegueix guanyar una Lliga, i s’uneix així a un grup de grans tècnics culers.\nEl primer que ho va assolir va ser James Bellamy, en proclamar-se campió de la primera Lliga blaugrana el curs 1928/29. 16 anys després, Josep Samitier va ser el segon tècnic a aixecar el títol lliguer (1944/45) i només tres temporades després, vindrien dues lligues consecutives de la mà d’Enrique Fernández (1947/48 i 1948/49). Tres anys més van passar fins que Ferdinand Daucik va guanyar dues Lligues més (1951/52 i 1952/53), i va ser així el quart entrenador a aconseguir-ho.\nValverde va saludar al final del partit, un per un, a tots els jugadors del Deportivo. | FOTO: MIGUEL RUIZ-FCB\nHelenio Herrera, amb també dues (1958/59 i 1959/60) va ser el següent a unir-se a aquest selecte grup, seguit de Marinus Michels (1973/74) i Terry Venables (1984/85). Llavors van arribar les quatre lligues consecutives sota les ordres de Johan Cruyff (1990/91, 1991/92, 1992/93 i 1993/94), i va ser l’únic tècnic culer que ho va aconseguir. Quatre anys després, arribarien les darreres Lligues del segle XX, aquestes sota les ordres de Louis van Gaal (1997/98 i 1998/99).\nAl segle XXI, cinc tècnics més\nJa al segle XXI, Frank Rijkaard va ser el primer entrenador a assolir-ho (2004/05 i 2005/06), seguit de Pep Guardiola, que en va guanyar tres de consecutives (2008/09, 2009/10 i 2010/11). Tito Vilanova (2012/13) va ser el 12è entrenador a guanyar la Lliga com a culer, i Luis Enrique, amb dos títols (2014/15 i 2015/16) el que fins ara era el darrer.\nAquest diumenge, però, s’hi va afegir un entrenador més: Ernesto Valverde és el 14è tècnic que guanya un campionat de Lliga a la banqueta barcelonista i ho ha fet sense perdre cap partit –fins al moment–. Sens dubte, un campionat de rècord per a un tècnic que ja forma part d’un grup selecte d’entrenadors de la història blaugrana.\nCal recordar que Valverde ja havia guanyat tres Lligues abans, però totes com a entrenador de l’Olympiacos, les temporades 2008/09, 2010/11 i 2011/12.\nValverde: arribar i doblet\nEl tècnic culer també s’ha unit a un selecte grup d’entrenadors que van guanyar el doblet en la seva primera temporada a la banqueta blaugrana. Helenio Herrera (1958/59), Louis van Gaal (1997/98), Josep Guardiola (2008/09) i Luis Enrique Martínez (2014/15) són els altres quatre tècnics que van assolir aquesta complicadíssima fita.


El Festival de Blues aterra a L’Estiu, al Pati!\nInici | Activitats | El Festival de Blues aterra a L’Estiu, al Pati!\n© Foto: Víctor Freitas en Pexels\n· Quan? Del 12 al 13 de juliol de 2019\nEl millor blues que podreu trobar a Barcelona. Fet a casa, i de fora. És el que us oferim per al cap de setmana del 12 i 13 de juliol a Nou Barris. Perquè la XVII edició del Festival de Blues de Barcelona ja és a punt i tornarà, com ho va fer l’any passat, en el marc del cicle L’Estiu, al Pati!\nOrganitzat per l’associació Capibola Blues, el Festival de Blues de Barcelona se celebra des del 2003 amb l’objectiu de posar el blues a l’abast de tota mena de públics. Té, també, un marcat caràcter social en desenvolupar una programació de caràcter solidari que inclou concerts a centres de persones grans, hospitals i presons, tot apropant el blues a públics i col·lectius que es troben fora dels circuits musicals habituals.\nAl llarg de la història, pels seus escenaris hi han passat artistes de talla internacional com Barrelhouse Chuck, Frank Muschalle, Mitch Woods, Paul Lamb Guitar Crusher, Carl Sonny Leyland i Jan Jaques Milteau, entre molts altres, que han compartit talent amb primeres figures del panorama català i espanyol com Big Mama, Mingo Balaguer, Lluís Coloma, Amadeu Casas, August Tharrats o Dani Nel·lo.\nAl web de L’Estiu, al Pati!, trobareu el detall de tots els artistes que hi prendran part.\nL’Orquestra Simfònica de Sydney, a Nou Barris\nI no oblideu que, passat el Festival de Blues, el diumenge 14 de juliol al Pati de la Seu del Districte serà el torn de la música clàssica amb el concert de l’Orquestra Simfònica de Sydney.\nEl Conservatori de Música de Sydney és la principal institució musical d’Austràlia i té un paper fonamental en el panorama musical australià, especialment en l’Àsia Pacífic. Situat al centre de Sydney, en el districte de les arts i a pocs minuts de l’Òpera de Sydney, el Conservatori de Sydney ofereix una formació musical completa, impartint els coneixements, les habilitats i l’estètica necessaris per prosperar en el món de la música.\nSota la direcció de John Lynch, la SCM Wind Symphony està considerada la millor banda simfònica d’Austràlia. El grup ha forjat una reputació d’excel·lència musical en l’escenari mundial i és capdavanter de la nova música australiana.


Desarticulen una banda especialitzada en robatoris en camions a les àrees de servei\nEls Mossos han detingut tres dels integrants en un operatiu policial a Badalona\nper Antonio Ramos / ACN 28/03/2021 16:13h\nEls Mossos d'Esquadra van detenir dimecres passat tres homes de 28, 35 i 57 anys, veïns de Barcelona i Badalona, com a presumptes autors de tres robatoris amb violència i intimidació, un delicte de furt i dos robatoris d'ús de vehicle. Els tres detinguts formaven part d'un grup especialitzat a robar la càrrega de camions en àrees de servei de l'AP-7, l'AP-2 i la C-25.\nSegons han explicat fonts policials, els robatoris es feien de nit, aprofitant el descans dels conductors, i de vegades els lladres feien ús de violència i amenaces. Els investigadors van detectar que el grup era actiu des de finals del mes de gener i operava de nit malgrat el toc de queda. Els arrestats tenien antecedents per fets similars i estaven relacionats amb diversos robatoris en altres vies ràpides.\nOperatiu policial a Badalona\nEn l'operació de detenció, que es va realitzar al municipi de Badalona, es van recuperar dues furgonetes robades que s'utilitzaven per carregar el material sostret als camions. També es va trobar un cotxe propietat d'un dels detinguts, al qual també s'investiga per simular que li havien robat. A més, també es van investigar dues persones més per formar part d'aquest grup criminal, i les recerques segueixen obertes.\nEls materials robats eren paqueteria variada, roba i calçat de marques reconegudes, càpsules de cafè, aparells de climatització, productes d'il·luminació i mascaretes sanitàries. Els detinguts van passar dijous a disposició judicial davant el jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia del Vendrell.\nSis detinguts en un control policial a Osona\nD'altra banda, els Mossos d'Esquadra van aturar la matinada de divendres dos cotxes en un control nocturn a Osona i van localitzar a dins els vehicles més de 45.000 euros en efectiu i 1,5 quilos en joies i or. El dispositiu policial es va produir pels voltants de les tres de la matinada a la C-153, dins el terme municipal de Folgueroles.\nEls agents van aturar els dos turismes en un control rutinari i van descobrir a l'interior una enorme quantitat de bitllets, joies i or. Els sis ocupants dels vehicles van quedar detinguts per delicte de receptació i robatori amb força perquè no van acreditar la procedència dels diners i objectes de valor, segons va informar la policia catalana.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Mossos d'Esquadra Última hora AP-2 Última hora Robatori\nNo en donen crèdit: El que han trobat els Mossos en l'ordinador d'un capellà


Octubre | 2014 | Escola Pere IV\nSortida Ca l’Aranyó.\nEl dia 23 d’octubre els alumnes de 3r-A van anar a visitar las instal·lacions de Ca l’Aranyó.\nActualment estem treballant dins de l’àrea de Medi la historia i evolució de Ca L’Aranyó ja que dóna nom a la nostra classe. Havia estat una fàbrica tèxtil que va copiar el model industrial propi de Manchester i es va instal·lar al Poblenou. Aquesta visita guiada ens va permetre veure com és l’edifici en l’actualitat i l’ús que se li dona ara. És l’exemple més característic d’arquitectura industrial de Barcelona. Es troba al Carrer Tànger.\nDos edificis antics i un conjunt de nous edificis alberguen el Campus Universitari de la Comunicació i la Tecnologia de la Universitat Pompeu Fabra. Durant tot el recorregut ens va acompanyar el Sr. Antoni Vilanova, arquitecte responsable de la remodelació i obres dels nous edificis. Els nens i nenes vam poder fer-li moltes preguntes, que amb molt rigor i coneixements els va poder aclarir.\nAl finalitzar la nostra visita, vam fer un dibuix al natural de la façana de l’edifici que encara conserva la seva estructura antiga.\nVa estar una sortida molt interessant!!! La resta de fotos les teniu aquí.\nJA TENIM NOM A LES CLASSES D’INFANTIL…\nPosted on 24 Octubre 2014 by blocperelv Estàndard\nHa costat, ha costat…\nEls processos de REFLEXIÓ, CONSENS I TRIA DE NOM DE LA CLASSE no és sempre senzill.\nPerò, per fi, tenim NOM A LES CLASSES D’EDUCACIÓ INFANTIL:\np3A- SÍLVIA- CLASSE DELS PEIXOS.\nP3B-ÀNGELA- CLASSE DE LES TORTUGUES MARINES\nP3C-ARACELI- CLASSE DELS CRANCS\nP4A- JOANA- CLASSE DELS DOFINS\nP4B- CRISTINA- CLASSE DELS CAVALLETS DE MAR\nP5A- ISABEL- CLASSE DELS TAURONS MARTELL\nP5B- ROSA- CLASSE DEL TAURONS TIGRE\nCom veieu, tots ells fan referència al MAR aquest curs…\nLa Natura, font d’inspiració. 5è\nDilluns, 20 d’octubre, els nens i nenes de la Casa Milà i la Casa Batlló vam passar el dia al Park Güell, per tal de conèixer una mica més sobre la vida i obra de Gaudí.\nEns va fer un dia ben assolellat i ens ho vam passar pipa amb les diferents activitats que ens van preparar. Però el que més ens va agradar va ser poder entrevistar els turistes i posar en pràctica el nostre “english”!\nEsperem que gaudiu de les nostres fotos! Les podeu veure seguint aquest enllaç. Alumnat de 5è\nEnvoltats de Natura. Gaudint de Collformic\nEl divendres 17 d’octubre, els alumnes de 4t-A i B vam anar a Collformic, al Parc Natural del Montseny.\nVam fer un itinerari per la muntanya i vam poder observar els diferents tipus de bolets i les espècies d’arbres més representatives.\nContemplar les vistes que el massís del Montseny ens ofereia va ser una expèriencia molt bonica ja que vam veure com la tardor va entrant.\nHem posat imatges amb nens i nenes, però també imatges de Natura, per tal de poder compartir amb vosaltres el fantàstic entorn que ens va acollir aquell dia.


Les platges de la Costa de la Mort es desperten cobertes per un combustible encara més espès\nEls municipis de la Costa de la Mort han tornat a ser castigats aquesta nit pel fuel vessat al mar pel "Prestige". Els municipis de Ribeira, Carnota o Muixia, per citar alguns exemples, han vist les seves platges cobertes per un combustible encara més espès que el dels primers dies, i fins a un metre de gruix. A més la previsió del temps no els és gens favorable. Dades del Ministeri del Medi Ambient xifren el nombre de platges contaminades en 657 a la costa gallega i cantàbrica, que en té 1064. Això vol dir que entre la ria de Vigo, a Galícia, i Hondarribia, al País Basc, més de la meitat de les platges estan contaminades pel vessament del "Prestige".\nEl batiscaf francès "Nautile" ja ha sortit del port de Vigo en direcció a la zona on es va enfonsar el "Prestige", avui fa un mes i un dia. El minisubmarí tornarà a baixar fins on descansa el petroler, aquesta vegada per començar a tapar les 14 esquerdes per on han anat sortint unes 120 tones de fuel cada dia. El comitè científic que assessora el govern espanyol creu que el batiscaf necessitarà unes 20 immersions per deixar el "Prestige" sense forats, en una operació valorada en més d'un milió d'euros. Si tot va bé, diuen, pels volts del 20 de gener ja no pujarà més fuel cap a la superfície. Mentrestant, però, el fuel que ja s'ha vessat continua arribant sense parar a la Costa de la Mort. La població de Carnota, per exemple, que ja es denomina la "zona zero" d'aquesta crisi, ha vist com totes les seves platges ja tornen a estar tenyides de negre. Molta de la feina que s'ha fet fins ara no ha servit pràcticament per a res. En canvi, les Rías Baixas viuen unes hores de treva. Vaixells i llanxes de Protecció Civil vigilen en tot moment el mar mentre es continuen instal·lant barreres per frenar la possible arribada del fuel. Sigui com sigui, segons el Ministeri de Medi Ambient ja hi ha tacades 657 de les 1.064 platges que hi ha a la costa gallega i cantàbrica. Per la seva part, els patrons de les confraries d'O Grove, Cangas i Pobra de Caramiñan continuen en vaga de fam per reclamar més mitjans. Ahir es va saber que, des de 1997, l'empresa Repsol a Tarragona tenia el "Prestige" en una llista negra de petrolers perillosos, una llista que es va confeccionar arran d'un accident al port tarragoní l'any 93.\nLa mateixa empresa francesa del "Nautile" s'encarregarà de tapar les esquerdes del "Prestige"\nEls diputats del PP abandonen els seus escons quan Caldera anava a preguntar a Rajoy sobre el "Prestige"\nMés de 650 platges gallegues estan contaminades pel fuel provinent del "Prestige"\nRepsol ja va incloure el 1997 el "Prestige" en la llista de petrolers que no són segurs\nEls EUA ofereixen l'assessorament d'experts en contaminació marina i xarxes per parar el fuel\nVaga en instituts i universitats de Galícia mentre continua la vaga de fam dels patrons majors\nVaga de fam a Cangas, A Pobra i O Grove per la falta de mitjans contra la marea negra


Els establiments de Santa Perpètua s’engalanaran amb paraules per Sant Jordi — Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda\nper Comunicació — darrera modificació 12/04/2018 14:56\nLa campanya A l’abril cada paraula val per mil omplirà els comerços de cartells amb informació sobre l’origen de moltes de les paraules que s’hi fan servir\nÉs una iniciativa de Comerç i el Servei de Català\nSabieu que xandall prové del francès marchand d’ail (venedor d’alls), pel tipus de roba que duien? O que el sandvitx rep el nom del comte de Sandwich, el cuiner del qual s’inventà aquest entrepà perquè no hagués de deixar la taula de joc per menjar?\nAquest més d’abril podreu veure aquests cartells de la campanya 'A l’abril cada paraula val per mil' als aparadors dels comerços perpetuencs perquè recullen aquests i molts altres orígens curiosos de paraules que fem servir habitualment. Cadascun dels establiments que hi vulguin participar exposaran el cartell a l’aparador fins al 15 de maig, en una iniciativa que pretén posar en valor l’ús de la llengua al comerç local. La iniciativa també vol fomentar el gust pel coneixement de la llengua i promoure l’ús del català al comerç de la ciutat.\nAquesta campanya, que s’emmarca dins dels actes de celebració dels 25 anys del Servei de Català de Santa Perpètua, és una iniciativa del mateix Servei i de les regidories de Comerç i Cultura, i compta amb la participació del Mercat Municipal i de l’Associació de Comerciants Els Comerciants.\nEls establiments comercials i de serveis que es vulguin adherir-se a la campanya de cartells per omplir de paraules les botigues, poden enviar un correu electrònic a comerc@staperpetua.cat i es posaran en contacte amb vosaltres. La data límit per inscriure’s a aquesta iniciativa cultural serà aquest divendres 13 d’abril.


Les nostres botigues a Madrid\nPàgina Oficial de les Botigues Xiaomi a Madrid\nVolem estar més a prop teu. Per això, seguim amb el nostre pla d'expansió per a arribar a més llocs del mapa i ser la teva marca de referència. Aquí trobaràs la llista completa de totes les Mi Store de Xiaomi Madrid perquè només hagis d'escollir quina vols visitar. Més punts de venda que formen part de la xarxa de prop de 300 Mi Stores amb les quals Xiaomi compte a Europa.\nEls nostres millors experts t'esperen per a assessorar-te, resoldre incidències i posar-te al dia amb les últimes novetats.\nMi Store a Madrid\nAprofita la teva visita per a treure tot el suc dels productes que més t'interessen.\nPregunta'ns tot el que necessitis, estem per a ajudar-te. Hem canviat l'experiència de compra perquè gaudeixis al màxim del teu pas per la Mi Store de Xiaomi Madrid.\nA més, també tens disponible l'opció de comprar online amb recollida a la botiga. Sempre que hi hagi estoc, ho podràs passar a recollir immediatament.\nOn trobar les botigues Xiaomi de Madrid?\nRecorda que tens disponible l'opció de comprar online amb recollida a la botiga. Sempre que disposem d'estoc podràs recollir la teva comanda immediatament.\nDescobreix les nostres Mi Store i escull aquella que t'agradaria conèixer. T'estem esperant!\nXiaomi Sol - Madrid\nVa ser la segona botiga oficial de Xiaomi oberta en el centre de Madrid, Puerta del Sol, denominat Quilòmetre Zero de les carreteres radials del país. Vine a la nostra botiga a descobrir les últimes novetats i després, deixa't endur per l'encant i la tradició d'un lloc històric. Sempre que ho necessitis, pots consultar amb l'equip de Xiaomi a Sol. Tens dues vies de contacte disponibles: a través del telèfon o mitjançant correu electrònic. Com podem ajudar-te?\nC.C. La Vaguada - Madrid\nLa nostra Mi Store té el privilegi de formar part del primer centre comercial de la Comunitat de Madrid. D'aquí ve que sigui considerat “El cor de Madrid”. La seva perfecta ubicació, en ple centre de la ciutat, en concret, en el barri del Pilar, el converteixen en un atractiu per als ciutadans i per als turistes. Sempre que ho necessitis, pots consultar amb l'equip de Xiaomi a Madrid. Tens dues vies de contacte disponibles: a través del telèfon o mitjançant correu electrònic.\nC.C. Parquesur - Leganés\nSi a l'hora de triar un lloc per a comprar et fixes en la seva responsabilitat ambiental, aquest centre comercial t'agradarà, perquè està decididament involucrat en la protecció del planeta. Per això, totes les seves activitats respecten al màxim l'entorn. Ara, a més de descobrir els seus racons i serveis, tens un altre motiu per a acostar-te a Parquesur: visitar nostra Mi Store Xiaomi. Tens dues vies de contacte disponibles: a través del telèfon o mitjançant correu electrònic. Com podem ajudar-te?\nA més a més, en comprar en una Mi store de Xiaomi Madrid, saps que tots els productes Xiaomi són originals i, per tant, la seva qualitat està garantida.


L'Aragó confia encara en el retorn dels béns del monestir de Sixena - Diari de Girona\nL'Aragó confia encara en el retorn dels béns del monestir de Sixena\nConsidera imprescindible l'auxili de les forces públiques de l'ordre per a la seva sortida de Catalunya\nefe/acn 02.08.2017 | 07:12\nL'Aragó confia encara en la devolució dels béns del patrimoni històric artístic del monestir de Sixena, encara que considera imprescindible l'auxili de les forces públiques de l'ordre per a la seva sortida de Catalunya, davant la negativa de la Generalitat a complir amb la sentència que ordena el seu retorn.\nVençut dilluns a les 22.00 hores el termini donat per la titular del Jutjat de Primera Instància número 1 d'Osca per al lliurament de les 44 peces reclamades, el director general de Cultura del Govern aragonès, Ignacio Escuín, va comparèixer ahir davant els mitjans de comunicació per expressar la seva convicció d'un retorn aviat dels béns.\nEscuín es va mostrar confiat en una resposta de la jutge davant l'incompliment del Govern català de l'ordre judicial de devolució, encara que ha admès desconèixer si habilitarà un dia d'agost per resoldre el conflicte o esperarà fins al mes de setembre.\nEl responsable institucional va destacar que els tècnics del Govern aragonès van esperar a Sixena des de les 08.00 hores de dilluns al matí fins a les 22.00 hores el retorn de les peces o «alguna comunicació» per part de la Generalitat, que «no es va produir».\nEl Museu de Lleida va obrir ahir les seves portes amb normalitat, exhibint les 44 peces que es reclamen per part d'Aragó. Per ara, la intenció és esgotar la via judicial per evitar que les obres d'arts siguin retornades.


Gent Normal: ESCALFANT MOTORS PEL VALLSONORA\nESCALFANT MOTORS PEL VALLSONORA\nEl Vallsonora és d'aquells festivals que va fent bullir l'olla a poc a poc. La setmana passada ens van confirmar tres noms més, AWWZ, Ocellot i Rombo que s'uneixen a Miquel Serra, Combray, Tiger Menja Zebra, The Zephyr Bones i The Missing Leech i ens fan pensar que el cartell final serà de traca. Per acabar (o per començar) a fer-nos venir ganes de passar el cap de setmana del 26 i 27 de juny al bonic poble d'Àger (Lleida) demà celebren a Barcelona un recital musico-poètic a un lloc tan maco com l'Horiginal, un espai del Raval que des de fa més de 10 anys és un obrador de recitacions i noves actituds literàries.\nJa us vam explicar que el Vallsonora no és només música, n'hi ha molt més. El recital de música i poesia d'aquest dijous n'és tot un exemple. La cita reunirà a l'escenari de l'Horiginal el bo i millor del panorama poètic actual, si el coneixeu ens donareu la raó i si no, us en posareu al dia en un sol vespre.\nPer començar la vetllada tindrem a l'Eduard Carmona i la seva banda o quasi petita orquestra que ens faran un dels seus Recitals a Domicili de poesia musicada. Seguirem amb en Benet Rossell i en Miguel Ángel Marín, que són de la Garrotxa però reciten en japonès inventat, a partir d'aquí tot és possiblement divertit. La cousine de la galette és la Júlia Rossell i canta i recita i ho fa tot molt bé alhora, igual que en Daniel Lumbreras, un altre artista exòtic i multidisciplinar. Els nois de El Pèsol Feréstec seran els encarregats de tancar la vetllada, el seu darrer disc Cor de Carn (Indian Runners, 2014) amb poemes d'autors catalans clàssics i no tan clàssics s'ha de veure en directe. No és una recomanació, és quasi un ordre, aneu-hi aquest dijous, o bé, penediu-vos-en per sempre.\nFotografia de portada: Vallsonora\nPublicado por Muntsa a les 14:10\nEtiquetes: Àger, festival, música, poesia, Vallsonora 2015


L’APIB es reforça ampliant la junta directiva - comunicació21\nL’APIB es reforça ampliant la junta directiva\nRedacció|2021-10-13T11:39:20+02:006 octubre 2021|Comunicació21\nL’Associació de Periodistes de les Illes Balears ha renovat parcialment la junta directiva, que s’amplia fins als 16 membres, per tal de reforçar-la davant del creixement de l’entitat, que ja compta amb un centenar de periodistes.\nEn concret, Antonio Sánchez Grao (fins ara vocal) assumeix la vicepresidència primera en substitució d’Albert Salas, que continua com a vocal. Alberto Lliteras (fins ara tresorer) és el nou secretari general en el lloc d’Álex Cortés, que plega per assumir un repte professional vinculat a la política. I Cristina Sastre (fins ara vocal) és la nova tresorera.\nA més s’incorporen com a vocals de la junta Josep Pons Fraga, Lorenzo Marina, Peter Tchernokojev i Esteban Ramón.\nEs mantenen en l’executiva la presidenta Ángeles Durán, el vicepresident segon Manuel Aguilera, i els vocals Maria Roig, Guillermo Esteban, Joana Solivellas, Victoria Pellicer, Blanca Pou i Bernat Company.


Inici/Actualitat/Seguim creixent a tota vela\nL’equip directiu de la Fundació Catalònia ha iniciat el tercer i últim bloc del Postgrau en Lideratge, desenvolupament directiu i Gestió d’equips a les organitzacions impartit conjuntament per Unió Consorci Formació (UCF) i la Fundació Universitària del Bages, Campus UManresa UVic-UCC.\nAquest mòdul els aportarà coneixements i habilitats per a ser més eficaços en la seva activitat professional i adquirir una visió global del conjunt d’àrees i activitats realitzades des de la mateixa fundació. Els participants han arribat al tercer i últim bloc del postgrau a bord del Quetx Ciutat de Badalona, un vaixell de vela del S.XIX atracat al mateix Port de Badalona.\nGràcies als coneixements i consells aportats per part de l’experimentada tripulació, els membres de l’equip directiu de la Fundació Catalònia van ser capaços de portar a cap les maniobres necessàries per a fer navegar el vaixell aprofitant la força del vent. Posteriorment, a terra ferma, el grup va tenir l’oportunitat de reflexionar sobre l’experiència viscuda i extreure aprenentatges transferibles al seu dia a dia per a continuar guiant amb èxit la Fundació Catalònia.\nDes d’UCF volem aprofitar per a agrair la dedicació i amabilitat dels membres de l’Associació d’amics del Quetx Ciutat de Badalona i la confiança de Catalònia Fundació Creactiva


Residence Thessoni Home Zuric Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFeldstrasse 34, Altres, Zuric, Suïssa, 8105 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Residence Thessoni Home?\nBé 6,1 (93 comentaris)\nNotable 8,0 (680 comentaris)\nBarri Altres Altres Altres Altres 9. Albisrieden-Altstetten 2. Wollishofen-Leimbach-Enge\nMés informació sobre Residence Thessoni Home\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zuric, Residence Thessoni Home és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Residence Thessoni Home asseguren una estada plaentera als seus clients. Servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, servei de bugaderia, neteja en sec són només algunes de les comoditats que fan que Residence Thessoni Home sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Residence Thessoni Home es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Residence Thessoni Home és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Zuric.\nLa recepció està oberta des de 06:00 AM fins a 12:30 AM. Els hostes que arribin fora d'aquestes hores han de contactar amb la propietat abans de la seva arribada per tal de que es pugui buscar un altre acord.\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 0 CHF


Mesures de prevenció davant la Covid-19 | Museu Frederic Mares\nIniciMesures de prevenció davant la Covid-19\nDe manera coordinada amb la Generalitat de Catalunya i el Govern de l’Estat i coincidint amb l’activació de la fase d’alerta del Pla específic municipal per a risc sanitari, l’Ajuntament de Barcelona ha pres mesures per tal de contenir l’expansió del coronavirus i protegir els col·lectius vulnerables, les quals entren en vigor des d’avui, 12 de març, fins al proper 27 de març, amb caràcter prorrogable.\nPel que fa l’àmbit cultural, com a norma general, tots els actes de més de 1.000 persones, tant en espais tancats com a la via pública, queden anul·lats. Els actes de menys de 1.000 persones en espais tancats (com ara teatres, cinemes o auditoris) es mantenen, sempre i quan compleixin l’aforament d’un terç marcat per les indicacions de l’Agència de Salut Pública.\nPer altra banda, es posposa l’activitat dels diferents òrgans de participació municipals, com les audiències públiques, els consells de barri, els consells de districte i els consells d’equipaments.\nAixí mateix, com ha comunicat l’ICUB (Institut de Cultura de Barcelona) en una nota de premsa, els equipaments museístics i sales d’exposicions de la ciutat mantindran la seva activitat habitual, complint l’aforament d’un terç indicat per l’Agència de Salut Pública. Les activitats pedagògiques adreçades a infants es mantenen, sempre i quan no es barregin grups classe. Dels tallers programats, tan sols s’anul·laran aquells en els quals hi hagi manipulació d’objectes.\nAquestes indicacions han estat realitzades en base a les instruccions Govern de la Generalitat i de l’Estat. Per tant, estan subjectes a les possibles modificacions que puguin marcar aquestes administracions en els propers dies.\nL’Agència de Salut Pública de Barcelona gestiona i coordina els serveis sanitaris i supervisa les polítiques dirigides a mantenir la salut de la ciutadania. Podeu trobar els consells i les recomanacions que s’han de seguir al següent enllaç.\nPel que fa el Museu Frederic Marès, seguim oberts al públic. Us mantindrem informats, via xarxes socials i pàgina web, en cas de dur-se a terme qualsevol canvi.


La Biblioteca d'Igualada ja permet l’accés lliure a la col·lecció i reprèn el préstec interbibliotecari\nLa Biblioteca d’Igualada ja permet l’accés lliure a la col·lecció i reprèn el préstec interbibliotecari\nEls usuaris de la Biblioteca Central d’Igualada ja poden accedir lliurement a la col·lecció i als prestatges de documents per triar les seves lectures, amb les condicions de seguretat i higiene establertes que passen per l’ús de mascareta, la desinfecció de mans a les diverses àrees i el manteniment de les distàncies de seguretat. Un cop consultats els llibres i altres materials com els audiovisuals, si no es prenen en préstec, caldrà deixar-los en un espai de quarantena de 48 hores.\nPel que fa als usos de les diverses sales, ja s’obrirà l’Espai Jove i la sala infantil, tot i que amb algunes restriccions, però encara no es podrà accedir a la sala de diaris i revistes. Tot i això, els usuaris poden demanar en préstec tant els diaris com les revistes que rep la Biblioteca. Aquesta gestió es pot fer presencialment, adreçant-se al personal de la Biblioteca, o bé per correu electrònic (b.igualada.c@diba.cat) i telèfon (93 804 90 77).\nA partir d’avui dilluns 13 de juliol també es reprendrà el servei de préstec interbibliotecari entre les biblioteques de la Xarxa de la Diputació. D’aquesta manera, les persones interessades ja podran sol·licitar llibres i pel·lícules d’altres biblioteques i rebre’ls a Igualada abonant prèviament una petita taxa. Un altre canvi és la reducció del temps de quarantena dels documents que retornen els usuaris, que passa de 14 dies a 48 hores. Tots els retorns s’han de continuar fent a la bústia ubicada al costat de la porta d’entrada.\nArticle anteriorAcaba una edició de l’European Balloon Festival de petit format\nPròxim articleJuliol de Llibres: Òmnium Cultural Anoia i les llibreries Aqualata i Llegim…? presenten diversos llibres


Endesa a Isona i Conca Dellà:telèfon i contacte\nEndesa en Isona i Conca Dellà: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Isona i Conca Dellà\nPunt de servei Endesa a Isona i Conca Dellà\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Isona i Conca Dellà\nEndesa a Isona i Conca Dellà\nAqui esbrinaràs tota la informació que necessites sapiguer de Endesa a Isona i Conca Dellà. Tot Aesonense y esonense que tingui preguntes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran percentatge dels ciutadàns de Lleida. Per això, compta amb gran percentatge recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el Aesonense y esonense vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa propers a Isona i Conca Dellà. Però, sempre pot trucar previament als telèfons que aperèixen seguidament:\nTelèfons de Endesa a Isona i Conca Dellà\nEndesa ofereix una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser escoltat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un Aesonense y esonense té mes properes es mostran a continuacio:\nDirecció C\_ Francesc Macià 35 Paseo De La Rasa Dels Molins 24\nCP 25007 08600\nDirecció C\_ Molieres 2 Local 7 C\_ Raval De Lleida 61\nCP 25530 25400\nMunicipi Vielha E Mijaran Les Borges Blanques\nIsona i Conca Dellà es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 257210 punts de sumbministrament amb un consum anual de 967009768,9 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Isona i Conca Dellà. Per això, si el ciutadà Aesonense y esonense vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Isona i Conca Dellà\nAdreça C\_ Francesc Macià 35 Paseo De La Rasa Dels Molins 24\nAdreça C\_ Molieres 2 Local 7 C\_ Raval De Lleida 61


És una etapa de la prehistòria dels humans caracteritzada per l'ús d'instruments de pedra tallada, encara que també s'utilitzaven altres matèries primeres orgàniques (mal conservades i poc conegudes) per construir diversos estris: os, banya, fusta, cuir, fibres vegetals, etc.\nPeriod: 9000 BCE to 3500 BCE\nInicis de la vida, Invenció del foc, Edat de metalls, Edat de pedra\nÉs una de les tres grans etapes en les que tradicionalment s'ha subdividit la Prehistòria euroasiàtica. Ocupa un període molt ampli en la història caracteritzat pel desenvolupament de les societats humanes de la metal·lúrgia.\nÉs un dels primers sistemes d'escriptura coneguts. Va ser creat pels sumeris cap al 3150 aC.\nÉs el període de la història entre el naixement de l'escriptura i la caiguda de l'Imperi romà el 476, que marca l'inici de l'edat mitjana.\nés un terme utilitzat per referir-se a un conflicte bèl·lic a gran escala que involucra diverses nacions de diferents continents.\nImperi de Napoleó\nva ser formada pel Regne Unit, Rússia, Prússia, Suècia, Àustria, i cert nombre d'estats germànics per combatre el Primer Imperi Francès de Napoleó i els seus aliats.\nPeriod: 1789 BCE to Jan 1, 2016\nés el concepte que s'aplica a l'últim gran període històric, que comprèn des de la Revolució Francesa l'any (1789) i arriba fins a la nostra actualitat.\na més d'un període artístic, fou un moviment cultural que es va estendre a la literatura, l'escultura, la pintura, l'arquitectura i les arts escèniques des del 1600 fins a 1700, aproximadament.\nés una època artística, i per extensió cultural, que dóna inici a l'Edat Moderna i en què es reflecteixen els ideals del moviment humanista que va desenvolupar-se a Europa el segle xvi.\ns'usa per a referir-se a la primera arribada documentada d'europeus a Amèrica amb grans conseqüències històriques.\nPeriod: 1472 BCE to 1789 BCE\nAl S. XVI s'han descobert al renaixement al S. XVII es va descobrir el barroc i a final de la revolució fransesa.\nPeriod: 476 BCE to 142 BCE\nAlta edat mitjana S. V al S. XIII Inici amb la caiguda de l'imperi Romà.\nBaixa edat mitjana S. xiv i xv Guerra de cent anys.\nFins amd el descobriment d'Amèrica.\nGuerra de cent anys\nÉs una sèrie de conflictes entre Anglaterra i França.\nVa neixér al 22 d’agost de 1647 a Chitenay, Bloin, França. Encara no se sap del cert el dia ni l'any de la seva mort, però si se sap que va ser en algun lloc d'Anglaterra (als 65 anys). Va ser un físic i inventor francès. El Denis Papin es coneix per Invenció d'enginys de vapor.\nVa neixér al 5 de juny de 1723 a Kirkcaldy, Fife, Escòcia. Va morir al 17 de juliol de 1790 (als 67 anys). Fou el primer intent rigorós d'estudiar el desenvolupament històric de la indústria i el comerç a Europa, ajudà a la creació de l'economia com a disciplina acadèmica i proporcionà un marc teòric alcapitalisme. El Adam Smith es coneix per Economia clàssica, Lliure mercat, Divisió del treball.\nVa neixér al 19 de gener de 1736 a Greenock, Renfrewshire, Escòcia. Va morir al 25 d’ agost de 1819 (als 83 anys). Va ser un matemàtic, inventor i enginyer escocès, que va viure i treballar a Birmingham, Anglaterra. El James Watt va millorar la màquina de vapor. Les seves millores a la màquina de vapor van ser fonamentals per la Revolució industrial al Regne Unit i a tot el món.\nVa neixér al 12 de febrer de 1809 a Mount House, Shrewsbury,Shropshire, Anglaterra. Va morir al 19 d'abril de 1882 (als 73 anys). Fou un naturalista anglès. El Charles Darwin es coneix per Teoria de l’evolució: darwinisme (L’origen de les espècies).


No esteu sols | Carta d’Elisabet Estrems\nPosted at 04 Dic, 01:44h in Govern a l'Exili\tby\tnoesteusols 0 Comments\n— Carta d’Elisabet Estrems\nEstimo Catalunya des que vaig néixer, a l’inici del 1961.\nAquest any, es va crear Cavall Fort. En conservo tota la col.lecció, del número 1 a l’actual. Entre la revista i l’esbart dansaire, vaig aprendre el nostre idioma abans d’anar a l’escola ( castellana per imposició).\nLa meva família paterna portava Catalunya a la sang i així hem sabut estimar-la, jo i els meus germans.\nLa família va lluitar des de diferents àmbits.\nEl meu avi (nascut al Priorat , Poboleda, d’on prové el cognom) , va haver de marxar a Barcelona, degut a la fil·loxera. Fou llibreter de llibres en català. Una gran part editats en la clandestinitat i distribuits també entre els catalans exiliats. Ves per on , oi?\nEl meu pare – nascut el 1919 va seguir els passos de la llibreteria- era el gran de 3 nois, i va anar al front . Allà va ser detingut, empresonat, es va escapar una vegada i es va enfrontar a 2 consells de guerra .\nPortava 2 ferides de bala a la cama. En una d’elles, s’en vèia clarament l’entrada i la sortida.\nCom que havia estudiat a l’Escola Suïssa , un cop acabada la guerra i per poder-se lliurar del consell de guerra- el van obligar a anar a fer d’intèrpret amb allò que en van dir la división azul. N’eren molts que hi eren pel mateix motiu i cap d’ells afí al règim , contràriament al que ens feien estudiar.\nPerò això, el va portar a aprendre un altre idioma ( ja en sabia 5, català , alemany , francès, italià i castellà)\nA l’estiu viatjàvem per Europa i jo envejava com parlava amb tothom i els amics que teníem arreu. Era un gran ambaixador de Catalunya !\nVa costar molt que parlés de la guerra. Crec que no va buidar mai el pap del tot. Per part meva, un cop acabada l’escola, vaig decidir seguir els passos idiomàtics del meu pare. I també la passió per viatjar. Quan vaig començar a estudiar rus, fou el detonant per parlar una mica de la part fosca de la guerra. I , ja prop dels 65 anys, va apuntar-se a recuperar el rus que havia après.\nRecordo alguna anècdota curiosa de les seves «batalletes» . Ens explicava que gràcies a un parell d’homosexuals que hi havia en el seu batalló, hi va haver una gran part de supervivents . Ells, els cuidàvem com si fóssin les mares, fins i tot cosint els botons de l’uniforme. (ves per on, que no em pugui ni imaginar segons qui de l’àmbir polític actual, sent igual de solidari)\nEl segon dels germans, va fugir cap a França i el petit (nascut 1922) el van amagar a casa. Temps més tard , va passar a formar part del grup de rescat de muntanya a Montserrat. Hi ha , encara, vàries vies obertes que en porten el seu nom . Algunes d’elles, junt amb un company seu de l’escola Suïssa ( les vies Haus – Estrems)\nNo hi ha dia que no pensi en el vostre coratge (jo crec que no m’ho hagués pensat i hagués fugit)\nParticipo en tot el que puc per tornar a la nostra normalitat democrtàtica. El dia 7, amb la família (neta de 5 anys inclosa) serem a Brussel·les.\nTant de bo, com més aviat millor, us puguem tenir ja a TOTES i TOTS a casa .\nPoboleda/Barcelona , 29 de novembre de 2017.\np.s. aquesta carta també és un tribut als meus avantpassats, que de ben cert viurien aquest moment amb les mateixes emocions.


El nou ordre de Trump (Carme Colomina)\n3 min. 13/05/2018 23:31\n651x366 El president dels Estats Units, Donald Trump, en una reunió a la Casa Blanca. / EFE El president dels Estats Units, Donald Trump, en una reunió a la Casa Blanca. / EFE\nAGENDA. Donald Trump està redibuixant el mapa dels equilibris i les aliances mundials. Sigui per interessos empresarials, per una particular llista de fílies i fòbies, per la dèria d’anar contra el llegat de Barack Obama o perquè la seva visió del món no s’edifica des del pensament sinó des de l’estómac. “Desconfiança” i “venjança” són les dues claus de l’èxit que Trump ja recomanava a les xerrades suposadament motivacionals que feia a finals dels 90 i principis del 2000 mentre viatjava, cobrant, pels Estats Units, i ho aprofitava per tancar negocis.\nEn cada decisió, l’ara president nord-americà reescriu les etiquetes que intenten explicar la seva agenda internacional. Trump no és aïllacionista. No s’ha tancat a casa i s’ha oblidat del món. Els bombardejos esporàdics a Síria, el suport incondicional a Israel o l’acostament a Corea del Nord demostren que la gesticulació exterior trumpista funciona. Si més no, de moment. Trump es desmarca dels compromisos internacionals firmats pel seu antecessor però no s’enretira del món. Del seu món.\nL’unilateralisme de Trump és capriciós. Renega dels aliats tradicionals. Planta la Unió Europea en el pacte nuclear amb l’Iran i el Japó quan es retira de l’acord comercial transpacífic però, alhora, reforça els vincles amb l’Aràbia Saudita i compra l’argumentari i les obsessions de Benjamin Netanyahu.\nLEGITIMITAT. Els falcons han tornat a la Casa Blanca i, amb ells, el discurs del canvi de règim i de la política de confrontació al Pròxim Orient -que mai va deixar d’existir, però ara es rearma per convertir la regió en “més caòtica, més perillosa i més violenta que en els últims anys”, assegura Lurdes Vidal, de l’IEMed-. I a diferència de George W. Bush, Trump ni tan sols busca acompanyants de segona fila amb ganes de retratar-se amb els peus sobre la taula en un ranxo o en una torre ostentosa.\nEl menyspreu profund de la nova Casa Blanca per les Nacions Unides fa que ni tan sols consideri necessari haver de mentir sobre les seves intencions. Els anuncis d’intervencions militars o de sancions econòmiques i la retirada de tractats internacionals es decideixen sobre una legitimitat autoconcedida: la de considerar-se el representant d’un poble (d’un sector molt concret de l’electorat que el va votar) que fa allò que ha promès.\nDISCURS. Interpretacions versionades de l’ America first es van fent globals. L’agenda Trump ja és transatlàntica. La idea de “recuperar el control” del Brexit, d’aixecar murs contra la immigració, el menyspreu per la Unió Europea, els lideratges autoritaris construïts sobre la imposició de majories i l’eliminació de la dissidència, el discurs que cal salvar la civilització occidental, ressonen a banda i banda de l’Atlàntic.\nSteve Bannon fa de nexe d’unió. L’home que va portar Trump a la Casa Blanca amb el suport de l’extrema dreta nord-americana es passeja ara per Europa i fa campanya amb la Lliga Nord a Itàlia, es retrata amb Vox a Espanya i lloa el primer ministre hongarès, Viktor Orbán, perquè el considera “un heroi”.\nSense adonar-se’n, l’Europa menystinguda per Trump transforma el seu propi discurs. Marine Le Pen organitza una festa del Primer de Maig a Niça autoproclamant-se la representant de l’“Europa de les nacions”. Emmanuel Macron va comparèixer davant el Parlament Europeu el mes passat per explicar la seva idea d’Unió Europea i va pronunciar fins a 23 vegades en un discurs la paraula sobirania. Itàlia es prepara per a un govern euroescèptic i xenòfob. I tots asseguren que representen la voluntat d’un poble desconcertat en un món més inestable.


Visitar la Costa Brava al mes de juny és una opció més que encertada. El mes de juny és un moment en el qual hi conflueixen 5 bones raons per visitar-la. Us les expliquem. 1. Perquè fa bon temps però …\nDescobreix l’Alta Cerdanya: Matamala, impossible avorrir-se\nEl petit poble de Matamala, a 1.500 m, forma part de la comarca del Capcir, a la Catalunya del Nord. Més de la meitat de la vila es troba a l’esquerra del riu Aude i la part més antiga se situa al cos …\nLles de Cerdanya és el primer municipi de la comarca en extensió, després de les annexions de Mussa i Aransa, el 1966. El municipi està format pels nuclis de Mussa, Aransa, Lles, Travesseres i Viliell …\nAlp s’estén des de la plana (1.159 m) fins a la collada de Toses, a la vall del riu d’Alp. Gaudeix d’una orografia complexa i variada, integrada per grans masses boscoses com la zona de l’avetar i ext …\nA més de 1.500 metres sobre el nivell del mar, Meranges és el cap de municipi situat a més altitud de tot Catalunya. Des de la seva privilegiada situació, les vistes de la Cerdanya són immillorables! …\nSituat al bell mig del Pirineu Català, Bellver de Cerdanya és la suma de diferents pobles, masies aïllades i llogarets diversos que conformen un dels més grans municipis de la Cerdanya i el principal …\nLa pluja, la neu i el fred, condicionen la Hyundai Ultra Cerdanya 2019\nLa previsió meteorològica feia presagiar un complicat cap de setmana per la Hyundai Ultra Cerdanya 2019 i així va ser. A dos dies per donar la sortida, l'organització va decidir modificar el traça …\n24 maig del 2019\nDel divendres 31 de maig al diumenge 2 de juny Arenys de Mar celebra la Festa de la Mar, una trobada d’embarcacions tradicionals catalanes i de promoció de la cultura i el patrimoni marítim i fluvial …\nL’Obediència Esportiva d’Utilitat (ODU), és una disciplina basada en l’obediència, en la qual pot participar-hi qualsevol gos, tant si és de raça com si no; des d’un chihuahua a un santbernat, tingui …\n20 maig del 2019\nEl Projecte Boscos de Muntanya amplia un 60% les estades de voluntariat per afrontar els reptes mediambientals del Pirineu català. El públic jove s’incorpora a l’entitat, que ja suma 12 anys dedicada …\n16 maig del 2019\nJukola & Venla, la prova d’orientació per relleus més important del món, es disputarà el 15 i 16 de juny a Kangasala (Finlàndia). Els tres corredors del Club Orientació Berguedà (COB), Ampa Gil, David …\nAquesta sortida, fàcil per fer amb tota la família, ens portarà fins al Mirador de la Costa del Maresme, des d’on gaudirem d’una vista espectacular sobre Sant Pol, tot el poble de Canet, als nostres p …


6 colls d'ampolla ocults en la migració de dades al núvol\nSeth Noble és fundador i president de Data Expedition.\nMoure terabytes o fins i tot petabytes de dades al núvol és una tasca descoratjadora. Però és important mirar més enllà del nombre de bytes. Probablement sabeu que les vostres aplicacions es comportaran de manera diferent quan s'accedeix al núvol, que les estructures de costos seran diferents (esperem que siguin millors) i que trigarà temps a moure totes aquestes dades.\nCom que la meva empresa, Data Expedition, es dedica al negoci de la transferència de dades d'alt rendiment, els clients acudeixen a nosaltres quan esperen que la velocitat de la xarxa sigui un problema. Però en el procés d'ajudar les empreses a superar aquest problema, hem vist molts altres factors que amenacen de descarrilar les migracions al núvol si es passen per alt.\nRecollir, organitzar, formatar i validar les vostres dades pot presentar reptes molt més grans que moure-les. Aquests són alguns factors comuns que cal tenir en compte en les etapes de planificació d'una migració al núvol, de manera que després podeu evitar problemes costosos i que consumeixen temps.\nColl d'ampolla de migració al núvol #1: emmagatzematge de dades\nL'error més comú que veiem a les migracions al núvol és introduir les dades a l'emmagatzematge al núvol sense tenir en compte com s'utilitzaran aquestes dades. El procés de pensament típic és: "Vull posar els meus documents i bases de dades al núvol i l'emmagatzematge d'objectes és barat, així que hi posaré els meus fitxers de documents i bases de dades". Però els fitxers, els objectes i les bases de dades es comporten de manera molt diferent. Posar els vostres bytes a l'equivocat pot paralitzar els vostres plans de núvol.\nEls fitxers s'organitzen per una jerarquia de camins, un arbre de directoris. Es pot accedir ràpidament a cada fitxer, amb una latència mínima (temps fins al primer byte) i alta velocitat (bits per segon un cop les dades comencen a fluir). Els fitxers individuals es poden moure, canviar el nom i canviar fàcilment al nivell de bytes. Podeu tenir molts fitxers petits, un petit nombre de fitxers grans o qualsevol combinació de mides i tipus de dades. Les aplicacions tradicionals poden accedir als fitxers al núvol igual que ho farien a les instal·lacions, sense cap consciència especial del núvol.\nTots aquests avantatges fan que l'emmagatzematge basat en fitxers sigui l'opció més cara, però emmagatzemar fitxers al núvol té alguns altres desavantatges. Per aconseguir un alt rendiment, la majoria dels sistemes de fitxers basats en núvol (com Amazon EBS) només es pot accedir amb una màquina virtual basada en núvol alhora, el que significa que totes les aplicacions que necessiten aquestes dades s'han d'executar en una única màquina virtual en núvol. Per donar servei a diverses màquines virtuals (com Azure Files) cal fer front a l'emmagatzematge amb un protocol NAS (emmagatzematge connectat a la xarxa) com SMB, que pot limitar molt el rendiment. Els sistemes de fitxers són ràpids, flexibles i compatibles amb el llegat, però són cars, només són útils per a aplicacions que s'executen al núvol i no s'escalen bé.\nEls objectes no són fitxers. Recordeu-ho, perquè és fàcil d'oblidar. Els objectes viuen en un espai de noms pla, com un directori gegant. La latència és alta, de vegades centenars o milers de mil·lisegons, i el rendiment és baix, sovint arriba als 150 megabits per segon tret que s'utilitzin trucs intel·ligents. Molt sobre l'accés als objectes es redueix a trucs intel·ligents com la càrrega de diverses parts, l'accés a l'interval de bytes i l'optimització del nom de la clau. Moltes aplicacions natives i basades en web poden llegir objectes alhora, tant dins com fora del núvol, però les aplicacions tradicionals requereixen solucions alternatives per al rendiment. La majoria de les interfícies per accedir a l'emmagatzematge d'objectes fan que els objectes semblin fitxers: els noms de les claus es filtren per prefix perquè semblin carpetes, les metadades personalitzades s'adjunten als objectes perquè apareguin com a metadades de fitxers i alguns sistemes com els objectes de memòria cau FUSE en un sistema de fitxers VM per permetre l'accés. mitjançant aplicacions tradicionals. Però aquestes solucions són fràgils i el rendiment de la saba. L'emmagatzematge al núvol és barat, escalable i natiu del núvol, però també és lent i difícil d'accedir.\nLes bases de dades tenen la seva pròpia estructura complexa i s'hi accedeix mitjançant llenguatges de consulta com SQL. Les bases de dades tradicionals poden tenir una còpia de seguretat d'emmagatzematge de fitxers, però requereixen un procés de base de dades en directe per atendre les consultes. Això es pot aixecar al núvol copiant els fitxers i les aplicacions de la base de dades a una màquina virtual o migrant les dades a un servei de base de dades allotjat al núvol. Però copiar un fitxer de base de dades a l'emmagatzematge d'objectes només és útil com a còpia de seguretat fora de línia. Les bases de dades s'escalen bé com a part d'un servei allotjat al núvol, però és fonamental garantir que les aplicacions i els processos que depenen de la base de dades siguin totalment compatibles i nadius del núvol. L'emmagatzematge de bases de dades és altament especialitzat i específic de l'aplicació.\nEquilibrar l'estalvi de costos aparent de l'emmagatzematge d'objectes amb la funcionalitat dels fitxers i les bases de dades requereix una consideració acurada de quina funcionalitat es requereix exactament. Per exemple, si voleu emmagatzemar i distribuir molts milers de fitxers petits, arxiveu-los en un fitxer ZIP i emmagatzemeu-lo com un únic objecte en lloc d'intentar emmagatzemar cada fitxer individual com un objecte independent. Les opcions d'emmagatzematge incorrectes poden provocar dependències complexes que són difícils i costoses de canviar més endavant.\nColl d'ampolla de migració al núvol #2: preparació de dades\nMoure dades al núvol no és tan senzill com copiar bytes al tipus d'emmagatzematge designat. S'ha de preparar molta preparació abans de copiar qualsevol cosa, i aquest temps requereix un pressupost acurat. Els projectes de prova de concepte sovint ignoren aquest pas, cosa que pot provocar costosos sobrepassos més endavant.\nFiltrar dades innecessàries pot estalviar molt de temps i costos d'emmagatzematge. Per exemple, un conjunt de dades pot contenir còpies de seguretat, versions anteriors o fitxers scratch que no necessiten formar part del flux de treball al núvol. Potser la part més important del filtratge és prioritzar quines dades s'han de moure primer. Les dades que s'estan utilitzant activament no toleraran que no estiguin sincronitzades durant les setmanes, mesos o anys que triga a completar tot el procés de migració. La clau aquí és crear un mitjà automatitzat per seleccionar quines dades s'han d'enviar i quan, i després mantenir un registre acurat de tot el que es fa i no es fa.\nEls diferents fluxos de treball al núvol poden requerir que les dades estiguin en un format o una organització diferent de les aplicacions locals. Per exemple, un flux de treball legal pot requerir traduir milers de documents Word o PDF petits i empaquetar-los en fitxers ZIP, un flux de treball multimèdia pot implicar transcodificació i empaquetament de metadades, i un flux de treball bioinformàtic pot requerir la selecció i la classificació de terabytes de dades genòmiques. Aquest reformateig pot ser un procés intensament manual i que requereix molt de temps. Pot requerir molta experimentació, molt d'emmagatzematge temporal i molta gestió d'excepcions. De vegades és temptador ajornar qualsevol reformat a l'entorn del núvol, però recordeu que això no soluciona el problema, només el trasllada a un entorn on cada recurs que utilitzeu té un preu.\nPart de les preguntes sobre l'emmagatzematge i el format poden implicar decisions sobre compressió i arxivament. Per exemple, té sentit comprimir milions de fitxers de text petits abans d'enviar-los al núvol, però no un grapat de fitxers multimèdia de diversos gigabytes. Arxivar i comprimir les dades facilita la transferència i l'emmagatzematge de les dades, però tingueu en compte el temps i l'espai d'emmagatzematge que es necessita per empaquetar i desempaquetar aquests arxius a cada extrem.\nColl d'ampolla de la migració al núvol #3: validació de la informació\nLa comprovació d'integritat és el pas més important i també el més fàcil d'equivocar. Sovint s'assumeix que la corrupció es produirà durant el transport de dades, ja sigui mitjançant un mitjà físic o una transferència de xarxa, i es pot detectar mitjançant la realització de sumes de control abans i després. Les sumes de control són una part vital del procés, però en realitat és la preparació i la importació de les dades on és més probable que patiu pèrdues o corrupció.\nQuan les dades canvien de format i aplicacions, el significat i la funcionalitat es poden perdre fins i tot quan els bytes són els mateixos. Una simple incompatibilitat entre les versions del programari pot inutilitzar petabytes de dades "correctes". Crear un procés escalable per verificar que les vostres dades són correctes i utilitzables pot ser una tasca descoratjadora. En el pitjor, pot convertir-se en un procés manual imprecís i intensiu de mà d'obra de "em sembla bé". Però fins i tot això és millor que no tenir cap validació. El més important és assegurar-vos que podreu reconèixer els problemes abans que els sistemes heretats es deixin de funcionar!\nColl d'ampolla de la migració al núvol núm. 4: classificació de transferències\nQuan s'aixeca un únic sistema al núvol, és relativament fàcil copiar les dades preparades al suport físic o enviar-les a Internet. Però aquest procés pot ser difícil d'escalar, especialment per als mitjans físics. El que sembla "simple" en una prova de concepte pot convertir-se en un "malson" quan entren en joc molts i variats sistemes.\nS'ha de connectar un dispositiu multimèdia, com ara un AWS Snowball, a cada màquina. Això podria significar caminar físicament el dispositiu per un o més centres de dades, fer malabars amb connectors, actualitzar controladors i instal·lar programari. La connexió a la xarxa local estalvia el moviment físic, però la configuració del programari encara pot ser difícil i la velocitat de còpia pot baixar molt per sota del que es podria aconseguir amb una càrrega directa d'Internet. Transferir les dades directament des de cada màquina a través d'Internet estalvia molts passos, sobretot si les dades estan preparades per al núvol.\nSi la preparació de dades implica copiar, exportar, reformatar o arxivar, l'emmagatzematge local es pot convertir en un coll d'ampolla. Pot ser que sigui necessari configurar un emmagatzematge dedicat per escenificar les dades preparades. Això té l'avantatge de permetre que molts sistemes realitzin la preparació en paral·lel i redueix els punts de contacte dels mitjans enviables i del programari de transferència de dades a un sol sistema.\nColl d'ampolla de migració al núvol #5: transferència de dades\nQuan es comparen la transferència de xarxa amb l'enviament de mitjans, és fàcil centrar-se només en el temps d'enviament. Per exemple, un dispositiu AWS Snowball de 80 terabytes pot ser enviat per missatgeria l'endemà, aconseguint una velocitat de dades aparent de més de vuit gigabits per segon. Però això ignora el temps que triga a adquirir el dispositiu, configurar-lo i carregar-lo, preparar-lo per a la devolució i permetre que el proveïdor del núvol copie les dades al back-end. Els nostres clients que ho fan regularment informen que els terminis de resposta de quatre setmanes (des de la comanda del dispositiu fins a les dades disponibles al núvol) són habituals. Això redueix la taxa de transferència de dades real d'enviament del dispositiu a només 300 megabits per segon, molt menys si el dispositiu no està completament omplert.\nLes velocitats de transferència de xarxa també depenen d'una sèrie de factors, principalment l'enllaç ascendent local. No podeu enviar dades més ràpid que la velocitat de bits física, tot i que una preparació acurada de les dades pot reduir la quantitat de dades que necessiteu enviar. Els protocols heretats, inclosos els que els venedors de núvol utilitzen de manera predeterminada per a l'emmagatzematge d'objectes, tenen dificultats amb la velocitat i la fiabilitat en els camins d'Internet de llarga distància, cosa que pot dificultar la consecució d'aquesta taxa de bits. Podria escriure molts articles sobre els reptes implicats aquí, però aquest és un que no heu de resoldre vosaltres mateixos. Data Expedition és una de les poques empreses que s'especialitzen a garantir que el camí s'utilitzi plenament, independentment de la distància de les vostres dades de la seva destinació al núvol. Per exemple, una connexió a Internet d'un gigabit amb programari d'acceleració com CloudDat produeix 900 megabits per segon, tres vegades el rendiment net d'un AWS Snowball.\nLa diferència més gran entre l'enviament físic i la transferència de xarxa també és una de les més freqüents durant la prova de concepte. Amb l'enviament físic, el primer byte que carregueu al dispositiu ha d'esperar fins que es carregui l'últim byte abans de poder enviar-lo. Això vol dir que si es triguen setmanes a carregar el dispositiu, algunes de les vostres dades estaran desactualitzades durant setmanes quan arribin al núvol. Fins i tot quan els conjunts de dades arriben als nivells de petabyte on l'enviament físic pot ser més ràpid, la capacitat de mantenir actualitzades les dades prioritàries durant el procés de migració encara pot afavorir la transferència de xarxa per a actius clau. Una planificació acurada durant la fase de filtratge i priorització de la preparació de les dades és essencial i pot permetre un enfocament híbrid.\nL'entrada de les dades a un proveïdor de núvol pot no ser el final del pas de transferència de dades. Si s'ha de replicar a diverses regions o proveïdors, planifiqueu acuradament com arribarà. La càrrega a través d'Internet és gratuïta, mentre que AWS, per exemple, cobra fins a dos cèntims per gigabyte per a la transferència de dades interregional i nou cèntims per gigabyte per a la transferència a altres proveïdors de núvol. Tots dos mètodes s'enfrontaran a limitacions d'ample de banda que podrien beneficiar-se de l'acceleració del transport, com ara CloudDat.\nColl d'ampolla de migració al núvol núm. 6: escalada del núvol\nUn cop les dades arriben a la seva destinació al núvol, el procés de migració només s'ha acabat a la meitat. Les sumes de control són primer: assegureu-vos que els bytes que han arribat coincideixen amb els que s'han enviat. Això pot ser més complicat del que us penseu. L'emmagatzematge de fitxers utilitza capes de memòria cau que poden ocultar la corrupció de les dades que s'acaben de penjar. Aquesta corrupció és rara, però fins que no s'hagi esborrat tots de les memòria cau i torneu a llegir els fitxers, no podeu estar segur de cap suma de verificació. Reiniciar la instància o desmuntar l'emmagatzematge fa un treball tolerable d'esborrar la memòria cau.\nLa validació de les sumes de control d'emmagatzematge d'objectes requereix que cada objecte es llegeixi en una instància per al càlcul. Contràriament a la creença popular, les "etiquetes electrònices" d'objectes ho són no útil com a suma de comprovació. Els objectes penjats mitjançant tècniques multipart, en particular, només es poden validar llegint-los.


Hanting Express Qingdao Development Zone Dongjiakou Port Branch Qingdao Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.299 Zangma Road, Boli Town, Jiaonan, Qingdao, Xina, 266000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hanting Express Qingdao Development Zone Dongjiakou Port Branch\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hanting Hotel Qingdao Dongjiakou Harbour es troba a la zona de Jiaonan de la ciutat de Qingdao. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hanting Hotel Qingdao Dongjiakou Harbour és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, centre de negocis per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Hanting Hotel Qingdao Dongjiakou Harbour es reflexa en cada habitació. connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hanting Hotel Qingdao Dongjiakou Harbour és una selecció idònia per a la vostra estada a Qingdao.


Critiquen a les xarxes la destrossa d'un jaciment d'època ibèrica a Albelda\nActualitzada 05/04/2022 a les 08:55\nPer edificar un assecador “gegant” de pernils\nUna vista de les obres d’explanació del terreny per a l’assecador.\n© Una vista de les obres d'explanació del terreny per a l'assecador.\nDiverses persones van alertar ahir a Twitter que els treballs d’explanació de terrenys per edificar un gran assecador de pernils al municipi d’Albelda, a la Llitera, han arrasat per complet el jaciment arqueològic de les Corques, d’època ibèrica. Un dels més actius a la xarxa, l’historiador lleidatà Alberto Velasco, va assegurar que “si, com diuen a les xarxes, els treballs s’han efectuat sense cap tipus de seguiment per part de responsables arqueològics, es tractaria d’un fet gravíssim, fins i tot delictiu, ja que podria suposar responsabilitats penals si alguna associació o entitat es decideix a denunciar-ho de forma oficial, o si ho fa d’ofici la fiscalia i Medi Ambient”.\nAtemptat arqueològic a Albelda, La Franja. S'han carregat el jaciment ibèric d Les Corques 2, excavat als anys 80 amb supervisió del Museo d Huesca. Els moviments de terres s'han fet, segons em diuen, sense arqueòlegs que fessin el seguiment. Tot per fer un assecador de pernils pic.twitter.com/TZTrPlpswa\n— Albert Velasco (@velasc_alberto) April 2, 2022\nVelasco va recordar que el jaciment va ser documentat i excavat a la dècada dels anys vuitanta, quan van trobar-se restes de ceràmiques tant pròpies com importades datades al segle II aC.Davant de les reaccions a les xarxes, l’associació Apudepa (Acció Pública per a la Defensa del Patrimoni Aragonès), molt activa sempre en tot el que fa referència a l’art en litigi amb el Museu de Lleida, va respondre en un tuit “lamentant” els fets que, en cas de confirmar-se, suposarien “una de les més greus irregularitats en arqueologia i arquitectura”.\nEls treballs de moviments de terra en aquesta zona van començar la setmana passada, en el marc del projecte industrial liderat pel grup italià Pini, que ja compta amb un macroescorxador a Binèfar i que ara té previst edificar a Albelda una gran nau de 80.000 metres quadrats per assecar pernils.\nDes de l’ajuntament, la setmana passada es va felicitar la inversió prevista de 60 milions d’euros i l’anunci de vuitanta llocs de treball.