La traducció, un acte poètic: ressenya de «La traducció, la vida» | Mozaika\nPor Josep Alapont Martí\nArnau Pons, La traducció, la vida, Editorial Afers: 2020, 150 pàgines.\nLa traducció esdevé tema de conversa a les tertúlies o a les ressenyes —si hi arriba— gairebé sempre per motius tècnics o culturals. Ens pugem a la figuereta quan una traducció s’entrebanca i no sona natural, quan grinyola, i ens desfem en elogis quan no ens adonem que estem llegint una traducció, quan llisca. El mèrit o demèrit de les traduccions s’avalua en funció de la facilitat o dificultat amb què són llegides i en la mesura en què aconsegueixen integrar-se en la pròpia llengua, com si de fet hi hagueren estat escrites. L’estranyesa de l’original, tot el que té d’aspre i diferent —i, doncs, tot el que té de singular— convé que siga assimilat pel bé de la comprensió del lector o el nosaltres que l’acull. Es tracta de la traducció com a anostrament.\nVal a dir que de veus que qüestionen aquest paradigma traductològic, històricament dominant i gairebé «natural» per al sentit comú, cada vegada n’hi ha més, entre nosaltres. Hom hi té en compte el paper mitjancer del traductor i les virtuts d’una traducció «resistent», que trenque la il·lusió de naturalitat. Però no em sembla que encaren les raons de pes que justifiquen la revisió del model. Qui sí que ho ha fet, i amb tota la radicalitat que mereix, és Arnau Pons al seu darrer llibre, La traducció, la vida. El terreny propi de la traducció, ens diu, no és —o no només— la tècnica, perquè no es tracta d’una activitat instrumental, mecànica, sinó l’ètica, perquè és una forma d’acció que posa en relació la vida singular d’un subjecte amb la vida d’un altre subjecte mútuament irreductibles, un encontre datat i històric entre dues formes d’entendre i afirmar-se en el llenguatge.\nEl problema de la traducció, llavors, si hem de fer justícia a tot el que hi ha en joc quan traduïm, s’hauria de plantejar en els termes següents: del que es tracta és de fer passar la vida, la vida de l’altre. Com és possible fer-ho, això? Com s’hi pot traduir si, per definició, podríem pensar, la vida és allò que queda irreductiblement fixat en una manera de dir concreta, i en un moment del temps i en un espai determinats?\nLa traducció, la vida s’adreça a aquesta pregunta central, tan desatesa i sovint menystinguda, i hi fa una aproximació que per força ha de somoure l’ordre d’habituds i prejudicis a què el gruix de la filosofia acadèmica i la teoria literària hegemòniques ens tenen acostumats. No les paraules soles —els clixés culturals de la llengua comuna— sinó la manera en què l’autor les vol dir, la peculiar orientació o consciència del llenguatge que té i imprimeix en la seua obra —sovint en oposició a la llengua en què escriu—, o la manera, en fi, que té de dir-se i fer-se en l’obra com a subjecte, adoptant una posició crítica en relació a les ideologies del seu temps, això és el que el traductor ha de tractar de comprendre primerament si no vol escamotejar la «persona» de l’obra que tradueix en tot el que té d’imponderable i vital, i en tot el que té, també, d’oposició i crítica.\nEn aquests termes, la traducció no podrà ser mai, com sentencia l’adagi, una traïció, o no ho serà «inevitablement», perquè sempre estarà en mans del traductor decidir si fa l’aposta del sentit i la diferència de l’original o si prefereix sacrificar-los pel bé de la «naturalitat» i la «fluïdesa» de la pròpia llengua (o pel bé del seu ego de poeta inspirat). Posada la qüestió en aquests termes —els més exigents— qualsevol «traïció» haurà de ser més aviat interpretada, també, com una forma de barbàrie.\nNaturalment, la concepció mecànica de la traducció, la que tendeix a l’assimilació i la naturalització de l’alteritat i la que privilegia la posició hermenèutica del lector en detriment de l’autoritat de l’autor, ni tan sols és capaç de plantejar el problema d’aquesta manera perquè manca de qualsevol noció de persona: els poemes o bé són escrits pel Ser o l’Esperit Sant o bé són una mera combinatòria immotivada de paraules, i l’autor una marioneta inútil lligada amb fils sense cap autoritat sobre la seua obra. Els accidents de la història i el recorregut de vida de l’autor, potser determinants per a la comprensió del text, són igualment sobrers, no interessen, perquè, segons aquests, limiten la pluralitat de lectures i la capacitat d’interpel·lació de l’obra.\nNomés cal fer la prova per adonar-se que el contrari és cert, com crec que demostren les lectures de Pons, i és aquí, al meu parer, on es troba el valor de La traducció, la vida, en el qüestionament rotund i argumentat de les servituds i limitacions que arrosseguem per culpa d’aquesta ideologia filosòfica i hermenèutica. Reproduïm lectures empobridores i ens tanquem cofois en un horitzó de significats sense vida, sempre iguals, quan la seguim, i en el cas pitjor, l’escamoteig del sentit esdevé còmplice.\nMés important, però, creu Pons, desoint el sentit ens privem de la dimensió crítica dels textos. No hi ha tries innocents, i Arnau Pons no estalvia notes ni digressions (amb un escriure que és com una glacera, un torrent de cristall) quan cal posar en evidència biaixos o lectures interessades. Ho fa amb les dubtoses opcions de traducció de Karen Andrea Müller i Andreu Vidal de poemes de Paul Celan, amb certs estirabots de Ferrater i Oliva quant al que és «normal» i «natural» en mètrica catalana, amb la teoria de la traducció de Ricoeur, bé comentant Norman Manea, o bé Jordi Llovet i la presència de Baudelaire en la literatura catalana… I encara altres qüestions. Però ho fa des del convenciment que la polèmica està al cor del sentit i és necessària perquè fa per aclarir-lo. Defugir-la, al capdavall, hauria estat incoherent amb la seua comesa com a traductor.\nPerquè el que ocorre —aquesta em sembla l’altra idea important d’aquest llibre— quan el traductor posa tota l’atenció en el dir de l’autor i hi descobreix la dimensió crítica que aquest té, el que ocorre quan hi intenta fer justícia és que ell mateix esdevé crític: tant en relació al text que tradueix, perquè no tracta d’assimilar-lo ni substituir-lo, sinó separar-s’hi, com amb la cultura que ha d’«acollir» la seua traducció, que de resultes d’aquesta es veu exposada a patir, en paraules de Pons citant Meschonnic, un «descentrament» de la pròpia llengua i identitat. L’operació desfà els mites i els esquemes essencialitzadors de la llengua que llasten l’acostament a l’altre. I la vida «passa» quan hi ha aquesta mena de responsabilitat i intervenció conscient i crítica en la pròpia llengua. O més aviat, podríem dir, hi «passa» quan la qüestió decisiva ja no es posa en el fer passar o no passar, quan ja no es tracta de ponderar guanys i pèrdues, sinó de respondre-hi amb la dosi de pertinença i responsabilitat que mereix.\nQuan això ocorre —caldria dir més aviat, només si aquesta condició es dona— també es fa possible que la vida del traductor hi passe, en la traducció. En el límit del gènere autobiogràfic. Es tracta d’una operació delicada perquè és fàcil de confondre amb la traducció com a reescriptura lliure de l’original, amb el mer virtuosisme egòlatra. Però el recorregut d’Arnau Pons —com a poeta, com a traductor, com a crític, com a editor, tot fa part d’una mateixa empresa— és l’exemple d’una obra —amb un sentit fort d’autoria— feta en tant que traductor en què, lluny de contradir-se, l’atenció extrema a una manera aliena de dir i entendre la llengua i l’esforç per fer-ne valer la diferència s’han traduït en una manera de dir —i dir-se— pròpia i crítica, «com una guixada feta a la paret en caminar o un rastre viu en el moment nebulós que li ha tocat viure».\nJosep Alapont Martí (Catarroja, País Valencià) és estudiant de filosofia a la Universitat de València. Ha publicat algunes ressenyes a L’Espill, Núvol, Saó i La Veu dels Llibres.


El Museu de l’Energia inaugura l’exposició “Hi jugues? Pensem en energia!” - Museo del Gas\nInici / Notícies / El Museu de l’Energia inaugura l’exposició “Hi jugues? Pensem en energia!”\nEl Museu de l’Energia inaugura l’exposició “Hi jugues? Pensem en energia!”\nLa mostra temporal, comissariada pel Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa, es podrà visitar des d’aquest divendres 10 de febrer fins al 2 de juliol.\nPonferrada serà el punt de partida de la itinerància de l’exposició, fora de la seu del Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa a Sabadell (Barcelona).\nEl dissabte 11 i el diumenge 12 a les 12.00 hores tindran lloc els tallers “Experiments en família” vinculats a l’exposició.\nLa Fábrica de la Luz. El Museu de l’Energia inaugura l’exposició temporal “Hi jugues? Pensem en energia!”, comissariada pel Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa. A l’acte d’inauguració de la mostra seran presents Eva Buch, directora del Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa, i José Manuel Toral, delegat de Gas Natural Fenosa a Castella i Lleó i a Cantàbria.\nLa mostra, que es va exhibir a la seu del Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa a Sabadell (Barcelona) del 17 de juny de 2015 al 31 d’agost de 2016, es podrà visitar fins al 2 de juliol al museu de Ponferrada. La proposta expositiva permet descobrir els secrets del gas i de l’electricitat com a fonts d’energia a través d’uns espais interactius amb experiments didàctics i divertits desenvolupats pel Museu del Gas i el divulgador científic Dani Jiménez.\nAmb un enfocament didàctic, l’exposició permet experimentar la naturalesa, la creació i la distribució d’aquestes energies tan necessàries per a la nostra vida quotidiana. Així mateix, reflexiona sobre com es creava l’energia en el passat sense la tecnologia actual, sobre quines eines s’utilitzen actualment per produir energia i, perquè aquesta arribi a les llars, quin cost econòmic té l’energia i quins hàbits d’eficiència són necessaris per no malgastar-la.\nComposta de mòduls interactius, la mostra permet experimentar amb l’energia sobre cinc seccions o temàtiques: “Elèctricament sorpresos” (sobre l’electricitat), “Gasosament atents” (sobre el gas natural), “Et comuniques gràcies a l’energia” (sobre el so), “Energia per viure” (sobre l’energia tèrmica que es desprèn el cos) i “El miracle de la luminescència” (sobre el fenomen de la fosforescència).\nVinculat a l’exposició, es desenvoluparà un intens programa didàctic que començarà amb el taller “Experiments en família” el dissabte 11 i el diumenge 12 les 12.00 hores. Adreçada a públic familiar, el preu de l’activitat és de 3 €, i per participar-hi cal inscriure-s’hi prèviament trucant al 987400800 o enviant un correu electrònic a guias@ciuden.es.\nFecha Selecciona el mes abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 desembre 2016 novembre 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 novembre 2015 octubre 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015


El blog dels Gegants de Maó, Menorca. | Resum de la temporada de diables 2008\nResum de la temporada de diables 2008\ngeganters-mao | 06 Gener, 2009 17:19\nDes de fa algunes setmanes us estem oferint el resum del que ha estat la temporada de Gegants a Maó durant l’ any 2008. En aquesta ocasió ha arribat el torn a fer el mateix, però amb la seva entitat germana, la Colla de Diables de Maó, formada majoritàriament pels mateixos membres dels grup de geganters.\nJa fa alguns anys que, sabent a les institucions el coneixement del maneig de la pirotècnia per part dels grup de diables, aquests solen ser cridats per a fer alguns extres en festes on, tot i no participar-hi vestits de dimoni, hi van per fer us de les arts del foc. És el cas de la cavalcada de reis de Maó, que requereix del llançament d’ alguns pocs focs d’ artifici per anunciar la arribada a port de les majestats d’ Orient. És així com comencem el resum del que van fer els diables de Maó durant l’ any 2008.\nUna altre activitat que a Menorca molt possiblement es va començar a celebrar abans de l’ existència dels dimonis de foc, és la diada de Sant Antoni, Patró de l’ illa de Menorca. En aquest cas destacarem que la Colla de Diables de Maó va estar un any més present durant el dissabte de la festa al poble d’ Es Castell, fent el típic correfoc enfront de les cases consistorials. D’ aquesta nova actuació mencionarem la novetat de que va comptar per primera vegada amb el so de la tarota acompanyant el ritme feixuc dels timbals.\nAl cap de pocs dies d’ haver passat la Diada de Menorca, els dimonis de la ciutat van haver de travessar de nou la mar, per a participar en les Festes de Sant Sebastià de Palma. Va ser dit correfocs el primer que es cel·lebrava de tal magnitut en la capital de les illes, amb la majoria de Colles de Diables de Balears i algunes arribades des de Catalunya, omplint els carrers de la ciutat. l’ espectacle va ser batejar com “ATiar Foc” i segons els medis de comunicació va comptar amb un seguiment de unes 65000 persones.\nPels que portem ja alguns anys dins el mon de la cultura popular, en algun moment vam poder trobar cert paral·lelisme del que es va fer a Palma de Mallorca amb els primers correfocs de la ciutat de Barcelona a principis dels anys vuitanta, amb un espectacle nou, molt visual i destacant per multitudinari.\nAmb tot un hivern per mig, la important del 2008 va arribar per Sant Joan, amb l’ espectacle piro-teatral que els propis diables van preparar per a celebrar el desè aniversari de la seva pròpia existència. Això va succeir al parc d’ Es Freginal, el mateix lloc on a l’ any 1998 els dimonis van inaugurar la seva activitat.\nL’ espectacle d’ enguany consistiria amb un correfocs (no podia ser d’ altre manera) i amb una projecció de fotografies sobre una de les parets del parc, on visualment s’ estava resumint els deu anys d’ activitat. Dites fotografies van ser comentades, mitjançant una veu en off, per el personatge central de l’ obra “en Joanet”, un fillet que simbòlicament complia 10 anys aquell dia i que era la plasmació del grup en un sol element.\nLa sorpresa ja arribaria amb la entrada de dit personatge a parc, portat en una harley Davidson, mentre per megafonia ja sonava el tema que el grup Electrica Dharma va dedicar als correfocs “El Foc”. En Joanet poc va tardar en pujar-se a sobre d’ una plataforma, la que el va elevar a gran altura, i des de la que el personatge símbol dels deu anys va felicitar la nit i acte seguit desplegar una pancarta al·lusiva a l’ aniversari. Un castell de focs d’ artifici ja sols podia precedir la tradicional encesa de la foguera de Sant Joan, la que els diables de Maó encenien per desè any consecutiu.\nAl igual que la seva entitat germana, una de les tasques del grup de diables és, paral·lelament al calendari d’ espectacles, explicar i donar a conèixer la seva activitat. Això aquest any es va fer amb la publicació del treball “Diables De Maó, 10 anys de foc”, amb text de Miquel Villalonga i il·lustracions de Xec Febrer, on es relataven el per que, el passat, el present i les il·lusions pel futur del grup de diables de Maó.\nDestaquem també que per poder dur a terme les activitat, amb il·lusió i de manera altruista, és imprescindible que el col·lectiu sigui principalment un grup d’ amics. És per això que la festa va acabar a la casa del propi cap de colla brindant per la història de l’ entitat i per la pròpia festa de Sant Joan.\nTot i ser un grup d’ amics també és imprescindible que l’ entitat gaudeixi d’ un funcionament democràtic, pel que aquest any va ser votat com a nou cap de Colla dels Diables de Maó Ruben Camps, un dels joves diables que en aquell 1998 ja va estar present durant la fundació del grup. El nou cap de colla arribava un cop anunciada la retirada dels òrgans de direcció del també veterà dimoni Francesc Camps.\nLa nova direcció en el grup de foc hi va portar energies renovades i és així que per al Ball de Foc de les Festes de Gràcia 2008 ja es van notar algunes novetat. El cas més destacat les modificacions fetes en el Drac Cap de Fibló, que passava de tenir tres punts de foc a tenir-ne un número molt superior, fent de cada una de les seves enceses un nova bolla de foc. Altres novetats van ser l’ us de nous efectes pirotècnic i també per aquell dia la petita broma en la que es va simular que el correfocs comences amb una fictícia arribada d’ un “dimoni borratxo” al que “accidentalment” se li anaven encenent els primers petards de la nit.\nTambé ha estat novetat del 2008 el canvi en el grup de percussió de la persona que en dirigeix el seu funcionament, amb la arribada de Andrea Florit, en substitució de Tomeu Obrador.\nEl final de temporada de foc un any més va arribar per a les festes de Cala’n Porter, on literalment els diables de la ciutat de Maó “Van cremar el darrer cartutx de la temporada”.\nPer aquest 2009 ja estan anunciades algunes novetats en el grup. De moment la primera actuació ja està confirmat que serà a Palma, per a una nova concentració de diables que tendra lloc aquest mateix més de gener durant les Festes de Sant Sebastià.


"El món es mou, ara cal decidir cap a on ens movem nosaltres" | Ciutat Vella | Joventut Socialista de Catalunya\n"El món es mou, ara cal decidir cap a on ens movem nosaltres"\nLa JSC Ciutat Vella va celebrar una taula rodona-bodeguilla sobre la situació al món àrab.\nEl passat divendres 25 de Febrer la JSC Ciutat Vella va organitzar una taula rodona-bodeguilla sobre la situació al món àrab on varem voler aprofundir també sobre els darrers fets que us suceeixen a Tunissia, Egipte o Libia, on milions de ciutadans han desperat un anhel de llibertat i democràcia en la cerca d'una societat més justa per als seus paisos.\nApart varem voler posar damunt la taula, la situació que es viu a Israel i Palestina com a complement d'importants canvis que es suceeixen en els darrers dies al món.\nPer a fer-ho varem comptar amb la presència de la Meritxell Cabezón, companya de JSC i diputada al Congrés, així com amb el company David Lizoain.\nTambé ens va acompanyar a l'acte en Jordi Pedret, company del partit i també diputat a les corts.\nAixí, amb ells, varem viure de primera mà l'experiència del viatge a Israel i Palestina que varen dur a terme una delegació de diputats espanyols en que varen comprobar sobre el terreny la situació al pròxim orient i concretament com l'evolució als territoris ocupats.\nDurant la taula rodona es va posar també de manifest, l'observació de canvis importants en el món àrab enfront d'una certa paràlisi dels països occidentals i concretament de la Unió Europea.\nEntre tots varem convenir, que cal que com a ciutadans ens preguntem i reflexionem sobre què estem fent nosaltres ? i com reaccionen els nostres entorns més propers, començant per a les nostres institucions?\nLa evidència de vertebrar de nou una resposta dels progressistes europeus i un posicionament ferm de la internacional socialista, va acabar per a tancar el debat, entenent que en moments en que els fenòmens adquireixen una forma més global cal que les nostres organitzacions polítiques siguin fermes en la seva resposta i coordinació internacional.\nFACEBOOK JSC CIUTAT VELLA\nJSC Ciutat Vella


Sant Daniel, a l’ombra de Girona | Paraules Cosides\nSant Daniel, a l’ombra de Girona\nMonestir de monges benedictines, a la vall de Sant Daniel.\nLa Setmana Santa gironina es va iniciar dijous passat amb un pregó de la priora del monestir de Sant Daniel, un recinte enclavat en una petita vall amb la que comparteix el nom. Aquest indret és un esqueix orogràfic al nord de Girona, que se’l mira des del balcó de les antigues muralles i del passeig arqueològic, al costat de fonts, bosquets frescos, camps treballats i una petita vila, avui barri perifèric de la ciutat. És una de les moltes Girones que es poden trobar a Girona. Per tot això, perquè aquest any el monestir celebra el mil•lenari o perquè s’hi fa hostalatge i visites guiades, val la pena prestar-hi atenció: http://www.santdaniel.com.


11 Juny 2013 19:00\nA càrrec de ROGER POCH, reputat sommelier.\nLa primera cosa que cal fer és agrair a l'Institut del Cava la seva predisposició per organitzar aquesta activitat. És obvi que en el transcórrer dels anys el Club s'ha atansat repetidament al món del cava (xerrades, visites, tasts... fins i tot alguns cavistes en són socis o han estat nomenats Gourmets), però no ha estat fins enguany que ens hem trobat pel camí amb l'Institut del Cava. Fou quan la visita al Mercat de Santa Caterina, que va finalitzar amb la sessió de maridatge de caves que va donar peu a aquesta xerrada.\nAra toca presentar-vos el ponent.\nEn ROGER POCH treballa com a sommelier a les Caves Llopart, la qual cosa ja dóna credibilitat.\nAquesta xerrada es basa en la seva presentació feta per mitjà de l'Institut del Cava el Setembre de 2012 a les escoles d'hostaleria (branca de sommeliers).\nEl seu tarannà -ho vàrem comprovar tot seguit- va motivar una estona molt didàctica, salpebrada amb sornegueria (memorable l'explicació de la inutilitat de la cullereta per preservar el cava d'una ampolla encetada) i l'ús de la ironia intel·ligent.\nI abans d'entrar en matèria vingué la part negativa de la vesprada, la mala notícia que la persona representant de l'Institut del Cava (la gentil ROSÓ GABARRÓ) es trobava en pana a mig camí entre Sant Sadurní d'Anoia i Barcelona. Era ella qui portava el vídeo que pensàvem projectar. I era ella qui portava el cava!\nAixí que, abans de començar, ja sabíem que no podríem complir la promesa feta a la nombrosa concurrència d'acabar la temporada prenent una copa de cava al pati. Ho lamentem i demanem disculpes per la part que ens toqui.\nEl vídeo que no vàrem poder veure en aquesta ocasió és el mateix que es va projectar al Mercat de Santa Caterina, en el qual, de manera amena i instructiva ensems, s'explica què és el cava: zones de producció, procés d'elaboració, tipus de cava (segons el seu contingut de sucre o el temps de criança), varietats de raïm utilitzades (i permeses)... fins arribar a ensenyar-nos com apreciar-lo com cal.\nEn substitució, en ROGER POCH ens va poder oferir un altre vídeo, en aquest cas produït el 2012 amb motiu dels 125 anys de Llopart com a elaborador de cava. S'hi contempla tot el procés, de la vinya a la taula.\nLa seva dissertació va arrencar llavors amb l'actualització dels nostres coneixements del cava, amb incidència en el fet que és un producte que té la seva segona fermentació en l'ampolla.\nTenim vàries maneres de classificar-lo:\n- segons el sucre afegit amb el licor d'expedició: Brut Nature, Extra Brut, Brut, Extra Sec, Sec, semi-sec i dolç.\n- tenim caves blancs i rosats.\n- depenent del temps de criança: gran reserva (mínim 30 mesos, marxamo negre), reserva (mínim 15 mesos, marxamo verd) i joves\n(mínim 9 mesos, marxamo blanc).\n- segons el raïm emprat: tradicionals (macabeu, parellada i xarel·lo) o varietals (chardonnay o pinot noir pels blancs, pinot noir pels\nrosats), a més de noves incorporacions (trepat, monestrell, garnatxa).\nTot plegat ens dóna múltiples combinacions. Ara bé, com decidirem els maridatges?\nD'entrada un maridatge pot ser tant per afinitat com per contrast. A més hem de considerar quin plat tenim al davant, la seva matèria prima, les salses que porti, com ha estat amanit, quin mètode de cocció s'ha fet servir, la seva textura i fins i tot la seva presentació.\nA tall d'exemple ens va fer les propostes següents:\n- gaspatxo (és un fals gaspatxo, no porta vinagre) amb olivada\nnegra i formatge fresc\n→ rosat brut.\n- vieira amb crema de verdures al cava\n→ gran reserva brut nature (amb chardonnay).\n→ semi-sec reserva (és un error comú servir-se del nature o\ndel brut nature).\n- salmó, presentat en carpaccio\n→ brut nature reserva.\n- salmó, tallat en tascó\n→ brut nature gran reserva (per netejar la major quantitat de\nA partir d'aquí van ser els assistents els qui proposaren alguns plats. Veiem-los:\n- botifarra amb mongetes → brut nature.\n- paella → brut nature jove (afruitat).\n- fideuà → rosat brut.\n- pernil (ibèric) → brut nature gran reserva o reserva.\n- carns vermelles → brut gran reserva.\nProductes que resulten difícils de maridar són les carxofes, els ous ferrats, els espàrrecs, les endívies i els plats que portin vinagre.\nI ja ens trobàvem de ple en el moment de les interpel·lacions del públic. Heus aquí algunes de les respostes donades per l'expert:\n- la sangria de cava és un crim.\n- per conservar un cava encetat van prou bé els taps hermètics,\nmai la cullereta!... tot i que el més recomanable és no deixar-\nne gens, beure's-el tot!\n- parlant dels formats, ell es va mostrar molt partidari del\nmagnum (1,5 litres, l'equivalent a dues de “normals”).\nI enmig d'un tancat i merescut aplaudiment, en ROGER POCH va rebre de mans del nostre President el corresponent diploma acreditatiu de la seva participació en les (ja finalitzades) XV JORNADES SOBRE TEMES DE GASTRONOMIA I HOSTALERIA.\nI no ens oblidem que va quedar pendent la copeta. Hi vàrem ser convidats a anar a prendre-la a les caves. Hem acceptat de tot grat. Ja us podem anunciar que la Sortida Tècnica-Cultural del primer trimestre de les XVI JORNADES... serà a Sant Sadurní d'Anoia, de la mà de l'Institut del Cava, amb un variat programa d'activitats que ens durà a visitar l'amic ROGER POCH a les Caves Llopart. Serà el 24 d'Octubre, dijous. Estigueu amatents a la nostra Agenda, on es publicaran tots els detalls.\nMentretant, us desitgem un bon estiu!


La romeria al santuari del Remei, d’Alcanar. Pubilles i carrosses\nLa romeria al santuari del Remei, d’Alcanar. Arribada a l'ermita de les pubilles\nLa romeria al santuari del Remei, d’Alcanar. Arribada pubilles a l'ermita\nLa romeria al santuari del Remei, d’Alcanar. Pubilles i esmorzar\nEls hereus i les pubilles. Pinell de Brai festes majors de sant LLorenç\nEls hereus i les pubilles. Pinell de Brai pubilles i festes majors de sant LLorenç\nEls hereus i les pubilles. Dia de l'Ermita Flix


Valencia Basket tanca la seua segona setmana amb doble jornada visitant a Campus Promete\nValencia Basket acaba la marató de dos setmanes seguides amb doble partit de LF Endesa visitant la pista de Campus Promete en la J9 de la competició (dissabte 31, 18:00h, Palacio de los Deportes de La Rioja, Canal FEB). El conjunt valencià posa a prova una vegada més el seu estat de forma i el seu imbatibilidad després d'aconseguir dimecres passat una contundent victòria enfront de Durán Maquinaria Ensino que posava el 8-0 en l'arrancada taronja en la lliga.\nEl tècnic valora que “l’equip està en marxa, amb bona dinàmica, i no hi ha dies per a descansar i sí per a treballar i preparar el següent compromís. En això estem, a recuperar-nos físicament, encara que l'esforç va ser molt repartit i molt col·lectiu. L'equip arriba amb ambició i amb il·lusió per al següent partit. Van començar amb un partidàs en la primera jornada en el seu camp amb molt encert, molt desvergonyiment, jugant amb ritme alt i eixe estil de joc els ha portat a guanyar a equips importants en la competició com Gernika. Màxim respecte i preparades per a contrarestar eixe potencial d'anotació i de ritme de joc que tenen”.\nAnna Gómez i María Pina, baixes per al partit\nMaría Pina continua en la recuperació de la lesió en el lligament del seu genoll esquerre que va patir davant de Quesos el Pastor la passada temporada, amb l'objectiu de tornar com més prompte millor amb l'equip. Per la seua banda, la capitana Anna Gómez no ha viatjat amb l'expedició. Després d'haver tingut contacte amb un familiar que ha donat positiu en coronavirus, el Club, seguint amb els protocols establits, ha sotmés la jugadora tant a PCR com a test d'antígens, així com a la resta de l'equip abans d'emprendre el viatge. El resultat ha sigut negatiu en tots els casos. No obstant això, seguint amb el protocol, la base no viatjarà per precaució i es mantindrà aïllada 48 hores després de les quals tornarà sotmetre's a les proves i, en cas de tornar a ser negatives, es reincorporarà a la dinàmica de l'equip.\nCampus Promete afronta este partit en mitat taula i amb un balanç de 3 victòries i 5 derrotes, però havent competit cara a cara contra quasi tots els rivals a qui s'ha enfrontat. A pesar d'haver perdut els dos últims partits, l'equip de la Rioja ha aconseguit victòries de mèrit com la que va aconseguir enfront de Lointek Gernika en la quinta jornada. Partit en què van destacar la pívot Diarra (8 punts, 24 rebots i 26 valoració) i la base Flores (18 punts, 4 rebots, 3 assistències i 23 valoració). A més, dos de les tres victòries de l'equip han sigut en el seu pavelló.\nNomés dos jugadores de Campus Promete, Ana Calvo i Paula Estebas, continuen en la plantilla respecte a la passada campanya. Les altres huit jugadores que completen el roster i l'entrenador arriben com a novetat per a esta temporada. S'han reforçat amb jugadores espanyoles com Laia Flores, que està amitjanant més de 10 punts per partit, María Barneda, Itsaso Conde o la jove promesa nacional de 17 anys Txell Alarcón, provinent de Sant Adrià. També han incorporat jugadores estrangeres amb anotació repartida com Diarra, Pivec, Kovacevic o Adrijana Knezevic, experimentada en la competició i que va passar una temporada en el Ros Casares en la 2005-06.\nPrecedents: Domini taronja\nValencia Basket i Campus Promete s'han enfrontat en un total de quatre ocasions amb un balanç de 3-1 a favor de les taronja. Dos dels quatre enfrontaments es van viure en Lliga Femenina 2 en la temporada 17/18 i se'ls va portar Valencia Basket. Ja amb ambdós equips en la màxima categoria en la 2019-20, el resultat és d'ombres i llums. En el partit d'anada, les de Rubén Burgos van aconseguir la seua segona victòria més voluminosa en LF Endesa amb 44 punts d'avantatge (76-32) però en la volta a Logronyo, Campus Promet es va portar la victòria amb comoditat per 62-40.\nA continuar amb la millor ratxa en Lliga Femenina\nValencia Basket suma i seguix en l'inici de la màxima competició i ja porta 8 victòries seguides i continua sense conéixer la derrota. La ratxa més àmplia de l'equip taronja en Liga Femenina s'estira un poc més. Les jugadores de Rubén Burgos tenen el repte entre cella i cella de veure fins on poden arribar.\nPLANTILLA CAMPUS PROMETE


Els Xics de Granollers al tram 61 - ANC Dreta de l'Eixample\nHome / General / Els Xics de Granollers al tram 61\nEls Xics de Granollers al tram 61\nA les 17.52 en punt l’enxaneta coronava el dos de set\nEls Xics de Granollers no s’ho van voler perdre, i responent a la crida de l’ANC es van voler sumar a la manifestació més important i decisòria de les que hem viscut. Arribaven cansats, perquè al matí havien tingut una actuació a Lliçà, però també plens d’energia i d’il·lusió.\nAviat es van fer un lloc entre la gentada, al començament del Tram 61, a la cruïlla de la Gran Via amb Pau Claris. Les gralles se sumaven als timbals dels geganters que també ens acompanyaven i animaven l’espera. Els més joves ballaven i es divertien, i els més veterans de la colla, sota l’ombra que ja començaven a fer alguns edificis, estaven pendents que tots fossin al seu lloc per quan arribés el moment.\nPoc abans de les 17.14 els instruments van callar perquè tothom se sumés a l’emotiva interpretació del Cant de la Senyera, i després d’escoltar com vam poder els parlaments per la megafonia, l’animació ja no va parar; fins que a tres quarts de sis, el cap de colla va començar a ordenar la pinya. A les 17.52, com estava previst, l’enxaneta coronava un dos de set magnífic, al mateix temps que la cinquantena de colles que omplien gairebé cadascun dels trams de la V aixecaven els seus castells.\nFent pinya, tots alhora, units per un mateix objectiu. Amb ordre, civisme, il·lusió, i una determinació indestructible de trobar-nos tots davant d’una urna d’aquí dos mesos menys dos dies.\n1376 dies 13 hores 27 minuts


L’obra de Miró i el seu entorn cultural: postgrau Miró Studies - Arts i Humanitats\nEls Estudis d’Arts i Humanitats de la UOC ofereixen un diploma de Postgrau amb un alt grau d’especialització, dissenyat per tal que l’estudiant aprofundeixi en l’obra de Joan Miró i del seu entorn cultural: el diploma de postgrau Miró Studies.\nJoan Miró (1893-1983) va ser una dels artistes més destacats del segle XX. Una figura clau entre els surrealistes, l’artista que va inventar un nou llenguatge visual amb importants reprecussions a l’art modern i contemporani. Pintor, dibuixant, gravador, escultor, artista de collage, ceramista i dissenyador de tapissos. Un artista compromés, un “català internacional”.\nEn el aquest curs l’obra de Miró s’analitza des de una perspectiva multidisciplinar, amb la idea que l’estudiant adquireixi un profund coneixement i experiència en els processos de creació artística i la seva anàlisi. Així, tot i estar focalitzat en Miró, l’estudiant podrà extrapolar el coneixement i metodologia adquirida a l’anàlisi d’altres artistes i creadors.\nLa UOC és la primera i única universitat que ofereix un programa d’aquest tipus, en el marc de la Càtedra Joan Miró-UOC (Fundació Joan Miró de Barcelona i UOC). En el seu disseny, i sota la direcció acadèmica del professor Robert S. Lubar (Institute of Fine Arts, New York University) , s’ha comptat amb els màxims experts en l’obra de Miró a nivell mundial: Dr. Rémi Labrusse (Université Paris Ouest Nanterre La Défense, París), el Dr. Christopher Green (Courtauld Institute of Fine Arts, Londres), el Dr. Joan Minguet Batllori (Universitat Autònoma de Barcelona), el Dr. Félix Fanés (Universitat Autònoma de Barcelona), Teresa Montaner (Fundació Joan Miró, Barcelona) i la Dra. Pepa Balsach(Càtedra d’Art i Cultura Contemporanis, Universitat de Girona).\nAquest curs 14-15 s’ha ofert la primera edició, us esperem a la segona!


DELS SONS A LA LLETRA. Diari digital de Marçal Subiràs: 2013\nCONCERT DEL BICENTENARI DE VERDI (LICEU, 19-X-2013)\nDiuen que les rates són les primeres a abandonar un vaixell quan s'enfonsa. No sé si el GTL s'enfonsarà però és indubtable que es troba certament en una navegació molt difícil des d'un punt de vista econòmic. La crisi ha arribat al pressupost del Liceu i tot presagia que a les pròximes temporades tindrem a la ciutat un teatre de segona categoria. No hi ha diners per programar amb dignitat ni per fer fatxenderies i opulències. Perquè no tinc cap dubte que el Liceu ha estat víctima de la crisi en primer lloc però també de la mala gestió que no va saber preveure les vaques magres. Altres tenen tot l'ajut de l'estat encara que siguin un teatre nascut del no res, sense llarga tradició i sense públic documentat. Però tenen la sort de trobar-se a Madrid, el paradís terrenal, el centre dels mons possibles, la ciutat del manà etern.\nDoncs bé, en aquest context tan infaust el director artístic, l'ínclit Matabosch ha tocat el dos per anar al Real, que allà sí que hi ha pela. Per un altre cantó, el director del cor, que tanta mala maror ha portat al teatre, si hem de fer cas d'un excantaire com Jordi Mas, ha optat pel mateix camí. Ja no som importants i les figures -preteses- se'n van. Francesc Marco , el director general, també ho ha fet, però segur que per altres motius. I ja veurem què passa amb Josep Pons, el director de l'orquestra, que d'un dia per un altre ha vist com es desdibuixava el projecte en què havia somiat. Ja em permetran els responsables que gosi opinar sobre quines idees han de presidir d'ara endavant la gestió del Liceu:\n1) Contenció i eficiència en la despesa corrent de gerència i administració i també en les dietes artístiques.\n2) Transparència en tot allò que afecti la gestió econòmica del teatre, especialment en allò relatiu als sous del personal. De tot el personal, del que canta i toca i del que no es veu.\n3) Programar per a un gran públic i fer que l'assistència capegi la pujada de l'IVA, la situació d'atur i la minva d'ingressos i de poder adquisitiu generalitzada. Això passa per programar grans òperes que interessin el gran públic i no fer provatures i experiments que només serviran per gravar CDs i fer currículum al director de torn.\n4) Cercar més col·laboració privada entre les empreses -les grans, d'aquí i de fora- i el públic en general. Jo crec que hi pot haver interès d'invertir sempre que es justifiquin els apartats anteriors. I si cal posar un nom privat al Liceu, doncs es posa sense manies. Els temps han canviat i també el Barça ha llogat la samarreta a empreses privades que paguen autèntiques morterades.\nTot plegat té una cosa bona i és que es remouran els ciments del teatre, es replantejarà tot des de zero o poc més i s'haurà de reorganitzar tot. Això pot ser molt bo a mig termini perquè altres no hauran tingut ocasió de fer-ho.\nEl concert Verdi (IV) era un acte degut, d'agraïment. Ho ha estat sobretot a la segona part. La primera ha estat per portar al concert òperes que no tenen un gran ascendenmt com ara "La battaglia di Legnano", "Attila" i "Aroldo". En canvi, a la segona hem pogut retrobar passatges coneguts d'òperes inoblidables: "Don Carlos", "Otello" i "Falstaff". El cor ens ha donat com a propina el fragment apoteòsic coral d'"Aïda", per deliri del públic. El concert no hauria estat res prou brillant si no hagués estat per tres veus especialment. En primer lloc, la del baríton espanyol Juan Jesús Rodríguez, amb veu bellíssima, línia de gran classe i uns aguts col·locadíssims i potentíssims com feia temps que no els escoltàvem. En segon lloc, pel tenor italià, Carlo Ventre, que, a part de fer honor al seu cognom, tenia el caràcter d'un spinto i una potència i squillo molt remarcable en els aguts, mentre que a la zona central quedava com més apagat. I el tercer, el també baríton Vitaliy Bilyy, igualment amb bella, ampla veu i línia de cant. La soprano Rachele Stanisci ha estat més discreta tot i que ha complert bé amb el seu paper. I el nostre Stefano Palatchi també, però la veu se li nota mat, sense brillantor ni sense la potència d'antany. Continua respirant profundament pel nas, per cert; això no ha canviat.\nQuan tothom ha sortit a asaludar un senyor gran de Platea s'ha alçat, s'ha dirigit a l'escena i li ha dit alguna cosa al director del cor, José Luis Basso, que no deuria ser gaire amistosa perquè les rialles s'han acabt en sec. El director, Rubén Gimeno, ve de la Simfònica del Vallès i ha sabut generar un so adequat i amb uns tempi correctes. Té, però, un gest poc clar, que m'aventuro a dir que deu ser difícil de seguir per a alguns músics.\nEn resum, un bon concert -magnífic en veus- que és, tanmateix, un mal presagi per a la temporada que ara comença.\nPublicat per Marçal a dijous, d’octubre 24, 2013 Cap comentari:\nI ENCARA EL QUIXOT: SOBRE LA 1a UNIVERSITAT D'ESTIU NOVA HISTÒRIA\nA Crespià s'ha organitzat la primera universitat d'estiu de l'INH. El contingut de les ponències no és altre que el de la tergiversació i apropiació de la història i la literatura per part de l'Espanya castellana naixent a finals del segle XV i durant tot el XVI, que força gent ja coneixia. En les seves diferents formes -conegudes, és clar. La qüestió és que les tesis, que, cal admetre-ho, semblen forasenyades d'entrada, han fet forrolla en els mitjans de la caverna amb La Razón al capdavant d'ells. I no pas per una qüestió de sintonia o afinitat sinó més aviat per fer-ne mofa i escarni. Més enllà dels vituperis esperables i les reaccions viscerals i sentimentals, molt pròpies d'altra banda d'un país en què la cultura és un destorb en lloc d'un actiu, hi ha un fet que ens hauria de fer pensar i força. No hem escoltat encara cap veu autoritzada, acadèmica o universitària, que desmenteixi cap punt del que ha evidenciat Bilbeny i els seus. Algú dirà que potser es tracta del menyspreu de la ignorància. I probablement n'hi ha. Però tinc la intuïció que hi comença a haver-hi més prudència i por que una altra cosa. Por d'una veritat possible. Els de sempre volen associar la universitat INH amb el procés sobiranista per desprestigiar-la i certament la coincidència ha estat buscada tot i que el tal institut ja anava funcionant i publicant força anys enrere. Però seria un error creure que el debat que posen sobre la taula és un debat polític de l'actualitat. Ho és, sí, però de fa cinc segles. Un debat que ara es transforma en història i filologia, recerca de la veritat i confirmació d'intuïcions, indicis i proves, que també n'hi ha. El debat és, doncs, disciplinari i interdisciplinari. I és qüestió de temps que aquest petit sisme que s'ha produït a Arenys de Mar assoleixi les proporcions d'un tsunami universal que ridiculitzi les essències pàtries d'una país que mai no ha existit com els qui en detempten el poder des de segles l'han imaginat.\nPublicat per Marçal a dimecres, d’agost 21, 2013 Cap comentari:\n"SOLSTICIO", DE JOSÉ CARLOS LLOP\nFa un cert confort poder escriure una ressenya després de qui sap lo temps sense fer-ho. Especialment en un moment delicat en què un no pot veure el futur gaire clar per raons oftalmològiques. El llibre amb què m'he topat es diu "Solsticio", del Mallorquí José Carlos Llop. És un llibre curt, intens. És el llibre d'un poeta, d'un sentimental, d'un home de cultura, d'algú a qui agrada el silenci, la calma, la conversa (intel·ligent) i la mesura. Escrit en castellà a pesar del cognom. Molt ben escrit. Un llibre que et reconcilia amb la literatura i amb la literatura castellana. Un llibre que molts hauríem pogut escriure en un un altre indret i en unes altres altres circumstàncies. Les del passat individual i feliç de la infantesa. Llop fa un elogi nostàlgic de la infantesa passada en una bateria costanera de l'illa de Mallorca per causa de la professió de militar del pare. Del tempo sense presses, del sol i la pols persistent, de la rutina anodina que per a ell és vivificant. En parla amb el record de qui recupera un temps, un paradís perdut, en el qual tot s'adiu amb un món màgic, misteriós i sobretot feliç. I ho fa amb un respecte escrupolós per la cultura illenca -inclosa la llengua. Una delícia de llibre que jo deia que em recordava més pel caràcter que per l'assumpte la "Seta", d'Alessandro Baricco. I la conclusió que n'extrec és que quan la lectura es converteix en esplai empàtic esdevé experiència.\nPublicat per Marçal a dissabte, d’agost 10, 2013 Cap comentari:\nI ENCARA EL QUIXOT: SOBRE LA 1a UNIVERSITAT D'ESTI...


Aldarull: QUINA MÚSICA T'AGRADA?\nLa música és un element que ens acompanya en el dia a dia, que pot fer canviar els sentiments gràcies als sons i la melodia que tingui la cançó, és a dir, ens pot fer canviar de l'estat d'ànim negatiu al positiu o viceversa. Tot això depèn del tipus de música que s'escolti; per exemple, cançons de tipus pop que tinguin una melodia ràpida amb una lletra alegre, ens poden fer canviar de estar tristos a eufòrics.\nAra bé, no a tothom li agrada la música, o no tothom té un canvi d'estat d'ànim alhora d'escoltar-la.\nDe tots els tipus de música que escoltem, el rap és el que ens provoca un canvi d'ànim més eufòric, en concret un grup de música de rap català anomenat P.A.W.N. GANG. Aquest grup era desconegut fins fa poc temps, però actualment s'ha convertit en una música molt escoltada per tots els adolescents de Catalunya, i en breu, realitzaran un concert a Blanes. Fan cançons que tenen una rima i una lletra que ens aporta seguretat, tranquil·litat i ens puja l'autoestima, és a dir, ens aporten sentiments positius.\nNosaltres volíem realitzar el treball sobre un grup de rap català anomenat P.A.W.N G.A.N.G. Com podem veure als resultats de l’enquesta, el rap és un tipus de música que agrada a un 30% que són 6 persones de 20 dels entrevistats i és el tercer tipus de música que més s´escolta. Per tant, vam creure que potser el grup de música de rap català podria agradar a la gent. Tot i això, vam voler fer una enquesta per veure si la gent havia escoltat alguna vegada aquest grup, i si quan l’havia escoltat, els havia agradat o no.\nOriol Gassiot i Aleix Tort\nPublicat per Aldarull a 16:47\nJoan Pinto Fontanet 14 de març de 2016 a les 9:29\nMolt interessant. Visca el rap!\nJoan Pinto Fontanet 14 de març de 2016 a les 9:30\nguillem corrales 14 de març de 2016 a les 9:35\nVisca el rap català i visca Catalunya\nguillem corrales 14 de març de 2016 a les 9:39\nAarón julián 4 d’abril de 2016 a les 9:59\nMolt bona enquesta


in2cloud - in2in\nConsultoria Sistemes Comunicacions Virtualització Formació\nIn2cloud és una solució de còpia de seguretat que ofereix in2in, enfocada a les petites i mitjanes empreses.\nPermet fer còpies continuades i automàtiques de diferents servidors o ordinadors Windows i aplicacions com Microsoft Exchange o MS SQL Server, etc. La còpia es realitza a un disc local (NAS) i posteriorment es replica a una plataforma altament robusta a Internet (Cloud). Aquesta transmissió de dades es fa de forma segura.\nAmb in2cloud s’aconsegueix tenir un històric gran de còpies al dispositiu NAS ubicat a les mateixes instal·lacions del client i un històric més petit ubicat al Cloud, complint així la recomanació de tenir en tot moment una còpia fora de l’empresa i la normativa LOPD vigent.\nConfiguració molt senzilla\nLa configuració d’in2cloud és tant senzilla com respondre a tres preguntes. Només cal determinar l’origen de les dades, el destí de la còpia i la programació. Per exemple:\nP: Què vull copiar?\nR: El servidor de fitxers, la base dades MS SQL i el correu de l’Exchange Server.\nP: On ho vull copiar?\nR: Al NAS i al Cloud\nP: Quan ho vull copiar?\nR: Els divendres a les 21:00 una còpia complerta i els dilluns, dimarts, dimecres i dijous a les 21:00 una còpia incremental.\nIn2cloud inicia automàticament les còpies segons la programació establerta. Durant l’execució d’una tasca, es localitzen les dades a copiar. A continuació s’inicia una primera còpia cap al NAS. Un cop finalitzada s’inicia una segona còpia cap al Cloud. Finalment s’envia un correu electrònic de notificació, informant del resultat.\nIn2cloud té suport natiu per copiar qualsevol tipus de fitxer ubicat a un volum NTFS. Suporta la còpia on-line d’Active Directory, Sharepoint, Exchange, SQL Server, MySQL, Oracle i Hyper-V.\nUna altra bona característica d’in2cloud, és que emmagatzema el catàleg de recuperació dins la mateixa còpia, de manera que la recuperació es pot realitzar des de qualsevol in2cloud, sense cap contratemps alhora de “catalogar” fent així que la recuperació d’un fitxer o ítem d’aplicació, sigui molt ràpid i senzill.\nIn2cloud s’ofereix en forma d’acord de nivell de servei (SLA) entre in2in i el client final. Amb aquest acord es pretén donar una solució de còpia claus en mà i poder alliberar al client de qualsevol càrrega administrativa i/o tècnica relacionada amb les còpies de seguretat corporatives. Amb el kit de còpia s’inclou el següent:\nDispositiu tipus NAS amb 2TB útils de capacitat, configurats amb RAID1 de discs (2TB + 2TB).\nSoftware in2cloud, amb el llicenciament corresponent i tots els agents de còpia necessaris.\nUn espai igual o superior a 50GB al Cloud.\nVisiti’ns a: Truqui’ns al: Escrigui’ns un correu a: Consulti la nostra web:\nin2in Solucions Tecnològiques\nc/ Pla de Salt, 14, D-12\nEspecificacons del producte\nParlem cara a cara\nSi tens dubtes et responem directament des de Skype.\nAssessorament tècnic dels equips\nSistemes de còpia\nEmmagatzematge SAN o NAS\nEstacions de treball i portàtils\nin2in © 2021


Xavi Pascual: «Som responsables i aquesta edició de Sons del Món serà la més segura de totes» - Empordà\nXavi Pascual: «Aquesta edició de Sons del Món serà la més segura de totes»\nSopa de Cabra obre aquest divendres el Festival, que ja té el 70 per cent de les entrades venudes\nCRISTINA VILÀ BARTIS 27.07.2020 | 18:27\nXavi Pascual, el passat febrer ACN\nXavi Pascual, el passat febrer\n«Som responsables i, per això, hem extremat les mesures, fins i tot, més de les que exigeix el Procicat, serà l'edició més segura de totes». Així de contundent s'expressava aquest dilluns passat el promotor i responsable del Festival Sons del Món, Xavi Pascual, durant una presentació als mitjans, via Zoom, just uns dies abans que arranqui el festival i amb el 70% de les entrades venudes. Entre les mesures destaca la distància d'1,5 metres entre unitats efectives i seients; aforament reduït a 800 localitats, és a dir, un terç del que és habitual; gel desinfectant a les entrades i sortides; obligatorietat de la mascareta; desinfecció diària del Village, escenaris i zones d'artistes; entrada del públic de forma esglaonada i seients assignats amb noms, DNI i telèfons de contactes per rastrejar, si fos necessari.\nTotes aquestes exigències, que s'han extremat després de veure què havia passat a Barcelona, suposen un gran esforç econòmic, ja que el pressupost d'aquest any és de 360.000 euros. «Hem de creure que som capaços de fer-ho, conviure amb aquesta nova normalitat perquè, si ho deixem de fer tot, ens arruïnarem», confirmava l'alcaldessa de Roses, Montse Mindan. Al seu costat, Albert Piñeira, vicepresident segon de la Diputació de Girona, ens que està ajudant molt al sector cultural. També Miquel Curanta, director de l'Institut Català de les Empreses Culturals de la Generalitat, que va qualificar els promotors culturals «d'herois». En un temps de festivals anul·lats i d'activitats culturals a la baixa, Sons del Món es manifesta com una alenada d'aire fresc. Per aquest motiu, Pascual va reconèixer «el suport econòmic i moral» de les tres institucions perquè «sense aquesta determinació és molt difícil tirar endavant».\nSopa de Cabra signa el tret de sortida de luxe per al Festival Sons del Món, a Roses. Cultura


Propostes del PP en el ple de gener\ndimarts, 26 de gener de 2016 12:55\nParés, aquest matí a prop del col·legi Santo Ángel\nEl PP denuncia els problemes de mobilitat a la porta del col·legi Santo Ángel\nEls populars també demanen que s’incrementi la neteja a l’entorn de les escoles gavanenques\nEl Partit Popular (PP) de Gavà vol que es reguli millor el trànsit a la porta del col·legi Santo Ángel. Així ho ha assegurat la seva portaveu, Mónica Parés, que en declaracions als mitjans de comunicació locals ha avançat que el seu grup farà aquest suggeriment al govern gavanenc en el Ple Municipal del mes de gener que es celebrarà el proper dijous.\nParés ha explicat que l’origen d’aquesta proposta es troba en les “queixes de molt pares dels alumnes del col·legi Santo Ángel que ens han fet arribar en el sentit de que es produeixen problemes de mobilitat a les hores d’entrada i sortida”. Segons la portaveu popular, els pares els han comunicat que hi ha “embotellaments tant a la porta de l’escola com en els carrers de l’entorn”, i els han demanat que “el control del trànsit que realitza la Policia Local es faci més a prop de la porta del col·legi i no pas a l’avinguda de Joan Carles I”.\nUna altra queixa que, segons Pares, els pares dels alumnes del Santo Ángel han traslladat al PP de Gavà és que “en l’entorn de l’escola cada vegada hi ha més problemes de brutícia a causa dels propietaris incívics de gossos, i per tant aprofitarem per demanar a l’Ajuntament que augmenti la neteja i que es facin campanyes de conscienciació ja no només a les portes d’aquest col·legi sinó davant de totes les escoles de Gavà”.\nAltres dues propostes que el PP farà en el ple del proper dijous són l’avançament de l’hora de sortida de la cavalcada dels Reis Mags d’Orient i l’augment de la difusió de les concentracions que es fan cada dimarts a la plaça Major com a mostra de rebuig pels assassinats masclistes que es produeixen a l’estat espanyol. El PP també aprofitarà el ple per preguntar al govern municipal dues qüestions: d’una banda, si té pensant continuar amb la iniciativa del Primavera Weekend que es va fer l’any passat, i de l’altra banda, quines mesures s’han implementat a l’Illa de Vianants d’entre les que van proposar els comerciants i veïns per regular millor el transit rodat.\nEtiquetes: Mònica Parés Partits Polítics Ple municipal PP-Partit Popular de Catalunya\nDarrera actualització de dijous, 28 de gener de 2016 10:25


Nova eina Online: AFAGEST – L' AFA Provençals som tots!\nNova eina Online: AFAGEST\nA l’AFA Provençals vam ser pioners en fer les altes de soci i les inscripcions a extraescolars per internet. L’AFA Online ha estat l’eina que ens ha permès facilitar la gestió a les famílies i a l’AFA i volem donar les gràcies al Juan Luis i l’Agus, pares de 5è, que ho van fer possible.\nL’AFA Online, a més, ha estat la inspiració de la nova eina online, l’AFAGEST, que ha desenvolupat CET10, on s’amplien les prestacions, el manteniment i l’escalabilitat a futur. Aquesta serà l’eina que farem servir a partir d’ara, amb un funcionament molt similar a l’actual. Caldrà, però, tornar a donar-se d’alta.\nEn breu us avisarem per a que accediu a l’eina per donar-vos d’alta com a socis, gestió que inclou l’entrega de documentació en paper, i a principis de juny obrirem el període d’inscripcions a les activitats extraescolars i el programa de llibres Cuida’m i Passa’m.\nA continuació teniu les respostes a les preguntes que ara mateix us estareu fent:\nQuè és l’AFAGEST?\nÉs la nova eina via internet creada per CET10 que substitueix l’AFA Online que hem usat fins ara. La Fundació CET10 l’ofereix gratuïtament a les AFAs de les escoles on dona servei.\nEl canvi des de l’eina antiga a la nova és automàtic?\nNo és automàtic. Cal donar-se d’alta com a família a la nova eina i tornar a introduir totes les dades aquest primer cop. La informació que hi havia a l’AFA Online ha estat esborrada. Durant el mes de maig us avisarem per a que inicieu el procés d’alta a l’AFAGEST.\nL’AFAGEST funciona igual que l’AFA Online?\nNo. Tot i ser similars, el funcionament és diferent en algunes coses. Per exemple, l’AFAGEST segueix un procés per a validar el correu electrònic i el mòbil de contacte i així formalitzar l’alta com a soci. A més, el primer cop que s’hi accedeix, caldrà que pugeu una fotografia del vostre DNI o NIE, altrament l’aplicatiu no us deixarà omplir cap dada. També notareu diferències a l’hora de navegar, ja que els diferents apartats estan col·locats en format de menú.\nCal entregar algun document en paper?\nSí. Per complir la normativa de protecció de dades és necessari entregar en paper a l’AFA:\n– Un nou document SEPA degudament omplert per poder domiciliar els pagaments\n– Un nou document de consentiment on expresseu si doneu el vostre permís o no per rebre mails informatius de l’AFA i per poder fer difusió de les imatges dels vostres fills. Se n’ha d’entregar un per cada fill.\nSense aquests dos documents entregats no es farà efectiva l’alta com a soci de l’AFA.\nCom faig arribar els documents en paper a l’AFA?\nEls documents els rebreu a la vostra adreça de correu quan us doneu d’alta en l’aplicatiu. Imprimiu-los i, un cop omplerts, deixeu-los a la bústia de l’AFA (ubicada al costat de la porta d’accés al despatx de l’AFA).\nEl pagament de les quotes continuarà sent domiciliat?\nSí. Els pagaments de la quota de socis, de llibres i d’activitats continuarà sent domiciliat com fins ara.\nQuan podré demanar les activitats extraescolars pel curs vinent?\nA principis de juny obrirem l’eina AFAGEST per a fer les inscripcions a les activitats extraescolars. Un parell de setmanes abans tindreu tota la informació de l’oferta pel curs 2019/20. No es podran sol·licitar activitats si no t’has donat d’alta a l’eina i les inscripcions no seran valides fins que no s’hagin entregat els documents en paper de l’alta.\nPuc fer inscripcions a extraescolars a l’eina antiga AFA Online?\nNo. Les dades han estat esborrades i no es pot accedir per sol·licitar cap servei de l’AFA.\nDurant el curs el període d’inscripcions del 1 al 20 de cada mes variarà?\nNo. Seguirem mantenint la mateixa finestra temporal per a les inscripcions com fins ara.\nHe de tornar a demanar l’adhesió al programa de llibres Cuida’m i Passa’m?\nSí. S’haurà de tornar a sol·licitar a l’AFAGEST un cop ja hi estigueu donats d’alta. En aquesta nova eina aquest servei es demana com si fos una activitat extraescolar. Us enviarem la informació de preus del programa durant el mes de juny i us avisarem de quan us hi podeu adherir.\nafaproven 15 Mai 2019 14 Mai 2019 AFA Provençals\nUna resposta a “Nova eina Online: AFAGEST”\n22 Mai 2019 a les 0:51\nMoltes felicitats a tots els que van fer possible aquesta eina! Gràcies per la feina.\nAnterior Entrada anterior: Junta AFA 15/5 – Ordre del dia\nSegüent Entrada següent: Com parlar de sexe amb els teus fills – documentació de la xerrada


IniciEmprenedorsCOM SERÀ EL CONSUMIDOR DEL FUTUR\nEl passat dia 8 de desembre el diari “Expansión” publicava un article que pretenia analitzar quines serien les 10 tendències clau que definirien el consumidor del futur. L'article es basava en l'estudi Looking Further with Ford, publicat durant el mateix mes. Segons aquest estudi les persones volen que les seves despeses reflecteixin la seva personalitat o així almenys ho defineix l'experta en tendències de consum Shery Connelly, de la Ford Motor Company.\nL'article agrupa les idees en 10 aspectes clau que són els següents:\nAdoptar nous herois: les persones cercaran lideratges polítics, professionals i també el lideratge propi amb una major consciència. Això suposarà que abans de cada compra el consumidor es plantejarà si aquesta és coherent amb els seus valors, segons l'experta Connelly.\nComprar productes versàtils: les compres es faran de forma intel·ligent i hi haurà un desig de comprar productes més duradors, útils i versàtils, afirma la mateixa experta. Les persones ja no volen tenir més coses sinó que les que ja tenen tinguin major durada i millor ús. Aquesta filosofia podria traduir-se com “la felicitat es troba a la simplicitat”.\nEl temps cada vegada més escàs: la tecnologia obliga a la connexió constant i crea expectatives de resposta immediata. El 79% dels enquestats a nivell mundial tenen aquesta expectativa a l'altre costat del dispositiu.\nTecnologia font d'esperança: la innovació en tot el que ens envolta incrementa la nostra esperança i possibilitats de viure millor. Un 70% de les persones espanyoles es visualitza amb un cotxe autònom en el futur i un 60% considera que els avantatges de la intel·ligència artificial supera els riscos.\nReflexió i meditació: el 65% de les persones consultades pensa que la vida era més fàcil sense tants dispositius electrònics. El mindfulness es converteix en l'alternativa davant l'impacte de la hiperconnectivitat.\nUn consumidor sènior: es preveu que a l'any 2050 existeixin 400 milions de persones al voltant dels 80 anys. Es reinventa la percepció d'edat i vellesa. S'intentarà potenciar la salut i retardar l'envelliment a través del consum.\nMés segmentació: les diferències entre les tipologies de clients s'intensificaran i es cercaran relacions úniques amb les marques. La diferenciació serà una oportunitat.\nSostenibilitat: alta conscienciació sobre el medi ambient. Les persones senten la importància del seu rol en la conservació del planeta i aquesta responsabilitat condicionarà les seves compres.\nEconomia col·laborativa: al món existeixen més de 8.000 negocis enquadrats en l'economia col·laborativa i continuaran augmentant.\nExperiència: el client ja ho exigeix en les seves compres i cada vegada tindrà més pes. El retail és el sector que encapçala aquesta exigència amb models virtuals, o amb pagaments a través del mòbil.


Les societats públiques i la malversació de fons públics | Boadella Esteve Advocats\nHome / Penal / Les societats públiques i la malversació de fons públics\nSentència pionera de la Sala Penal del Tribunal Suprem el passat 7 d’octubre (rec.238/2014): inclou, dins del delicte de malversació de fons públics, l’apropiació per part del personal laboral de les entitats públiques i societats mercantils del sector públic.\nEl Tribunal Suprem en primer lloc aborda el concepte clàssic de “fons públics” alertant que, malgrat no existir una definició estricta del concepte, el cert és que el sector públic ha anat escapant-se del Dret Administratiu amb la creació de diferents entitats, ens i empreses públiques que, tot i regir-se en alguns aspectes pel Dret Privat, continuen gaudint dels diners de titularitat estatal, autonòmica o local. La fugida del Dret Administratiu buscant l’agilitat i l’operativitat d’aquest tipus d’ens en cap cas pot acabar suposant, també, la fugida del Dret Penal.\nSón molts els tipus d’entitats, empreses i societats públiques. El Suprem, però, assenyala que no totes són iguals i conclou que quan les societats de capital tenen una exclusiva participació pública, les normes que les regeixen són de Dret Administratiu i, a més, desenvolupen funcions públiques, no hi ha dubte que estem davant d’un cas en que es disposa de fons públics.\nEl cas concret de la sentència fa relació a una entitat pública autonòmica (l’Institut Valencià d’Atenció als Discapacitats i l’Acció Social -IVADIS) en el que l’acusat desenvolupa funcions d’administrador contractat com a empleat laboral a temps complet i amb caràcter d’interí. La constitució de l’Institut, el seu objecte social i, fins i tot, el fet que qui audités i fiscalitzés els seus comptes fos una entitat pública (la Sindicatura de Comptes), porten al Tribunal a considerar que, amb les accions enjudiciades i fets provats, hi ha un delicte de malversació de fons públics.\nS’estén, per tant, la xarxa del delicte de malversació de fons públics a les societats mercantils quan concorri un doble requisit: la exclusiva titularitat pública i el desenvolupament de funcions públiques en sentit ampli.\nPel que fa a les característiques del tipus delictiu, més enllà de l’evolució i integració d’aquest concepte de “fons públics” que suposa la sentència, no cal dir que el delicte de malversació de fons públics persegueix (i condemna amb pena de presó de 3 a 6 anys, junt amb la pena d’inhabilitació) aquells casos en que les autoritats o funcionaris que, amb ànims de lucre, sostreguin o consenteixin que un tercer ho faci, els cabals o efectes públics; és un delicte que s’emmarca dins dels delictes contra l’Administració Pública.


Detingut un home per amenaçar i perseguir amb un ganivet a un grup de joves de matinada | Valencia Extra\nLa Policia Local de València ha detingut a un home de 41 anys per presumptament amenaçar i perseguir amb un ganivet a un grup de joves durant la matinada del passat diumenge, 14 d’octubre, informa la Regidoria de Protecció Ciutadana en un comunicat.\nEls fets es van produir a les 00.50 hores en el passeig marítim de València. Una patrulla de la setena unitat de districte va ser requerida pel 092 en rebre l’avís que un home sense samarreta amenaçava i perseguia amb un ganivet a un grup de persones.\nEn adonar-se de la presència policial, el sospitós va llançar l’arma sota un vehicle i els agents li van interceptar. Un dels testimonis va indicar que moments abans també havia intentat agredir presumptament al grup amb un pal i una navalla.\nEls joves que suposadament havien sigut amenaçats van corroborar aquesta versió, i van indicar als policies que l’home els havia amenaçat de mort sense motiu aparent.\nExtingit l'incendi de Beneixama que podria haver sigut intencionat\nSis persones implicades en un accident a Oliva, una d'elles un bebé de set mesos\nUn pres de Picassent amenaça de mort a funcionaris\nUn arbre caigut obliga a tallar el carrer Sant Vicent entre les places de l'Ajuntament i la Reina\nInvestiguen l'entorn d'un bebé intoxicat per cocaïna i cànnabis


Maria de Prússia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(de) Marie Friederike Franziska Hedwig von Preußen\n15 octubre 1825\n17 maig 1889 (63 anys)\nAristòcrata i consort\nMaximilià II de Baviera (1842–1864)\nGuillaume de Prusse i Marie-Anne-Amélie de Hesse-Hombourg\nPrincess Friederike of Prussia (en) , Princess Irene of Prussia (en) , unnamed son von Hohenzollern (en) , Prince Friedrich Tassilo Wilhelm of Prussia (en) , Prince of Prussia Adalbert, Prince Friedrich Wilhelm Tassilo of Prussia (en) , Elisabeth de Prusse i Valdemar de Prusse\nLa princesa Maria de Prússia, reina de Baviera\nMaria de Prússia fou reina de Baviera (Berlín, 1825 - castell de Hohenschwangau, 1889). Princesa de Prússia amb el tractament d'altesa reial, esdevingué reina de Baviera arran del seu matrimoni amb el rei Maximilià II de Baviera.\nNascuda a la ciutat de Berlín, capital del Regne de Prússia, el dia 15 d'octubre de l'any 1825, fou filla del príncep Guillem de Prússia i de la landgravia Anna Maria de Hessen-Homburg. Maria era neta per via paterna del rei Frederic Guillem II de Prússia i de la princesa Frederica de Hessen-Darmstadt, i per via materna del landgravi Frederic V de Hessen-Homburg i de la princesa Carolina de Hessen-Darmstadt.\nEl dia 12 d'octubre de l'any 1842 contragué matrimoni a Munic amb qui esdevindria rei Maximilià II de Baviera, fill del rei Lluís I de Baviera i de la princesa Teresa de Saxònia-Hildburghausen. La parella tingué dos fills:\nel rei Lluís II de Baviera, nat a Nymphenburg el 1845 i mort el 1886, a prop del llac Starnberg.\nel rei Otó I de Baviera, nat a Munic el 1848 i mort al castell de Fürstenried el 1916.\nUn dels temes principals que marcaren la vida de la princesa Maria de Prússia fou la religió. Educada en la severitat religiosa del luteranisme de la cort de Berlín, a la seva arribada a Munic optà per no convertir-se al catolicisme, majoritari en el si de la població bavaresa. Aquest fet, entès per la majoria de la població de Baviera, fou àmpliament discutit pel seu fill primogènit. El rei Lluís II de Baviera arribà a rebutjar públicament la seva mare per la seva condició de luterana, i aquesta, afligida pels trastorns que patien els seus dos fills, s'interessà pel consol que el catolicisme li aportava i s'hi convertí l'any 1874.\nLa princesa va fer nombroses obres de beneficència per Baviera. Maria, amb l'ajuda del seu fill primogènit, es convertí en la fundadora d'una Associació de Dones Bavareses dedicada a la beneficència i fundada a Munic el 1869. Posteriorment, d'aquesta associació en sorgí la Creu roja de Baviera.\nA partir de principis de la dècada de 1870, la monarca es retirà progressivament de la vida pública i cortesana de Munic. Maria es retirà a una finca privada que posseïa als Alps bavaresos i al castell de Hohenschwangau, on morí el dia 17 de maig de l'any 1889. Durant els últims anys de la seva vida, havia presenciat el suïcidi del seu fill primogènit i els trastorns mentals del seu segon fill.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Maria de Prússia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Maria_de_Prússia&oldid=27841254»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 jul 2021 a les 21:19.


La jutge ignora Aznar i manté Zaplana a la presó\nLa petició de José María Aznar que la situació del pres preventiu Eduardo Zaplana es resolgui “de manera fàcil, humanitària i compassiva” no ha calat en la magistrada encarregada del cas “Erial”. 24 hores després de la petició pública d’Aznar a favor del seu amic Zaplana, s’ha conegut que la jutgessa ha signat la pròrroga del secret de sumari, el que implica que el criteri de mantenir l’exministre i expresident de la Generalitat valenciana entre reixes, contínua en vigor.\nEl motiu de la pròrroga, és que la requisitòria d’informació financera realitzada pels investigadors a països estrangers, entre ells diversos paradisos fiscals, no ha arribat encara al jutjat. Segons informa València Plaza, en principi s’esperava que aquesta informació arribés al llarg del mes de desembre, el que suposaria que entre finals de mes i principis de gener es podria aixecar el secret que pesa sobre les actuacions i obrir una possibilitat a l’excarceració de Zaplana.\nSis mesos a la presó\nZaplana va complir dissabte passat sis mesos a la presó. Una situació, la de pres preventiu, que manté al costat dels seus presumptes testaferros principals, Joaquín Barceló i Francisco Grau, des que tots fossin detinguts dins d’una trama de blanqueig de capitals batejada com a Operació Erial.\nSegons el sumari, Zaplana, Barceló i Grau, així com la resta d’investigats entre els quals destaquen l’exconseller i exdirector general de la Policia Juan Cotino; el seu ex cap de gabinet Juan Francisco García; la seva secretària, Mitsouko Henríquez, i la seva dona, Rosa Barceló, estan imputats en diferent mesura per delictes com suborn, prevaricació, malversació, blanqueig de capitals, tràfic d’influències, frau en la contractació, delicte fiscal, falsedat documental i de formar una associació il·lícita i un grup criminal organitzat per delinquir.


Esdeveniments :: Agenda :: II Jornada de diàlegs entitat-empresa\nInici > Esdeveniments :: Agenda :: II Jornada de diàlegs entitat-empresa\nII Jornada de diàlegs entitat-empresa\n13 de març a les 9:30 hores a ESADE Fòrum (Av. Pedralbes 60-62 de Barcelona)\nBanc de Recursos celebrarà el dia 13 de març una jornada on empreses i entitats reflexionaran sobre la col·laboració mútua com a eix d’innovació sostenible i economia circular. L’acte tindrà lloc de 9:30 a 14:00 hores a Barcelona a ESADE Fòrum. En el transcurs d’aquest, s’exposaran diversos exemples de col·laboracions entre empreses i entitats, gràcies a les quals s’han assolit nous models de negoci, productes, serveis o processos centrats en la innovació sostenible i l’economia circular.\nLa jornada estarà presentada pel director de l’Institut d’Innovació Social d’ESADE, Ignasi Carreras; i la directora de l’Àrea d’Economia Circular de l’Agència de Residus de Catalunya, Pilar Chiva. La cloenda anirà a càrrec del president de Fundació Banc de Recursos, Jesús Lanao; el gerent d’Ecoembes a Catalunya, Jordi Pietx; i la directora associada de l’Institut d’Innovació Social d’ESADE, Sonia Navarro.\nPonents i diàlegs\nEntre els ponents, comptarem amb Àngel Pes, president de la Red Española del Pacto Mundial (Global Compact); i Sonia Ruiz, de l’Institut d’Innovació Social d’ESADE i moderadora de l’acte. En els diàlegs hi participaran el director de Veritas, Silvio Elias; el gerent d'Ecoembes a Catalunya, Jordi Pietx; el sotsdirector de Turisme de Barcelona, Albert de Gregorio; representants d’Aigües de Barcelona, Tàndem Social-Deriva 360, Fundació Rubricatus i Fundació Banc de Recursos\nL’accés a aquest acte és gratuït però requereix inscripció prèvia omplint un breu formulari.\nAquesta és la segona jornada de diàleg entre empreses i entitats que Banc de Recursos organitza en el marc de la campanya de sensibilització en RSE col·laborativa. La primera jornada, sobre gestió de residus i recursos, va tenir lloc el 28 de març de 2017 al Palau Robert de Barcelona.\nLa Fundació Banc de Recursos va néixer l’any 1996 amb la voluntat de lluitar per una distribució més justa de la riquesa i un model de consum sostenible posicionant-se com un aliat estratègic en la gestió responsable dels actius empresarials. Amb el Pont Solidari i el Pont Alimentari, l’entitat ofereix serveis alternatius que aporten valor social, mediambiental i estalvi econòmic. El primer promou la reutilització de materials i equipaments d’empreses (excedents o utilitzats però que encara estan en bon estat) derivant-los cap a entitats socials. El segon, més recent i desenvolupat en col·laboració amb Rezero, impulsa la reducció del malbaratament alimentari i la solidaritat en l’àmbit de la restauració i la distribució.\nContacte: Banc de recursos\nMés, sobre...: entitat , empresa , jornada


Revista Sala Sandaru 2t 2018 by Comunicació Sandaru - Issuu\nPROGRAMACIÓ CULTURAL SALA SANDARU Primavera 2018\nAbril · Maig · Juny · Juliol\nPROGRAMACIÓ CULTURAL ABRIL Dijous 5 · 20 h · Dijous Flamencs Conferència escènica de Javier de la Fuente G Divendres 6 · 20.30 h · Casa Amèrica Catalunya Música Mato Ruiz, ARG\nDivendres 13 · 20.30 h · Kinètic “Ícaro” de Cia. Meridiano 70ymedio Teatro\nDissabte 14 · 18 h · Petit Sandaru Reggae per Xics amb The Penguins\nDilluns 16 · 19 h · Fòrum Cinema\nDijous 19 · 20 h · Dijous Flamencs Conferència escènica de Leonor Leal\nDivendres 20 · 17 h · Sant Jordi Familiar “La llegenda de Sant Jordi”\nDissabte 21 · 12 h · En Concert Familiar de Sant Jordi “Bitxos raros”\nDijous 26 · 20 h · Dijous Flamencs Conferència de Cristina Cruces\nDivendres 27 · 20.30 h · En Concert Bengalah “Ancestral wisdom”\nMAIG Dijous 3 · 20 h · Primavera als Barris Primavera Sound\nDivendres 4 · 20.30 h · Escènic “Masticar hielo” de Cia. El Eje\nDijous 10 · 20 h · Dijous Flamencs Conferència il·lustrada Norberto Torres, Marcos Villanueva G Divendres 11 · 20 h · Amplifica’t 1a semifinal\nDissabte 12 · 18 h · Escènic “Anbeliavabol” Fem Teatre Grup\nDilluns 14 · 19 h · Fòrum Cinema\nDimecres 16 · 18.30 h · Sandaru va al teatre “Temps salvatges”\nDivendres 18 · 20.30 h · Kinètic “La ciudad es un círculo” Cia. Unicornios Gordos\nDijous 24 · 20 h · Dijous Flamencs Concert d’Ana Morales i JM Gallardo\nDimecres 30 · 20 h · En Concert Dongara (taiko japonés)\nDijous 31 · 20 h · Dijous Flamencs Concert de Stefano Grondona\nJUNY Divendres 8 · 20.30 h · Kinètic “Si tinguéssim més coca et demostraria com t’estimo” P Dilluns 18 · 19 h · Fòrum Cinema\nDivendres 20 · 20.30 h · Casa Amèrica Catalunya Música Franco Luciani, ARG\nDijous 21 · 20 h · Dijous Flamencs Concert David Lagos i Alfredo Lagos\nDissabte 30 · 20 h · Mostrem “La Nit Més Llarga”\nJuliol Diumenge 1 · 20 h · Escènic “Lisístrata” Cia. Secret de Sumari\nLLEGENDA G Gratuït\nActivitat ARTS ESCÈNIQUES Activitat FAMILIAR Activitat MÚSICA Activitat CONFERÈNCIA Activitat DOCUMENTAL\nA la Sala Sandaru ens agraden les arts escèniques contemporànies, la música, els documentals, els cinefòrums i els espectacles familiars, treballem a diari per oferir-te una programació variada estable i de qualitat.\nConferència escènica de Javiera de la Fuente Introducció de Pedro G. Romero\nDijous 5 d’abril a les 20 h Gratuït\nJaviera de la Fuente, bailaora, professora i investigadora, va néixer a Santiago de Xile on va rebre classes de dansa contemporània i es va començar a interessar pel flamenc. Becada amb 22 anys a la Fundació Cristina Heeren va estudiar amb Milagros Menjibar, Javier Baró, Ana Morales i Antonio Choro Molina. Aviat va conèixer al seu mestre José Galván, que li va proporcionar un ensenyament integral que li va permetre desenvolupar el seu potencial. Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\nCasa Amèrica Catalunya Música persenta Mato Ruiz, ARG Emmarcat en el Festival BarnaSants\nDivendres 6 d’abril a les 20.30 h Preu: 10 €\nMato Ruiz és un músic complex que ha recomençat diverses vegades el seu propi caminar musical. Després d’una formació clàssica, s’inicia com a saxofonista de rock i lidera la banda de funk Mutandina, amb la qual edita dos discos (‘Mutandina’, 2004 i ‘Pidiendo pista’, 2011). Desenvolupa una tasca destacada com a arranjador per a cordes i vents, que rep els elogis de Jorge Drexler. En els últims anys decideix que és hora d’encarar un nou projecte solista amb guitarra i veu. És així que Mato Ruiz ve a Barcelona a presentar el seu disc ‘Alimento’ (2015). Entre 2017 i 2018 també està presentant les ‘MATO SESSIONS’, 8 capítols audiovisuals de diferents cançons. Organitza Casa Amèrica Catalunya\n“Ícaro” - teatre de text Cia. Meridiano 70ymedio Teatro Divendres 13 d’abril a les 20.30 h Preu: 5 €\nEl 24 de març de 2015, Andreas Lubitz va estavellar un avió de Germanwings contra els Alps francesos. En el vol número 9525 van morir 150 persones. L’atracció per l’abisme que va sentir el jove pilot alemany no és una simple anècdota. En aquesta proposta escènica comprovem les ressonàncies, i les analogies obertes, amb una Europa que, pendent només dels avanços tècnics, s’ha anat perdent en el laberint de la seva ambició cega. Quin crit urgent, però esperançador, ens arriba amb l’actualització del mite? Col·loqui Post-Funció amb El Planter Eòlia\nAutor Albert Lladò Direcció Marcela Terra Intèrprets Padi Padilla Eloi Benet Veu En Off Eles Alavedra Espai Escènic Marcela Terra Disseny De Llums Consuelo Barrera Atrezzo Julia Ventura Vestuari Olivia Cucala Musica Juliana Olm Espai Sonor Xavier Silveira Disseny Grafic Patricia Avendaño Fotografia Marcela Terra Video Laia Foguet Producció Meridiano 70ymedio Teatro Agraïments a Marcos González i Antonio Alguacil Espectacle en castellà\nDissabte 14 d’abril a les 18 h Gratuït* Bateria Xavier Haro Baix elèctric i contrabaix Ramon Vagué Guitarra rítmica Bernat Romagosa Piano i orgue Sergi Beltran Guitarra melòdica Oriol Serna Ni la música infantil és només Flauta travessera per als menuts, ni el reggae és Albert Carrera només per als grans, ni els pingüins Saxo tenor només viuen on fa fred. Al contrari, Eduard Polls a aquests pingüins que ara us presentarem, onze per ser més Saxo alt i saxo baríton exactes, els agraden latituds tan Francesc Polls càlides com les jamaicanes. I no és Trompeta solament perquè faci sol i calor - que Genís Navarro també - , sinó perquè els nostres amics pingüins només són feliços quan el reggae envaeix les seves vides, inunda les seves orelles i posa els seus peus en moviment. Voleu ballar amb The Penguins i els seus grans himnes per a públics xics? *Espectacles dins del circuit BARCELONA DISTRICTE CULTURAL\nConferència escènica de Leonor Leal Introducció de María García\nDijous 19 d’abril a les 20 h Gratuït\nLeonor Leal amb 9 anys comença els seus estudis de Dansa Clàssica i Espanyola. Molt aviat va ser requerida per formar part de les principals companyies de dansa andalusa. El seu caràcter inquiet l’ha portat a estudiar, treballar i formar part de projectes molt variats. Compagina des dels seus inicis la seva carrera artística amb la docència, creant les seves pròpies coreografies i sent requerida anualment en escoles i festivals internacionals de flamenc. Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\nSant Jordi Familiar\nEspectacle-taller de teatre d’ombres a càrrec de\nLa Cuentista / Hand Made Theatre\nDivendres 20 d’abril a les 17 h Gratuït\nEl petit teatre de paper de La Cuentista ens convida a veure La Llegenda de Sant Jordi, un espectacle de teatre d’ombres que narra la lluita d’aquest valent cavaller contra el drac. I després de l’espectacle, un taller per conèixer i aprendre com funciona aquesta tècnica i construir una titella d’ombra. Una activitat doble que us invita a ser espectadors i crear en família.\nEn Concert Familiar de Sant Jordi presenta “Bitxos Raros” de la Cia. Nuri Total\nDissabte 21 d’abril a les 12 h Preu: 4 € Composició i producció musical Núria Cela Tomás Feres Intèrprets Núria Cela a la veu i el claqué Tomás Feres a la bateria Marc del Pino al piano i l’acordió Tècnic de so i llums Dani Isern Escenografia i vestuari Tomás Feres Toni Vilà Bet Marín\nBitxos Raros és un espectacle musical infantil que neix de l’últim treball de la companyia Nuri Total. Un concert de cançons lligades per un conte que ens parla de la diversitat i la viu com un fet enriquidor. La conclusió és que tots som uns bitxos raros. Tres grangers una mica especials que regaven el seu hort amb notes musicals, un dia, de cop i volta es van creuar amb diferents bitxos que van canviar la seva història. Un pop amb bicicleta, una libèl·lula astronauta, un gripau amb ales... són algunes de les cançons que, plenes de màgia i energia, entusiasmen a tota la família. El piano i l’acordió, la bateria i el claqué, acompanyat d’una escenografia rural ens transporten a una granja musical on tenen cabuda tots els bitxos raros.\nConferència de Cristina Cruces\nDijous 26 d’abril a les 20 h Gratuït\nCristina Cruces, doctora en Geografia i Història (Antropologia Cultural) i catedràtica d’Antropologia Social de la Universitat de Sevilla, ha centrat els seus treballs de recerca a la cultura andalusa i, en particular, en els estudis flamencs. És autora de més de 90 publicacions en edicions nacionals i internacionals, capítols de llibres i revistes. Entre els seus llibres destaquen “La Niña de los Peines. El mundo flamenco de Pastora Pavón” i “El Flamenco y la Música Andalusí”. Redactora de diversos informes tècnics per a l’administració, va escriure també el guió documental de la candidatura per a la declaració del Flamenc com a Patrimoni Oral i Immaterial de la UNESCO. Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\nEn Concert persenta\nBangalah el seu primer disc “Ancestral wisdom” Divendres 27 d’abril a les 20.30 h Preu: 10 €\nTeclats i Efectes Josep Mª Baldomà Guitarres i Efectes Guillem Callejón Baix i Efectes Joan Vigo Bateria i Efectes Martí Hosta\nBENGALAH presenta en primícia mundial el seu primer disc “Ancestral wisdom”. Ambient, trance, ritmes ancestrals, i experimentació sonora sense límits al Sandaru. Des de que els humans existeixen hi ha hagut música. Música per celebrar, música per sanar, música per transitar cap a estats alterats de conciència. BENGALAH és un retorn als ancestres, un experiment musico-antropològic, amb la intenció de transportar l’oient als orígens de la música, a descobrir nous paissatges interns, a connectar amb els avantpassats més remots. Un projecte del bateria Martí Hosta, amb producció musical de Josep Maria Baldomà. Instruments i tecnologia d’útima generació per recrear experiències mil·lenàries, aquest és el repte.\nPrimavera als Barris emmarcat dins del Festival Primavera Sound\nDijous 3 de maig a les 20 h Gratuït\nLa quarta entrega de Primavera als Barris arrencarà el 3 de maig a la Sala Sandaru i se celebrarà cada dijous fins al dia 24 del mateix mes. Acollirem dos dels onze concerts gratuïts. Sota la irrenunciable premissa de visibilitzar el latent talent local, el projecte busca seduir als habitants dels nostres barris perquè s’involucrin en l’experiència, que s’emmarca dins de la programació de Primavera a la Ciutat.\nEscènic assaig obert “Masticar Hielo”\nVersió lliure de “Qui té por de Virgina Woolf” d’Edward Albee\nde Cia. El Eje Divendres 4 de maig a les 20.30 h Gratuït Direcció i Dramatúrgia Marc Ribera Repartiment Eric Balbàs Mar Pawlowsky Jordi Samper Maria Hernández Ajudants de direcció Joana Mora Beatriz Bonet Moviment Blanca Tolsá Estudiant en pràctiques Rafa Valls Il·luminació i escenografia Albert Ventura Alejandra Lorenzo Producció El Eje\nMartha i George conviden a Nuna i a Nick a prendre, suposadament, una copa després de la festa que ha organitzat el pare de Martha. Nuna i Nick presencien la dinàmica macabra de la parella amfitriona: violència, sexe, maltracte... El que havia de ser una copa de compromís, es converteix en un malson on la parella convidada es transforma i entra en l’espiral atroç dels amfitrions. Confessions i secrets mai dits posen en escac el concepte d’amor. Ficció i realitat es confonen. Qui diu la veritat? Quan la mentida es converteix en un joc, el joc es transforma en un dogma. Mastegar gel és un esglai a l’amor romàntic. És una comèdia àcida que corroeix per dins, a qualsevol, és literalment una bogeria.\nConferència il·lustrada de Norberto Torres a la veu i Marcos Villanueva a la guitarra\nDijous 10 de maig a les 20 h Gratuït\nMarcos Villanueva amb dotze anys es va iniciar a la guitarra entrant a estudiar al conservatori de Màlaga amb el mestre Don Antonio Company Barber. Des de 1975 i fins a la seva jubilació ha estat professor de guitarra al Conservatori Municipal de Música de Barcelona. Pedagog i concertista, l’any 1992 va participar en el centenari del mestre guitarrer Antonio Torres interpretant un programa titulat ‘Els guitarristes romàntics andalusos’ que incloïa peces de Julián Arcas i utilitzant per a això la famosa guitarra (Torres 1868) que va pertànyer al seu dia al mateix Arcas. Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\n1a semifinal concurs de música jove Sant Martí Divendres 11 de maig a les 20 h Gratuït\nJa tenim aquí l’Amplifica’t 2018! La Sala Sandaru acollirà en aquesta edició la primera semifinal on 4 de les 8 bandes seleccionades desplegaran tota la seva energia i talent per demostrar al jurat i al públic que mereixen passar a la final que es celebrarà el 25 de maig al Casal de Joves de Poblenou Can Ricart. Aquest és un projecte en xarxa de tots els centre cívics del Districte de Sant Martí (CC Besòs, CC Sandaru, CC Sant Martí, CC Can Felipa, Centre Cultural Farinera) amb el recolzament de la direcció de Juventut de l’Ajuntament de Barcelona i la col·laboració de l’Assamblea Jove del Besòs i el Casal de Joves de Poblenou Can Ricart. Més informació: https://amplificatstmarti.wordpress.com\nEscènic presenta “Anbeliavabol” Fem Teatre Grup\nDissabte 12 de maig a les 18 h Gratuït\nActors Blai Bosser Rita Bosser Noemí García Alba Lafuente Coral Maldonado Pau Martí Lucía Mullor Gabriela Petchamé Eva Torguet Arnau Viñas Text i direcció Xavi Doménech\nLa realitat sempre supera la ficció així que els Fem Teatre Grup hem fet ficció de la realitat. Res de feic nius d’aquestes, verdades como puños, notícies reals portades a escena a la nostra manera. I el resultat, què tal?... “Anbelivabol”, unbelievable, increïble. Hay que verlo para creerlo i aquí us esperem a tots.\nanem al TNC a veure l’espectacle “Temps Salvatges” de Josep Maria Miró Direcció Xavier Albertí\nDimecres 16 de maig a les 18.30 h espectacle a les 19 h Preu especial Sandaru: 10€ (entrades limitades)\nUna tranquil·la urbanització fronterera es disposa a organitzar una celebració que tindrà lloc al pavelló municipal, el qual es troba situat a la sortida de la localitat, a prop d’una zona boscosa per on es comenta que transiten persones estrangeres de manera irregular. Amb l’aparició de diverses pintades amb missatges amenaçadors, s’apoderarà de la població una espiral de por, suposicions i violència que no només trasbalsarà la vida rutinària dels seus habitants, sinó que acabarà pertorbant greument les seves normes de convivència. Cal comprar l’entrada prèviament via info@ccparcsandaru.cat o al taulell del 23 d’abril a l’11 de maig\n“La ciudad es un círculo” - teatre multidisciplinar Cia. Unicornios Gordos Divendres 18 de maig a les 20.30 h Preu: 5 €\nCreació i direcció Míriam Escurriola Creació i interpretació Meritxell Caralt Laura Roqué\nBenvinguts/des a la Ciutat Rèplica. El lloc on sempre has somiat viure. Vine a la Ciutat Rèplica. Un paradís fet realitat. Diversió assegurada, deixa enreretotes les preocupacions, aquí tot el que desitgis està al teu abast. Una Ciutat 24h, no descansa mai. No cal que perdis el temps escollint destins per anar de vacances, la nostra ciutat és tots els destins alhora. No cal que estiguis pendent d’immortalitzar els teus records perquè només amb un clic els podràs reviure a través de Google Earth.\nCol·loqui Post-Funció amb El Planter Eòlia\nConcert d’Ana Morales (baile) José María Gallardo (guitarra)\nDijous 24 de maig a les 20 h Preu: 12 € (gratuït per socis El Dorado)\nNingú millor que Ana Morales per ballar la música que il·luminarà J.M. Gallardo. Amb una formació clàssica va anar a Sevilla abans de fer els 18 anys per submergir-se en l’univers flamenc i el resultat a dia d’avui és una trajectòria artística que conjumina coneixement i risc en dosi suficient per convertir-se ja en una bailaora d’obligada referència en el panorama actual del flamenc. José Luis Navarro crític i escriptor flamenc va dir a propòsit de l’estrena d’Una Mirada Lenta el seu últim espectacle ... “Una Mirada Lenta és un homenatge al ball clàssic. Un ball que ella coneix i domina a la perfecció però que recrea i renova amb detalls propis ... en el seu cos hi ha el ball d’ahir amb l’empremta de la seva personalitat i mestratge. El ball d’ahir fet avui.” Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\nDongara (taiko japonés) Dimecres 30 de maig a les 20 h Preu: 10 €\nDongara és un dels principals grups que toquen el taiko, han sabut combinar a la perfecció l’art musical japonès més tradicional amb tocs més moderns del folklore del Japó donant com a resultat final un interessant projecte creatiu que els ha permès aconseguir una excel·lent fama, tant a nivell nacional com internacional. Dongara va néixer com el primer projecte independent de Tetsurō Naitō després de més de deu anys d’experiència en el grup de tambor japonès Kodo, en el qual actuava com a percussionista de primer nivell, compositor i productor. Aquest grup està format per quatre músics amb una extraordinària i exitosa trajectòria. Tetsurō Naitō, Tomoko Taneda, Riko Yanagi i Isao Murakami\nConcert de Stefano Grondona\nDijous 31 de maig a les 20 h Preu: 12 € (gratuït per socis El Dorado)\nStefano Grondona és una figura cimera en l’escena internacional de la guitarra d’avui. Alumne predilecte d’Andrés Segòvia ha estat distingit amb nombrosos premis internacionals i en la seva extensa obra discogràfica. Posseeix diverses guitarres d’Antonio de Torres que utilitza amb precisió en els seus concerts. El 1996 va editar el disc La Guitarra de Torres amb un repertori de Tàrrega i Miquel Llobet i el 2004 “La Leona” (la mítica guitarra de Torres) interpretant obres de Julián Arcas. Altres autors espanyols estan presents en el seu repertori habitual com Falla, Albéniz, Granados, Turina però sobretot Llobet de qui es pot dir que és un especialista consumat. Organitza Sociedad Flamenca Barcelonesa El Dorado\n“Si tinguéssim més coca et demostraria com t’estimo” - teatre de text - Adaptació de l’obra If we got some more cocaine, I could show you how I love you del dramaturg irlandès John O’Donovan, amb traducció de Gemma Beltran\nDivendres 8 de juny a les 20.30 h Preu: 5 € Direcció Alberto Díaz Adaptació Alberto Díaz Gemma Beltran Traducció Gemma Beltran Intèrprets Marc Balaguer Pau Escobar Producció executiva Alberto Díaz\nÉs la nit de Sant Joan en una ciutat petita. Hi ha una festa en algun lloc i els nostres dos protagonistes tenen tot el que necessiten: alcohol, pasta, drogues... I es tenen l’un a l’altre. L’únic problema es que estan atrapats. Atrapats en un terrat. Junts. I mentre esperen que la policia deixi de donar voltes a l’edifici, se n’adonen que s’han de dir algunes veritats. Una inusual i agra comèdia romàntica que ens parla sobre l’amistat, l’amor i la por.\nCasa Amèrica Catalunya Música persenta Franco Luciani, ARG\nDivendres 20 de juny a les 20.30 h Preu: 5 €\nFranco Luciani és, de lluny, el major referent de l’harmònica en la música popular Argentina. No només per domini tècnic sinó pel sentit estètic que ha aconseguit consolidar, seguint tant al referent argentí que va ser Hugo Díaz, com a Toots Thielemans. L’harmònica és un instrument que fraseja, que sona i canta. En el tango, té una sonoritat propera al bandoneó però també conserva la intencionalitat del cantant, amb la força de la veu com el motor i origen del so. Dins de la seva gira europea Franco Luciani s’atura a Barcelona per presentar una nit de tango i folklore amb la seva pròpia empremta en format trio. Organitza Casa Amèrica Catalunya\nDijous Flamencs presenta Concert de David Lagos i Alfredo Lagos\nDijous 21 de juny a les 20 h Preu: 12 € (gratuït per socis El Dorado)\nAlfredo Lagos es va iniciar a la guitarra als dotze anys començant molt aviat a acompanyar cantaores locals com Luis de la Pica, La Rana de Jerez i Fernando de la Morena. Als 18 anys va participar en gires internacionals al costat dels balladors com Joaquín Grilo i Sara Baras, començant a tocar per a Enrique Morente en la dècada dels 90. Des de llavors ha treballat en els més prestigiosos escenaris col·laborant en infinitat de projectes al costat d’artistes tan rellevants com Israel Galván, Estrella Morente o Duquende entre altres.\nWorkshop “La Nit Més Llarga”\nTota una nit de Creació Teatral Jove i Contemporània Divendres 29 de juny a les 23.59 h\nLa Nit Més Llarga és un workshop teatral nocturn pensat per a joves amants del teatre d’entre 16 i 25 anys que vulguin aprendre a prop de grans cracks de l’escena contemporània catalana. El divendres 29 de juny a les 23.59h i fins a les 6h de la matinada els joves inscrits aprendran a coordinar-se contra rellotge com a actors, directors i dramaturgs per a crear i assajar una peça teatral. Acompanyats per tres grans professionals de les arts escèniques Sònia Espinosa, Martí Torras i Davo Marín. Les creacions es treballaran en espais no convencionals per tot l’edifici del Centre Cívic Parc Sandaru. Més informació i inscripcions a info@ccparcsandaru.cat\nMostrem “La Nit Més Llarga”\nPresentació de l’espectacle creat pels participants de La Nit Més Llarga Dissabte 30 de juny a les 20 h Preu: 3 €\nEscènic presenta “Lisístrata”\nadaptada i interpretada per Secret de Sumari\nDiumenge 1 de juliol a les 20 h Gratuït Director Òscar Castells Repartiment Silvia Alcalde Víctor Aregall Bibiana Balagué Meritxell Balagué Mercè Brustenga Òscar Castells Ariana Castrillo Edna Clara\nNeus Espías Gemma Garcia Òscar González Blanca Nieto Gabriela Petchame Laura Porcar Daniel Vílchez Disseny de vestuari Mercè Miralles\nLisístrata (en grec Λυσιστράτη “la que dissol l’exèrcit”) és una obra de teatre en clau de comèdia del dramaturg Aristòfanes i va ser representada per primera vegada l’any 411 a.C. Es descriu la primera vaga sexual de la història duta a terme per dones perquè els homes deixin les armes. Lisístrata aconsegueix convèncer amigues i enemigues per dur-la a terme i totes pacten un jurament pel qual es comprometen a no tenir sexe amb els seus marits o amants fins aconseguir-ho. Prenen l’Acròpolis (símbol del poder de l’espai públic i de la ciutat) i prohibeixen l’entrada als homes fins que signin la pau. Aquesta obra s’ha convertit en un símbol de l’esforç organitzat i del poder de la dona en la lluita pels seus interessos i en favor de la pau.\nRevista Sala Sandaru 2t 2018


304 acer inoxidable no pot jutjar els avantatges i els inconvenients del magnetisme - Notícies de l'empresa - Notícies - Shaanxi Huitong Special Steel Co., Ltd\n304 L’acer inoxidable no pot jutjar els avantatges i els inconvenients del magnetisme\nHi ha molts tipus d'acer inoxidable, des de la temperatura segons l'estructura organitzativa es pot dividir en diverses categories:\n1, tipus de cos austenític: com ara 304, 321, 316, 310,\n2, tipus cos de martensita o ferrita: com 430, 420, 410, etc.\nL’adenenita no és magnètica o dèbilment magnètica, la martensita o la ferrita són magnètiques. Normalment s’utilitza com a tub decoratiu L’acer inoxidable és majoritàriament material 304 del cos austenític, generalment magnètic o magnètic dèbil, però a causa de la fosa provocada per fluctuacions de composició química o d’estat de processament diferent també pot aparèixer magnètica, però això no es pot considerar fals o no qualificat. és la raó?\nEs menciona anteriorment que l’austenita és no magnètica o magnètica dèbil, i que la martensita o la ferrita és magnètica, degut a que la segregació de components de fosa o a un tractament tèrmic inadequat, causarà l’acer inoxidable austenític 304 en un nombre reduït de martensita o teixit de ferrita. D’aquesta manera, l’acer inoxidable 304 tindrà un magnetisme feble.\nA més, 304 d’acer inoxidable després del processament en fred, l’estructura del teixit també es convertirà en martensita, com més gran sigui la deformació del processament en fred, més conversió de martensita, major serà el magnetisme de l’acer. Com un lot de tires d'acer, la producció d'un tub de 76 º, sense sentit magnètic evident, la producció d'un tub de 9,5. A causa del gran sentit magnètic de la deformació de la cantonada és obvi, la producció del tub rectangular quadrat perquè la deformació és més gran que el tub circular, sobretot la part plegable, la deformació d'un magnetisme més intens és més evident. Per tal d’eliminar completament les propietats magnètiques d’acer 304 causades per les raons anteriors, es pot restaurar el teixit austenític estable mitjançant un tractament de solidificació a alta temperatura, eliminant així el magnetisme.\nEn particular, per les raons anteriors causades pel magnetisme d'acer inoxidable 304 i altres materials d'acer inoxidable, com el 430, el magnetisme d'acer al carboni no és del mateix nivell, és a dir, el magnetisme d'acer 304 sempre mostra un magnetisme feble. Això ens diu que si l’acer inoxidable és dèbilment magnètic o completament no magnètic, s’hauria de jutjar com a material 304 o 316 i, si és el mateix que el magnetisme de l’acer al carboni, mostra un fort magnetisme perquè no és un material 304 .\nSegüent: Tecnologia de processament de tubs soldats d'acer inoxidable súper dúplex→


Finalitzen les obres de Ca la Pruna, a Pals • Ràdio Capital de l'Empordà\nDurant els darrers tres mesos, s’han realitzat treballs d’adaptació en els exteriors i la planta baixa de l’edifici de Ca la Pruna de Pals. L’objectiu de les actuacions ha estat millorar l’accessibilitat de l’edifici i de l’entorn d’aquest, mitjançant la pavimentació i el condicionament de la zona exterior, així com l’adequació de l’entrada, de la recepció i de la sala expositiva i polivalent d’aquest equipament municipal.\nLes obres han consistit en la neteja i acabat del parament vertical interior, el repicament de junts, el rejuntat amb morter de la calç o la pintura, entre altres. També s’ha fixat el parament de pedra vertical de carreus. El condicionament ha comptat amb la subvenció de la Diputació de Girona, en el marc del programa “Fons de cooperació econòmica per l’any 2018”.\nArticle anteriorManel número 1 a Espanya amb “Per la bona gent”\nArticle següentL’ajuntament de la Bisbal refusa amb només un vot en contra la sentència del procés


Proves infantils S10-S12-S14 el proper 10 de febrer – Gran Premi de Marxa en ruta del Vendrell\n31 de gener de 2019 12 de febrer de 2019 nuskaelka\nEl Club d’Atletisme runners elvendrell, en col.laboració amb la Regidoria d’esports de l’Ajuntament del Vendrell i l’autorització de la Federació Catalana d’Atletisme, organitza, el 10 de febrer de 2019, les proves infantils del IV Gran Premi de Marxa en ruta del Vendrell.\nEls horaris i distàncies són els següents:\n14:45\tEntrega de premis\nLes diferents proves es desenvoluparan per un circuit de 1km, homologat per la RFEA.\na) En el Gran Premi, podrán participar:\nAtletes d’altres comunitats que tinguin la llicència Federativa Nacional en vigor per la present temporada.\nAtletes que tinguin la llicència Federativa Territorial emesa per la FCA en vigor per la present temporada.\nATLETES SENSE LLICÈNCIA NACIONAL (DE FORA DE CATALUNYA) amb la seva corresponent llicència federativa territorial en vigor per la present temporada.\nb) Els atletes han de participar a les proves autoritzades per la seva categoria, i segons lo indicat a l’horari i ordre de proves. No es permet la participació d’atletes sense llicència.\nLes inscripcions s’han de fer a través de la intranet de la RFEA (https://isis.rfea.es/sirfea2/) fins el dia 6 de febrer.\nEls ATLETES SENSE LLICÈNCIA NACIONAL (DE FORA DE CATALUNYA) s’han d’inscriure enviant per mail el formulari que hi ha a la web a secretaria@runnerselvendrell.cat.\nLa confirmació es realitzarà des de les 18h fins les 20h del dissabte 9 de Febrer, recollint el dorsal a l’Hotel Nuba (Avinguda Brisamar, 44, 43880 Coma-ruga), o diumenge fins 1h abans de la sortida a la carpa situada al costat de la sortida del circuit.\nEnllaç al full d’inscripció