Lilir House Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJalan Hanoman, Gang Anila 20B, Ubud, Bali, Indonèsia, 80571 - Veure al mapa\nMés informació sobre Lilir House\nSituat a l'encantadora àrea de Ubud, Lilir House gaudeix d'una posició excepcional a la la cultura, els paisatges, els spas de Bali. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bali. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes.\nL'ambient de Lilir House es reflexa en cada habitació. aire condicionat, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Lilir House és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Bali.\nBosc de les Mones - 500 m\nPalau Ubud - 1,07 km\nBosc de Micos d'Ubud - 330 m\nMuseu d'Art Agung Rai - 680 m\nGaleria Seniwati - 1,02 km\nGaleria Low Art - 1,05 km


2015 Archives - Sircam Informàtica\nAquí us posem un petit tutorial per poder reservar i actualitzar a Windows 10 des de les versions 7, 8 i 8.1.\nHas de saber que no necessitaràs descarregar cap instal·lador per actualitzar a Windows 10, ja que això ho farà tot sol, però sí que és important que sàpigues que al moment d’haver actualitzat no hi ha marxa enrere. Això vol dir que si no t’agrades el sistema operatiu i volguessis torna a posar el Windows que tenies anteriorment, necessitaràs l’instal·lador del Windows o si vols, ens pots trucar per què tel formatagem i t’instal·lem el Windows de nou, amb tots els seus drivers i programes bàsics.\nRequeriments per actualitzar a Windows 10\nBàsicament, si tens un PC amb un Windows 8 o 8.1 funcionant, el Windows 10 serà compatible amb el PC, però de totes formes, aquí ús deixo les característiques mínimes perquè el Windows 10 pugui funcionar.\nAcabant de venir l’estiu, segons la calor que està fent les ultimes setmanes, la marca GoPro treu la nova càmera esportiva més petita, amb un 50% menys de cos i un 40% més lleugera respecte a l’anterior. La GoPro Hero 4 Session porta el mateix bastidor que totes les demes, d’aquesta manera no tindrem cap problema a utilitzar totes les muntures i accessoris que ja hagem comprat anteriorment. El que sí que porta és una muntura de perfil baix i un altre amb rotació esfèrica, d’aquesta manera podrem apuntar on vulguem sense necessitat de desenganxar la muntura o sense la necessitat d’altres suports.\nFa «4 dies» que va sortir el Windows 8 i fa «2 dies» que van treure el 8.1, que no deixa de ser una gran actualització del Windows 8. Doncs, amb tot això, prepareu-vos per què el 29 de Juliol sortira a la venda i de regal el Windows 10!\nEl Windows 10 segons Microsof, serà un sistema operatiu que serà molt més compatible amb ordinadors «antics» o de petites de prestacions. Això no vol dir que el puguem instal·lar a un Pentium III a 500MHz i que funcioni bé, però sí que ens asseguren que ordinadors que tinguin Intel o AMD de gama baixa o a pocs GHz funcionara millor que l’actual Windows 7, 8 i 8.1, ja que el Windows 10 no consumirà tants recursos i deixarà mes prestacions per l’usuari i les seves aplicacions o programes.\nAquí us presentem el nou smartphone LG G Flex2, la nova corba dels mòbils que tant es diferencia de la competència. Aquest smartphone corbat estarà a la venda el Març del 2015, i serà dels que estrenarà els CPUs de la marca Qualcomm. També destaca amb una novetat per a les ratllades, ja que la tapa de darrere serà auto regenerativa per les ratllades petites.\nAquí us deixem les característiques del dispositiu i algunes imatges.\nWhatsapp web per ordinador\nAquest dijous passat Whatsapp, l’aplicació més famosa per a missatgeria instantània va estrenar el Whatsapp web, que no deixa de ser el mateix programa però funcionant via web. No és una gran novetat en el món de la missatgeria, ja que la seva competència fa anys que tenen aquestes funcions, com el Telegram, que té aplicacions per a tots els dispositius i també disposa de connexió via web.\nPerò amb tot això hem de vigilar!! Whatsapp web no deixa de connectar-se en el nostre dispositiu mòbil, així que mentre estem connectats al nostre ordinador parlant amb els nostres contactes, seguim gastant els «megues» de la nostra tarifa del mòbil. A continuació expliquem el perquè i el funcionament del Whatsapp web.


KMahjongg - Aplicacions KDE\nEl KMahjongg és un joc de tauler divertit creat a partir del famós joc oriental Mahjong (del xinès 麻將).\nTambé són disponibles els instal·ladors Windows de KMahjongg per a baixar des de la binary-factory. Aquestes versions no contenen les traduccions i estan destinades a finalitats de proves. Col·laboreu-hi i ajudeu-nos a millorar-les!\nObjectiu: Treure totes les fitxes del tauler de joc localitzant la parella corresponent de cada fitxa el més ràpid possible.\nEl KMahjongg carregarà una disposició predeterminada de forma automàtica una vegada inicieu la partida i podreu començar a jugar immediatament.\nNota: El temporitzador de la partida no començarà fins que feu el primer moviment.\nHaureu d’estudiar acuradament la pila de fitxes disposades en el tauler de joc i trobar-ne dues que coincideixin exactament (una parella coincident). Quan hàgiu trobat una parella d’aquest tipus, utilitzeu el ratolí per a seleccionar-les.\nNota: Tingueu en compte que només podeu seleccionar les fitxes que tenen els seus costats verticals oberts.\nUna vegada hàgiu seleccionat la parella correcta de fitxes, desapareixeran del tauler de joc, revelant així les fitxes prèviament situades a sota.\nTrobeu tantes coincidències com pugueu per a treure totes les fitxes del tauler de joc.\nDetalls de KMahjongg\nManual de KMahjongg


Nom: PALLISSES DE MAS PERADALTA\nLocalització: Sant Martí de Llémena - Pla de Sant Joan - Peradalta (Gironès)\nDavant de la masia hi ha les dues pallisses, unificades per la mateixa paret. Hi ha un tros que en comptes d'estar tancat per edificis ho està per una barana d'alçada de seient. Pel costat dret, entre la masia i la pallissa, hi ha un pas que porta als camps.\nEl conjunt, format per dues pallisses, una és de teulat a dues aigües, carener perpendicular a façana, parets laterals de pedra, cairats de fusta i pilar central d'obra (al costat esquerra de la masia). A l'altre costat n'hi una altra de planta baixa, de teulat a dues aigües i carener paral·lel a façana, i de dues crugies.\nLes dues pallisses s'unifiquen amb una paret d'alçada de dues plantes, amb porta semidovellada que dóna a l'espai posterior, i ara amb una piscina. Sembla que podria haver estat cobert.\nLa primera pallissa té una escala de pedra adossada a la paret per pujar al primer pis. La segona pallissa s'amplia a l'interior, esglaonant-se la paret unificadora. Aquest edifici té un cos semicircular a la façana lateral dreta. Les dues són de pedra vista. Davant de la masia hi ha les dues pallisses, unificades per la mateixa paret. Hi ha un tros que en comptes d'estar tancat per edificis ho està per una barana d'alçada de seient. Pel costat dret, entre la masia i la pallissa, hi ha un pas que porta als camps.\nLes dues p...\nSegons dates de llindes: 1600, 1611, 1769 i 1770.


Presentació - Itinere\nUn espai per a la reflexió, la recerca i la capacitació professional en diferents àmbits d’atenció a les persones: familiar, educatiu, residencial, comunitari i esportiu\nOfereix serveis de formació, supervisió, consultoria i recerca\nEDUVIC · Escola Itinere és l’aposta formativa de la cooperativa d’iniciativa social EDUVIC, SCCL, una entitat amb més de vint anys d’experiència en la gestió i el disseny de projectes en l’àmbit socioeducatiu.\nEl seu principal objectiu és la capacitació professional des del paradigma sistèmic, la neurociència aplicada, la pedagogia activa i l’apoderment. L’Escola gestiona el seu coneixement d’una manera innovadora, desenvolupant-lo a partir de la trajectòria professional propia i la cerca de bones pràctiques en la prestació de serveis públics i privats. Els continguts formatius parteixen de la sistematització de l’experiència professional analitzada i evaluada a partir dels coneixements acadèmics actualitzats per les noves investigacions.\nEl centre ofereix serveis de formació, supervisió, consultoria i recerca especialitzats en els àmbits de la teràpia familiar socioeducativa, l’atenció precoç i l’esport implicat, i és pioner en la introducció de coneixements i eines de base neurocientífica en aquests contextos laborals.\nEDUVIC · Escola Itinere disposa d’un ampli catàleg de formació contínua que comprèn des dels màsters i els postgraus acreditats per l’Institut de Formació Contínua · IL3 de la Universitat de Barcelona i la Federació Espanyola d’Associacions de Teràpia Familiar fins a cursos d’especialització per a persones i entitats, adaptant-ne els continguts a les necessitats competencials i logístiques de les empreses i equips sol·licitants. Pel que fa a les entitats, l’Escola també posa a la seva disposició els serveis de consultoria i de supervisió de casos i d’equips. L’Escola està acreditada com a entitat de formació de la Fundación Estatal para la Formación en el Empleo (FUNDAE).\nLA TRAJECTÒRIA D’EDUVIC · ESCOLA ITINERE\nL’any 1995, l’àrea de serveis d’atenció socioeducativa de la cooperativa EDUVIC va iniciar el projecte EI!, la sigla d’Equip d’Investigació. Aquesta plataforma es va formar amb un equip multidisciplinari que, com Buckley va descriure el 1978, constituïa «un tot que funciona com a tal a causa de la interdependència de les seves parts». Aquest espai va néixer de la necessitat de l’entitat d’afermar la seva feina educativa i social i com a oportunitat per fer una reflexió conjunta i sistematitzada sobre la praxi professional. Amb el pas dels anys, i des de la perspectiva de treballar per la qualitat global del servei que ofereix l’entitat, la cooperativa EDUVIC ha creat un cos teòric unificat del qual neixen els models identitaris de la cooperativa: el Model d’organització i gestió, el Model d’acció educativa, el Model de diagnòstic i el Model terapèutic.\nAquest projecte de recerca que s’origina el 1995 va creixent fins que l’any 2010 s’acaba cristal·litzant en la forma de l’Escola Itinere i es posen en marxa les primeres edicions del Postgrau d’Intervenció Familiar Socioeducativa i el Màster de Teràpia Familiar Socioeducativa. Set anys més tard, l’oferta de màsters i postgraus s’ha estès als àmbits de l’atenció precoç i de l’atenció integral a esportistes d’alt rendiment.


11 candidatures per a la plaça de director/a del Museu de Lleida: diocesà i comarcal - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\n11 candidatures per a la plaça de director/a...\n11 candidatures per a la plaça de director/a del Museu de Lleida: diocesà i comarcal\nLes 11 candidatures rebudes han estat admeses i continuen en el procés\nA finals de febrer es coneixerà el nom de la persona que ocuparà la direcció del Museu de Lleida\nEl Consorci del Museu de Lleida: diocesà i comarcal ha rebut un total d’11 candidatures per cobrir la plaça de director/a. El concurs públic per a la provisió del càrrec es va convocar el passat 17 de desembre de 2014.\nEn els propers dies, s’entrevistarà als/les candidats/es finalistes i la Comissió de Valoració farà una proposta final al plenari del Museu de Lleida que presideix el Conseller de Cultura. La Comissió Executiva del Museu de Lleida designarà, a proposta de la presidència, el/la candidat/a que es consideri més adient.\nLes persones interessades poden consultar l’acta de constitució de la primera reunió i el desenvolupament de tot el procés al web del Museu www.museudelleida.cat.


El Govern dota la Comissió de Codificació de Catalunya d'entitat pròpia, independent de l'Observatori de Dret Privat, que passa a ser òrgan consultiu - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl Govern dota la Comissió de Codificació de Catalunya d'entitat pròpia, independent de l'Observatori de Dret Privat, que passa a ser òrgan consultiu\nquery_builder 27 setembre 2011 15:17\nEl Consell Executiu ha aprovat el decret de reestructuració d’aquests òrgans, amb l’objectiu de fer-los més àgils i operatius\nEl Govern dota la Comissió de Codificació de Catalunya d’entitat pròpia i independent de l’Observatori de Dret Privat de Catalunya, que passa a ser un òrgan consultiu i d’assessorament. El Consell Executiu ha aprovat avui el decret que reestructura aquests òrgans amb l’objectiu de fer-los més àgils i operatius. La Comissió de Codificació de Catalunya és l’instrument especialitzat de l’acció política del Govern en matèria de dret privat, mentre que l’Observatori és l’òrgan col·legiat representatiu, de consulta i assessorament de la Comissió.\nEl decret al qual avui ha donat llum verd el Govern regula la composició, organització i funcionament de la Comissió de Codificació com a òrgan col·legiat, sota la supervisió de la Direcció General de Dret i Entitats Jurídiques, que té encomanada com a tasca fonamental la finalització del Codi Civil de Catalunya.\nS’estableix una nova estructura molt més àgil, amb una direcció que coordinarà els treballs i una secretaria de suport als seus membres, amb tres òrgans executius: Ple, Comissió Permanent i Seccions. Les modificacions aprovades pel que fa a la seva composició responen a la necessitat de fer-la més operativa, àgil i eficient.\nLa voluntat del Govern és que la Comissió de Codificació de Catalunya esdevingui l’instrument especialitzat de l’acció política de l’Executiu en matèria de dret privat i que actuï com a centre de seguiment, estudi, debat i divulgació del dret català.\nPer la seva banda, l’Observatori de Dret Privat de Catalunya esdevé l’òrgan col·legiat representatiu, de consulta i assessorament de la Comissió de Codificació. Dins de l’Observatori hi són representades totes les institucions del món jurídic i judicial (col·legis professionals d’advocats, notaris, registradors, procuradors dels tribunals, Consell General del Poder Judicial, Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya...) i els partits polítics.


(12/07/2018) Acte de commemoració dels 300 anys de l'entrada al Palau | Federació Catalana de Monges Benedictines SAF\nEl 29 de juliol de 1718, les monges benedictines de Sant Antoni i Santa Clara de Barcelona, després de perdre el seu monestir fundacional del barri de la Ribera per la construcció de la Ciutadella de Barcelona, entraven a l’antic Palau Reial per establir-hi la seva nova residència.\nEn motiu dels 300 anys d’aquesta entrada, el Servei d’Arxius de la Federació Catalana de Monges Benedictines (SAF) i la comunitat del monestir de Sant Benet de Montserrat, hereva de Santa Clara, volen recuperar la memòria històrica perduda de la presència d’aquesta comunitat femenina benedictina al centre de la ciutat de Barcelona.\nPer això, el SAF ha programat dues activitats pel dijous 12 de juliol al Museu d’Història de Barcelona:\nACTE DE PRESENTACIÓ DEL PROJECTE Monges a palau!\nMUHBA · sala Martí l’Humà, 19.00 h\nEn l’acte el SAF presentarà el projecte de recerca i difusió que ha endegat per aprofundir i donar a conèixer la història de la comunitat de Santa Clara de Barcelona en la seva etapa de residència a les antigues dependències del Palau Reial Major. Dos-cents divuit anys de vida monàstica benedictina d’aquesta comunitat en un espai encara avui poc conegut.\n* Entrada gratuïta. Places limitades, imprescindible reserva prèvia a: saf.mbc@gmail.com\nCONCERT Passsio Domini\nMUHBA · capella de Santa Àgata, 20.00 h\nFinalitzarà l’acte commemoratiu amb l’estrena del concert Passio Domini, una audició de la Passió de Jesús segons Sant Joan extreta del llibre imprès de 1552 que la comunitat de Santa Clara de Barcelona emprava en la celebració del Divendres Sant a la seva església de l’actual Saló del Tinell. Interpretaran aquesta Passió el cor femení Auditexaudi acompanyades de Tomàs Maxé, Santi Figueras a la viola de mà i la tiorba i Anna Casademunt a la viola de gamba. Una audició símbol de la passió que visqueren les monges al Palau!\nDescarrega’t el CARTELL i el TRÍPTIC de l’acte!\nAmb la col·laboració del Museu d’Història de Barcelona (MUHBA).\nTags: Activitats SAF, Arxius de l'Església, cant gregorià, Concert, Conferència, història monestirs, patrimoni musical, Sant Benet de Montserrat, Santa Clara de Barcelona


UM de Muro: confinament a ritme de pasdoble | ARA Multimèdia\nLa Unió Musical de Muro: confinament a ritme de pasdoble\nL'agrupació musical murera ha editat un vídeo amb la interpretació conjunta de tots els seus membres de la peça 'A mi Muro', de Francesc Esteve.\n"Potser el fet d'estar obligats a quedar-nos a casa ens coarte una miqueta la nostra llibertat, però la creativitat, l'alegria, el bon humor i les ganes de seguir fent música que ens caracteritza, res no ho pot parar". Així d'optimistes es mostren des de la Unió Musical de Muro durant aquests dies de confinament.\nI per a mostra de la seua actitud enfront de l'adversitat, totes i tots els músics de l'entitat han participat conjuntament en l'edició d'un vídeo durant el qual han interpretat, sota la direcció telemàtica de Rafael Garcia Vidal, el pasdoble 'A mi Muro', del compositor Francesc Esteve.\nPrecisament la Unió Musical de Muro tenia previst, per a aquest dissabte 28 de març, la celebració del concert Balansiyyà, una reconeguda peça musical de José Rafael Pascual Vilaplana. Naturalment, l'esdeveniment va haver de ser cancel·lat pels motius que tots coneixem.\nCom diuen des de l'entitat, #JoEmQuedeACasa, però amb la Unió Musical de Muro, molt millor.\nEl compositor Pascual Vilaplana torna a Muro amb Balansiyyà\nOperaris municipals treballen en la desinfecció de carrers a Muro


Barcelona. Divendres, 29 de març de 2019. 07:00\nActualitzat Divendres, 29 de març de 2019. 07:00\nRaül Garrigasait. 'El fugitiu que no se'n va'\nEdicions de 1984. 172 pàg.\nContràriament al que hom pot llegir pertot arreu, jo sí crec que la literatura catalana ha donat bons llibres memorialístics, d’àmbit biogràfic o autobiogràfic. N’hi ha d’excel·lents i de referència obligada; penso en el dietari de Cambó, en les Memòries polítiques (1890-1917) de Claudi Ametlla, en Quaranta anys d’advocat: història del meu temps d'Amadeu Hurtado; en l’obra completa de Josep Pla, en els testimonis i dietaris de Joan Estelrich i JV Foix, en El vel de Maia: dietari de la guerra civil de Marià Manent i en d’altres textos no tan coneguts i que no han rebut tanta fortuna editorial, per exemple, El temps barrat d’Alexandre Cirici, els volums de records de Rossend Llates o un text de Maria Rusiñol, filla de Santiago, sobre la vida i les anècdotes del seu pare, que va ser publicat per primera vegada l’any 1950 i que, divuit anys després, va ser reeditat amb unes petites ampliacions.\nM’agradaria aturar-me en aquest Santiago Rusiñol vist per la seva filla, un llibre molt llegívol, ni que sigui per comparar-lo amb el brillant assaig que li acaba de dedicar Raül Garrigasait al nostre pintor-escriptor, El fugitiu que no se’n va. Perquè es tracta de dos llibres complementaris. Mentre Maria Rusiñol va voler oferir un retrat domèstic de la persona Rusiñol, iniciant amb moderació la tradició festiva bastida al voltant del Rusiñol humorista i pallasso, Garrigasait ha aconseguit mostrar-nos l’escriptor seriós, el dramaturg profund, el Rusiñol que dialogava conscientment amb artistes i intel·lectuals europeus de primer rengle. En una frase: Garrigasait ha aconseguit mostrar-nos el Santiago Rusiñol que treballa, i no només el que juga.\nNo és que Maria Rusiñol, en el seu llibre esplèndid, prologat ni més ni menys que per Josep Maria de Sagarra, no ens mostrés la vessant esforçada del seu pare: és la primera que va destacar que Rusiñol vivia per la feina, per la pintura, i que al món no existia absolutament res que pogués apartar el Rusiñol persona de l’exercici de la pintura. Però va escriure un anecdotari, com anecdotaris són també Vida anecdòtica de Santiago Rusiñol (Millà, 1966) i, en molt bona mesura, Santiago Rusiñol i el seu temps (1955) de Josep Pla.\nGarrigasait ha escrit un llibre d’autèntic filòleg, d’autèntica hermenèutica raonable i rigorosa, un llibre que ens permet assistir a la construcció i desenvolupament d’un artista que evolucionava. Per exemple, quan ens parla de les relacions i els paral·lelismes amb Erik Satie, un altre dels grans de la seva època. O quan reconstrueix els moments crucials de la seva trajectòria: “La primera exposició de quadros parisencs a la Sala Parés, el 1890, va ser un moment important d’aquella traducció. S’hi podien contemplar cinquanta teles de Rusiñol, al costat de trenta-sis peces de Ramon Casas i tretze escultures d’Enric Clarasó. La traducció no s’operava només amb l’aire d’art parisenc que s’hi mostrava, sinó també amb les cerimònies socials que l’emmarcaven”. Parlant de la poètica pictòrica o de la pictòrica poètica d’en Rusiñol, Garrigasait arriba a la conclusió que la clau de tot plegat és una “sòbria vaguetat”, la que també podem trobar en la música de Satie, i que defineix com “un lirisme que no es pot dissociar de les existències desencaixades, desplaçades, miserables.” Una de les oracions rusiñolianes confirma aquesta direcció estètica tan característica: “L’oració dedicada a la boira explica que aquesta religiositat poètica neix d’una imprecisió deliberada, d’un desdibuixar-se conscient i precís”. Mai abans no s’havia examinat l’obra de Rusiñol, la pintada i l’escrita, amb tanta precisió: potser una mica perquè la transcendència intel·lectual de Rusiñol havia quedat un pèl amagada darrere dels acudits, les anècdotes divertides i les facècies.\nRusiñol no era precisament un pallasso i no només un humorista. Com escriu Garrigasait: “La fúria porta Rusiñol a formular imatges gairebé gnòstiques: diu que s’arriba a fer de tot “per complaure la carn de bèstia que l’home arrossega per les fangoses roderes de la terra”. Sembla que qui més va saber copsar el Rusiñol espiritualista, en vida de l’escriptor, va ser el seu amic Miguel de Unamuno, com fa evident la carta que Maria Rusiñol va publicar al final del seu estudi. L’art era un acte de resistència davant de la mentalitat positivista.\nSobre els primers llibres de l’artista, Garrigasait ha escrit paràgrafs que hauríem de dur escrits sobre el cap en cartolines de colors: “De vegades els estils nous –i un estil no és un decorat, sinó una manera única de fer-se un lloc i veure el món- no s’importen amb una feina meticulosa de transposició; de vegades sorgeixen d’haver respirat una atmosfera (...). Crec que aquest és el cas del Rusiñol escriptor, que deia que no havia llegit els simbolistes però estava impregnat del seu món”. És el que Darío Villanueva anomenava “el polen de ideas”.\nEl 1891, Rusiñol vivia en un apartament del Moulin de la Galette amb Ramon Casas i el gravador Ramon Canudas. Miquel Utrillo passava sovint a veure’ls. En paraules de Garrigasait: “Era un temps de descobertes, la millor època del Rusiñol pintor. Allà van conèixer la bohèmia original”; perquè Rusiñol no va ser un imitador de la bohèmia, sinó un dels seus protagonistes. Entre 1889 i 1895, Rusiñol va romandre a París amb algunes anades i vingudes: havia trencat amb la seva esposa, Lluïsa Denís, i abandonat la seva filla, precisament Maria Rusiñol. Curiosament, Maria en el seu llibre va culpar la muller de les desavinences: va escriure una i altra vegada que el problema entre Lluïsa i Santiago eren la gelosia, i la necessitat que tenia ella de mantenir Santiago lligat a la llar, temerosa que fes conquestes femenines, sense que ell es pogués dedicar a la pintura. Tanta animadversió contra la mare ens resulta sorprenent, però és possible que la descripció dels fets s’ajustés en general al que va succeir. Més endavant, però, quan la nena tenia quatre anys, Rusiñol es va reunir amb la família i Lluïsa Denís es va oferir per guarir i cuidar el seu marit, desfet per les drogues, els dolors renals i l’alcohol.\nPosteriorment va escriure L’alegria que passa, un dels seus drames més complexos. Garrigasait en fa una anàlisi nova i encertada: “No cal cavar gaire fondo per adonar-se que, per sota la capa simbolista, per sota de l’aparent ingenuïtat del quadro líric i la bellesa de la seva construcció, Rusiñol es revela com un escriptor de la dominació i la violència”. Les estretors científiques, l’esperit de petitesa espiritual, el materialisme i les morals convencionals són formes de poder que condueixen a la tragèdia. A l’aproximació que Garrigasait fa d’Els Jocs Florals de Canprosa llegim: “En Ramon defensa la prosa per no violar l’art”, o “La gent queda atrapada entre la retòrica i l’Estat”. Hi ha un suc íntimament inconformista en les peces de Rusiñol.\nPerò quan es dóna a conèixer L’hèroe, s’ha produït un canvi important: “És sorprenent l’elogi que trobem en L’hèroe de la vida modesta i familiar dels treballadors manuals, de la seva petitesa estable. De jove, Rusiñol havia girat l’esquena a la vida convencional i havia promogut amb entusiasme els somnis modernistes d’una gran transformació estètica”. Sembla que, a mesura que avança el segle, Rusiñol abraça un cert escepticisme burgès i s’abraça amb el popularisme. És l’època de les seves grans novel·les, i també l’època, idealitzada per la seva filla, en què marit i muller van plegats a pintar i també passen les nits junts a les tertúlies, tal i com ens informa Pla, passant Lluïsa una son considerable. Podríem dir que l’equilibri familiar estabilitza també la ideologia rusiñoliana, que es torna més típicament barcelonista. Perd audàcia estètica però guanya públic, perquè la fórmula és segura. Rusiñol s’acostava a l’humorisme desenfadat. Per exemple, el 21 de juny de 1907, iniciava, a L’Esquella de la Torratxa, el seu contraglosari antiorsià, que signava sota el pseudònim de “Xarau”. Una forma molt aproximada a “xaró”. ¿Una reivindicació del pitarrisme? Rusiñol, tal i com ens informa Garrigasait, va arribar a escriure i publicar vuit-centes vuitanta-vuit glosses, una a la setmana, fins el novembre de 1925.\nMaria Rusiñol ho va interpretar com un retorn líric a la infantesa, una infantesa menestral: “El nét del senyor Esteve sabia prou que, tot just s’aturés, la tradició el venceria; el duria a la botiga, que ha estat el seu bressol i que, baldament digui que no, estima. Sí, en Rusiñol estima aquell ambient casolà, i aquell racó de la seva joventut prosaica. No; la joventut no n’és mai de prosaica quan es pot mirar de lluny, a través dels anys, com el Rusiñol artista ha aconseguit mirar-la. La botiga, vista de lluny, s’afina, es transfigura, es fa poesia”. La “botiga”, tota una institució catalana, convertida en poesia. Realment agosarat.\nEl llibre de Maria Rusiñol continua sent la font més abundant de dades sobre la vessant íntima del nostre personatge. Per exemple, a l’inici mateix, ens explica que era un home molt malalt amb molta freqüència, i més aviat trist si s’allunyava dels cercles socials. El qualifica de “poc casolà” i diu que “escrivia perquè li era fàcil i agradable”. Fins que Lluïsa Denís no va acceptar acompanyar el seu marit en les seves peregrinacions constants, no hi va poder haver pau matrimonial. Però un cert equilibri va ser possible gràcies a aquest compromís: “La meva mare, renunciant a tot, el va anar seguint per la seva ruta com una fidel companya. Pintava perquè el meu pare pintava. Escrivia perquè el meu pare escrivia”. Fins després de mort no se’n va separar ni un sol moment”. Un cas interessant d’amor sense límits i autosacrifici. Tant Lluïsa com Santiago devien arribar a la conclusió que la filla comuna els tornava a unir.\nHem vist com Garrigasait destacava l’amistat artística entre Rusiñol i Satie: per a la seva filla Maria, l’amistat més destacada del seu pare va ser Léon Daudet, a qui va conèixer en el sanatori. Va ser a través del seu cercle que Rusiñol i Casas van poder accedir al gran món parisenc, que els va arribar a apreciar per la seva simpatia natural i el seu exotisme cultural.\nHem escollit dos volums per acostar-nos a la figura del rei dels bohemis catalans, però en podríem haver escollit d’altres. Santiago Rusiñol, el gran escriptor, gaudeix d’un bon moment de forma: L'Avenç ha anat recuperant diverses obres, com Màximes i mals pensaments, El català de la Manxa i La niña gorda i acaba de publicar Teatre polèmic, Vinyet Panyella li va editar curosament Tots els monòlegs (Adesiara); 1984 ha editat Oracions, a cura de Garrigasait, que en destaca la novetat que va suposar en la seva època l’aparició d’un volum de proses poètiques. De fet, va ser el primer llibre de poemes en prosa publicat a la península (gestat el 1893 i publicat el 1897). I encara ens en deixem, d’edicions i homenatges. I en vindran més, afortunadament.


Mas-Colell: "La llista d'ajornaments no és curta"\nEl conseller d'Economia recorda que la Generalitat no ha pagat els serveis concertats, però tampoc els seus proveïdors\nAURI GARCIA MORERA Barcelona Actualitzada el 03/08/2012 10:46\nEl conseller d'Economia, Andreu Mas-Colell, ha recordat aquest divendres al Parlament que els impagaments a ensenyament, sanitat i serveis socials concertats han anat acompanyats d'impagaments als proveïdors de la Generalitat. "La llista d'impagaments no és curta", ha assegurat Mas-Colell, que ha detallat que tampoc s'han pogut pagar lloguers, vigilància, neteja o telefonia.\nMas-Colell ha explicat que la Generalitat travessa una crisi de tresoreria que considera que "ha de ser pal·liada pel tresor espanyol" a través d'un mecanisme "ordinari, transparent i sistemàtic". "No un obsequi", ha matisat. Pel que fa al futur immediat, Mas-Colell s'ha mostrat convençut que "si això s'articula de manera eficaç i ràpida, situacions com aquesta no s’haurien de repetir".\nCom ja va fer dimarts el portaveu del Govern, Francesc Homs, el conseller d'Economia ha argumentat que "en primer lloc, la llei d'estabilitat pressupostària, la catalana i l'espanyola, i, de fet, també la Constitució Espanyola, ens exigeix cobrir els venciments de deute". Després d'això, ha dit Mas-Colell, la Generalitat ha assumit pagaments socials finalistes com ara el PIRMI.


El president de la Fundació ”la Caixa”, Isidre Fainé, i el de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre, han subscrit un conveni de col·laboració per estimular la responsabilitat social empresarial\nLa Fundació ”la Caixa” i Foment sumen esforços per a la inserció laboral. El president de la Fundació ”la Caixa”, Isidre Fainé, i el president de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre, han signat un conveni que defineix les accions concretes de col·laboració de les dues institucions per afavorir la incorporació al món laboral de persones en risc d’exclusió i promoure la responsabilitat social de les empreses.\nA través del programa Incorpora de la Fundació ”la Caixa”, les empreses i entitats associades a Foment del Treball rebran la informació i l’assessorament necessaris per contractar persones que presenten dificultats especials d’inserció, amb la finalitat de crear llocs de treball específics per a aquests col·lectius i de formar-los adequadament.\nD’acord amb la responsabilitat social de les empreses en la inserció laboral, la Fundació ”la Caixa” i Foment impulsaran, doncs, la contractació de persones de col·lectius especialment vulnerables, cosa que alhora permetrà millorar la seva qualitat de vida.\nEl president de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre, ha explicat: «La importància i l’interès d’aquest acord, que sens dubte contribuirà a un objectiu que compromet també el món empresarial, és augmentar la cohesió social. Precisament en aquests moments de crisi sanitària, social i econòmica, aquest conveni de col·laboració adquireix més rellevància, perquè ningú ni cap sector de la població no es quedi enrere. Foment aposta i defensa que l’economia inclusiva i la solidaritat i el compromís social formen part de les actuacions de l’empresariat de Catalunya».\nD’altra banda, el president de la Fundació ”la Caixa”, Isidre Fainé, ha destacat: «La suma d’esforços amb col·laboradors compromesos, com ara Foment i altres empreses socialment responsables, és més important que mai per poder afrontar la complicada situació social, laboral i econòmica derivada de la pandèmia del coronavirus. Només units podrem aconseguir revertir situacions desfavorables per a persones amb grans dificultats per trobar feina».\nDes del 2006, el programa Incorpora de la Fundació ”la Caixa” promou a tot Espanya la contractació de membres de col·lectius amb dificultats especials per accedir a una feina, com ara persones amb discapacitat, aturats de llarga durada, joves en situació de vulnerabilitat, persones immigrades, exreclusos i víctimes de violència de gènere, entre d’altres.\nIncorpora ofereix a les empreses assessorament i acompanyament en accions de responsabilitat social, en aquest cas centrades en la integració laboral de persones en situació de vulnerabilitat. El 2020, en el context de pandèmia derivat de la COVID-19, el programa va facilitar més de 34.000 llocs de treball gràcies a la col·laboració d’11.700 empreses en aquest projecte de responsabilitat social. A Catalunya, es van aconseguir 9.500 insercions a gairebé 2.800 empreses.


Calonge i Sant Antoni aprova engegar la contractació de les obres d'urbanització de Mas Pere, valorades en 10,9 milions • Ràdio Capital de l'Empordà\nCalonge i Sant Antoni aprova engegar la contractació de les obres d’urbanització de Mas Pere, valorades en 10,9 milions\nEls treballs permetran construir una xarxa de clavegueram separativa i eliminar les fosses sèptiques\nEl ple de Calonge i Sant Antoni ha aprovat iniciar la contractació de les obres d’urbanització de Mas Pere. Es tracta del pas previ a l’adjudicació del contracte dels treballs, que estan valorats en 10,98 milions d’euros (MEUR).\nL’Ajuntament preveu que el procés per a l’adjudicació duri uns sis mesos i espera poder engegar les obres abans de finals d’any. L’actuació permetrà posar al dia la urbanització amb la creació d’una xarxa de clavegueram separativa, l’eliminació de les fosses sèptiques, la instal·lació de les xarxes de servei d’aigua potable, electricitat i telecomunicacions –que se soterraran-, l’enllumenat públic, l’asfaltatge i la construcció de voreres, a banda de l’adequació de les zones verdes.\nUna altra part de pagarà amb els 358.506 euros aportats per l’Entitat Urbanística de Conservació de Mas Pere, que en el moment de dissoldre’ls va traspassar els diners a l’Ajuntament per destinar-lo a les obres.\nArticle anteriorPla de xoc a Palamós: ajudes de 750 euros per hipoteca o lloguer, i subvencions de 600 euros a establiments tancats\nArticle següentPrimera Llista – 13 març 2021


L'ovellot de Canovelles: de gener 2014\nEl laberint d'Horta, també anomenat els Jardins del laberint d'Horta, és un jardí históric del barri d'Horta-El Guinardò i té l'honor d'ésser el jardí més antic de la ciutat. Ubicat a l'antiga finca de la familia Desvalls a la vora de la Serra de Collserola disposa d'un jardí neoclàssic del segle XVIII i un jardí romàntic del XIX.\nAvuí m'acompanyan per fer la sortideta urbana la meva peque Nora i els meus pares. Hem quedat a dos quarts d'onze a la zona d'aparcament del velódrom d'Horta. Com que el dia s'ha aixecat ennuvolat i térbol no hi ha gaire gent per la zona. Només uns quants senderistes que inician el camí pel GR que els conduirà cap al Turó de la Magarola i el Tibidadbo.\nCap a la plaça dels Lleons\nLes fonts dels jardins orientals\nPer fer més divertida la sortida li he explicat a la Nora que en aquells jardins hi viu un drac, pero és un drac d'aigua que s'encarrega de cuidar les flors i plantes del jardi. Però per arribar al seu cau s'ha de realitzar amb éxit una petita prova. Hem de superar un laberint.\nPlaça dels lleons\nLa font del Fauno\nCap a l'entrada del laberint\nDe seguida hem començat a cercar el cau del drac, hem anat fins la plaça dels lleons, des d'on hem vist el jardí de les bojes. Hem enfilat pel passeig dels xiprers fins l'entrada del laberint. D'esquena a la Torre Sobirana hem girat cap a la dreta i aquí ha començat el calvari. La guia de la expedició i cap de grup era Nora..... podeu imaginar que ens ha costat una miqueta arribar al mig del laberint, a la plaça d'Eros.\nAriadna i Teseu ens donan la benvinguda al laberint\nL'estatua d'Eros. Al mig del laberint\nDesprés i ajudada pels Deus grecs, i pel iaio Pepe que ja coneixia el camí, hem arribat a la zona de l'estany i aquí hem vist el primer cau de drac, la gruta de la ninfa Eco. Hem pujat les escales fins a la segona terrassa on trobem els temples de Danae i Ariadna. La panoràmica des de ací és impresionant.\nTemples de Danae i Ariadna amb el laberint\nLlac de la ninfa Eco\nHem agafat el corriol de la dreta per anar a buscar la riera dels ànecs, antigament hi havien molts peixos i tortugues, però avuí dia només trobem tres ànecs blancs molt espavilats. Voltant per darrera d'aquesta zona hem arribat als peus de la tercera terrassa, als peus del pavelló de les nou muses coronat per una escultura que representa l'art i la natura. Hem arribat a la zona més elevada del parc i hem anat per darrera del llac de la ninfa Egeria.\nAnem per aquí¡¡¡\nLa ninfa Egeria i Nora\nPalau Neoclàssic o de les nou muses\nMarxant cap a l'esquerra hem agafat un corriol de terre fangós que ens ha portat a una de les zones més espectaculars d'aquest jardins (amb permís del Laberint, es clar) la gran cascada, el cau del drac d'aigua era cada cop més a prop. Passant per l'antic cementiri i pel jardí romàntic hem arribat al cau del drac. Al costat de l'ermita del monjo trobem un cau anegat d'aigua i al fons, sota el fang, hi descansa el drac.\nLa cascada del jardí romàntic\nUn cop visitat part dels jardins orientals hem tornat a la entrada del parc. Una visita molt agradable i molt divertida per fer amb nens, sempre hi quan el drac vulgui ser vist...... Per si de cas, aixequeu el cap a la font de la entrada i el drac sortirà llençant aigua pel morro...... un espectacle¡¡¡\nEls jardins orientals\nEl cau del drac.\nEl drac es mossega la seva cua d'aigua\nLa Roca prehistórica: Els primers habitants del Vallès\nA la vora de la muntanya dels Céllecs, dintre del P.N. de la Serralada litoral, ens trobem amb un dels jaciments neolítics més importants de Catalunya i també amb un dels primers vestigis dels habitants del Vallès Oriental.\nEntre els municipis de la Roca del Vallès i Òrrius hi ha traçat un antic camí que unia el Vallès oriental amb el Maresme i que passa per l'actual ubicació de l'ermita de Sant Bartomeu de Cabanyes, on anys enrera es trobava el poblat íber de Céllecs. Al llarg d'aquesta vía trobarem els monumets i construccions més representatives d'aquesta era, dólmens. coves artificials, pedres rituals i aras antics.\nDistancia: 8,63 km Temps: 4h (paradas) Circular: SI\nAlt máx: 385m Alt.mín: 88m Dificultat: 1/5\n"Si ens aixequem ben d'hora, peró molt, molt d'hora, i treballem sense retrets serem imparables" Aquestes són les paraules de Guardiola abans de no sé quin partit per arengar als jugadors, donc be.... Una m**** són les nou i mitja del matí i fot un fred de collons.\nAvuí surto a caminar una mica més tard del que estic acostumat, però, de fet, vaig al poble del costat de casa, a poc menys de quinze minuts de porta a porta i, a més a més, m'acompanya Nora, la meva peque de tres anyets. La Roca del Vallès es coneguda pel seu imponent castell situat a un petit turó d'on temps enrera es dominava la via romana anomenada Praetorium que unia Sempronia (Granollers) amb Iluro (Mataró); i també pel centre comercial La Roca Village, un complex de botigues de roba carísima a preus rebaixats (no confondre rebaixat amb assequible).\nComenço a pensar que hi ha quelcom que no vol que realitzi aquesta ruta, la primera vegada que la volia fer feia un dia de gossos amb pluja i molt fred, la segona vegada la peque es va possar malalta i també la vam ajornar i avuí, quan ja portavam uns tres kilçometres s'ha possat a ploure novament i hem girat cua.\nInicem el camí\nNo pot anar pel camí....\nNo obstant hem pogut encetar-lo. Segons Nora els dracs estavan dormint als seus caus perque el cel estava gris i semblava que volia rajar. La primera parada del camí ha estat la Roca Foradada, un bloc de granit de formes arrodonides i buidat en el seu interior. Aquesta roca va ser utilitzada com a refugi també durant la guerra civil.\nAl costat de la Roca Foradad\nSortint del cau.\nHem desfet el camí buscant més caus de drac. En menys de cinc minuts hem arribat a un altre construcció megalítica, l'anomenat dólmen de Can Gol II. Després de pujar per un corriol estret hem arribat al cim del turó on està el dólmen. D'aquesta construcció només queden les tres "parets" ja que el sostre està desaparegut.\nUn tió improvisat....\nBaixant del petit turó i agafant un altre cop la pista principal hem anat pujant cap a la pedra de les Orenetes, un roc enorme de granit de formes molt arrodonides amb moltes cavitats i amagatalls on hem jugat una miqueta a amagar-nos. Aquesta estructura convida a ser grimpada, i aixó hem fet, hem pujat fins dalt per veure com uns núvols negres s'acostaven a la zona.\nMira papa quins núvols¡¡\nLa nostra intenció era marxar cap a la ermita de Sant Bartomeu, pasant primer per la pedra de les Creus, el Plat del Molí i el dolmen de Céllecs, peró el plugim era cada cop més intens i hem acabat marxant cap a casa.......\nEtiquetes de comentaris: Serralada litoral, Vallés Oriental


La Fiscalia obre una línia d'investigació sobre el cas 3%\nper Redacció 01/08/2019 07:14h\nCarbó va demanar factures falses posant com a concepte l'aportació d'aparells audiovisuals per a programes de TV3 | CatalunyaDiari.cat\nLa Fiscalia ha obert una línia d'investigació entorn del presumpte finançament il·legal de l'antiga Convergència Democràtica de Catalunya —CDC— en el que es coneix popularment com el cas 3%. Ara, aquesta línia afecta productores audiovisuals relacionades amb TV3, després que aquest dilluns, l'empresari Juan Manuel Parra confessés davant del jutge de l'Audiència Nacional José de la Mata que el 2010 tres empreses que administrava, Hispart, Audiovisual Exit i Estereorent, havien cobrat a través de dues productores relacionades amb el canal autonòmic tasques que en realitat havia fet per la campanya de CDC a la presidència de la Generalitat.\nUna de les productores estava vinculada a un exgerent de TV3\nEn tot cas, i segons la documentació que l'empresari va aportar davant l'Audiència Nacional, els pagaments ascendirien a 750.000 euros. És la mateixa documentació aportada davant el jutjat d'instrucció 23 de Barcelona, on hi ha oberta una causa contra ell per la qual se'l jutjarà el setembre vinent. El fiscal encarregat del cas, José Grinda, ja ha demanat a l'Audiència Nacional que el citi en qualitat d'investigat, i que reclami tota la documentació sobre els pagaments de la productora a Parra.\nParra ja havia estat condemnat\nTRÀGIC: L'autòpsia de Cameron Boyce confirma la veritable causa de la mort\nTV3 Generalitat de Catalunya Fiscalia


El Taller de Alqvimia – smbadia : El blog de Silvia Muntanyola Badia\n30 de Desembre de 2007 Publicat a Salud y bienestar\nDesde fa unes setmanes que utilitzo el productes de la casa "Alqvimia" i estan resultant ser d’una fantàstica qualitat. Es tracta del Aceite Reafirmante del busto (Supreme Aromatherapy spa treatment) 100% natural i de la Emulsión corporal hidratante anti-stress (body elixir) amb ingredients naturals d’alta qualitat. El primer està donant resultats a la setmana de provar-lo i el segon mostra una intensa fragancia que inmediatament hem proporciona una sensació de benestar. A més a més, estic aplicant els dos amb massatges i molt d’amor, facilitant-se així encara més la relaxació de les tensions.\nNo sé si aconseguiré la bellesa absoluta (He he he he!) però reconec ser buscadora de l’armonia i expresso la deessa que cadascuna duu dins. La feminitat i els seus valors són necessaris: l’amor, tolerancia, sensibilitat, sabiduria…\nAlquimia promou l’Economia Humanitzada i jo en sóc part activa. Vull ser CONSCIENT del CONSUM i sols col·laborar amb empreses que siguin RESPONSABLES.\nPrevious: Previous post: Inciensos\nNext: Next post: Forums, Exposicions, etc…


La Teixonera i Sant Genís guanyen espais veïnals amb el Pla de barris | betevé\nLa rehabilitació de la Bòbila Carmen com a local d'entitats o la recuperació dels entorns de Can Soler són dos projectes destacats\nredacció web | Dimarts, 1 d'Ago del 2017, a les 15.27\nEls veïns de Sant Genís dels Agudells i de la Teixonera veuran en els propers anys com la inversió i els canvis arriben als seus barris. L’Ajuntament destinarà 15 milions d’euros a millores tant urbanístiques com projectes d’educació o salut. A Sant Genís es reurbanitzaran diversos espais públics malmesos, entre els quals l’entorn de la masia de Can Soler, i també es tiraran endavant projectes relacionats amb la gent gran en un barri amb un índex d’envelliment alt. Pel que fa a la Teixonera, s’hi construirà una escola bressol, es rehabilitarà la Bòbila Carmen i es reformarà l’espai esportiu conegut com la Campa.\nPer la regidora d’Horta-Guinardo, Mercedes Vidal, aquest Pla de barris és “una inversió molt ambiciosa” a repartir entre dos barris “amb necessitats urgents i desatesos durant anys”. Vidal ha presentat aquest matí la trentena d’intervencions que es faran a la Teixonera i Sant Genís dels Agudells en un entorn que no era casualitat, al costat de la Bòbila Carmen. Aquesta antiga fàbrica de totxos es rehabilitarà per ser un local on acollir totes les entitats de la Teixonera. Els veïns fa anys que reivindiquen aquest espai per a usos comunitaris.\nEl barri també guanyarà una escola bressol, encara sense ubicació, així com millores urbanístiques al carrer i la instal·lació d’escales mecàniques en punts conflictius per a un veïnat envellit. De fet, Sant Genís dels Agudells també té les mateixes necessitats de fer accessible la topografia. La zona és el segon barri de Barcelona amb l’índex d’envelliment més elevat, per darrere de Montbau. “No és el mateix viure a l’Eixample sent una persona gran que a Sant Genís i per això els veïns ens demanen rampes, escales mecàniques i ascensors”, ha explicat Mariona Prat, coordinadora del Pla de barris a Horta-Guinardó.\nUn dels projectes més importants que es duran a terme a Sant Genís dels Agudells és la millora dels entorns de la masia de Can Soler, on ara hi ha un camp de futbol abandonat. La zona mostra un aspecte molt degradat. Els veïns en decidiran en un procés participatiu els usos concrets però és clar que l’espai ha de resoldre el dèficit d’equipaments esportius, de lleure i àrees comunitàries tant per a les famílies, com els joves i la gent gran. A partir de l’octubre es preveu tenir-ne el projecte executiu.\nQuan sortiran les notes de tall 2020? I les de la selectivitat?


WeekdayRings: anells per determinar geomètricament el dia de la setmana corresponent a una data – Edunomia\nFa pocs dies, el 27/11, vam fer al CCCB el taller “Misteris de la màgia i de l’il.lusionisme relacionats amb Ramon Lull“, en el marc de l’exposició “La màquina de pensar“. En aquest taller vam presentar per primer cop, i vam donar als participants, un prototip d'”anells lul.lians” que hem desenvolupat amb en Fernando Blasco (@fblascoxyz) que permeten calcular fàcilment el dia de la setmana corresponent a una determinada data. El càlcul es fa geomètricament, fent servir aritmètica modular. Hem batejar aquests anells com a WeekdayRings. Les plantilles, en diferents idiomes, es poden descarregar ja que les hem llicenciades CC-BY-ND-SA.\nPer a qualsevol data, dins d’un interval d’anys propers a l’actual, es pot determinar el dia de la setmana fent girar només dos anells. Es pot estendre a més anys, afegint-ne a l’anella exterior.\nAquest mètode és especialment útil com a taller per aprendre aritmètica modular, però també n’és per a la seva funció primordial; saber en què cau una data determinada del passat o del futur, que és veritablement útil, nosaltres ho constatem de forma repetida. I sense fer càlculs mentals.\nLa versió en català es pot descarregar del nostre blog. De moment, les instruccions al blog de Màgia i Ciència per fer servir els anells estan només en castellà. Esperem poder-les tenir aviat en més llengües, i també fer-ne un tutorial en video.\nEl mètode que fa servir és el de Lewis Carrol, popularitzar per Martin Gardner. Es tracta de sumar tres codis (el del dia, el del mes i el de l’any) fent servir aritmètica modular, es a dir, com si fos un rellotge de 7 hores. Només que aquí es tracta d’un rellotge on en lloc d’hores hi ha dies, i on en lloc de 12 unitats n’hi ha només 7.\nPreparació dels anells\nImprimir el pdf dels WeekdayRings en A4 o A3, i millor fins i tot si es fa en un paper gruixut o en cartolina.\nRetallar i separar els dos anells de la figura superior esquerra, de tal forma que esdevinguin independents. També es pot retallar el cercle dret, que farà les funcions de cercle-base. Els anells retallats hauran de fer-se girar al voltant del centre del cercle base, que conté els dies del mes i els dies de la setmana.\nUtilització dels anells:\nDonada una data qualsevol (dia-mes-any), cal rota4 l’anell dels mesos, de tal forma que coincideixi amb el número del dia de la data.\nCal després rotar l’anell dels anys, de tal forma que l’any de la data coincideixi amb la fletxa vermella de l’anell dels mesos. Però compte, que cal estar atents als anys de traspàs! Per exemple, per a 2016 a l’anell dels anys hi ha 2016b i 2016#. Per a gener i febrer, cal fer servir 2016b, i per als altres mesos, 2016#.\nEl dia de la setmana corresponent a la data escollida serà el senyalat per la fletxa vermella de l’anell dels anys.\nEsperem que aquests anells us siguin útils!\nMatemàgia lammc, magsci, weekdayrings permalink\nFormació a formadors del programa d’altes capacitats


La seva xerrada tractarà sobre la problemàtica dels animals exòtics com a animals de companyia, un tema relacionat amb la presència d’espècies invasores que poden causar conflictes amb les persones que viuen a la ciutat, com pot ser el cas de les cotorretes de pit gris, també conegudes com a cotorres argentines.\nFAADA ha dut a terme molts projectes diferents, tots ells seguin la missió de la fundació: promoure el respecte cap als animals, en l’àmbit social, legal i educatiu. Per aquest motiu, moltes de les accions que es duen a terme estan emmarcades dins d’aquests àmbits, com es pot veure en els seus projectes sobre turisme responsable amb els animals, circs sense animals i tinença responsable d’animals de companyia, entre d’altres.\nRecentment han engegat una pàgina web que es basa principalment en l’àmbit educatiu, en el sentit que aporta un seguit d’informació per a que la gent tingui coneixement de certs temes relacionats amb els animals i sigui conscient de la problemàtica que pot existir en alguns casos.\nAquesta pàgina s’anomena Wiki FAADA i és un recopilatori de contingut en format pregunta i resposta. A partir d’una sèrie de categories, com “Abandonament”, “Dofinaris” o “Tràfic d’animals exòtics”, apareixen un conjunt de preguntes que es despleguen donant informació sobre diversos temes.\nPosant com a exemple la categoria de “Tràfic d’animals exòtics”, apareixen preguntes com “És legal vendre un animal salvatge?” o “Com puc reconèixer un verdader centre de rescat d’animals?”, amb la informació corresponent a cada una que es desplega quan es clica la pregunta.\nLa veritat és que és una iniciativa molt interessant i que pot ser molt útil per a la ciutadania, ja que li ofereix informació que és necessària per ser conscient de certs temes i que li permeten poder-se generar una opinió que no depèn únicament de creences personals.\nSi voleu saber més sobre Wiki FAADA, no dubteu entrar a la pàgina web wiki.faada.org i navegueu per les diferents categories, etiquetes i preguntes. I si voleu escoltar la xerrada de FAADA a les Jornades FUB, envieu un correu a info@animallatitude.org amb l’assumpte “Jornades FUB” per formalitzar la inscripció.


Estem tots en una situació decisiva, després de l’època de confinaments rigorosos entrem en els períodes de desescalada en el que recuperarem la normalitat perduda, tant en l’aspecte familiar, social, recreatiu, laboral, cultural..., com en la pràctica de costums habituals com anar a reunions, conferències, espectacles, manifestacions esportives i, també, als comerços i als establiments sanitaris.\nLa visió, la preservació de la seva funcionalitat més òptima, forma part d’aquesta normalitat, i conseqüentment també s’hauran de reprendre els controls optomètrics que han quedat ajornats per imperatius legals sanitaris.\nLa visió, segurament el més importants dels sentits, cal recordar què més del 80% de la informació la rebem i obtenim mitjançant la via visual, continua tenint necessitat de controlar-se, per mantenir la seva utilitat per a la realització de totes les tasques que requereixin d’ella, gairebé totes.\nAra estem en el moment de recuperar aquella normalitat, totalment necessària, adequant les nostres instal·lacions a les noves exigències sanitàries que imposen una higiene absoluta en les persones, equipaments, instrumental, per tal de poder portar a bon terme la realització de les visites optomètriques amb tota l’habitual eficàcia tècnica i amb absoluta garantia sanitària.\nEn les vostres properes visites al nostre establiment veureu els canvis que la situació de recuperació funcional ha imposat.\nEn la zona d’atenció comercial, hem col·locat mampares protectores, s’ha convertit en inevitable l’ús de mascaretes i guants, tant en clients com en empleats, i l’exhaustiva utilització de solucions hidroalcohòliques per a la segura desinfecció de mans, s’ha instal·lat sistemes d’higienització per UV, assegurant una total asèpsia en tota la zona.\nEn els gabinets optomètrics s’han reforçat encara més aquestes mides, per tal de garantir que la proximitat client-optometrista, necessària per a la realització de les proves pertinents, es pugui realitzar amb total eficàcia i sense cap risc per a uns i altres.\nFederòptics Roure des de fa ja 50 anys vetlla per la visió dels seus clients. Des de sempre ha estat a l’avantguarda en la utilització de les tècniques més avançades per garantir la millor execució i realització dels serveis d’òptica, optometria, contactologia, orto-k, entrenament visual, visió esportiva..., ara també no ha dubtat en adoptar totes les mides de prevenció adequades i necessàries per continuar fent-ho, com sempre, però amb l’augment adequat de totes les mesures de prevenció i higiene que recomana la situació sanitària actual.\nBusquem entre tots aquesta nova normalitat, també en la cura i manteniment d’una bona visió, un dels nostres béns més preuats.\nA FEDERÒPTICS ROURE cuidem la teva SALUT VISUAL.


Conflictes i guerres - Results from #32\nEscrit per Jordi Calvo on 30 Setembre 2014 . Posted in Conflictes i guerres\nArticle publicat en Publico.es\nLa irrupció del grup armat Estat Islàmic, més conegut com ISIS, en el conflicte sirià i iraquià, ha sigut l'excusa perfecta per posar de nou d'acord a les potències occidentals en la necessitat d'intervenir militarment a l'Orient Mitjà.\nEscrit per Alejandro Pozo on 30 Setembre 2014 . Posted in Conflictes i guerres\nArticle publicat al Blog Paz en Construcción de El País\nEl Govern espanyol va informar al mes d’agost de la congelació temporal de les exportacions d'armes espanyoles a Israel. Segueixen vuit claus per analitzar la rellevància de l'anunci.\nEscrit per Pere Ortega on 16 Setembre 2014 . Posted in Conflictes i guerres\nArticle que analitza la darrera cimera de caps d'estat de l'OTAN a Gal·les on es prengueres mesures reactives en front del conflicte de Ucraina i de l'Estat Islamic a Iraq i Siria. Article aparegut en el diari Publico el 8 i 15/9/2014\nDurant tot aquest any estem parlant molt de la Primera Guerra Mundial. Però hi ha un enfoc que es troba a faltar, el de les conseqüències i responsables de les guerres. En relació al primer, s'estima que a aquesta guerra va haver-hi prop de 10 milions de morts en combat i prop de 20 milions de morts civils com a conseqüència directa de la guerra o per malalties o malnutrició relacionada amb el conflicte armat. Als quals cal sumar més de 20 milions de ferits.\nBalanç alternatiu sobre la intervenció militar espanyola a l'Afganistan\nEscrit per Alejandro Pozo on 27 Agost 2014 . Posted in Conflictes i guerres\nAmb l'any 2014 finalitzarà la Força Internacional d'Assistència per a la Seguretat a l'Afganistan (ISAF), l'operació militar liderada des d'agost del 2003 per l'OTAN en què ha participat Espanya des dels seus inicis al desembre del 2001. És així un bon moment per fer un breu balanç de la missió més costosa de la història de l’intervencionisme militar espanyol, tant en termes humans com econòmics.\nEspanya al Líban: l'operació «Lliure Hidalgo»\nEscrit per Eduardo Melero on 27 Agost 2014 . Posted in Conflictes i guerres\nLa intervenció militar espanyola al Líban es pot explicar com un intent del Govern de millorar el prestigi internacional d'Espanya. La participació es produeix a partir de 2006, amb l'ampliació de funcions de la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL segons les seves sigles en anglès) que va dur a terme la Resolució del Consell de Seguretat 1701, de l’11 d'agost de 2006.\nEscrit per Blanca Camps-Febrer on 27 Agost 2014 . Posted in Conflictes i guerres


Més de 2.200 imatges participen al concurs d'Instagram de la Setmana Medieval de Montblanc | EL PORTAL NOU\nAiguamúrcia: Dins el Cicle de Conferències de l'Arxiu Bibliogràfic de Santes Creus, a les 5 de la tarda, al dormitori del Monestir de Santes Creus, xerrada 'El monestir de Santa Maria de Vallbona durant el primer segle borbònic espanyol (1701-1802)', a càrrec de Marta Cusó Serra.\nAlcover: Dins el cicle Gaudí de cinema en català, a les 7 de la tarda, al Convent de les Arts, projecció de la pel·lícula 'Pau, la força d'un silenci'.\n· A dos quarts de 6 de la tarda, al Teatre Casal Montblanquí, cloenda de la trobada de vent i amics amb alumnes de les escoles de Música de Torredembarra, Altafulla, Vilanova i la Geltrú i Montblanc.\n· A les 6 de la tarda, al Molins de la vila, taller 'Elabora el teu propi pa en uns molins fariners medievals'.\n· A les 9 del vespre i a dos quarts d'11 de la nit, visita Teatralitzada al Casal dels Josa.\nMontferri: A les 6 de la tarda, al casal Cultural, representació de l'obra 'No hay ladrón que por bien no venga', a càrrec de la companyia Torralba Teatre.\nRodonyà: Dins els actes del Fira't, durant tota la fira, tallers de maquillatge i decoració d'espardenyes. A les 10 del matí, obertura del Fira't 2018. De les 10 del matí a les 2 del migdia, intercanvi de xapes de cava. A les 11 del matí, demostració de com ferrar un cavall a càrrec de Joan Forné. A les 12 del migdia, actuació de la Colla Gegantera de Bràfim la Cleca. A la 1 del migdia, repic de campanes. A dos quarts de 2 del migdia, vermut popular amb degustació de Vermut Myrrha de Padró i família i Patates i aperitius Palau. A les 6 de la tarda, xerrada a càrrec d'Oriol Pérez de Tudela, membre de l'entitat Terres del Gaià i lliurament de premis del Concurs fotogràfic IX Marxa Terres del Gaià. A les 7 de la tarda, música en viu amb Combo Mercalcutres.\nValls: Dins el Memorial Francesc Cabré d'Arqueologia, a un quart de 10 del matí, des de l'estació d'autobusos, visita al jaciment de Rabassats de Nulles.\n· A les 10 del matí, des del Centre Cívic, caminada, visita i tast al Celler Dasca Vives.\n· A partir de les 10 del matí, a la plaça dels Escacs, tercera edició de la Jornada Veïnal organitzada per la Federació d'Associació de Veïns de Valls i Pedanies.\n· Dins la jornada 'Per tot el que ens queda per celebrar' de suport a Anna Gabriel, a la plaça de la Zeta, a les 11 del matí, esmorzar i cercavila amb la Mulasseta i el Bouet. A partir de dos quarts d'1 del migdia, vermut amb el DJ Setilla i explicació del cas de les 39 encausades per la vaga del 8N. A partir de dos quarts de 3 del migdia, dinar popular amb música de 'Font de la Manxa Sound System'. A partir d'un quart de 5 de la tarda, quina solidària. A dos quarts de 7 de la tarda, música amb Guillem Anguera. A les 6 de la tarda, acte polític 'Xarxes solidàries contra la repressió' amb Eulàlia Reguant. A partir de les 7 de la tarda, actuacions musicals de Vivèrrids, Fetitxe13 i Roba Estesa.\n· A dos quarts de 12 del migdia, a la llibreria Tram, Simposi 'El viatge de l'escriptor'.\n· Dins el Valls per la Llibertat, a les 12 del migdia, a la placeta de Sant Roc, actuació del Cor Koré.\n· A les 5 de la tarda, al Centre Cultural, representació i festa de l'Escola Enxaneta.\n· A les 6 de la tarda, al Teatre Principal espectacle musical familiar 'Ai, Rateta, Rateta!', a càrrec del Replà Produccions.\nVimbodí i Poblet: Des de dos quarts de 10 del matí, pels carrers places i paratges del municipi, III Concurs de Pintura Ràpida Potau-Campdesuñer.\n· A dos quarts d'11 de la nit, al Cinema Foment Municipal de Cultura, projecció de la pel·lícula 'El viaje de sus vidas'.\nHome Cultura Més de 2.200 imatges participen al concurs d'Instagram de la Setmana Medieval de Montblanc\nMés de 2.200 imatges participen al concurs d'Instagram de la Setmana Medieval de Montblanc\nPortalNou Valls dimecres, de maig 10, 2017 Cultura\nLa passada edició de la Setmana Medieval de Montblanc va tornar a generar milers de fotografies i un gran nombre d'aquestes fotos va participar al concurs d'Instagram que organitzen l'Oficina de Turisme de Montblanc i l'Associació Medieval. Entre el 21 d'abril i l'1 de maig els usuaris d'aquesta xarxa social de fotografies que volien participar al concurs havien d'etiquetar les seves imatges amb #montblancmedieval i #setmanamedieval i seguir les indicacions de les bases que es van publicar a començaments d'abril.\nEl concurs està plenament consolidat i durant deu dies es van etiquetar més de 2.200 imatges que han servit per donar a conèixer la festa medieval més antiga de Catalunya i també el municipi. Actualment s'han superat les 27.000 fotos etiquetades amb #montblancmedieval. Aquesta participació tan elevada ha provocat també l'increment de seguidors al compte de l'Oficina de Turisme de Montblanc que a hores d'ara s'atansa als 2.700.\nEnguany el concurs tenia dues categories: Montblanc Medieval, on s'havia de destacar algun element del patrimoni arquitectònic, i Setmana Medieval, amb elements clars de la festa on es veiés gent participant-hi. Els premis per als cinc finalistes de cada categoria són estades a Montblanc, àpats, capses regal de viatges i visites guiades a la vila, entre d'altres. Els obsequis són gentilesa de l'Ajuntament de Montblanc, càmping Montblanc Park, Sant Francesc Restaurant, Conca Viatges i Montblanc Viatges.\nEls premiats i els premis han estat, en la Categoria Montblanc Medieval, primer, casc de cavaller i torre de fons, de @ze_instants; segon, la comitiva reial vista des d'una torre, de @miguiot; tercer el carrer Major en plena activitat, de @fenex1983; quart, el Foradot il·luminat durant la representació de la llegenda de Sant Jordi, de @bernonecodi; i cinquè, la plaça de Santa Maria, amb el mercat de vins i caves, des de la terrassa del campanar, de @oroviragarriga.\nEn la Categoria Setmana Medieval, primer, la princesa abraçant una nena, d'@oriolmirotoran; segon, soldat en un portal, d'@evaagras; tercer, Sant Jordi i la princesa passejant, de @jokat66; quart, comitiva del mercat d'esclaus, de @terronsmiticus; i cinquè, representació d'una lluita a Sant Francesc, de @jordibreso.\nDetingut per intentar asfixiar la seva dona amb un coixí a València\nEl PDECat concorrerà a les eleccions municipals amb la marca de JxCat\nEl PSOE ofrece a Ciudadanos convocar elecciones tras la moción de censura\nEl PSOE s’obre a convocar eleccions anticipades per a guanyar-se el suport de Ciutadans a la moció de censura\nEl PSOE acceptaria convocar eleccions i arribar a un acord amb Cs si Sánchez guanya la moció de censura\nTria l’himne del CanetRock amb el ‘Via Lliure’\nAugust Gil Matamala: ' Al principi de tot hi ha la guerra'\nMor el poeta barceloní Màrius Sampere\nRefugiats a la teva habitació\nMàrius Sampere, al camí de les estrelles\nWilly Toledo: l'actor antisistema\n“Ha marxat un senyor”\nLa Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya certa una figura de gestor cultural\nLa junta de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC), en desenvolupament del seu pla de treball i seguint amb les modi...


Autodeterminació – Pàgina 2 – El passat que no passa\nEl llum i la confiança\n10 gener 2019 13 gener 2019 agusticolomines\nLéalo en español El meu cardiòleg és un home savi. El primer dia que vaig acudir a la seva consulta del CAP de prop de casa em va voler tranquil·litzar amb una explicació molt didàctica sobre quin era el seu paper. Assegut davant meu em va dir, com qui no diu res: “De vegades som els metges els que desconcertem els malalts. Quan un malalt entra a la nostra consulta és com si entrés a les fosques en una estança desconeguda. Traspassa la porta amb cautela, topant amb tot el que troba pel camí, fins que aconsegueix trobar l’interruptor del llum … Continua la lectura de El llum i la confiança\n24 Desembre 2018 25 Desembre 2018 agusticolomines\nLéalo en español El govern espanyol s’ha equivocat. La celebració del Consell del Consell de Ministres a Barcelona va provocar la paralització de Barcelona un divendres feiner. Les rondes, que habitualment es col·lapsen al matí i al vespre, van engolir un 53% menys de cotxes. Els ciutadans que no es van desplaçar per anar a les mobilitzacions, és clar que van optar per quedar-se a casa. L’èxit de la jornada es deu, en part, a la propaganda negativa que es va fer els dies anteriors amb la intenció de criminalitzar l’independentisme. A la fi, no hi ha hagut grans aldarulls, … Continua la lectura de L'(im)pacte de Pedralbes\nFins que pixin sang\n11 Juny 2018 19 Agost 2018 agusticolomines\nLéalo en español El 27-O ha estat a punt de matar l’1-O. L’endemà de la famosa proclamació de la República al Parlament, la llosa de la presó i l’exili va caure damunt del Govern i del MHP Carles Puigdemont sense que ningú hi oposés resistència. Després, el trio del 155 va aplicar una repressió en tota la regla amb l’objectiu de neutralitzar el sobiranisme i esclafar la generació de polítics catalans que ha protagonitzat la ruptura més important contra l’Estat des dels temps de les revoltes anticentralistes de mitjan segle XIX. L’Estat busca l’escarment per fer por i evitar que … Continua la lectura de Fins que pixin sang\nPresident de l’excepcionalitat\n12 Mai 2018 15 Mai 2018 agusticolomines\nLéalo en español A les 12.03 h d’aquest dissabte ha començat el segon intent d’investidura d’un candidat de la coalició de Junts per Catalunya. El primer, el de Jordi Turull, va frustrar-lo el jutge Llarena, que va engarjolar el candidat entre la primera i la segona votació. Avui és Quim Torra qui ho intenta. Hi ha hagut dos candidats més que no han pogut prosperar. Per començar, Carles Puigdemont, que no ha pogut ser restituït perquè l’Estat ha fet tot el possible per evitar-ho. La darrera cosa, la impugnació de la reformada llei de la Presidència davant el Tribunal Constitucional. … Continua la lectura de President de l’excepcionalitat\n22 Març 2018 23 Març 2018 agusticolomines\nLéalo en español Ara que tothom coincideix a dir que les presses són males conselleres, potser caldria aclarir cap a on es vol anar. De vegades és millor pensar les coses i anar-hi amb decisió i persistència que no pas deixar-se arrossegar pel pensament màgic i creure que tirar pel dret és la gran solució. Abans del 27 d’octubre, hi va haver qui es va apuntar a donar puntades de peu cap endavant sense la més mínima cautela. No cal que m’esplaï sobre aquesta qüestió perquè als fets em remeto. Després de les famoses crítiques contra el president Carles Puigdemont, … Continua la lectura de A poc a poc i bona lletra\n30 Octubre 2017 2 Novembre 2017 agusticolomines\nLéalo en español Controlar el BOE no significa tenir a les mans el control remot de la Generalitat de Catalunya. A Espanya sovint es confon la norma amb la realitat. El paper, amb l’aplicació efectiva d’una llei. No és cap novetat, per tant. Això mateix va passar amb la venerada Constitució de Cadis de 1812. Aquesta llei fonamental està considerada la primera proposta espanyola realment liberal i va tenir els efectes que va tenir, que van ser gairebé nuls, almenys durant molt temps, per falta de voluntat i, sobretot, per falta d’un sistema polític que fos democràtic de debò. Per … Continua la lectura de El BOE no és el govern\nLa por de la violència\n27 Octubre 2017 2 Novembre 2017 agusticolomines\nAhir vam viure una jornada d’infart. La política d’avui dia té això. Els polítics es despullen en directe i airegen els dubtes. Des de l’1-O va arrelar entre consellers d’ERC i del PDeCAT el temor que el govern espanyol estava … Continua la lectura de La por de la violència


Pel que fa al màrqueting, no estic segur que es convertirà en un mercat tan enorme com molts creuen. Crec que la realitat augmentada és més una experiència d’usuari i una estratègia d’interacció, no una eina de publicitat. Per exemple, pot ser genial anar d'una descripció del producte en un lloc o pàgina a poder veure on el producte està disponible a prop. O passar de la informació a un compromís interactiu. Com que és una tecnologia tan nova i divertida, les empreses que l’incorporen avui en dia tenen uns resultats increïbles. A mesura que es converteixi en un corrent més generalitzat, no estic segur que durarà. Em podria equivocar, però.\netiquetes: màrqueting d'arrealitat augmentadaaurasmaautomòbilsblippargoogle glassinnovegaestudis kallocpantallamàrqueting armetaiol’objectiu de la ciutat de Nokiaqualcomm vuforiatelefonicaimmersió totalvuzixwikitudezappar


Cicle de xerrades El País Que Volem | Sants-Montjuïc per la Independència (ANC)\n← A la consulta, quina pregunta preferiràs que et facin?\nDeclaració de Novembre de l’ANC →\nEl cicle El País Que Volem inclou en aquest moment cinc xerrades, entre setmana, entre els mesos de novembre i març –n’hem fet ja dues–, i a l’entremig, un acte, el diumenge 26 de gener, que durarà tot el dia. Aquest article s’anirà actualitzant a mesura que concretem els detalls de cada acte, a part de contenir la informació bàsica dels actes anteriors, inclosa una nota de resum.\nRepública Catalana, lliure de corrupció [AJORNADA PER IMPOSSIBILITAT DEL PONENT]\nLa corrupció és una de les principals causes de desafecció amb la classe política. Alimenta una separació entre ciutadania i representants democràtics que, a l’extrem, pot arribar a situacions de resignació com la d’Itàlia, on la desafecció és tan gran que els ciutadans han assumit que els polítics són corruptes per naturalesa i que els esforços per canviar-ho són en va. Garantir que a Catalunya no hi haurà corrupció no seria realista, però volem saber quins instruments tenim, o podem crear, per tal que aquesta sigui mínima i es pugui actuar amb diligència, severitat i eficàcia contra els qui la cometen, la justifiquen o l’encobreixen.\nPonent: Joan Ridao\nACTES JA FETS DINS EL CICLE\nDe la desobediència a la sobirania\nDimecres 27 de novembre de 2013 a les 19h a la sala de conferències de Cotxeres de Sants\nPonent: Eduard Jaquet, coordinador de la Sectorial de Juristes per la Independència\nLes constants amenaces de diversos estaments del govern i l’estat espanyols de fer servir instruments legals per impedir la independència de Catalunya, i algunes opinions manifestades des de dins de Catalunya que alerten sobre una possible suspensió de l’autonomia, han alimentat el debat sobre la desobediència col·lectiva en processos de canvi polític. Volem esvair dubtes sobre quines són les vies per exercir aquesta desobediència, conèixer els límits de la insubmissió i preveure com hi pot respondre l’estat espanyol, amb l’objectiu d’estar preparats quan calgui exercir-la.\nRepública Catalana, horaris europeus\nDijous 12 de desembre de 2013 a les 19h a la sala de conferències de Cotxeres de Sants\nPonent: Fabian Mohedano, coordinador de la iniciativa Ara és l’hora – Iniciativa per a la reforma horària\nEspanya és l’únic país europeu que ha trencat el paradigma de l’organització horària europea. L’origen és a la postguerra, quan la necessitat de treballar a dos o tres llocs diferents feia que la majoria de persones arribessin a casa passades les 21 h. Ara, enmig del debat sobre els canvis que cal introduir coincidint amb la creació d’un estat català, s’ha obert la proposta d’adaptar els horaris als de la resta de països d’Europa, amb jornades laborals que acabin, com a molt tard, a les 5 o les 6 de la tarda i una pausa per a dinar de no més d’una hora. L’objectiu és conciliar la vida laboral amb la vida familiar i social.\nRepública Catalana, participació ciutadana\nDijous 16 de gener de 2014 a les 19h a la sala de conferències de Cotxeres de Sants\nPonent: Marc Parés, professor de l’Institut de Govern i Polítiques Públiques (UAB)\nPresentador: Sergi Castañé, estudiant de Politologia a la Universitat Pompeu Fabra\nCorrespon als catalans decidir com ha de ser la llei electoral, el procediment de les iniciatives legislatives populars, prendre part a l’elaboració de les lleis i fins i tot respondre un dels grans debats del procés independentista: la pertinença, o no, de Catalunya a la Unió Europea. Sortirem d’un estat amb una forta tendència a l’autocràcia, la imposició i la manipulació de tot el sistema polític social i econòmic i no farem l’esforç de substituir aquest estat per un altre, per acabar tenint el mateix tractament?\nIndependència 2014. Raons pel Sí + Sí (acte general del 26 de gener)\nDiumenge 26 de gener de 2014, auditori Pérez Moya de les Cotxeres de Sants\nTot i el posicionament que, de mica en mica, va adquirint la societat catalana en relació amb el procés d’independència, continua havent-hi persones que tenen dubtes, o fins i tot manifesten certs temors, sobre com arribar i mantenir un estat català independent. Aquesta jornada, que durarà tot el dia, va dirigida sobretot a ells, però interessarà i està oberta a tothom qui hi vulgui assistir. Hi haurà una taula rodona, actuacions, música, un dinar, humor, i una exposició de fotografies sobre la Via Catalana. I tindrà lloc en un moment clau, quan el procés d’independència haurà viscut l’embranzida de conèixer la data i la pregunta per a la consulta.\nL’acte comença al matí i acaba al vespre: hi ha una exposició de fotografies, la projeccció d’un documental, una taula rodona de primera, la intervenció de Carme Forcadell, tabalers, parades informatives, jocs per a la canalla organitzats per la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes.\nDijous 13 de febrer de 2014 a les 19h a la sala d’actes de Cotxeres de Sants, pl. Bonet i Muixí, 4a planta\nUn estat és independent per decisió pròpia o només ho és quan altres estats el reconeixen com a tal? La globalització ha fet que les relacions entre els estats siguin necessàries, tant en termes de comerç com de cooperació i diplomàcia. El República Catalana necessitarà suports internacionals en moltes matèries, ja que haurà d’obrir-se a un mercat global que doni sentit a la seva capacitat productiva i exportadora, i obtenir allò que no produeix per si mateixa. Sigui com sigui el futur d’Europa, Catalunya tampoc no deixarà de ser-ne una peça clau en temes de ciutadania, diplomàcia, defensa, etc. I els primers reconeixements seran vitals per assolir la plena integració a la comunitat internacional.\nPonents: Liz Castro (VilaWeb News from Catalonia) i Jordi Vàzquez (Help Catalonia).


Presentació de Tarragona 2012 com a Capital de la Cultura Catalana — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura i festes › Notícies › Notícies 2011 › Presentació de Tarragona 2012 com a Capital de la Cultura Catalana\nAquesta capitalitat de Tarragona suposarà el reconeixement del potencial creatiu i cultural de la nostra ciutat amb un canvi de dinàmiques que afectaran a les entitats, els gestors professionals i col•lectius culturals.\nLa coordinadora de Tarragona 2012. Capital de la Cultura Catalana, Rosa Comes i la tinent d’alcalde de Cultura, Patrimoni i Festes, Carme Crespo. Foto: Jaume Omella\nLa tinent d'alcalde de Cultura, Patrimoni i Festes, Carme Crespo, ha presentat aquest dimecres “Tarragona 2012, Capital de la Cultura Catalana”. Aquesta designació servirà per aconseguir canvis estructurals determinants per al futur de Tarragona. A grans trets, l’acció es desplegarà en dos vessants: un vessant de projecció exterior dels esdeveniments més potents i significatius de la ciutat, amb l’objectiu de reforçar la seva coneixença i de singularitzar Tarragona, i un vessant de treball intern, que provocarà un canvi de dinàmiques en les organitzacions, en el sector cultural de la ciutadania i en les relacions del món de la cultura amb la ciutadania en general.\nEl 2012 serà un any en què es reforçarà la visibilitat de la xarxa d’agents amb què compta la ciutat per tal d’aconseguir més intercanvi a tots els nivells i entre diversos sectors socials i econòmics.\nLa reflexió estratègica conjunta contribuirà a obtenir una panoràmica del futur cultural que es vol per a la ciutat. Els nous canals de “cocreació” que s’obriran han de permetre el diàleg amb la ciutadania i una reflexió, sobre les potencialitats de la cultura catalana avui. Un nou model de gestió ens distingirà d’altres capitals: El “Banc de la Cultura”, que segons Carme Crespo, “ha de vertebrar la funció mediadora i facilitar l’intercanvi perquè les diverses propostes culturals es derivin als teixits socials. Hi ha quatre grans esdeveniments que es beneficiaran de l’impacte mediàtic de Tarragona: Tarraco Viva, Scan, Santa Tecla i el Concurs de Castells”.\nTambé se’n beneficiaran la ciutat i els seus creadors. Segons Crespo, la creació dels “Amics de la cultura” impulsa un canvi de model, estableix ambaixadors de la ciutat cultural i fixa l’herència del voluntariat del 2012.\nAdjuntem dossier Tarragona 2012


ferrancab: ICV contra el realisme papal\nPublicat per Ferran Caballero a 1:08 Etiquetes: ElMatí.cat\nJo l'admiro, admiro profundament el Papa pels grans i sants pebrots que té.\nA més de tenir-los grans... No es posa condó.\nMolts plas, també.\nSi hi ha una qüestió que em treu de polleguera és el "tercer món i l'esquerra". Una neboda meva és farmacèutica, i quan va acabar la carrera va anar treballant en diverses farmàcies. Els medicaments caducats són els que s'envïen als països pobres. No m'estranyaria que també els condons fossin defectuosos.\nQue el que passa a l'Àfrica és fondament moral i cultural, és una evidència. Fa poc, LV digital tenia penjat un article comentant la feina ingent que porta a terme la catòlica "Comunidad de San Egidio" i ironitzava també amb la feinada dels d'ICV\nDeixant de banda els de ICV i la seva confusio profunda, no puc estar pas d'acord amb el papa i trobo que es d'una gran irresponsabilitat anar menystenint els preservatius. Desgraciadament, la santa seu es part del problema i tambe de la solucio; pero guanyariem molt si es deixessin dogmatismes de banda quan hi ha la vida de persones pel mig.\nSobre l'estudi de Harvard i el que diu el papa: no fotem. El que diu l'estudi es el resultat d'un analisi empiric que, deixant de banda les mancances que tot estudi d'aquesta mena te, intenta aillar l'efecte d'una campanya de preservatius. Ara, el papa repeteix verbatim el que diu l'estudi, i ni tu ni ningu es creu que aixo es simplement la constatacio d'un fet: un cop ho diu el sant pare, es politica, i per tant passar de "ser" a "hauria de ser."\nM'he llegit l'article del tal Edward C. Green i no aconsegueixo veure cap dada que suporti la idea que els preservatius no són efectius contra la transmissió del HIV. La suposada "evidència empírica" que demostra la ineficàcia del preservatiu sembla que no es pot trobar enlloc, i en cas de trobar-se seria tot un descobriment que posaria en dubte els fonaments de la medicina moderna.\nSi un virus pot traspassar una barrera de làtex, això voldria dir que el virus domina la tecnologia del teletransport. Voldria dir que ningú està segur (ni tan sols els monogàmics, ni els anti-sexe) perquè el virus es podria teletransportar directament d'un organisme a un altre.\nJo m'inclino a pensar més aviat que el Papa de Roma és un paràsit que no sap de que parla. El problema del Papa de Roma és que ell ha decidit renunciar a tota una sèrie de coses a canvi d'una dubtosa recompensa en una hipotètica "altra vida", i això l'ha convertit en un amargat. I com que és un amargat, vol amargar la vida a la resta de la humanitat, vol que els altres també renunciem, igual que ell, a tot allò que fa que valgui la pena viure (drogues, alcohol, sexe, futbol, etc.). Doncs, ho té clar!\nEl problema del Sida a Africa estimada Lola no és ni cultural ni moral, és el sida i punt. Aquesta voluntat d'evangelitzar i de culturitzar l'Africa em comença a a fastigejar, collons!!!\nAquest tema realment cansa. L'OMS ja va donar unes directrius basades en estudis empírics, per resumir:\n1) si pots, absten-te\n2) si no pots abstenir-te intenta ser monògam i fidel (però el tema òbviament no funciona si la teva parella et posa les banyes o si la teva parella es va contagiar amb anterioritat per molt que juri i perjuri ser "verge").\n3) si no et fies de la teva parella o no tens parella fixa, utilitza condó.\nFerran crec que en la teva argumentació confons extrapolació estadística amb evidència empírica (que diu que el VIH no traspassa el làtex, altra cosa és què fa la gent amb els condons).\nEn tot cas el papa no fa ni una cosa ni l'altra, simplement es basa en la moral sexual de l'església, que està molt bé per als catòlics, però ni tot el món es catòlic ni tots els catòlics segueixen les directrius de l'església.\nPotser el papa arriba a una conclusió semblant a la OMS, però com a filòsof sabràs que una argumentació no és només vàlida en funció de la seva conclusió, sinó també perquè tots i cadascun dels passos intermitjos que s'han fet per arribar a la conclusió han seguit un mètode de raonament vàlid. Que jo sàpiga la moral de l'església és revelada, no argumentada en estudis empírics o estadístics.\nÉs com si jo, completament ignorant sobre metereologia, digués que demà plourà i resulta que plou. No per això (que pot ser pura casualitat) jo em converteixo en un avalat expert metereòleg.\nEn definitiva, la política per als polítics, la salut pública, per als metges i epidemiòlegs i la religió per als religiosos. De SIDA no haurien de parlar ni Benet XVI ni Joan Herrera sinó els experts, que per això porten 30 anys treballant amb grans avenços.\nAltra cosa és que a Àfrica la política (o l'absència de política) interfereixi en el combat de la malaltia.\njo no he dit que el preservatiu no sigui efectiu contra la transmissió del HIV. Tampoc he dit que el virus domini la tecnologia del teletransport. La diferència entre l'eficacia de les campanyes de promoció del preservatiu a l'Àfrica i a Tailàndia no depèn de la qualitat dels condons (per ser prudents, segur que no només d'això) ni dels superpoders dels HIV africans. Sobre les teves introspeccions parapsicològiques en la ment de Ratzinger, res a dir.\ndir que el problema del Sida a l'Àfrica és el Sida és no dir res. Confondre la complexitat del problema i el reconeixement de la seva dimensió moral amb la voluntat d'evangelitzar és una absurditat que, si bé pot donar grans rèdits electorals i divertits moments de divertida demagògia és intel·lectualment ridícul i políticament irresponsable.\nés el que deia, jo no dic (i em sembla que el Papa tampoc), que el VIH africà traspassi el làtex. El que es diu, el que diuen els estudis i el que pretenia defensar jo, és que el problema no es resol repartint condons.\nD'altra banda, he d'admetre que tinc seriosos dubtes sobre la possibilitat de fonamentar una ètica en estudis emopírics i estadístics.\nMoltes gràcies pel teu comentari, una abraçada\nEn tot cas una política sanitària responsable (sobre el VIH i sobre moltes altres malalties de transmissió sexual) es basa en què qui demani condons o informació sobre com reduir el risc de contagi n'ha de poder adquirir sense cap mena de restricció (el tema de l'abstinència com a via de prevenció ja el dono per assumit perquè és autoevident). No em fico si s'han de de subvencionar els condons o no, sinó en la llibertat de poder-ne adquirir -que inclou, per cert, la llibertat de no adquiri-ne, o sigui que estem sent 100% respectuosos amb aquells que vulguin seguir la doctrina del papa!-. I mentre a Espanya i al món desenvolupat els condons són assequibles a tota la població, a l'Àfrica, no; mentre a Espanya i al món desenvolupat la informació sobre les vies de contagi i els diferents mètodes de prevenció són assequibles a tota la població, a l'Àfrica, no. És a dir un europeu té els instruments per ser responsable ell/a solet/a de la seva salut sexual (bé, de fet no tots, pensem en els casos de violació). Un africà, per desgràcia no.\nPer tant, si creus en la responsabilitat individual, qui individualment cregui que el millor per la seva salut sexual (i la dels altres amb qui tingui "contacte") és fer servir condons n'ha de poder fer servir (i qui vulgui ser cast o no vulgui fer servir condons que ho faci sempre que no obligui als altres a fer el mateix!).\nEn definitiva, no crec que condemnar l'ús del condó o obstaculitzar-ne la distribució sigui la millor manera de prevenir el VIH, francament. Si la gent vol ser casta ho serà igualment amb condons disponibles al costat de casa i després d'haver assistit a 300 xerrades sobre com col·locar correctament un condó!\nHas de tenir en compte que no al condó de l'església no té cap mena de matís. És un "no" i prou. Sense més explicacions. En contrast, l'OMS no recomana cegament el condó sinó que diu: si pots abstent-te, si no pots abstenir-te, mira de tenir una relació monògama (si tots dos sou seronegatius), en qualsevol altra situació, considera fer servir el condó perquè REDUEIX el risc de contagi (i òbviament és millor reduir el risc de contagi que no reduir-lo, no?).\nPer altra banda una dada que ens pot fer reflexionar: la majoria de dones infectades pel VIH a Àfrica són dones casades en relació monògama i 100% fidels que han arribat verges al matrimoni. La moral sexual cristiana i islàmica serveix de ben poc a aquestes dones! A més parlem de zones on altíssims porcentatges de la població estan infectats i on, per molt que es prediqui l'abstinència, un altíssim porcentatge de la població no ho complirà i el virus s'anirà extenent.\nA déu el que és de déu i als virus el que és dels virus: no entenen ni de moral ni de ideologia ni de religió.\nDe tota manera, com t'expliques que els contagis hagin baixat lleugerament en el món desenvolupatmentre que a l'àfrica han augmentat tant? No tindrà el condó alguna cosa a veure? Perquè dubto que la població del món occidental segueixi en massa la doctrina sexual de l'església...\nDe fet, crec que el diferencial és la reticència a utilitzar condó de molts africans no pas per influència vaticana sinó per un tema cultural lligat probablement al masclisme: molts homes i dones europeus que tenen relacions potencialment de risc han incorporat més l'ús del condó, mentre que molts africans que tenen pràctiques de risc consideren que "fa nosa" per motius culturals.\nL'ètica i la moral no poden ser sempre absolutes però la majoria de vegades sí que poden determinar si tal cosa és millor que tal altra en determinades circumstàncies, sense ser cap de les dues "bones" o "dolentes" absolutament.\nEstà molt bé fonamentar una ètica en principis inamobibles (es tan legítim com ser relativista) però quan hem d'aplicar-los a una població heterogènia i nombrosa, doncs... què vols que et digui. I si hi ha una malaltia pel mig doncs encara ho veig menys clar...\nÉs obvi i autoevident que l'únic sexe 100% segur és el no-sexe. Però hi ha un sexe "més segur" o "mitjanament segur" i hi ha pràctiques més "segures" que altres. Per contra, l'església ho veu com un tema blanc-negre: fora de l'abstinència o del sexe heterosexual dins el matrimoni no té més propostes ni té res més a dir. La OMS també fa dues propostes similars a l'església (abstinència o relació monògama entre seronegatius -el virus no entèn d'estats civils-), però n'afegeix una tercera (el condó) perquè és obvi que molta gent no podrà o voldrà complir les dues primeres recomanacions.\nLa cosa, crec jo, és que cal tenir tota la informació i que cadascú assumeixi els riscos que està disposat assumir en la seva vida sexual amb informació i accés lliure a mètodes barrera. Benet XVI de fet està en contra d'aquest lliure accés i, per tant, em sembla lògica la crítica des del punt de vista liberal i més quan el lliure accés al condó no obstaculitza l'abstinència per res!\nPer últim, trobo tendenciós que parlis d'algú d'extrema esquerra com Joan Herrera per exemplificar la crítica a Benet XVI quan molts polítics liberals i de dretes com Angela Merkel també l'han criticat.\nem sembla que no ens entenem gaire. Jo no sóc el Papa, així que no em responsabilitzo de les seves paraules ni de les seves intencions ni de les seves creences etc. De fet, i per no ser, ni tan sols sóc creient. Evidentment, no tinc cap problema teòric amb els condons i de la praxis no em sembla que sigui el lloc per parlar-ne. Tampoc quan són condons d'ús a l'Àfrica. En cap moment he dubtat de l'eficacia dels condons per impedir la transmissió del virus de la Sida. I sobre si les meves són argumentacions liberals o no, he d'admetre que aquesta és una qüestió que cada dia em preocupa menys.\nNo et segueixo en les teves reflexions sobre ètica, però he d'admetre que la culpa no és teva.\nSobre si és tendenciós que parli d'algú com Joan Herrera quan polítics liberals i de dretes com la Merkel també han criticat Benet XVI, en absolut. Em preocupa més el que digui Herrera sobre aquest tema que Merkel tot i que Merkel m'agrada molt més que Herrera per raons que escapen a cap tipus de tendència política. Digues-li com vulguis, però alguns en diuen "kilòmetre sentimental". Jo no sóc ciutadà del món.\nUna abraçada i moltes gràcies pels comentaris\nFerran, Ferran , dir que el problema del Sida a Africa és el Sida, és dir molt més que tota la pasterada del teu article que ni diu res ni resol res. Això sí que és políticament irresponsable. Tot i que tú ets aspirant a filòsof, no a polític. I dir que el problema del Sida és complex i donar-li una dimensió moral determinada també és paper de Water d'aquell que no eixuga bé el cul...oi que em comprens...? Vosaltres ja podeu anar donant-li dimensions morals i complexitats vàries al Sida, que els negres de l'Africa seguiran follant sense condó i si arriba el dia que es posen el condonet no serà perquè cap filòsof-intel.lectual (El papa per exemple) occidental els hi fiqui la seva dimensió moral al caparró ni perquè ells mateixos vegion en el Sida una complexitat determinada ni polles en vinagre, serà, pura i simplement per raons de subsistència, per no morir-se...auuu saludus crack!!!!\nFerran. És que m'agrada contradir-me i dir coses com aquesta "i si arriba el dia que es posen el condonet no serà perquè cap filòsof-intel.lectual (El papa per exemple) occidental els hi fiqui la seva dimensió moral al caparró" perquè així converteixo al papa en una mena de Saura vestit amb toga que alça les mans al cel i els hi diu als negres que la vertadera dimensió moral és la de posar-se el condó....és que m'agrada jugar., no puc fer-hi més...per cert el teu article ni me l'havia llegit., ara sí que ho he fet i en fi, està molt bé, molt bé...massa previsible, però en fi, almenys prens distància i no et tragues ni el discurset estúpid dels comunistes (Condooooooons llençats amb avions) ni tampoc el del Papa ( estimeu-vos negreets, estimeu la vostra dona, no sigueu animals, no cardeu per aquí i per allà, busqueu l'amor espiritual, .....balabalabla...saludus\ngràcies per l'aclariment. De totes maneres, el proper cop que critiquis un article meu perquè no diu res, o és paper de Water d'aquell que no eixuga bé el cul o alguna altra de les teves sempre apreciables consideracions, t'agrairia que, com a mínim, tinguéssis una idea aproximada del que diu l'article. Llegir en diagonal, encara que sigui. I si no és per respecte a mi o als altres comentaristes als que critiques d'una manera ofensiva, gairebé insultant, crec que com a mínim seria convenient per allò que alguns anomenen "vergüenza torera".


Construcció de planta quadrada centralitzada per un pati, on s'obren totes les estances. L'església del palau és un dels espais més interessants del conjunt i estava dedicata a Sant Jordi, Santa Llúcia i Sant Blai.\nA la banda esquerra de la façana totes les obertures es troben actualment tapiades i s'hi oberva una finestra molt deteriorada i una porta, que donava accès directe des de l'exterior a l'església.\nL'entrada principal estava formada per una gran portada d'arc de mig punt adovellada, de la qual només en conservem les restes. S'accedeix al palau per un vestíbul que dóna a una gran sala ricament decorada a mà dreta i a l'església a l'esquerra; davant, com ja s'ha dit anteriorment, un pati que centralitza tot l'edifici. L'ala dreta d'aquest palau l'ocupen un conjunt d'estances intercomunicades per portes amb arcs de mig punt i motllures. En una d'aquestes estances encara s'hi conserva un forn. A l'ala nord s'ubicaven les cavallerisses, que comunicaven també amb l'exterior a través d'una porta al mur est. Les restes de les cobertes ens deixen endivinar l'arrancament d'arcs torals i voltes de creueria.\nLa decoració del palau era molt sumptuosa i entrelligava elements del gòtic tardà amb altres renaixentistes. Es conserven encara motllures, frisos decorats amb motius vegetals, filigranes, arcs adovellats que donen accès a les estances, relleus amb motius vegetals, capitells ricament decorats, etc.\nLa façana principal presenta tres obertures a la banda dreta, dues de les quals són finestres amb arcades que es sustenten en mènsules amb motius vegetals i zoomòrfics, i una tercera obertura amb un ull de bou. Les tres finestres conserven elements decoratius gòtics amb arcs rebaixats i motllures p...


El comú lauredià descarta vendre Naturlandia però també tancar-lo - El Periòdic d'Andorra\nEl comú lauredià descarta vendre Naturlandia però també tancar-lo\nL’estat dels comptes descarta que hi hagi interessats\nPublicat el Dijous, 29 de setembre de 2016 | 02:15 h\nUna de les atraccions del parc. | Tony Lara\nEl Comú de Sant Julià de Lòria té assumida la impossibilitat de traspassar l’accionariat de Naturlandia a qualsevol empresa privada per l’estat en què es troben les seves finances. Això, no obstant i segons va assegurar el cònsol major de la parròquia, Josep Vila, no implica que s’hagi previst, ara per ara, el tancament de portes.\nCamprabassa, la societat que s’encarrega de l’explotació del parc, acumula avui dia un deute d’11 milions d’euros. Malgrat que el darrer any aquesta xifra va augmentar de manera més lleugera que els darrers, la situació de la caixa fa que no hi hagi cap empresa privada que pugui tenir interès en formar part del seu accionariat per mirar de remuntar la situació.\nQue no hi hagi compradors no implicarà de moment la clausura de l’ecoparc perquè aquesta acció suposaria un cost de «22 o 23 milions d’euros», segons va calcular Vila. L’acomiadament de les 70 persones que hi treballen de forma fixa tindria un cost de dos milions, a més dels personals. D’altra banda, caldria liquidar el deute ja esmentat. Cal afegir, a més els sis milions que aproximadament valdria tornar el territori a les seves condicions abans de la construcció.\nL’Administració local espera remuntar la situació de la societat encarregada del major atractiu de la parròquia. Així, el mandatari de Laurèdia en Comú va assegurar que, malgrat que s’invertirà exclusivament en el manteniment dels ginys durant els propers quatre anys, tal com consta en les previsions pressupostàries, se cercarà impulsar nous atractius al voltant del parc per tal d’afavorir l’afluència de visitants. Així, es vol mirar de donar la volta a la situació i fer que, poc a poc, els ingressos superin el volum de despesa. Amb tot, la corporació seguirà l’evolució de Camprabassa per determinar quines decisions s’hauran de prendre en un futur respecte de Naturlandia.


6è concurs de relats curts de novel·la negra Manuel Vázquez Montalbán | Centres Cívics\n6è concurs de relats curts de novel·la negra Manuel Vázquez Montalbán\nEl CC Vallvidrera - Vázquez Montalbán i la Biblioteca Collserola - Josep Miracle, en el marc d'activitats del 16è aniversari de la mort de Manuel Vázquez Montalbán, proposen un concurs de relats amb l'objectiu de promoure la creació literària tant en català com en castellà. La participació és gratuïta i oberta a totes les persones majors de 18 anys. Això sí, els relats han de ser inèdits, no poden superar les 1.000 paraules i han de girar entorn de la temàtica següent: el franquisme.\nPodeu consultar totes les condicions de participació a les bases de la convocatòria. El guanyador del primer premi s'endurà un curs d’escriptura de 20 h a l’Escola d’escriptura de l’Ateneu Barcelonès vinculat al gènere negre valorat en 350€, mentre que el finalista s'endurà un lot valorat en 200€ amb llibres, una bossa i una tassa de Biblioteques de Barcelona.\nPodeu presentar els vostres relats fins al 15 de novembre de 2019 a les 20h. El dimecres 4 de desembre, a les 19h, tindrà lloc l’acte en memòria a Manuel Vázquez Montalbán. En aquest acte es farà públic el veredicte del jurat i es realitzarà el lliurament del premi del 6è Concurs de Relats MVM a la sala d’actes de l'equipament de Vallvidrera.