revisió: odin esfera leifthrasir - Vainillaware\nreview odin sphere leifthrasir\nArregla tot, excepte la mòlta\nHi ha molt pocs jocs que m’agafen basant-me en l’art box, però puc recordar excavar Esfera d'Odin Des de la paperera (!) tants anys enrere, tant la boca de la meva dona com jo després de recollir-la.\nUn Valkyrie, un guerrer criador, un conill, una fada i una encantadora? Estàvem de seguida. Col·lectivament com el nostre primer joc de Vanillware, ens vam atraure al món i posteriorment ens ho vam perdre, mentre vam passar tota la setmana sencera cavant.\nVaig sentir aquesta mateixa alegria de nou Leifthrasir .\nOdin Sphere Leifthrasir (PS3, PS4 (revisat), Vita)\nLlançat: 14 de gener de 2016 (Japó), 7 de juny de 2016 (EUA), 24 de juny de 2016 (UE)\nMSRP: 39,99 dòlars (vida útil), 49,99 dòlars (PS3), 59,99 dòlars (PS4)\nEsfera d'Odin es manifesta en la seva capacitat per crear personatges més grans que reals de vida que se senten realment formidables i complexos, però fàcilment de connectar. Establert en el teló de fons de la guerra del calafó, cinc desconeguts (jugables) interactuaran tots els uns amb els altres i, finalment, s’uniran sota un objectiu comú, amb moltes voltes i girs al llarg del camí. L’enquadrament d’aquesta història és potser la part més entranyable de tots: una jove i el seu gat Sòcrates segueixen un llibre de contes al seu àtic, La història interminable estil. Adorable.\nAmb un excel·lent repartiment de veu (anglès i japonès) i una història que explora totes les facetes del món del joc i les motivacions dels seus personatges, no es deixa sense pedra. Si es planteja alguna pregunta en algun moment, Esfera d'Odin probablement ho respondrà, encara que sigui 20 hores després. El mètode esglaonat de narrar històries en cinc perspectives només augmenta la seva efectivitat, i fins i tot amb algunes localitats repetides i baralles de caps superposades, petits moments com fer temps d’atura amb NPCs mereix la pena.\nÉs a dir, res de les boniques visuals, que mereixen estar a la conversa dels més grans de tots els temps. L'equip només necessitava simplement tocar-los i presentar-los en 1080p amb una velocitat de fotograma millorada i estable (probablement el problema més gran amb l'original, que afectaria els caps). Això és exactament el que van fer. Només he provat el remake a PS4, però no tinc cap queixa.\nQuè hi ha de nou? Bé, l’equip va treballar el combat i gairebé tots els altres mecànics per fer les coses una mica més suaus. L’acció és menys trastornada i s’assembla més a un combatent 2D amb iniciadors combinats més fàcils (el quadrat no només es bloqueja ara; es pot tocar una direcció per desencadenar un atac direccional) i un sistema d’habilitat racionalitzada. Podeu lliscar per trencar guàrdies, planejar, saltar doble, girar aeri, evadir, bloquejar i iniciar llançadors aeris i raves. Si em sembla que només enumero els mecànics, tindríeu raó, si hi podeu pensar, probablement hi és. Esfera d'Odin bàsicament us proporciona un control complet del vostre personatge, així com de l’HUD (podeu desactivar gairebé tot, i el remake us proporciona una visió més ampliada).\nLa gestió d’inventaris, que podia ser un malson en el passat, ara es separa per fitxes útils i els jugadors poden fer servir Phozons (més sobre això en un moment) manualment per cultivar plantes. També s'han treballat nous mini-caps per fer un nivell més interessant, que es troba en algun lloc del barri de farciment, però no és tan decebedor (semblen tàctics, però destaquen estèticament). Tots els retocs faciliten el joc (sempre que no es produeixi una dificultat per començar), però busquen que sigui menys frustrant en general. Si d’alguna manera estàs de debò per aquest intent de barrejar-vos amb la fórmula clàssica, podeu optar per una experiència completament original amb una opció de menú independent, que allotja els seus propis fitxers de desar incompatibles.\nPerò amb tots els meus elogis, el flux del joc segueix sent una mica embolicat a la trituració. Malgrat les millores, hi ha repetició completa de recorreguts enrere per etapes i entorns i falta de varietat quan es tracta de tipus enemics en algunes zones. El principal tema neix d’una de les maneres bàsiques d’apartar el nivell: menjar aliments. Primer cal obtenir una llavor, alimentar-la, cultivar la planta, collir-la, després menjar-la manualment per obtenir grans trossos de XP.\nEs tracta d'un sistema obtus de joc mig i mig, quan els caps comencen a acumular-se, i l'opció de tornar a nivells posteriors comença a ser cada cop més necessària. A més, fins i tot amb el nou sistema motxilla, encara hi ha un munt de trastorns, ja que els elements RPG de vegades sobrepoten el nucli d’acció. És una petita concessió per fer si us heu submergit en jocs plens fins a la vora amb metres i números tota la vida, però és un desactivament per a tots els altres. Prepareu-vos a pensar si no esteu jugant fàcil.\nMés enllà de la història de aproximadament 40 hores, hi ha un autèntic final que acull la seva pròpia batalla de caps i escenes addicionals per descobrir, deixades intactes de l'original. Leifthrasir també inclou el seu propi mode New Game + que permet als jugadors afrontar una dificultat més gran (inclòs el nou paràmetre infern de '200 HP Cap') i una punta de comandament ho permet.\nMai vaig pensar que ens veurem Esfera d'Odin de nou, però aquí estem Leifthrasir . Tot i que mantingués totes les frustracions clàssiques, com ho seria, mereix la pena revisar-les, però Vanillaware i Atlus han aconseguit d'alguna manera atendre a les dues multituds amb el remake. Aquest joc és necessari per llegir, i ara és el moment per acorralar-vos i veure el que us ha faltat.\n(Aquesta revisió es basa en una creació minorista del joc proporcionada per l’editorial. Aquesta obra es va publicar originalment l'1 de juny de 2016.)\ncom veure l'anime en línia de forma gratuïta\npreguntes principals de l’entrevista c ++\nprogrames bàsics de Java demanats en entrevistes pdf\ncom convertir-se en un llibre líder\nClasses i objectes C #: un tutorial en profunditat amb exemples\nPer què encara estimo Final Fantasy XIII\nShin Megami Tensei IV: Apocalypse s'estrena el 20 de setembre\nFalla: el prototip DSi tenia una ranura GBA eliminada a causa de la mida\nRessenya: els orcs han de morir! 2\nEl joc de cartes de taula Persona VS arribarà al desembre\nLes 12 millors eines de Wireframe per aconseguir que el vostre disseny sigui un èxit\nEpic tindrà un nou sistema d'assoliments la setmana que ve


Entrevista a Ingrid Paula Castro, exguerrillera de les FARC\nEntrevista a Ingrid Paula Castro, excombatent de les FARC i membre de la cooperativa COMAMCE\nL’ex guerrillera Ingrid Paula Castro reconeix tenir por sabent que més de 300 dels seus companys i companyes que van apostar-li a la pau han estat assassinats des de la signatura dels Acords de l’Havana. Diu que vol criar els seus fills sense que li arrabassin la vida. L’excombatent en procés de reincorporació pertany a la Cooperativa Multiactiva Agropecuaria de Mandivá Cauca Ecomún (COMAMCE), beneficiària d’un projecte productiu de gallines ponedores, impulsat per l’Associació Catalana per la Pau amb el suport financer de l’AECID. Els integrants de COMAMCE han rebut amenaces de mort i el dur cop de l’assassinat del Nelson, un dels seus majors valedors. Davant del risc, van decidir marxar de la vereda on estaven assentats, i buscar un altre lloc per començar de nou. En l’actualitat, i davant la falta de suports per poder reubicar-se amb garanties en un altre lloc, han hagut de tornar a Mandivá.\nDe les més de 300 persones excombatents assassinades en aquests cinc anys, un va ser Arnoldo Medina, conegut com a Nelson i membre de la vostra cooperativa, l’abril de 2021. Degué ser un cop molt dur…\nEra un company molt valuós. Jo vivia a la mateixa casa i aquell dia vaig sentir tota la impotència de no poder fer-hi res tot i veure com se l’emportaven per matar-lo. Estava amb els meus fills i ho vaig observar tot des del segon pis. Si hagués tingut el meu fusell, l’hagués pogut defensar. Ells no em van veure, però vaig pensar que anaven a matar tothom. Havia sentit por en la meva vida de guerrillera, però mai tanta com ara en la vida civil. A partir d’aquí, vam haver de deixar la casa i el projecte piscícola que ja teníem en marxa.\nCom va ser la teva vida de guerrillera?\nVaig entrar-hi amb 14 anys, perquè no vaig trobar una altra sortida en la zona rural on vivia. Vaig estar onze anys a les FARC, la major part del temps com a infermera. A la guerrilla em vaig formar com a dona i vaig aprendre molt com a persona. Vaig aprendre a respectar i a ser respectada. No me’n penedeixo, malgrat el que es digui de les FARC, perquè una cosa és el que diuen i una altra és el que hi vius.\nVa ser una convivència molt bonica i aquesta part és la que més trobo a faltar; aquesta unió i la companyonia. El pitjor eren els operatius de l’Exèrcit, quan mataven companys, perquè érem com una família i si perdíem algú en combat el dolor era molt fort.\nQuines sensacions tenies mesos abans de la signatura dels Acords de Pau?\nEns vam il·lusionar molt amb el procés de pau, perquè ens havíem conscienciat que havíem d’assumir una nova vida, però pensàvem que tindríem garanties de vida i que seríem noves persones.\nQue ens mantindríem tots junts, que treballaríem i impulsaríem projectes productius, i que el que no treballés d’una cosa, treballaria d’una altra. Malauradament, no ha estat així.\nI quina ha estat la realitat?\nEl procés de pau el comparo amb aquella situació en què tu li dones la confiança a una persona, li expliques les teves pors o els teus projectes i aquesta persona et decep. Així veig el procés de pau.\nJa van més de cinc anys i mira’m: no tinc un habitatge digne ni garanties de vida. El govern ens facilita una ajuda, però no arriba per a gairebé res. Jo esperava més.\nEt penedeixes d’haver lliurat l’arma? Què vas sentir quan ho vas fer?\nNo me’n penedeixo, però d’haver sabut que les coses serien d’aquesta manera potser no l’hagués lliurat. Ja van més de 300 companys i companyes assassinats en aquests cinc anys de reincorporació. Jo no vull que em vegin asseguda i haver de deixar-me matar perquè no tinc com defensar-me. Quan vaig deixar l’arma, vaig sentir que lliurava la meitat de la meva vida, un buit molt gran. Mai vaig fer mal a ningú, mai vaig matar ningú, però era part de la meva vida i en lliurar-la em vaig veure desprotegida, més vulnerable. No tinc enemics, però sabia que no a tothom li agradem i també que es van cometre errors amb persones innocents que res tenien a veure amb el conflicte. Però la veritat és que des del moment en què vam deixar les armes, tot va esdevenir més insegur. A l’Espai Territorial de Reincorporació on em trobava abans, van començar les amenaces i vaig decidir sortir-ne.\nHas estat temptada o t’han temptat per reprendre el camí de les armes?\nNo, perquè ja soc mamà i seria molt dur deixar els meus fills. Cal seguir i aquí estem, donant el millor de nosaltres i tractant de sobreviure, perquè un no sobreviu com vol sinó com li toca.\nI en aquest trànsit cap a la vida civil, has tingut por d’enfrontar-te a la societat per la teva condició d’excombatent?\nHa estat difícil perquè molta gent pensava que érem assassins i violadors. I som persones normals i corrents que certament teníem una arma, però això no vol dir que amenacéssim el poble. Els qui ens coneixien sabien que érem humils, i amb aquesta humilitat ens guanyàvem la gent. Molts ens van donar suport i, en el meu cas, com a infermera, era ben rebuda a totes les comunitats.\nMalgrat aquests cinc anys tan complicats, has estat mare d’un nen i una nena…\nVolia ser mamà, però m’ha tocat molt durament sobreviure jo sola amb ells, perquè el pare viu a Tumaco. És per ells que no dono el meu braç a torçar i que no he tirat la tovallola. Tinc l’esperança que algun dia les coses canviïn i pugui criar els meus fills en un lloc on no hi hagi violència ni maldat. Vull que creixin en un ambient sa, en pau i tranquil·litat.\nHa estat més dur el trànsit a la vida civil per a les dones?\nHem tingut fills i crec que la igualtat que teníem a la guerrilla s’ha anat perdent. Moltes dones han de dedicar-se ara a la casa i als fills. Per exemple, la majoria de persones excombatents a les quals es va seleccionar per fer tasques d’escortes van ser homes. A mi un comandant em va dir que jo no servia per a això, cosa que em va fer sentir molt malament.\nTambé et vas retrobar amb la teva mare després de molts anys. Com va ser l’experiència?\nVaig tenir l’oportunitat d’anar a veure-la a Buenaventura, on viu, i va ser una trobada molt bonica. Ella va plorar molt, perquè les bruixes li deien que estava viva, però m’havien donat per morta… m’havien fet la vetlla i tot.\nQuins somnis tens enmig d’aquest descoratjament?\nDesanimada del tot no ho estic, perquè tinc dues personetes per les quals lluitar i que són ara el meu motor. Jo vull continuar aportant al procés de pau, treballar a la cooperativa, finalitzar l’educació primària i poder graduar-me com a infermera professional per anar a llocs que l’Estat mai ha trepitjat i ajudar tota aquella gent que ho necessita.\nVoldria que s’implementessin els Acords de Pau i que el país canviés.


'Dibuix preparatori El benefactor trompeta', de Jaume Sans GALERIA MARC DOMÈNECH\nBarcelonaJaume Sans (Sitges, 1914 – Barcelona, 1987) va ser un artista i un personatge "visionari" i que se sentia "extremadament incòmode" en els ambients en què li podien fer la pilota, com diu el galerista Marc Domènech amb motiu de l'exposició que li dedica amb el títol Jaume Sans. Del surrealisme a l'abstracció. La mostra, que es pot visitar fins al 28 de febrer, inclou una setantena d'obres, entre dibuixos, pintures i escultures. Semblen realitzades per artistes diferents, des dels dibuixos surrealistes fins a les pintures informalistes, algunes de les quals es van poder veure a l'exposició del Museu de Mataró amb què Sans va ser redescobert el 2016 després caure en l'oblit durant la Postguerra. "Els dibuixos són esbossos per a les grans pintures que va fer, que en va fer molt poques", explica Domènech, com Camagüey hidráulico en cuclillas, propietat del Museu Nacional d'Art de Catalunya.\nDibuix preparatori per a 'El benefactor trompeta' Galeria Marc Domènech\nUna pintura sense títol de Jaume Sans de l'any 1955 Galeria Marc Domènech\n'Nibelung', de Jaume Sans Galeria Marc Domènech\nJaume Sans art Galeria Marc Domènech


Bévinda, amb músics de França i Portugal, inaugurarà el 9è Festival Internacional de Fado de Catalunya - SIESTV\n13 oct. 2020 Bévinda, amb músics de França i Portugal, inaugurarà el 9è Festival Internacional de Fado de Catalunya\nSerà aquest dissabte proper 17 d'octubre al Cafè del Teatre de Lleida\nPosted at 14:19h in Cultura, Música by siestv\nRedacció.- La 9a edició del Festival Internacional de Fado de Lleida que organitza la Fundació Orfeó Lleidatà i l’Ajuntament de Lleida, amb la col·laboració especial del Consolat de Portugal a Barcelona, i sota la direcció artística de la cantant lleidatana Carolina Blàvia, tindrà lloc per novè any consecutiu a Lleida, i per primera vegada també a La Seu d’Urgell, del 6 al 31 d’octubre amb dos concerts al Cafè del Teatre de Lleida, un concert a la sala Sant Domènec de la Seu D’Urgell, i un concert a l’Espai Orfeó de Lleida. També es podrà visitar una exposició de l’obra de Jose Nacimiento al Cafè del Teatre de Lleida i gaudir de l’oferta gastronòmica que acompanya habitualment el festival al Restaurant Caravista de Lleida.\nEnguany l’InterFado, comptarà amb les actuacions de formacions musicals amb una consolidada trajectòria musical dins del fado, vingudes des de França, Galícia, Portugal i Catalunya.\nInauguració del Festival amb l’actuació de Bévinda\nBévinda, amb 9 discs publicats, ha actuat arreu d’Europa i Àsia desenvolupant l’estil i incorporant instruments i música d’altres regions del món com Nepal (que coneix a través de molts viatges) o el nord d’Àfrica. En el seus espectacles canta en Portuguès i en Francès. La llengua natal, i la llengua d’adopció.\nISGA collective, una de les propostes més atractives i originals de l’escena gallega actuarà a la Seu d’Urgell i al Cafè del Teatre\nDes dels seus inicis al 2005, el grup del productor i compositor Isaac Garabatos amb la veu de Mònica de Nut han mostrat el seu interès per la música d’arrel galego-portuguesa i els corrents d’avantguarda. En el seu primer disc, A Redeira, van conjugar la seva música absolutament contemporània amb les “Cantigas de Martín Códax” rebent excel·lents crítiques per aquest treball que van portar en directe a Liverpool, Edimburg, Frankfurt o Munic. Posteriorment van presentar el seu àlbum, Etheria, a Galícia després d’oferir quatre concerts a Londres i esdevenir un nou rumb on el grup de Vigo investiga entre la música gallega, el fado o el post-rock.\nAquesta serà la primera visita “d’ISGA collective” a Catalunya i ho faran en format compartint la seva visió de la música d’arrel gallega conjugant la poesia galaico-portuguesa de el S. XIII amb sons i harmonies de l’S.XXI, amb la col·laboració del guitarrista portuguès Dario Rocha.\nCarolina Blàvia treballa des de l’any 2002 amb música inspirada en el Fado. L’any 2006 presenta, amb el grup EnFado el CD “A mil noranta” –Discmedi records-. L’any 2012 presenta un EP encara de versions anomenat “Fado Enllà” amb la col·laboració dels músics Pancho Marrodán i Miquel Hortigüela.\nUna exposició que mostra l’obra de Jose Nacimento romandrà oberta al públic del 6 al 31 d’octubre al Cafè del Teatre .\nJose Nacimiento Sesto va néixer l’1 de maig de 1969 a la vila de Sanxenxo (Pontevedra). Va cursar els seus estudis a Santiago de Compostel·la i a la Corunya va estudiar Disseny Gràfic a l’escola diable Picasso.\nProfessionalment es va dedicar a la nàutica però mantenint la seva passió per la pintura autodidacta.\nEnguany, i amb motiu de la malaltia de la seva mare i passar temps al seu costat, va reprendre els pinzells, el que l’ha dut a realitzar la seva primera exposició de la seva obra “Os meus amores”, a l’agost de 2020, dedicada a la seva mare.\nLa temàtica principal de les obres està relacionada amb la vida marinera, tasques artesanals i folklore a Galícia.\nDescendent d’avis portuguesos, recentment ha iniciat pintures relacionades amb allò que identifica Galícia i Portugal (el mar, la música, la gastronomia). A l’exposició podrem veure algunes de les obres inspirades en les Lusofonias com “o portugués” o “a fadista”.


Actualitzada el 08-01-2021 17:57\nDoncs ja hi som. Com ens alerta cada any el Toni Clapés, entrem al túnel. I aquest túnel serà fosc i no només perquè sortim de festes i perquè no tenim festes fins a la primera setmana d’abril, que és quan apareixerà la Setmana Santa. Però, en fi, ja som al 2021, després de festes, àpats, desmesures, despeses i aquests dies són els dies mundials de la voluntat de reconstrucció, sigui física, econòmica o moral. Això no varia després d’aquest Nadal diferent.\nPerò sí que avui acceptaré de bon grat que em digueu excessiu, perquè ho he de dir: entrem en un túnel no sabem ben bé fins quan. No, no ha estat un Nadal convencional. En general hem fet el que ens han demanat les autoritats. Cadascú de nosaltres té una història familiar i un abandonament o un ajornament. Hem deixat de fer perquè ens ho van demanar. No vam anar a cap rave , no vam mesclar més bombolles de les que pertocaven i vam deixar els pares o avis tancats a casa per estalviar-los patiments o, sobretot, riscos.\nI som aquí amb les festes liquidades, però sobretot venen uns mesos que no sabem què. Intento no seguir idees de futurs apocalíptics ni futurs ensucrats. Ens haurem de començar a imaginar que avui i dilluns i d’aquí a 15 dies serà un dia normal perquè així davant d’una bona notícia reaccionarem com si patíssim un dolç contratemps. Res encara serà normal fins que ens vacunem a granel. Un que intenta somriure davant de les adversitats, crec que a la tardor tindrem tantes vacunes que ens en riurem com aquest Nadal ho hem fet de la sobredosi de mascaretes que tenim quan a l’abril les pagàvem a preu de bufanda de Louis Vuitton.\nAmb les vacunes passarà el mateix. Dimecres es va aprovar per Europa la de Moderna , tenim la de Pfizer punxant-se encara desesperadament lenta, aviat arribarà la d’Oxford i unes setmanes més tard, la de Janssen. Podrem posar les vacunes als aparadors de les farmàcies i escollir la que ens roti. Mentre això no passi, que passarà, necessitem ànims i força. Estem a punt de donar la volta al marcador i d’haver viscut un any amb angoixa, dolor, pena i una intolerable allisada de la llista que teníem de gent gran. Cada cop ens queda menys gent que va viure una guerra i una postguerra. I la que ens queda l’hem de cuidar ara tant com ho hem fet per Nadal.\nI hem d’animar els qui es queden sense feina temporalment o els qui han de tancar portes. Fa un any que comptem més els morts que els aturats, els infectats que els que estan amb ERTOs, i estem farts de fer-ho. I farts d’explicar-ho, i farts de no trobar-hi solució i farts de no saber si saben. Potser ens tornen a venir unes setmanes que ens tocarà tornar a aplaudir al grapat de sanitaris que estan arriscant la salut sense cobrar hores extres. Potser ens toca frenar per avançar. Passar el túnel de gener per arribar a una estació il·luminada al març i, com quan érem petits els de Can Fanga, gaudir més endavant de la primera estació a l’aire lliure després de sortir del túnel. Tot és més a prop, però avui ho veurem molt lluny. Més lluny del que serà demà.\nEns hem d’animar. Fa un any que fem experiments amb la distància: la física, la psicològica i l’afectiva. I ho hauríem de capgirar. Tal dia com avui fa un any, cinc o vint era un matí de mongeta tendre, de targeta visa escanyolida, de deixar de fumar i de promesa de gimnàs que, a sobre, ens l’han tancat. Però aquest divendres bàsicament és un dia per intentar animar-nos abans de caure en aquest desànim en el qual ens hem instal·lat com a societat.\nPotser sí que venen setmanes difícils, però no podem arrebossar-nos en la tristor. Hem d’aixecar el cap per tothom: per la gent gran que tenim, per les generacions de futur i per nosaltres mateixos. Ni en sortirem més feliços ni més units. Això és mentida. En sortirem menys i més espantat s . Però a la vegada segur que tornarem a gaudir com abans. Hem de posar-hi data i, malgrat tot, hi som més a prop que abans d’ahir i, per descomptat, de tal dia com avui fa un any.


Descompte estudiant de Sling TV (2020): com sol·licitar-ho? - Entreteniment\nSling TV és una plataforma excel·lent per a aquells que vulguin obtenir entreteniment assequible. Molts usuaris nous busquen una plataforma integrada per diferents motius. Sling TV és una bona manera de millorar la vostra col·lecció. Veure TV EN DIRECTE mai ha estat tan fàcil. Sling TV us ofereix plans assequibles de fàcil accés.\nEls usuaris poden obtenir excel·lents avantatges. Com a estudiant, pot ser un repte pagar per moltes subscripcions. En aquesta guia, mostrarem com podeu estalviar en les vostres despeses.\nSling TV té un pla de descompte per a estudiants?\nSling TV no ofereix als usuaris un pla de descompte per a estudiants. És bastant difícil per a vostè conèixer alguns plans assequibles en línia. Sling TV, en canvi, ofereix algunes ofertes fantàstiques. Això afegirà valor a la vostra compra. Els usuaris poden tenir una experiència perfecta i gaudir de contingut de qualitat.\nObtindreu funcions premium amb molts avantatges. Com a estudiants, tots volem estalviar diners. És el més proper a compartir les vostres meravelloses eines. Us recomanem que ho proveu avui.\nPassos per registrar-vos a Sling TV:\nLa plataforma Sling TV no requereix que feu molt per registrar-vos. Podeu crear fàcilment un compte i gaudir dels seus excel·lents serveis. Aquests són els passos per començar amb el procés.\nEls usuaris poden provar la plataforma durant tres dies sense cap cost. La plataforma admet tots els canals principals. Podeu visitar la pàgina d'inici aquí .Feu clic al botó de registre per iniciar el procés.\nEls usuaris poden començar creant el seu compte. Cal registrar-se mitjançant el seu compte de correu electrònic. Els usuaris també poden crear una contrasenya segura.Us recomanem que feu servir una combinació de diferents casos, números i caràcters especials. Us proporcionarà la màxima protecció en línia.\nActualment, Sling TV ofereix als usuaris diversos plans. Hi ha tres plans disponibles al lloc web.Podeu veure un augment considerable de la vostra llista d’entreteniment amb aquest lloc web. Els usuaris poden seleccionar entre més de 30, 45 i 50 llistes de canals. Els usuaris també poden incloure alguns complements per obtenir el màximquantitat de canals.\nEl darrer pas és utilitzar la passarel·la de pagament. Els usuaris poden fer els seus pagaments a la plataforma i començar a gaudir del servei immediatament. Sling TV us permet pagar mitjançant targetes de crèdit o Paypal. Tots dos són modes viables de confirmació de la prova de tres dies. Els diners es descomptaran una vegada finalitzat el període de prova.\nAquests són els passos per començar a gaudir d’entreteniment il·limitat a través del lloc web premium. Els usuaris poden provar-los avui mateix i obtenir una experiència de visualització fantàstica.\nOfertes amb Sling TV:\nSling TV no té descomptes fantàstics per als estudiants. Tanmateix, tenen un nombre important d’ofertes per a vosaltres. Aquests són els que us beneficiarà enormement.\n1. Obteniu un mini TV AIR gratuït\nEl mini dispositiu Air TV és una excel·lent addició a la configuració de casa. Podeu fer que el vostre televisor sigui intel·ligent sense esforç mitjançant aquesta opció. Facilita la transmissió de contingut des de qualsevol lloc de casa. La connectivitat a Internet també fa que les coses siguin relativament senzilles.\nEls usuaris poden transmetre en alta qualitat 4K als seus televisors. Us proporciona accés amb un sol toc a Sling i Netflix als vostres dispositius. Els usuaris han de pagar el pagament amb dos mesos d’antelació.\n2. Podeu obtenir 10 $ de descompte en Sling i Showtime, Starz i EPIX\nActualment, el lloc web té una promoció contínua que us ofereix descomptes enormes. Podeu obtenir 10 dòlars de descompte a la vostra subscripció a una fona. Els usuaris també reben serveis addicionals com Temps d’espectacle , Starz i Epix de franc. Tindrà una vigència d’un mes.\nObteniu més de 50 canals i una qualitat excepcional durant la reproducció en temps real. Els usuaris també gaudeixen de pel·lícules i programes de televisió a la carta.\n3. Transmissió gratuïta\nSling també ofereix un transmissió gratuïta opció per als usuaris. És perfecte per a aquells que no poden gastar molt en opcions de televisió en directe. Només hi ha un nombre limitat de canals disponibles amb aquesta plataforma. Els usuaris poden gaudir de funcions exclusives comprant un pla per fent clic aquí.\nSling TV té diferents opcions disponibles i, en aquesta guia, intentem respondre a totes les vostres preguntes. Hi ha molt pocs descomptes per a estudiants al lloc. Podeu utilitzar les ofertes per reduir les despeses globals de la vostra compra.\ntransmetre en línia programes de televisió gratuïts\nerror d'experiència nvidia geforce 0x0001\namd ryzen 7 3800x vs 3700x\nmillor lloc web per descarregar pel·lícules de franc\nemulador d'Android per a Windows gratuït


És possible córrer una marató en menys de dues hores?\nEn deu anys els corredors han rebaixat en dos minuts el rècord del món, que ara és de 2h03:38, i els especialistes creuen que ben aviat algú aconseguirà recórrer els 42 quilòmetres i 195 metres en menys de dues hores\nÀLEX GOZALBO Barcelona Actualitzada el 01/12/2011 08:00\n260x366 Marató de Barcelona. Marató de Barcelona.\nLes cinc grans maratons que es disputen al món (Boston, Londres, Chicago, Berlín i Nova York) han vist aquest any com un atleta kenyà batia el rècord del recorregut. En deu anys els corredors han rebaixat en dos minuts el rècord del món, que ara és de 2h03:38, i els especialistes creuen que ben aviat algú aconseguirà recórrer els 42 quilòmetres i 195 metres en menys de dues hores. Físicament és possible.\nAquest divendres es presentarà la Zurich Marató de Barcelona 2012, un esdeveniment que se celebrarà el diumenge 25 de març. A diferència de les grans proves mundials, el recorregut no és gaire propici per batre rècords. "És massa trencacames i és un circuit que psicològicament no es gaire agradable, sobretot del quilòmetre 25 al 32. Tot i això, mai s'ha portat un dels millors atletes africans del món, així que tampoc sabem segur el potencial real del recorregut", explica Josef Ajram a l'ARA.\nAquest broker i especialista en proves de duresa extrema, que cada any participa a la Marató de Barcelona, té clar que "un atleta baixarà de les dues hores, estan molt a prop de fer-ho. Pot ser qualsevol dia, però lògicament haurien de trigar uns anys". Cada cop els atletes que competeixen a les maratons són més joves i estar millor preparats.\n"És totalment imprevisible saber fins on pot baixar el rècord", diu Ajram, que viu la Marató de Barcelona com una festa i acostuma a completar el recorregut en unes tres hores.\nLes cinc millors marques de tots els temps:\n2h03:38 Patrick Makau (Berlín, 25 de setembre de 2011)\n2h03:59 Haile Gebrselassie (Berlín, 28 de setembre de 2008)\n2h04:27 Duncan Kibet (Rotterdam, 5 d'abril de 2009)\n2h04:27 James Kwambai (Rotterdam, 5 d'abril de 2009)\n2h04:39 Emmanuel Mutai (Londres, 17 d'abril de 2011)


Assessorament Fiscal – Assessoria Bescanó\nTot sobre els impostos; sobre el valor afegit (IVA), sobre la renda de las persones físiques (IRPF), sobre successions i donacions, sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats, sobre tot tipus de societats; tributacions locals…\nOferim assessorament tributari integral davant l’administració tributària estatal, autonòmica i local en qualsevol procediment tributari, amb l’objectiu que els nostres clients puguin complir amb totes obligacions fiscals, planificant les operacions amb la millor eficiència.\nPlanificació tributària personalitzada d’empreses, autònoms i particulars.\nGestió i tramitació de requeriments.\nEstudi, revisió i impugnació de propostes de liquidació i liquidacions provisionals.\nInterposició de recursos de reposició i reclamacions econòmiques administratives.\nConfecció i presentació de declaracions fiscals periòdiques de tots els impostos.\nConfecció i presentació de declaracions censals davant l’Agència Estatal d’Administració.\nTributària (AEAT) i les administracions locals.\nPlanificació, estudi, confecció i presentació de la declaració de l’impost sobre la renda de\nles persones físiques (IRPF), l’impost sobre el patrimoni (IP) i l’impost sobre societats (IS).\nPlanificació de la tributació de la successió familiar, i estudi, confecció i presentació de la declaració de l’impost sobre successions i donacions (ISD).\nFiscalitat internacional i tributació de no residents.\nDeclaració de béns i drets situats a l’estranger (model 720).\nDeclaracions de les inversions situades a l’estranger (ETE, D6, etc).\nElaboració de comunicacions d’actualitat fiscal.


cura – Farmacia Morán – Sant Just Desvern (Barcelona)\nConsells per tenir cura de la teva pell\nPosted by fmoran on 08/08/2017\nLa nostra pell necessita que la cuidem cada dia, però ara és quan més atenció hem de tenir, ja que hi ha factors com el sol, el clor, la seva exposició fa que es ressequi la pell.\nLa hidratació és molt important tenir-la cada dia, per recuperar la humitat perduda. Podem hidratar-nos per dins, bevent aigua i per fora utilitzant cremes hidratants.\nUs recomano que l’exposició al sol sigui mínima. Els raigs UVA són més forts entre les 10 del matí i les 4 de la tarda, període que s’aconsella no prendre el sol.\nHem de protegir la pell amb un protector solar adequat a cada tipus de pell i posar-lo mitja hora abans de l’exposició al sol.\nUn del factors de les piscines que deixa la pell molt seca es el clor. És important després de cada bany passar per la dutxa i treure el clor que quedi en el cos i utilitzar un sabó que permeti recuperar l’elasticitat de la pell juntament amb un post solar o crema hidratant.\nL’alimentació quan s’està de vacances no és l’adequada, es té una dieta alta en greixos saturats, i pot causar envelliment de la pell. Hem de portar una dieta equilibrada i saludable, rica en vitamines i minerals.\nPer protegir la pell amb aquestes altes temperatures heu de portar roba amb materials naturals per tal que no provoqui irritacions.\nSi seguiu els meus consells, la vostra pell us ho agrairà.\nFins al proper post amics, que tingueu unes bones vacances.


El nom de marca ProForm és fabricat per ICON Health and Fitness. ICON Health and Fitness és una empresa amb seu a Utah que se centra en l'equipament de fabricació de l'exercici. ICON Health & Fitness posseeix diverses marques de cintes de rodatge addicionals, incloent NordicTrack, Saludable, i Freemotion. Notaràs que les unitats de la cinta de córrer de cada marca són molt idèntiques si es comparen els models de cada marca.\nProForm té diverses línies de cintes per a 2016. La sèrie Power presenta cintes de corral que costen $ 999 a $ 1999. Les inclinacions més inclinades s'inclouen en la sèrie PRO i en la Boston Marathon Series, però aquestes unitats costaran més. Les marquesines de Boston Marathon són les màquines més avançades de ProForm. Estan destinats als atletes que corren durant hores a la vegada.\nLes marquesines de marató són l'opció ProForm més cara. Són prou potents i duradors per suportar una milla de minuts 4. Inclouen programes de formació de maratons per als principiants, a més dels millors atletes. Propietaris de la Marató de Boston pot experimentar amortiment ajustable, una inclinació automàtica i disminució, a més d'entrenaments de vídeo d'alta definició que es van filmar al curs de cursa de Boston. Els exercicis es mostren en una pantalla tàctil de color 10 ".\nProForm fa escales úniques de taula. Els models de la cinta de sobretaula són els ProForm Thinline i el ProForm Thinline Pro. Aquestes unitats ajustables es poden utilitzar amb la vostra tableta o ordinador portàtil.\nLa sèrie ProForm Sport satisfà les persones que busquen equips d'exercici més assequibles. La majoria de les cobertes són 60 "de llarg i cadascuna de les cadires de rodes són SpaceSavers. Una cinta rodant SpaceSaver es pot plegar verticalment per maximitzar l'espai del sòl. Les cintes de corral de la sèrie Proform Sport tenen una inclinació màxima de 12% i estan habilitades per iFit. Tanmateix, la pertinença a iFit es ven per separat. Els motors d'aquestes màquines de corral van des de 2.75 a 3.5 HP.\nLes cobertes d'aquestes unitats són més curtes que els models de gamma més alta de Proform. La majoria de les cobertes de les sèries de rendiment són 55 "de llarg. Aquestes cintes de corral poden variar des de $ 400- $ 800. En general, la garantia d'aquestes unitats és d'un any i un any de treball.\nProForm Pro Series presenta la tecnologia líder de Proform fora de la línia de marató de la marató. Hi ha màquines de córrer 4 en aquesta sèrie. Els motors de la sèrie Proform Pro van des de 3.5 a 4.25 CHP. Les cintes de córrer de la sèrie Pro presenten una inclinació de 15% a més de la disminució de -3%. Aquestes màquines de corral també són compatibles amb iFit. La cinta de córrer més costosa de la sèrie Pro és la roda de córrer Pro 900. La cinta de córrer Pro 900 s'ha actualitzat recentment per a 2016 i inclou una pantalla tàctil 10.\nEl millor de Proform és que ofereixen cintes de corral per adaptar-se a qualsevol pressupost. Els preus oscil·len entre $ 399 i $ 3999. Si ets un corredor àvid, pots triar un model bàsic o alguna cosa més refinat. La majoria de les cintes de corral Proform es poden plegar. Les corretges de rodets més noves de Proform estan molt ben esmorteïdes per desviar el xoc. Alguns dels models més cars fins i tot us permeten desactivar l'amortiment per simular l'entrenament a l'aire lliure. Les garanties de serveis proformes varien una tona. Una cinta de marató pot cobrir peces fins a 6 anys. Alguns models respectuosos amb el pressupost, tanmateix, només inclouen una garantia laboral 90, així que assegureu-vos de fer la vostra tasca abans de decidir comprar una cinta de córrer Proform.


Ajuntament de Malgrat de Mar/Reunió informativa per a l'acolliment de nens i nenes refugiats sahrauís aquest estiu\nReunió informativa per a l'acolliment de nens i nenes refugiats sahrauís aquest estiu\nL'Associació Solidària Malgrat amb el Sàhara organitza un any més les colònies per a infants sahrauís dins el projecte "Vacances en Pau 2014". L'entitat ha organitzat una reunió informativa per aquest dissabte 26 d'abril. Serà a les 16.30 h al Centre Cultural.\nEl projecte "Vacances en Pau 2014" de colònies per a infants sahrauís, que viuen als campaments de refugiats de Tinduf (Algèria), ajuda a conèixer la realitat d'aquest poble i dels seus nens i nenes. Les famílies interessades a acollir un infant sahrauí rebran informació relacionada amb aquest projecte a la reunió informativa de demà dissabte.\nPer altra part, l'Associació Solidària Malgrat amb el Sàhara informa que del 2 al 17 de maig es podrà visitar l'exposició de fotografies Els nens i nenes que vénen del desert a la Biblioteca Manuel Serra i Moret de Pineda de Mar. La segona trobada amb famílies interessades en les colònies d'estiu es farà el 17 de maig a le 11 h.


Formació - Blog de la Fundació CET10\nLa proposta formativa del curs de monitor/a de lleure infantil i juvenil adaptat, ofereix als alumnes oportunitats de creixement personal i professional, alhora que els dota d’eines i estratègies per tal de millorar la seva ocupabilitat dins l’àmbit professional de l’esport i el lleure educatiu.\nCloenda del curs de formació de monitors/es de lleure infantil i juvenil del Barri Besòs\nEl curs, subvencionat pel districte de Sant Martí i impartit per la Fundació CET10, té l’objectiu de donar formació i oportunitat de feina a persones que pertanyen a entorns socioeconòmics complexes del mateix districte, entre altres, mares amb càrregues familiars.\n“És un projecte molt especial, creador d’oportunitats” Agustí Colom Cabau, regidor del Districte de Les Corts Dijous 27 d’octubre, des de la Fundació CET10 i l’ Ajuntament de Barcelona, vam fer la presentació del nou curs de monitor de lleure adaptat que es realitza al centre cívic Joan Oliver – Pere IV del Districte de…\nEl rol del coordinador d’escola itinerant: Experiències en primera persona\nJosep Ramon Fernández Díaz, coordinador d’escola itinerant de la Fundació CET10, ens explica què significa la seva tasca en el dia a dia afrontant realitats i comunitats diferents en cada escola on treballa. “On hi ha mancances de tipus funcional i/o psicològica l’equip de monitoratge fa servir els recursos per fer-les minvar fins a construir…\nEls valors i requisits més importants que ha de tenir un bon monitor\n“L’educador en el lleure és un model adult de referència per als infants i per als joves. De manera expressa, els ofereix, en el seu temps lliure, un marc de valors humans dins d’una opció explícita d’exemple de societat i de persona”\n“La convivència amb nens diferents contribueix a normalitzar les situacions”, diu Ana Calvo, responsable pedagògica de la Fundació CET 10. L’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat de l’Ajuntament de Barcelona facilita la figura del monitor de suport a la inclusió per a nens i nenes amb necessitats educatives especials. Així enguany, en els diferents Campus…\nLa Fundació CET 10 forma els seus monitors per atendre nens i joves amb autisme\nLídia García, directora de l’Associació Aprenem explica el que és important tenir en compte per fomentar la inclusió de les persones amb Trastorns de l’Espectre Autista\nCampionat Barcelona Infantil C


Aquesta distància, 100 km, em té captivat. El que més m'atrau és la seva gran duresa, fer 100 km a peu, fa que cada cop, sigui una nova vegada. Sense perdre el respecte a cap altre modalitat, sigui una marató o una cursa de 5.000 metres, totes costen.\nQuan estic fent una prova de 100 km, sempre penso que hauria d'entrenar més el córrer, cosa que no acabo fent, abans corria molt més, no millorava i a més tenia bastant problemes als genolls. A dia d'avui, faig entrenament creuat, nedar i bicicleta, corrent, de vegades cap dia o un o com a màxim dos dies a la setmana, habitualment tirades curtes de 5 a 15 quilòmetres, buscant qualitat, fent sèries a ritme, més que no pas acumular desgast de sabatilles. El córrer poc, fa, en part, que tingui moltes ganes de córrer.\nEls 100 km, em fan bategar el cor ben ràpid, molt abans de començar, només pensar-hi, al recordar les emocions i sensacions viscudes en cada repte d'aquesta distància.\nSón molt quilòmetres i moltes hores en moviment, en que pot passar i passa de tot. Moments en que et menjaries el món, instants en que la vida et pesa, de l'eufòria a la desesperació només hi ha un pas, en un moment caic en el meu propi pou de desolació i al pas següent m'impulso per acariciar el cel amb el palmell de la mà.\nQuan el cos comença a estar cansat, no hi ha màscara que amagui el propi jo, ens mostrem tal i com som, amb els nostres múltiples defectes i alguna virtut. Ajuda molt a l'autoconeixement i a aprendre de la nostra condició humana. No hi ha res segur, per ningú, fins que es creua la línia d'arribada.\nVaig fent una llista de les curses que he fet de 100 km o més, és, relativament, curta, de moment, només en porto 19, no tinc ni idea de fins on arribarà. Quan la miro, recordo moments que se m'han quedat gravats a foc a l'ànima, moments d'alegria, de llàgrimes, d'esgotament, de dolor, de motivació, de germanor i d'amistat.\nAquesta distància és màgica, doblega voluntats i forja determinacions, estableix vincles que per molt temps que passi sense veure un company de cursa, la complicitat i l'entesa segueix allà, com el dia que vam compartir alguns metres.\nReptes fets de 100 km o més\nMés publicacions en el blog sobre: Coses meves Ultrafons\nJosep Ventura 13 de novembre de 2013, a les 15:16\nQuim tothom té una distància en la que es troba a gust ara es 100 km d'aqui a un temps poden ser 1000 km per etapes o 10 a la setmana, la qüestió es fer-ho per gaudir, que tingui sentit i perquè Sí sense més explicacions i teories enrevessades !


Sorprenent troballa de material il·legal en una casa de Sabadell\nIntervenen a Sabadell dos ullals d'elefant que es venien il·legalment per Internet\nEs podien adquirir en diversos portals per 5.000 euros\nper Redacció / ACN divendres, 3 de gener 2020 - 10:56h\nEl propietari no tenia cap documentació que justifiqués el seu origen legal | Guàrdia Civil\nEls ullals s'oferien per 5.000 euros i estaven en perfecte estat i adornats amb uns segells gravats en anells metàl·lics i incrustats en una base de fusta que serveix com a element decoratiu i de suport.\nAcusat de comerç amb espècies amenaçades\nSegons ha informat la Guàrdia Civil a través d'un comunicat, el propietari no tenia cap documentació que acredités la seva tinença legal ni l'origen dels ullals, i només va manifestar que fa dos anys que els havia portat de Mallorca. El propietari s'enfronta a un delicte contra la fauna per tinença i comerç d'espècies amenaçades.\nEls ullals intervinguts pel Seprona van ser lliurats al Servei Oficial d'Inspecció, Vigilància i Regulació d'Exportacions. La Guàrdia Civil recorda que aquesta espècie animal està catalogada amb un alt nivell de protecció en el Conveni sobre el Comerç Internacional d'Espècies Amenaçades i Fauna i Flora Silvestres.\nMor als 57 anys la rinoceront més vella del món\nTroben gats lligats i tancats en capses de cartó al Baix Ebre\nEs trenca una canonada a l'Ebre i crea problemes en desenes de municipis catalans\nGuàrdia Civil Sabadell Vallès Occidental


Els ciutadans de Balears són els que més ingressos aporten a l'Estat\n11 abril 2021 09:53\nLes arques públiques reberen l'any passat 8.887 euros de cada habitant de les Illes\nPilar Ripoll | 30 desembre 2002\nSanitat i serveis socials compensen el desequilibri de la renda de les regions.\nEls ciutadans de les Balears són els que més ingressos aporten a l'Estat i els quarts que menys doblers reben en despesa pública, segons un estudi realitzat per la Fundació de les Caixes d'Estalvi Confederades (Funcas). L'índex que mesura la relació entre ingressos per habitant i despesa pública (que de mitjana estatal pren la base de 100) atorga a les Balears una aportació del 145'67 a l'erari públic, mentre que les despeses suposen un 90'56. La diferència, 55'11 punts, és una contribució neta a la solidaritat regional, que encapçalen les Balears, Madrid i Catalunya, per aquest ordre.\nSegons l'estudi de Funcas, des del 1995 l'índex per habitant i despesa pública ha davallat onze punts, ja que ha passat del 101'88, xifra que a penes superava la mitjana estatal, al 90'56 de l'any passat, més d'onze punts per sota. Paral·lelament, els ingressos en la seqüència temporal analitzada per Funcas no han deixat de créixer. Així, cada illenc aportava 6.309'7 euros a les arques públiques el 1995, xifra que l'any passat se situà en 8.887'7. Les comunitats els habitants de les quals superaren els 8.000 euros foren Madrid, i algunes ciutats de Catalunya, com ara Barcelona; i d'Euskadi, com Àlaba.\nPer contra, les despeses públiques realitzades a les Balears des del 1995 amb prou feines han crescut 500 euros per habitant. Així, dels 4.371'7 euros que s'invertien el 1995, l'any passat arribaren als 4.943'1. Les comunitats netament receptores de la solidaritat regional són en primer lloc Ceuta i Melilla, que superen els 10.000 euros per habitant, seguides de Castella-Lleó. Algunes ciutats d'aquesta comunitat traspassaren els 8.000 euros, com és el cas de Valladolid. Contràriament al que sempre s'ha pensat, Andalusia no és la regió més afavorida per les transferències públiques, ja que la superen sis autonomies a més de les ciutats de Ceuta i Melilla. En aquest grup es troben Extremadura, Canàries, Castella-la Manxa, Castella-Lleó i Astúries.\nFuncas destaca que l'actuació del sector públic mostra un gran equilibri entre les comunitats més desenvolupades (Madrid, Catalunya, Balears, Navarra i Euskadi) i les que menys ho estan (Extremadura, Andalusia, Ceuta, Castella-la Manxa i Múrcia). La inversió per habitant a les autonomies més avançades tendeix a ser equilibrada enfront de l'índex de renda regional. En aquest sentit, ressalten de manera positiva Navarra i Madrid, mentre que és més baixa la inversió total a Catalunya, Euskadi i les Balears.\nFuncas ressalta la paradoxa que el nivell de vida de les regions no sigui tan desigual com reflecteixen les dades del PIB per habitant. L'estudi posa com a exemple la diferència de 52 punts en l'índex de producció per habitant entre Madrid i Andalusia, que es redueix a 36 punts quan s'introdueixen els mecanismes correctors que inclouen les transferències públiques d'ensenyament, sanitat i serveis socials.


El BUO ni està, ni se l’espera! – Compromís per Oliva\nBLOC JOVE Oliva\nNòmines i Renda David Gonzàlez\nEl BUO ni està, ni se l’espera!\nPublicat el 28 abril 2012 en Urbanisme i Medi Ambient\nEl BLOC-Compromís denuncia públicament un nou incompliment per part del govern de l’Ajuntament d’Oliva (PP). En gener d’enguany l’Alcaldessa va anunciar públicament la posada en funcionament del servei públic del Bus Urbà d’Oliva: BUO, assegurant que en març els ciutadans d’Oliva ja podrien fer-ne ús. Ara, pràcticament ja en maig, el BUO ni està, ni se l’espera.\nEsta notícia l’hem coneguda gràcies a la pregunta que el grup municipal BLOC-Compromís va realitzar a l’Alcaldessa en el Ple de 26 d’abril sobre esta qüestió. El portaveu, David González, va preguntar per què no havia entrat en funcionament el BUO anunciat per a març passat, i en qualsevol cas, quan podrien els ciutadans d’Oliva gaudir d’este servei públic, donades les expectatives creades pel govern municipal. Per la seua part, l’Alcaldessa va respondre que finalment no s’havia pogut posar en funcionament degut a la crisi, tot excusant-se en què el Real Decret de Rajoy no marcava este tipus d’iniciatives com a prioritàries.\nDes del BLOC-Compromís ens preocupa que l’Alcaldessa d’Oliva i el seu govern hagen descobert entre gener i març de 2012 la crisi econòmica que patim de fa uns anys cap ací. L’anunci del BUO no el va realitzar en campanya electoral, no forma part del famós decàleg “+ trabajo / – impuestos”, ni ha estat lligat a cap consecució de resultats electorals, sinó que ha estat realitzat precisament des de l’Alcaldia, 7 mesos després de formar govern.\nAl remat, el BUO se suma al llistat de promeses i anuncia que l’Alcaldessa d’Oliva va anunciant des de la més absoluta irresponsabilitat, tot creant falses expectatives als ciutadans, amb la finalitat d’aconseguir rèdit polític a curt termini, sense importar-li’n les conseqüències.\n← L’Alcaldessa d’Oliva en el Ple d’ahir: “me la repanpinfla”.\nEl govern valencià privatitzarà tot el sistema sanitari. →\nDesa el meu nom, correu electrònic i lloc web en aquest navegador per a la propera vegada que comenti.\n2018 - Compromís per Oliva - Compromís per Oliva\noliva@compromis.net 664 376 321 Grup Municipal: Plaça Ajuntament, 1 Seu: Cristòfol, 10


Un anoienc porta directius en dificultats a aventures de supervivència extrema - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn anoienc porta directius en dificultats a aventures de supervivència extrema\nCarles Vico aplicarà la seva experiència en situacions al límit de la mort al món empresarial\nefe | vilanova del camí 17.08.2016 | 07:34\nL´aventurer Carles Vico a Vilanova del Camí arxiu/enric badia\nL'anoienc Carles Vico és un aventurer expert en supervivència extrema que ha decidit aplicar tot el seu bagatge i els seus coneixements a un món, a priori, tan distant com l'empresarial, per ajudar directius a afrontar els reptes del seu dia a dia professional.\nNascut fa 35 anys a Vilanova del Camí, Vico té en el seu currículum gestes tan arriscades com haver sobreviscut diversos dies en un desert sense menjar ni beguda o haver sortit amb vida d'una travessia a ple hivern a Groenlàndia, proveït d'un encenedor, una pala, un ganivet i una cantimplora.\nL'aventurer, que fa cinc anys va muntar una escola de resistència extrema, ha fet un pas més enllà i posa en marxa Management Xtreme, projecte de coaching pioner consistent a dissenyar experiències de supervivència extrema per a directius i empreses. Vico assegura que hi ha un clar paral·lelisme entre el món corporatiu i els deserts, les aigües gelades i altres entorns hostils els quals ha desafiat, ja que en els dos casos, afirma, resulta de vital importància mantenir l'autocontrol, organitzar el pensament i actuar amb deteniment i reflexió per aconseguir sobreviure. I és que, segons Vico, en situacions d'estrès, pànic o amenaça, l'ésser humà actua de forma instintiva de quatre maneres diferents: amb agressivitat, fugint, quedant-se bloquejat o amb submissió. En aquests casos la resposta és inconscient, fet que impedeix adoptar la millor solució.\nL'aventurer afirma que davant una situació extrema el que cal fer és mantenir la calma, ja que només així és possible trobar la sortida adequada. De fet, la seva filosofia és el que denomina PAREPIA, un acrònim de "para, respira, pensa i actua". "Només així pots detenir aquella inèrcia i focalitzar el moment en el conscient, a adaptar-te, a prendre les millors decisions i a ser capaç de crear situacions que contribueixin a la supervivència", afirma.\nVico està convençut que qualsevol persona pot fer front a un repte de supervivència si segueix aquestes pautes, encara que no tingui una preparació específica, igual que aquesta filosofia pot ser útil a executius per gestionar les emocions, prendre decisions, afrontar dificultats o actuar sota pressió.\nL'any passat, Vico es va emportar un empresari al desert i el va deixar a la seva sort -fent un seguiment a distància- diversos dies. L'home, extenuat i assedegat, va arribar finalment al destí, on l'esperava l'aventurer, tot i que diverses vegades va estar a punt de defallir. "Quan et dónes per mort, tot cobra sentit", explica Vico, que considera que de vegades "cal arribar a extrems, al límit, per valorar allò que realment importa". "És qüestió d'analitzar la situació i de no caure en pànic", afegeix. Vico, que dissenya experiències "a la carta" per a cada client, també ha viscut situacions de veritable perill en les seves aventures, que han estat a punt de costar-li la vida. L'última, el gener passat, quan Vico va viatjar a Groenlàndia, terra d'óssos polars, per fer una travessia en solitari.\nUn helicòpter va deixar Vico en aquells paratges gelats, a una temperatura ambient de -25 graus, tot i que la sensació tèrmica era de -45 graus, apunta l'aventurer. Amb prou feines va menjar, va intentar fer esforços mínims per no suar, perquè la suor es podia congelar, i va dormir en forats excavats a la neu per protegir-se del fred.\nLa situació es va complicar quan Vico va caure a l'aigua després de trencar-se una placa de gel i va haver de sobreviure catorze hores mullat, amb alt risc de morir d'hipotèrmia, abans que arribessin els equips de rescat. "Vaig haver de cremar roba per escalfar-me i vaig tenir fins i tot al·lucinacions. Realment vaig viure moments d'angoixa, però si ets capaç de calmar el pànic el cervell funciona fantàsticament", indica.\nNo han passat vuit mesos de l'última expedició i Vico prepara la propera aventura: serà el desembre a Sibèria, on intentarà escapar-se d'un gulag, un camp de treballs forçats de la Rússia stalinista, perseguit per un grup de caçadors. Abans d'arribar al poblat més pròxim, Vico haurà de resistir quatre dies en un bosc amb llops i óssos proveït d'un ganivet i una cantimplora i amb temperatures "més baixes que a Groenlàndia".


IB3 | Com afectarà al client el decret que regula l'impost de les hipoteques?\nIB3 Notícies > economia > Com afectarà al client el decret que regula l’impost de les hipoteques?\nCom afectarà al client el decret que regula l’impost de les hipoteques?\nEls experts demanen precaució i, sobretot, llegir bé la lletra petita\nEl Reial Decret que trasllada a la banca la responsabilitat de pagar l’impost va entrar dissabte en vigor. Però no serà fins dilluns que els clients tornaran a firmar hipoteques, quan les oficines bancàries obrin les portes. No obstant, com afectarà aquest decret al client, exactament?\nEls experts demanen ara precaució i, sobretot, llegir bé la lletra petita. L’oferta vinculant és un document que el banc té l’obligació d’entregar, com a mínim, tres dies abans de l’escriptura de la hipoteca. És on es recullen totes les condicions amb relació als interessos, els terminis de pagament, les assegurances, les bonificacions o les despeses.\nEs tracta d’un document que sol entregar-se durant la firma de la hipoteca davant del notari, però l’organització de consumidors de Balears recomana ara exigir-lo amb antelació perquè el banc pot no haver-nos especificat tota la informació que s’hi detalla. L’organització de consumidors aconsella, a més, consultar amb un expert tot allò que el client no hagi entès bé.


SGIQ Doctorat - SGIQ - Universitat de les Illes Balears\nSGIQ / Manual de qualitat SGIQ Doctorat\nSISTEMA DE GARANTIA INTERNA DE QUALITAT (SGIQ) DELS PROGRAMES DE DOCTORAT DE LA UNIVERSITAT DE LES ILLES BALEARS (UIB)\nPRESENTACIÓ DEL SGIQ\nLa UIB té una llarga tradició en la seva aposta per la qualitat. Des de la dècada dels noranta ha participat en múltiples i variades iniciatives en aquest sentit i, des de llavors, disposa d'una unitat tècnica d'avaluació docent (actualment el Servei d'Estadística i Qualitat Universitària).\nLa UIB es gestiona de forma centralitzada. La grandària de la institució i el seu interès per optimitzar els recursos de què disposa, units a una llarga tradició en aquest sentit, condueixen al fet que la majoria dels seus processos es dissenyin i es portin a terme a partir de directrius generals. El SGIQ de programes de doctorat, com no podia ser d'altra manera, és fidel a aquest estil.\nAquest sistema es basa en una estructura de qualitat descendent i ascendent. És a dir, a partir de les directrius de la Comissió de Qualitat de la UIB (CQUIB), com a màxim òrgan de qualitat de la UIB i de la política institucional de qualitat, es desplega de forma descendent als programes de doctorat. A la vegada, la rendició de comptes es realitza de forma ascendent, és a dir, des dels programes a l'Escola de Doctorat i d'aquesta, a la UIB. Una altra característica destacable és la inclusió del Consell Social com a òrgan de participació de la societat i dels grups d'interès externs en el SGIQ i com a receptor principal dels resultats d'avaluació i seguiment dels títols oficials de la UIB, en definitiva, com a òrgan copartícip i promotor de la qualitat i al qual la Universitat rendeix comptes.\nEl sistema de garantia intern de qualitat exigeix que es facin de forma cíclica els quatre passos del cicle de millora contínua. És a dir: planificar, actuar, avaluar i prendre decisions per avançar en el camí de l'excel·lència.\nEls principis inspiradors del sistema de qualitat dels programes de doctorat són, d'una banda, el de legalitat i seguretat jurídica i, d'altra banda, el de publicitat, transparència i participació. El primer indica que la Universitat garanteix el compliment de la legislació i la normativa vigent, així com els criteris i directrius per a la garantia de qualitat establerts a l'espai europeu d'educació superior (EEES). El segon constata la importància de la informació pública i la rendició de comptes, així com la participació dels col·lectius interns i externs implicats.\nRESPONSABLES DEL SISTEMA DE GARANTIA DE QUALITAT DELS PROGRAMES DE DOCTORAT\nEl disseny del SGIQ (sistema de garantia intern de qualitat) ha suposat l'atribució de noves funcions a alguns òrgans de govern col·legiats i unipersonals ja existents en el si de la UIB i la creació d'alguns òrgans nous: la Comissió de Qualitat de la UIB, les comissions de garantia de qualitat i els responsables de qualitat de cada títol oficial.\nLes principals responsabilitats en la gestió, coordinació i seguiment del SGIQ dels programes de doctorat corresponen al coordinador de cada programa (responsable de qualitat), a la comissió de garantia de qualitat del programa, a l’Escola de Doctorat (EDUIB) i a la mateixa Universitat.\nEl responsable de qualitat és el coordinador del programa de doctorat. La seva principal responsabilitat és que totes les actuacions que s'indiquen al SGIQ es duguin a terme. El coordinador és designat pel Rector de la Universitat o per un acord entre rectors, quan es tracta de programes conjunts, o de la manera indicada al conveni amb altres institucions, quan es dugui a terme un doctorat en col·laboració.\nComissió de garantia de qualitat del programa de doctorat\nEl coordinador del programa (responsable de qualitat del títol)\nUn màxim de tres professors que dirigeixin tesis o tutoritzin alumnes del programa de doctorat\nUn representant dels doctorands\nEn funció dels temes que s’han de tractar, en ocasions es conviden agents interns o externs a la titulació, representants dels grups d'interès (col·legi professional, ocupadors, Administració pública, graduats, etc.).\nAnalitzar els resultats que es produeixin com a conseqüència de l'aplicació del SGIQ.\nElaborar les propostes d'actuació que consideri oportunes i dur-ne a terme el seguiment mitjançant l’elaboració i el manteniment d’un pla de millores (PdM), que serà públic a la web.\nRendir comptes i difondre els resultats obtinguts.\nLa comissió acadèmica de cada programa és la responsable de la seva definició, actualització, qualitat i coordinació, així com del progrés de la investigació i de la formació, i de l'autorització de la presentació de tesi de cada doctorand del programa.\nEscola de Doctorat (EDUIB). La missió de l'EDUIB és constituir un model organitzatiu acadèmic i administratiu al voltant dels estudis de doctorat per garantir la qualitat de l'oferta acadèmica i l'eficiència en la gestió, fomentar l'excel·lència de la recerca i garantir una sòlida projecció internacional, amb l'objectiu de consolidar la UIB com una universitat de referència en la formació d'investigadors. D’una manera més específica, les seves funcions bàsiques en relació amb el SGIQ, entre d’altres, són revisar i aprovar els diferents informes relacionats amb els processos de verificació, modificació, seguiment i acreditació. També, donar suport i participar activament als processos esmentats i la planificació i la implantació de les accions de millora pròpies i dels programes de doctorat.\nComissió de Qualitat de la Universitat de les Illes Balears (CQUIB). La CQUIB es constitueix com una comissió permanent que vetlla per la correcta implantació, gestió, coordinació i seguiment dels títols oficials de la UIB. És el màxim òrgan de qualitat de la UIB, al qual rendeixen comptes tots els òrgans de qualitat dels títols de la UIB. https://seu.uib.cat/fou/acord/10880/\nEl Servei d’Estadística i Qualitat Universitària és un servei que actua com a assessor i facilitador en el disseny, implantació i millora contínua del SGIQ, i també com a proveïdor d’informació relacionada amb el SGIQ. http://sequa.uib.es/qualitat/\nMECANISMES I PROCEDIMENTS DE SEGUIMENT PER SUPERVISAR EL DESENVOLUPAMENT DEL PROGRAMA, ANALITZAR-NE ELS RESULTATS I DETERMINAR LES ACTUACIONS OPORTUNES PER MILLORAR-LO\nEl SGIQ dels títols oficials de la UIB es basa en l'aplicació cíclica de quatre fases consecutives:\nRecollida i anàlisi d'informació\nControl, revisió i millora contínua\nRendició de comptes.\nLa informació que genera el SGIQ (dades, indicadors, informes d’enquestes, etc.) ha de ser recopilada pel responsable de qualitat del títol i analitzada per la CGQ (comissió de garantia de qualitat del títol).\nPartint d’aquesta anàlisi es fan accions de millora (correctives o preventives), per tal de solucionar els punts febles, prevenir-ne la potencial aparició o millorar el sistema.\nAquestes accions de millora es recullen al Pla de millora (PdM) del programa i de l’EDUIB. Aquesta planificació i el seu desenvolupament són públics a la web.\nEls plans de millora s’executen segons el que s’ha previst, i el coordinador fa un seguiment continu de l'efectiva implantació de les accions planificades al programa, i la direcció de l’EDUIB, al centre.\nFruit d'aquesta anàlisi, i en funció dels resultats obtinguts, és possible que s'hagi de modificar el programa o, fins i tot, que es produeixi l'eventual extinció del títol.\nFinalment, la CGQ rendeix comptes de l'activitat de la titulació mitjançant un informe anual de seguiment i avaluació (IAS), que recull els principals resultats de les activitats realitzades (incloent-HI totes les relatives a la gestió de la qualitat), que revisen i aproven l’EDUIB i la Comissió de Qualitat de la UIB (CQUIB).\nEstructura bàsica de l’IAS:\nDimensió 1. La gestió del títol\nCriteri 1. Organització i desenvolupament del pla de formació\nCriteri 2. Informació i transparència\nCriteri 3. Sistema intern de garantia de qualitat\nDimensió 2. Recursos\nCriteri 4. Personal acadèmic\nCriteri 5. Personal de suport, recursos materials i serveis\nDimensió 3. Resultats\nCriteri 6. Resultats d’aprenentatge\nCriteri 7. Indicadors de satisfacció i rendiment\nSATISFACCIÓ DELS COL·LECTIUS IMPLICATS\nEls processos d'enquesta que es porten a terme, la seva periodicitat i la forma d'aplicació es mostren a la taula següent:\nEina de recollida de la informació\nEnquesta de satisfacció dels doctorands amb l’organització del programa formatiu\nEnquesta de satisfacció dels directors de tesi\nEnquesta de satisfacció del PAS\nEnquesta d'inserció laboral i satisfacció dels doctors titulats\nE-mail i telefònica\nTres anys després de la lectura de la tesi\nPROCEDIMENTS QUE ASSEGUREN EL CORRECTE DESENVOLUPAMENT DELS PROGRAMES DE MOBILITAT I ANÀLISI DELS SEUS RESULTATS\nEl coordinador del programa de doctorat, per tal d’assegurar l’adequada mobilitat dels doctorands, estableix relacions i convenis amb empreses i altres entitats, i en manté informada la Comissió Acadèmica . Aquesta analitza si són convenients i estableix els criteris de participació i selecció. Així mateix, es responsabilitza que s'informi adequadament els doctorands, i també duu a terme la selecció dels doctorands participants i fa el seguiment i avaluació de l'activitat de cada un.\nA aquest efecte, la Comissió Acadèmica estableix i revisa l'actualització del programa de mobilitat i els criteris d'avaluació. Pot delegar el seguiment en els directors dels doctorands, que la informaran dels resultats obtinguts.\nLa CGQ analitza sistemàticament els resultats de la mobilitat i deixa constància d'aquesta anàlisi i de les conclusions i propostes de millora en el corresponent Informe anual de seguiment i avaluació (IAS).\nMECANISMES PER PUBLICAR INFORMACIÓ PÚBLICA (SOBRE EL PROGRAMA, EL SEU DESENVOLUPAMENT I RESULTATS)\nUn dels principis inspiradors del sistema és el de publicitat, transparència i participació, que constata la importància de la informació pública i la rendició de comptes, així com la participació dels col·lectius interns i externs implicats.\nEn concret, la Universitat dona informació actualitzada a la web sobre:\nOferta formativa de la titulació\nDesenvolupament del programa i resultats obtinguts, incloent els informes de seguiment i avaluació i el pla de millores.\nA l’annex I trobareu la informació concreta pública a la web de cada titulació.\nPROCEDIMENTS I MECANISMES QUE ASSEGUREN LA COORDINACIÓ EN EL CAS DE PROGRAMES INTERUNIVERSITARIS\nEn el cas de programes de doctorat en els quals participi més d'una universitat, s'estableix un conveni entre les universitats, de manera que s'asseguri que la universitat responsable de la coordinació rep informació de la resta sobre el seguiment del desenvolupament i l'anàlisi dels resultats.\nAixí mateix, la Comissió Acadèmica vetlla perquè la informació aportada sigui completa i actualitzada a les pàgines web de totes les universitats participants al programa, així com perquè es vagin fent les anàlisis adequades per al seguiment del programa.\nEn tot cas, els programes de doctorat interuniversitaris coordinats des de la UIB apliquen el present SGIQ. Els programes de doctorat interuniversitaris en els quals la UIB sigui únicament participant, però no coordinadora, aplicaran el SGIQ de la universitat coordinadora.\nPROCEDIMENTS I MECANISMES DE SEGUIMENT DE DOCTORS TITULATS\nEl programa de doctorat disposa de la informació següent per fer el seguiment dels doctors titulats, extreta de diferents fonts:\nRegistre del Vicerectorat d'Investigació d'ajudes per a contractes postdoctorals\nConveni de col·laboració (signat el 5 de desembre de 2016) entre l’Administració de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears (Conselleria de Treball, Comerç i Indústria), la Universitat de les Illes Balears (UIB) i l’Institut d’Estadística de les Illes Balears (IBESTAT) per a l’explotació de dades amb la finalitat de fer l’anàlisi quantitativa de la inserció laboral.\nEnquesta d'inserció laboral i satisfacció de titulats.\nLes dades obtingudes s'analitzen en el si de la CGQ, que deixa constància d'aquesta anàlisi i de les conclusions i propostes de millora en el corresponent Informe anual de seguiment i avaluació (IAS).\nANNEX I. INFORMACIÓ PÚBLICA SOBRE ELS ENSENYAMENTS DE DOCTORAT\nINFORMACIÓ SOBRE L'OFERTA FORMATIVA DE LA TITULACIÓ\nDenominació del programa.\nCentre responsable del programa.\nMencions al títol de doctor.\nEn el cas de programes interuniversitaris, universitat coordinadora i universitat/s participant/s, i conveni que els regula.\nBranca de coneixement.\nNombre de places de nou ingrés ofertes.\nObjectius i competències del programa.\nInformació prèvia a la matriculació, inclosa informació sobre terminis i procediments de preinscripció i matrícula.\nPerfil recomanat per a l’alumnat de nou ingrés.\nRequisits d'accés i criteris d'admissió.\nInformació sobre cursos d'adaptació (complements de formació).\nDurada dels estudis i permanència.\nComposició de la Comissió Acadèmica.\nLínies i equips de recerca, i projectes de recerca competitius vius.\nProtocol i assignació de tutor i director de tesi.\nProtocol de control i seguiment del doctorand.\nProtocol d'elaboració i avaluació del pla de recerca.\nNormativa per a la presentació i lectura de tesis doctorals.\nProgrames de mobilitat (objectius, normativa general, ajudes o beques de mobilitat).\nServeis generals d'orientació.\nRecursos d'aprenentatge: espais virtuals de comunicació, laboratoris, biblioteques…\nActivitats formatives (tipus d'activitat, obligatorietat, objectiu, programa de l'activitat, temporalitat, idioma, competències, procediment de control).\nPDI del programa: figura contractual, CV, producció científica, informació de contacte…\nPrincipals sortides laborals (empreses, universitats i altres institucions) dels doctorats del programa.\nINFORMACIÓ SOBRE EL SISTEMA DE GARANTIA INTERN DE QUALITAT\nPolítica i objectius de qualitat, i compromís del títol amb la qualitat.\nResponsables de la gestió de la qualitat del programa formatiu (CGQ).\nDocumentació del SGIQ o enllaç (manual, procediments, etc.).\nMemòria de verificació i informes de verificació i de seguiment intern i extern, i de renovació de l'acreditació.\nPla de millores de la titulació actualitzat.\nInformació sobre el procediment de suggeriments o reclamacions.\nINFORMACIÓ SOBRE ELS RESULTATS DEL PROGRAMA FORMATIU\nEstudiants matriculats de nou ingrés.\nNombre total d'estudiants matriculats.\nPercentatge d'estudiants matriculats a temps parcial.\nPercentatge d'estudiants amb beca o contracte predoctoral (FPI, FPU, etc.).\nSatisfacció dels doctorands amb els estudis.\nNombre de tesis defensades d’estudiants a temps complet.\nNombre de tesis defensades d’estudiants a temps parcial.\nDurada mitjana del programa de doctorat a temps complet.\nDurada mitjana del programa de doctorat a temps parcial.\nTaxa d'abandonament del programa.\nPercentatge de tesis amb la qualificació de cum laude.\nPercentatge de doctors amb menció de «Doctorat Internacional».\n(Si escau.) Percentatge de doctors amb menció «Doctorat Industrial».\nPercentatge d'estudiants del programa que han fet estades de recerca.\nAccions d'internacionalització del programa.\nTesis defensades els últims cursos acadèmics.\nContribucions científiques derivades de les tesis desenvolupades en el marc del programa de doctorat.


Voluntaris Catalans en la Primera Guerra Mundial - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRegiment de Marxa de la Legió Estrangera\ninsígnia del Regiment de Marxa de la Legió Estrangera de França\nregiment de marxa\nLegió Estrangera (Légion étrangère)\nRegiment 2.700 homes\nCroix de guerre de l'ordre Portugais\nVoluntaris Catalans en la Primera Guerra Mundial és un terme que fa referència a aquells catalans, alguns amb ciutadania francesa i d'altres no, que van lluitar com a voluntaris en l'exèrcit francès per tal de donar suport als aliats durant la Primera Guerra Mundial.\nEls catalans del Principat de Catalunya, en tant que ciutadans espanyols i per tant estrangers a França, s'allistaren al Regiment de Marxa de la Legió Estrangera. Els nord-catalans, en canvi, per mor de llur ciutadania francesa, foren allistats als regiments francesos de l'Exèrcit de França.\n2 Significació política dels Voluntaris Catalans\n3 El Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans\n4 La Legió Estrangera de França\n5 El mite dels 10.000 voluntaris catalans\n6 Diploma i medalla del Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans\n7 Monument als voluntaris catalans\nEl nombre de catalans que hi participaren va ser motiu de controvèrsia durant els anys 1920, a causa de la utilització política que en va voler fer l'incipient independentisme català. Això també fou ajudat pel secretisme de les autoritats franceses durant la guerra pel que fa a les destinacions dels soldats, la seva nacionalitat i el seu nombre, cosa que facilità que molts periodistes exageressin les xifres. Hom ha parlat de 10.000 voluntaris catalans (alguns fins i tot de 20.000).\nNogensmenys, l'estudi de David Martínez i Fiol, basat en els arxius del doctor Joan Soler i Pla i en documentació de la Legió Estrangera Francesa, redueix la xifra a 954 voluntaris, repartits en cinc grups:\nNascuts a Catalunya, 546\nNo identificats però considerats catalans, 270\nAltres no identificats, 19\nD'aquests, potser uns 30 eren militants nacionalistes reals.\nSignificació política dels Voluntaris Catalans[modifica]\nQuan va esclatar el conflicte, molts catalans que es trobaven a França per raons diverses (alguns fugien de la justícia espanyola) es van allistar a la Legió Estrangera, mentre d'altres, com l'esperantista Frederic Pujulà i Vallès, ho feien a l'exèrcit regular.\nSimultàniament, els grups catalanistes més radicals, com Unió Catalanista, dirigida per Domènec Martí i Julià, i Esquerra Catalanista, d'Antoni Rovira i Virgili, consideraren que el catalanisme havia de tenir política exterior pròpia per tal d'assolir una projecció internacional (a imitació del Consell Nacional de Bohèmia i de l'Oficina de Premsa Polonesa), i per això decidiren donar suport als voluntaris catalans que lluitaven sota bandera francesa. El suport catalanista als aliats va augmentar després de la batalla del Marne i elevaren a la categoria d'heroi al general nord-català Josep Joffre.\nMolts catalanistes participaren en la fundació de la revista Iberia (abril de 1915), que donava suport la causa aliada, alhora que Frederic Pujulà fundava la revista La Catalogne a París. Alhora els dirigents d'Unió Catalanista Joan Soler i Pla, Alfons Maseras i Lluís Massot i Balaguer contactaren amb alguns catalanistes allistats a l'exèrcit francès, com Pere Ferrés-Costa i Camil Campanyà i Mas, director de la revista La Trinxera Catalana. També van rebre algun suport de la revista rossellonesa Muntanyes Regalades. Tanmateix, fins al febrer del 1916 no es va constituir el Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans, presidit per Soler i Pla, per a enviar ajuda als voluntaris i canalitzar llur presència a les cancelleries europees.\nEl Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans[modifica]\nBandera del Comitè de Germanor amb el Voluntaris Catalans\nAmb aquest Comitè fundat el 1916 es pretenien establir un Comitè Nacional Català inspirat en el txec. Alfons Maseras i Pere Balmañà, cap del Centre Català de París, van mantenir contacte amb els voluntaris i forçar la seva presència política, traduïda en la creació el novembre de 1916 del Comitè Pro Lituània.\nEls intents de buscar un líder popular entre els voluntaris foren estroncades per la mort al front del Somme de Pere Ferrés-Costa (1915) i de Camil Campanyà el 1916, i pel fet que el més popular, Melcior Ferrer Dalmau, era carlí.\nDurant el 1917 l'interès pels Voluntaris es va apaivagar a causa de la mort de Domènec Martí i Julià, el declivi definitiu de la Unió Catalanista, la vaga general de 1917 i l'Assemblea de Parlamentaris.\nAixò, juntament amb l'esclat de la Revolució Russa el mateix any, provocà que alguns membres de l'estat major francès veiessin als catalans com a possibles revolucionaris. El doctor Solé i Pla fou empresonat durant la vaga. La Lliga Regionalista i Francesc Cambó, que no havien prestat massa interès per la causa dels voluntaris, van decidir no donar-hi suport.\nLa Legió Estrangera de França[modifica]\nEls voluntaris catalans no formaven una unitat autònoma dins la Legió Estrangera Francesa. Ingressaren al Regiment de Marxa de la Legió Estrangera, subdividit aquest en el 1r, 2n i 3r regiments. La presència catalana se centrà majoritàriament en el 1r Regiment de Marxa de la Legió Estrangera.\nEl mite dels 10.000 voluntaris catalans[modifica]\nL'interès va renéixer amb els Catorze punts de Wilson el gener de 1918. Entre agost i setembre de 1918 aparegueren les revistes Som i L'Intransigent, on hi participaven els joves Vicenç Albert Ballester, Daniel Cardona i Civit, Domènec Latorre i Soler i Josep Maria Batista i Roca, antimonàrquiques i contràries a la Lliga, que contribuïren a la difusió del mite dels 10.000 voluntaris catalans que participaren en el conflicte.\nEl novembre del 1918 la Lliga Regionalista inicià la seva campanya a favor de l'estatut d'autonomia i tornà a interessar-se pels voluntaris amb finalitat propagandística. Alhora, Unió Catalanista i el Partit Republicà Català donaren suport al Comitè Nacional Català, recentment constituït a París per Daniel Domingo i Montserrat. Francesc Cambó viatjà a París per a entrevistar-se amb Henri Poincaré, però el comte de Romanones va arribar-hi abans i el deixà en fora de joc. El 26 de gener de 1919 redactaren un text alternatiu d'estatut, però la previsible radicalització de Cambó es va esvair després de la vaga de la Canadenca (1919). Finalment, Cambó acceptà un ministeri al govern espanyol i va perdre tot interès en el tema.\nEl Comité Nacional Català va romandre a París com un òrgan residual d'exiliats i emigrats radicals, que va funcionar com a oficina de suport a Francesc Macià i a Estat Català durant la dictadura de Miguel Primo de Rivera.\nDiploma i medalla del Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans[modifica]\nMédaille des Volontaires Catalans. La Medalla dels Voluntaris Catalans és una medalla honorífica no oficial entregada pel Comité de Germanor amb els Voluntaris Catalans als veterans catalans de la guerra. Actualment figura entre les condecoracions honorífiques del 3r Regiment de la Legió Estrangera de França.\nMonument als voluntaris catalans[modifica]\nMonument Als voluntaris catalans de Josep Clarà\nImpulsat per Joan Solé i Pla, es va encarregar a Josep Clarà un monument als voluntaris catalans a instal·lar al Parc de la Ciutadella. Quan el monument va estar enllestit, va arribar la dictadura de Primo de Rivera, amb la qual cosa la seva inauguració finalment va ser el 14 de juliol de 1936.\nMedalla honorífica dels voluntaris catalans\nDiploma del Comitè de Germanor amb els Voluntaris Catalans.\nDavid Martínez i Fiol: Els "Voluntaris Catalans" a la Gran Guerra, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona, 1991.\nJoan-Daniel Bezsonoff: La Guerra dels Cornuts, Editorial Empúries, 2004.\n↑ Avui, 3 de maig de 2008, pàgina 34\n↑ «Als Voluntaris Catalans». [Consulta: 12 agost 2021].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Voluntaris Catalans en la Primera Guerra Mundial\n3ème Régiment étranger d'infanterie Arxivat 2008-07-02 a Wayback Machine.\nVoluntaris catalans a la I guerra mundial[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Voluntaris_Catalans_en_la_Primera_Guerra_Mundial&oldid=28522880»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2021 a les 09:04.


Hisenda et buscarà a Groenlàndia, Mart i Saturn | utupia\n« Finalment la Mireia es desemmascara\nEls del Mundo hi tornen altre cop »\nDes de fa uns dies o setmanes s’emet per televisió un anunci de l’agència tributària espanyola, el Ministerio de Economía y Hacienda ens ve a recordar que comença la temuda època de la declaració de la renda, com pots demanar l’esborrany i tota la pesca. Per a mi, que és el primer any que passaré el tràngol, és una mala estona.\nA més de les imatges i la veu en off, vaig notar alguna cosa més que em provocava una sensació estranya, la música. Era un versió instrumental, però de què? Ahir em va venir al cap, és el tema Groenlandia del desaparegut grup espanyol Zombies. Amb això n’he tingut prou per trobar la confirmació, hi ha un altre blogaire que també s’hi ha fixat.\nL’intrigant de la qüestió és la lletra de la cançó:\nA mi que em diguin el que vulguin, però això és una amenaça encoberta. Està claríssim el missatge subliminal que ens envien els recaptadors: Ja pots amagar-te a la fi del món, t’hi buscarem, et trobarem i et xuclarem fins a l’últim euro, hohohohoho . Si no hi ha cap llei que ho prohibeixi, hauria d’existir.\nÉs curiós, perquè tal i com diu al blog que he enllaçat, jo sóc dels que li faltava poc per nàixer quan van gravar el tema, el 1980, i l’he conegut gràcies al joc de karaoke SingStar de la PlayStation, concretament el de La Edad de Oro del Pop Español. Quantes hores fent el ridícul…\nEl videoclip que veieu no és el que apareix al joc, al SingStar hi ha la versió original de la que en destacaria la noia d’espatlles ertes. No puc evitar confondre-la amb una versió rejovenida i passada de voltes de la Eva Hache.\nPerò m’he decidit pel que veieu, pels tres mites de la movida madrileña que hi apareixen, Berlanga, McNamara i Almodóvar, a més d’unes simpàtiques sirenes i un públic molt de l’època. En veure els vídeos, una bona amiga molt políticament incorrecte m’ha ajudat a decidir: No sé si prefereixo, a la yonqui descontrolada o al ball sensual de l’Almodóvar amb les sirenitas darrere. Ara, que el públic és molt més actiu el de l’Almodóvar, fixa’t en la gorda de leopardo, ho viu amb molt d’entusiasme.\nAquest article va ser escrit el Thursday, 8 de May, 2008 a les 23:37h\ti està guardat a la categoria Sofà i butaca, Música.\n2 comentaris a “Hisenda et buscarà a Groenlàndia, Mart i Saturn”\nTuesday, 13 de May, 2008 a les 23:13h\nja he vist els teus missatges al gmail però anava una mica de bòlit i he passat de contestar-te, perquè ja em conec…\navui m’he sentit una mica culpable de no visitar la teva web, i com a càstig el primer que he fet a l’engegar l’ordinador ha estat entrar a utupia, i quina sorpresa!!!! veig que tens penjat un video dels grans Zombies i sobretot de la gran cançó Groenlandia.\nno he vist ni per casualitat l’anunci aquest, però si que m’has fet recordar una gran època, i sobretot uns grans grups: paralisis permanente, la mode, aviador dro, derribos arias, la dama se esconde, betty troupe, luna, golpes bajos, claustrofobia, radio futura, siniestro total, glutumato yeye, i tants i tants més.\ntu encara havies de néixer i jo amb onze anys començava a descobrir la vida, i em passava el dia escoltant música i comprant discos, i no com ara putejat ja saps en què.\nla carme, per reis, em va regalar una playstaion d’aquestes o com s’escrigui de karaoke, no fotis que hi han dvd de la edad de oro del pop español, tu el tens? on es pot comprar això?\ni per casualitat, saps si hi ha alguna cosa en català?\nres més, et deixo, mentre estic escoltant un cd que he recuperat de la dama se esconde, espanyols de donosti, però molt bons!!\nWednesday, 14 de May, 2008 a les 23:20h\nPel que he anat coneixent i aprenent, crec que el gran moment musical a l’estat durant els 80 és a causa de la repressió que hi havia hagut fins llavors i sobretot per la llibertat que hi havia. Penso que no m’equivoco si dic que hi havia més llibertat llavors que ara. T’imagines ara a una Alaska pixant-li a la Carmen Maura com a la pel·lícula de l’Almodóvar? La crucifiquen.\nDels que has dit, a mi n’hi ha que també m’agraden força, d’altres que ni els conec, i algun que encara dura i hauria d’haver plegat.\nEl joc per la play que dius, té varis recopilatoris, un d’ells és de pop espanyol dels 80 i segurament nou o de segona mà el podràs aconseguir. Ja t’explicaré on en persona.\nNo xiquet, el català per desgràcia encara no ha fet ni acte de presència en el món de les videocònsoles. És molt trist…


Redacció Sitges 06-08-2020 03:57\nSitges demana a la Generalitat i a l’Estat espanyol el cessament definitiu del dragatge a la zona de Les Botigues. Ajuntament de Sitges\nEl consistori considera que va en contra del compromís per la preservació mediambiental i de la biodiversitat del municipi, i a més genera perjudicis als veïns de la zona\nL’Ajuntament de Sitges ha sol·licitat el cessament del dragatge de sediments marins al litoral sitgetà, davant la platja de Les Botigues de Sitges. La queixa, remesa al departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya i a la demarcació de Costes del Ministeri de Costes i Medi Marí, posa en valor la zona marina declarada Xarxa Natura 2000, la fauna local afectada pel dragatge, així com les costes “de valuós caràcter natural”.\nEl document demana tant a la Generalitat com a l’Estat Espanyol alternatives que no generin impacte ambiental sobre la zona. El Govern municipal insisteix en el seu compromís “per la preservació mediambiental i de la biodiversitat del municipi” i alhora aquesta activitat genera molèsties als veïns de la zona de Les botigues que reclamen, de fa temps resoldre aquesta problemàtica. “La preocupació i sensibilització social davant d'aquests fets es fa evident amb l'increment anual de queixes al consistori al veure compromès el treball de preservació mediambiental”, descriu la carta de l’Ajuntament.\nEl consistori destaca el perill del dragatge a mar obert per a la qualitat de les aigües de bany, a causa de l’increment en la terbolesa, paràmetre que pot incidir en la il·luminació i oxigenació de les praderies de Posidònia oceànica properes, i la pervivència i desenvolupament dels ecosistemes i biòtops existents en els fons marins on es realitza l’extracció de sorra. L’afectació que la draga podria tenir en les espècies animals també és una altre de les preocupacions que el consistori sitgetà ha traslladat.


El Peix: Efectes secundaris d'una jaqueta\nEfectes secundaris d'una jaqueta\nEstic fart de la botiga on em van vendre la jaqueta però això no té res a veure que la jaqueta no fos del meu gust. Vaig dir-me a mi mateix: —Si pogués tornar enrere i no haver-la comprat. Però no podia tornar enrere. Què faria si tornava enrere? Ningú pot. Cal continuar endavant, sempre endavant, encara que el camí sigui incert i misteriós—. I vaig anar a la botiga i la vaig canviar per unes sabatilles esportives que les anteriors que tenia s'havien fet malbé.\nFa uns anys em van deixar un llibre i amb el llibre venien tot de notes que havia escrit la persona que me'l va deixar. Enlloc de tornar-les me les vaig quedar i les vaig guardar com un tresor. Soc un lladre. Dos o tres anys més tard van ser descobertes per una persona que no les hauria d'haver trobat i jo, despistat, feia temps que les havia oblidat. Quan me les va ensenyar tota enfadada vaig necessitar una estona per recordar què coi eren aquells petits papers. Li vaig dir que eren unes notes que havia de tornar, que formaven part d'un llibre que m'havien deixat feia temps però no s'ho va creure. Vaig tornar a guardar les notes, ara en un nou espai encara més difícil de trobar, i me'n vaig oblidar.\nL'afer de la jaqueta em va portar a plantejar si al pis i, en definitiva, a la meva vida tenia objectes que em sobraven. He llençat una muntanya de sabates gastades, els peixos tenim sabates, per sortir a la nit i fer paxip-patxap. He llençat llibres, sí, llibres d'edicions nefastes o que la seva millor funció abans de ser llegits és ser reciclats. He llençat piles de llibretes gastades i de papers vells. He preparat bosses i bosses de roba que no em posava i no tenia sentit seguir guardant que donaré a una organització que en podrà fer millor ús. He llençat material de cuina vell que no feia cap mena de servei. He llençat gairebé tot els elements decoratius que tenia guardats en caixes. He llençat material electrònic que ja no funcionava. I he llençat moltes caixes de fusta i de cartó, motxilles i maletes foradades i fins i tot fotografies i records que tenia amagats i oblidats dins de calaixos. I seguiré llençant o donant objectes fins a quedar-me amb només l'imprescindible.\nI fent tota aquesta neteja vaig trobar-me les notes. Les he tornat a llegir diverses vegades. Les notes són només una recopilació de les millors frases del llibre que, com era d'esperar, ni tan sols recordo el nom.\nAquestes notes deuen tenir alguna cosa "imprescindible" per no voler desfer-te'n d'elles !.... misteri de peix ;)\n2 de novembre de 2019, a les 20:50\nCosta creure que un peix fos més apanyat que la resta de la gent... Jo encara tinc un portàtil vell al qual he de donar-li un altre ús i 2 tablets espatllats que fins i tot si no trobés peces de recanvi no es poden llençar sense més. Ara bé, m'he promés no comprar més sabates fins que acabi buidant una mica la caixa de sabates, ni més jaquetes ni roba no-tècnica que en tinc prou. Estic fins i tot intentant gastar-me la col·lecció de perfums que en el fons no té sentit que la tingui, cada matí surto corrent, comptant els segons que no tinc, allò de trobar el temps per posar-se perfums s'ha tornat un luxe. Tinc molta merda acumulada al pis, a d'altres els semblaria que només tinc 4 coses però jo sé que tinc molta, i que no la puc llençar tota perquè llavors el pis em semblaria buid i llavors en sobraria jo.\nUn bon resum d'un llibre més val guardar-lo. Si pots canviar-les a format electrònic millor, llavors els papers els podràs llençar i et deixaries de preocupar dins quin calaix els vas oblidar la última vegada que els vas llegir. Ara bé, si l'escriptura mateixa té un valor intrínsec tens un problema. I no el podràs amagar.\n2 de novembre de 2019, a les 22:39\nartur, suposo que sí, tot i que no tinc encara clar què és. Hi he pensat molt, i encara hi pensaré una mica més.\nNoName, si no ho fas servir per què ho tens? No és millor donar-ho? Jo he optat per llençar tot allò que era vell o espatllat i donar el que encara era aprofitable. Les notes les guardaré, amagades, un temps més. La gràcia d'aquestes notes també és trobar-les per casualitat, diria. Potser la propera vegada que surtin a la llum les tornaré o les llençaré definitivament.\n3 de novembre de 2019, a les 22:56


STS LAS CARMENES - Stsgrup\nSTS Las Carmenes és un centre residencial ubicat al municipi de Poblete, a tan sols 10 minuts de la capital de la província, Ciudad Real.\nPlaces Públiques: 56\nPlaces públiques temporals: 1\nPlaces Privades: 158\nDirectora del centre: Sra. Barbara Nosti\nAv. Ciudad Real, S/N, Poblete (Ciudad Real)\nEl centre ofereix a les persones que hi viuen unes instal·lacions d’alt nivell que permeten assegurar una estada confortable.\nAl centre trobarà un projecte d’assistència que encaixarà amb les seves expectatives, ja que, tant des del punt de vista de la infraestructura com de l’assistència, s’ha configurat un Model pensat perquè les persones mantinguin el seu propi projecte vital – acompanyades de les seves famílies i integrades en la comunitat.\nPel que fa a l’estructura i equipaments, el centre satisfarà les seves necessitats. Es tracta d’un edifici de més de 9.000m2, distribuïts en una planta baixa on majoritàriament hi ha dependències comunes i 3 plates d’habitacions i zones de convivència.\nCom a punt a destacar de les instal·lacions, podrà trobar:\nUns grans patis interiors il·luminats i aclimatats on les persones poden conviure com si estiguessin a la plaça del seu poble, compartint espai de temps i activitats amb el personal del centre o amb les seus familiars.\nUns espais de menjadors amplis que permeten gaudir de les hores dels àpats amb confort.\nUna gran capella.\nSales d’estar, biblioteques, gimnasos i sales d’activitats i lleure.\nUna unitat de cures intensives, dotada amb tots els equipaments sanitaris necessaris per a poder acollir persones amb unes necessitats clíniques més especialitzades.\nDestaca la cuina del centre, on trobarà 2 possibilitat de menús planificats que podrà escollir el dia abans segons els seus gustos i preferències. Els menjars són totalment casolans i es preparen íntegrament al centre, cosa que satisfà de forma particular als nostres residents i ens permet avaluar les necessitats dietètiques concretes.\nEl centre disposa de 215 places totals i acull persones en diferents règims:\nPlaces privades d´accés immediat per a aquelles persones que ho necessiten de forma ràpida. Paral·lelament, els nostres equips assessoren i ajuden en l’obtenció d’ajudes públiques dins el context de la Llei de Promoció de l'Autonomia Personal i Atenció a les persones en situació de dependència (la coneguda Llei de dependència). Aquestes estades poden ser indefinides o temporals.\nPlaces públiques. En el context del “Acuerdo marco para la concesión de servicios de carácter social” de la Consejería de Bienestar Social de la Comunitat de Castilla la Mancha, el centre ofereix 2 tipus d’estades:\nLes places residencials indefinides\nLes places d’estades temporals, que ofereixen l’estada i atenció en el nostre centre durant un espai de temps limitat. Quan existeix una causa que determina la necessitat temporal de l’assistència, establim de forma anticipada la durada de l’ingrés al centre. Podrà sol·licitar aquest tipus d’estada quan:\nCal una recuperació funcional o d´una malaltia que no requereixi d’hospitalització però que es requereixi d’unes condicions determinades.\nEl cuidador principal, per un temps determinat, no pot exercir aquesta cura i atenció.\nEs fan obres al domicili per acondiciar-lo.\nEs necessiti un temps de descans o un respir per part de la família cuidadora.\nAl centre trobarà un equip de professionals que avaluen cadascuna de les persones i determinen en funció de les seves necessitats, voluntats, desitjos i preferències, el seu pla individualitzat d’atenció i vida.\nEl centre disposa d’uns processos de treball i d’assistència de reconeguda qualitat, que a més estan avalats per la certificació ISO 9001 i ISO 14001. Ens preocupa la millora constant i per això establim polítiques de participació de familiars i residents per copsar la seva satisfacció i establir les corresponents polítiques de millora continua.


Comunicació Emocional (en temps de Campanya Permanent) - la dona del pescador\nComunicació Emocional (en temps de Campanya Permanent)\nLa foto del ministre Bermejo és impressionant. Comunicació emocional en estat pur. Més enllà de la creuada conservadora contra Bermejo, l’aspecte que més crida l’atenció és la utilització d’una imatge que té la capacitat de connectar amb el sentir general dels ciutadans. És a dir, comunicar emocionalment. El pitjor de la fotografia és la contradicció entre els valors progressites del “ministre roig” i una “monteria” reservada a butxaques folrades d’euros. (llegiu la notícia de l’ABC)\nAquesta altre, que podria porta per títol “Patxi, jo sóc Euskadi”, és també un bon exemple de comunicació emocional. Positiva en aquest cas. És la fotografia que il.lustrava l’entrevista a Iñigo Urkullu a una contraportada de el País.\nRepresenta un pols entre el País Basc i l’estat espanyol en l’esport més antic i segurament més emblemàtic d’Euskadi, el Sokatira. Un pols amb el PNB al capdavant, representat pel seu president amb les mànigues arremangades, un somriure ample i una bona condició física. Però també amb tota la societat basca al darrera simbolitzada pels altres estiradors, el de la samarreta vermella i el de la blava, membres d’equips rivals. Tots units estirant en el mateix sentit.\nExel.lent imatge per representar el momentum Euskadi.\nps/ El 2009, és a dir, demà, hi ha les eleccions basques. El candidat del PNB serà Iñigo Urkullu i competirà per la Lehendakaritza amb un Patxi López (PSE-PSOE) que no surt a la foto.\n19 de maig de 2008 a les 10:01 pm\nVaig veure la foto i m’hi vaif fixar, però no amb l’atenció que hauria després de veure la teva anàlisi. Devia estar baix de formes.\nPD: merci, per l’enllaç al ciutat marca\n21 de maig de 2008 a les 5:34 pm\nInterpretació fantàstica de la fotografia Marc, però un dubte: si és veritat el que dius sobre Urkullu i les eleccions, l’únic partit amb una bicefàlia relativament ben portada deixarà de ser-ho. N’estàs segur?\nPodria ser dolent i dir que fora de pla hi ha Ibarretxe tirant de la corda…\nI això d’en Bermejo… en fi, quin fàstic, sincerament.\n30 de maig de 2008 a les 12:07 am\nI què me’n dius d’Esperanza i la samarreta de la seleccio?