Aula de Trompa | Pau Moltó\n1978. Als vuit anys va iniciar els seus estudis musicals al CMD Natzaret. En 2005 va obtenir el Títol Superior de Música al CSM Joaquín Rodrigo de València, després de guanyar el Concurs Nacional de Joves Intèrprets Ciutat de Xàtiva. Posteriorment va cursar estudis de postgrau a Musikhofschule de Karlsruhe (Alemanya) i el Màster Oficial en Ensenyaments Artístics, Interpretació Musical i Investigació Aplicada, en l'especialitat de Música Contemporània i Moderna.\nHa col·laborat amb algunes de les millors orquestres del panorama nacional com l'Orquestra Municipal de València, Palau de les Arts Reina Sofia, Gran Teatre del Liceu de Barcelona, Orquestra Pablo Sarasate de Pamplona i Orquestra Simfònica d'Extremadura, alhora que ha impartit classes de trompa al Conservatori Superior de Música de València i actualment al CSM Oscar Esplà d'Alacant.\nEn paral·lel, en l'última dècada s'ha endinsat en el món del jazz, a través del col·lectiu Sedajazz, per investigar les possibilitats de la trompa en aquest gènere i ha participat en nombrosos projectes relacionats amb el jazz, la música creativa i la improvisació, com Breaking Brass, Russafa Ensemble i French Horn Jazz Project.


Roses obre les escoles a pares i mares amb tallers pràctics :: Tramuntana TV\nHOME > Roses obre les escoles a pares i mares amb tallers pràctics\nEl Pla Educatiu d’Entorn (PEE) de Roses organitza enguany dins de la seva programació els anomenats Tallers de Famílies, una sèrie d’activitats adreçades a pares i mares dels escolars del municipi que tenen per objectiu incentivar la participació familiar a l’escola i crear espais de trobada que afavoreixin la convivència i el coneixement mutu entre les famílies de diferents procedències i nacionalitats.\nEls tallers s’adrecen a les famílies de les escoles de Roses, i tenen per objectiu facilitar la interrelació entre les famílies de nova incorporació i la resta de famílies del centre, apropar els pares i mares a la vida de l’escola i al seu entorn, i potenciar l’ús del català com a llengua d’interacció i de cohesió social.\nLes activitats s’han englobat en cinc mòduls, la majoria d’ells de caràcter eminentment pràctic, que treballen temàtiques concretes. Els Tallers de Famílies, consistiran en un total d’11 sessions, 6 de les quals es realitzaran directament en els centres escolars i on es donaran a conèixer el seu funcionament, la funció de l’AMPA, etc. Les 5 sessions restants seran sortides fora del centre, guiades pels pares i mares que porten més temps vivint a Roses, els quals acompanyaran els nouvinguts en aquesta aproximació pels àmbits cultural, sanitari, etc, del municipi.\nEls Tallers de Famílies es completaran amb l’activitat Shambala, un espai de dinamització familiar basat en el diàleg, la comunicació i l’intercanvi entre pares, fills i escola, pensat per aconseguir una major implicació dels pares i mares en l’aprenentatge i evolució dels seus fills, que constarà de quatre sessions.\nUna altra proposta són els Tallers de Conversa en Català, concebuts com a 10 sessions de caràcter eminentment pràctic, que volen aproximar els nouvinguts a l’ús del català i servir d’empenta perquè posteriorment participin en els cursos que ofereix el Consorci per a la Normalització Lingüística.\nEl Taller d’informàtica consistirà en un guiatge pràctic per la xarxa per descobrir les eines i recursos que poden ser més útils per als pares i mares en relació als fills. També es treballaran les xarxes socials, el correu electrònic i la web cam (10 sessions).\nPer últim, el Taller de Cuina constarà de quatre sessions dirigides a la millora dels hàbits alimentaris dels fills, amb blocs informatius com: l’alimentació infantil dels 3 als 5 anys, esmorzars sans, com introduir la fruita, la verdura i el peix, i sopars ràpids i sans.\nEls tallers, totalment gratuïts, s’iniciaran després de les vacances escolars de Setmana Santa. Els pares i mares interessats a participar-hi poden inscriure’s a través del Departament d’Educació de l’Ajuntament (ubicat a la Casa del Mar), o bé directament en el centre educatiu on els seus fills cursin els estudis.


utopia | El principi de...\nLes parets parlen / 4\nAvui una pintada poètica, no política. “Antes de rendirnos, fuimos eternos” denota, aparentment, un cert pessimisme i expressa un aire de derrota, almenys si ens ho mirem amb ulls freds; però, tanmateix, la realitat és que no pretén això, sinó que en captar bé el vers ens adonem de la seva bellesa i que, en certa forma, és positiu. Segurament això és així per la força de la paraula “eterns” i perquè ens trasllada, certament, al moment previ que és memorable. Més que deixar en evidència la rendició, el vers té un clar aire de nostàlgia.\nHi ha una contradicció en la situació existencial entre el moment previ rememorat i el moment posterior a la “rendició”. En efecte, si som eterns, vol dir que sempre ho hem de ser i això no s’acabarà; vol dir, fins i tot, que és impossible que ens donem per vençuts. Tanmateix, resulta que ara no som eterns, sinó que ho vam ser abans. L’eternitat que ens caracteritzava, per tant, s’esfuma perquè ens rendim, perquè hem abdicat de la nostra condició d’eterns. Així, és en aquesta contradicció on rau l’essència del missatge líric: el vers ve a dir que l’eternitat és quelcom que assolim nosaltres, l’eternitat és com la motivació que ens porta a lluitar, és allò que perseguim, i mentre ho fem també ens mostrem eterns.\nHi ha una altra pintada d’Acció Poètica, aquesta espècie de moviment cultural importat de l’Amèrica del Sud, que complementa aquest vers: “Sólo está derrotado aquel que deja de soñar”. En efecte, jo entenc que aquesta pintada ve a dir el mateix, però des d’un altre angle. Tot plegat, és un conjunt líric: mentre somiïs, no estaràs mai derrotat; i si et rendeixes (si deixes de somiar o creus que no val la pena), llavors deixaràs escapar l’eternitat i no perviuràs en la memòria dels altres.\nÒbviament, ja que parlem de poesia, quan s’esmenta el verb ser, s’ha d’entendre que es fa referència als sentiments i emocions: et sentiràs derrotat si no lluites pel que t’agrada, pels teus somnis. Somiar és, llavors, entenc jo, potser un exercici d’autoalliberament, potser només una expressió més d’art, potser només un gust… La utopia potser no serà realitzable, però és pensable i és el que ens ha de motivar. Aquest és el motiu pel qual no s’han de deixar escapar les oportunitats que es presentin a la vida (tampoc l’amor: recordo que el tema principal que tracta Acción Poética és l’amor) i cal viure a gust amb tu mateix. Així, no ens hem de sentir exactament nostàlgics del passat, sinó que l’hem de recordar i ens ha d’ajudar a somiar. Serà nostàlgic només aquell que sentís que efectivament en el passat se sentia més ple.\nTot això, penso jo que també es pot traslladar a termes menys “cursis”: perdràs l’ànsia i l’ànim si no estàs actiu per encarar la vida i si no tens un objectiu o si no tens les idees clares del que vols fer amb la teva vida. Jo entenc, per això, que les persones són “eternes” en la mesura que tenen el destí a les seves mans, podríem dir en termes grandiloqüents; en la mesura que poden realitzar una vida plena (i, s’ha de sobreentendre, en harmonia amb els altres) i que saben el que volen. Així, “somiar” no és només fantasiejar ni tenir ideals, sinó que és la motivació vital personal. La vida requereix ser viscuda, i no s’ha de deixar que passi davant nostre. El millor remei contra l’exhauriment, contra l’abatiment i contra l’avorriment és l’activitat. Es tracta de tenir un propòsit, d’ocupar-se en tasques d’enriquiment personal i d’evitar caure en la inèrcia en la nostra vida quotidiana per no sentir-nos buits ni inútils, perquè llavors és quan perdríem la nostra “eternitat”. De la mateixa manera com no has de deixar escapar el que t’agrada, tampoc no has de deixar per demà al que puguis fer avui: així com no has de sentir nostàlgia per un passat que no has pogut superar, tampoc no has de sentir penediment per un passat que no t’ha permès assolir el futur (i el present) que hauries desitjat. Com a mínim, s’ha d’intentar…\nPer acabar, permeteu-me que ho enfoqui des d’un altre angle. Fa un parell de setmanes, la genial sèrie Mad Men va arribar a la seva fi. Crec que en el capítol final de la sèrie es pot apreciar aquesta idea, patent al llarg de tota la sèrie, segons la meva interpretació. Don era etern i omplia la seva vida, però les contradiccions vitals i el fet que acaba veient la monotonia de la seva vida (potser, fins i tot, com acabarà sent) el porten a rendir-se o, més aviat, a apartar-se de la seva vida i a desprendre’s del que el lligava per recuperar i començar una nova vida en aquell camp hippie on, més que renéixer, recupera el seu antic jo que anirà associat, imagino, a una nova utopia de vida.\nEtiquetes: art, TV i cinema, utopia


Als nostres centres hi podràs trobar una gran quantitat de productes i serveis d'altíssima qualitat\nDescobreix tot el que et podem oferir als nostres supermercats, perfumeries, botigues de moda, restaurants, estancs i hotels. Tots els nostres establiments compten amb el millor personal, preparat per atendre't i ajudar-te a resoldre les teves necessitats\nTenim a la teva disposició més de 15.000 m² repartits en 7 centres: 4 a La Jonquera y 3 a El Portús. Accedir-hi et resultarà fàcil, ja que podràs beneficiar-te del nostre servei de parking gratuït. A més, podràs passar per caixa més ràpid amb les nostres noves caixes d'autopagament, que compten també amb l'assistència del nostre personal.\nHi trobaràs les millors marques nacionals i internacionals a la teva disposició: una àmplia oferta de productes d’alimentació i licors, cosmètica de consum a preus molt competitius, productes de neteja i de la llar, pastisseria i fleca i una excel·lent varietat de productes càrnics frescos a les nostres carnisseries.\nVeure tots els supermercats\nLes nostres perfumeries Éclair acullen una gran oferta de les marques més selectes i reputades en el camp de la cosmètica, la perfumeria i la parafarmàcia. T'hi espera el nostre personal, sempre en formació continua per assegurar-te una ajuda professional i personalitzada a l'hora d'escollir un producte: a Éclair t’ajudem a realçar la teva bellesa natural. A més, podràs gaudir de tractaments gratuïts duts a terme per experts enviats per les marques de les quals disposem.\nVeure totes les perfumeries\nAls nostres espais de moda hi trobaràs les botigues Desigual i Mango, amb les col·leccions més actuals i uns preus molt atractius. A més, en els nostres espais multimarca hi trobaràs les millors marques del moment: Jack & Jones, Esprit, Only, Lacoste, Vans, entre d'altres.\nAls nostres espais de sabateria podràs vestir els teus peus per a qualsevol ocasió, amb marques com Geox, Converse, Vans, Art, Skechers i moltes més! Vine a conèixer també les nostres seccions de complements i accessoris, on podràs trobar les millors marques de bolsos, carteres, mocadors, motxilles i accessoris de viatge!\nVeure tots els centres moda\nEl nostre hotel està ubicat en una zona privilegiada geogràficament, al costat de les principals vies de transport i de la nova zona comercial de la Jonquera.\nCompta amb 72 habitacions i uns excel·lents serveis i instal·lacions, adaptades a les últimes tecnologies, on s'hi poden trobar espais per fer reunions, meetings o cursos de formació.\nEl nostre personal domina diferents idiomes i està preparat per atendre't i solucionar qualsevol de les teves necessitats.\nSi estàs pensant en visitar-nos, pots fer la teva reserva amb la millor tarifa aquí\nVeure tots els centres hotels\n4 restaurants a La Jonquera i El Portús, situats al costat dels nostres centres comercials, et permetran fer un break i descansar després de les teves compres.\nEl nostre personal de cuina està especialitzat en cuina tradicional feta amb els millors ingredients de temporada i carns a la brasa. A més, tenim opcions infantils i vegetarianes. Per només 12,50€ tindràs l'oportunitat de tastar-ho!\nVine a conèixer la nostra nova Pizzeria Tramuntana a El Portús. Pizzes fetes a l'estil tradicional, en un forn típicament napolità que farà les delícies dels amants de les millors pizzes\nAtreveix-te a descobrir l'Smart Shopping de la mà de Wolala, botigues plenes de productes atractius i pràctics per a la llar, d'higiene, bellesa, cuina, informàtica, electrònica, curiositats... I tot a un preu molt assequible! La qualitat dels productes no et decebrà, han estat produïts seguint els màxims estàndards de qualitat i provenen a través d'una estreta relació amb els proveïdors.\nLes nostres marques en exclusiva Axsom, Berela, Issage, Plaisance i Lemec només les trobaràs a les botigues Wolala. Aprofita la ocasió per fer Smart Shopping i fer la teva vida més Woo!\nTots els articles de les marques en exclusiva de Wolala també els pots comprar a la botiga online www.wolala.com, així com a les nostres 43 botigues.\nVeure tots els centres Wolala


La banqueta del Tàrrega està 'molt ocupada' des de fa temps - Futbol Catalunya Futbol Catalunya\n“Edu March és un dels pocs tècnics de la categoria que pot dir, al costat d’Isidro Tarrés, José Miguel López (Torreforta), Juan Camilo (Viladecans) o Justo Ruiz (Andorra) que porta més de tres temporades al capdavant del seu equip. Als seus 40 anys comença la vuitena al capdavant del Tàrrega\nUna conversa amb Edu March dóna per molt. Pendent de l’inici d’una nova temporada, que serà l’octava a la banqueta del Tàrrega, sap que el nom de la ciutat que representa l’obliga sempre a sortir amb el cartell de ‘favorit’ encara que la realitat econòmica és una altra. Si bé al principi sempre surt amb aquesta etiqueta, després, a poc a poc, la competició els va deixant en el seu lloc. El curs passat va acabar en cinquena posició, molt lluny de l’Ascó i el Santfeliuenc, encara que aquests equips jugaven en altres Lligues.\n“La veritat és que no sé qui és l’entrenador que porta més temporades al capdavant d’un equip, no sé. Jo sí que sé que començaré l’octava en un grup molt fort. Aquest any no tindrem a l’Ascó, que batia tots els rècords, sinó que serem sis o set equips els que barallarem pel mateix. Això va bé. Serà tot molt més igualat”, afirma aquest entrenador de futbol nascut a Palau d’Anglesola (Lleida) un 21-1-1973.\nAquests 40 anys han donat per a molt. “Tothom es fixa en els anys que porto en el Tàrrega i diuen: té 40 i porta vuit en el Tàrrega … per tant porta tota la seva vida aquí i no és veritat”. La veritat és que Edu repassa el seu ampli historial com si ho tingués gravat ‘a foc’. Només ell ho sap i ho explica: “Jo vaig jugar quatre anys com amateur des de l’equip del meu poble “(posa’l, per favor: Palau d’Anglesola)” –posat està- per després passar pel Mollerussa –“quins temps aquells! Te’n recordes de Mané?”- i una temporada en el Borges Blanques. Com a tècnic vaig ser campió aleví, infantil, vaig pujar al cadet a preferent i després a Divisió d’Honor, amb el juvenil vaig ser a Nacional i després vam acabar a Divisió d’Honor amb el Lleida i dos anys més all., Ho dic tot això perquè la gent es pensa que sempre he estat en el Tárrega i no he fet res més”. Doncs dit queda i a aquest ‘”Mestre d’Educació Física’ cal donar-li el que li correspon.\nDesprès de tot això hi ha una justificació per explicar la raó o raons que li mantenen a la comarca de l’Urgell. “Aquí s’està molt bé. Es viu molt bé i això no significa que m’hagi acomodat. El futbol és molt important, és la meva vida, però és molt més la relació que puguis tenir amb la gent”, afirma March, qui ja ha començat a revisar els possibles rivals que tindrà aquesta propera Lliga. “Sempre es parlarà del Viladecans, el Martinenc, l’Horta, l’Amposta i, per descomptat, el Tàrrega. No obstant, també cal anar amb compte amb l’Alpicat i l’Almacelles ja que són dos grans equips. I, per descomptat, la sorpresa que tots els anys hi ha”.\nEl que costa és assimilar que el Tàrrega segueixi en categories a les quals per història li correspon. Però això “ha passat. Aconseguir la permanència s’ha convertit en un factor clau. Mai havíem tingut, per exemple, cinc derrotes consecutives en els vuit anys que porto i les vam afrontar. No hem tingut èxit amb l’ascens, però, com a molts equips, els pressupostos baixen i la clau de l’èxit passa per no fracassar”. La història és ben diferent ara. “aquest factor econòmic influeix moltíssim. Cal ser molt més flexible amb els jugadors ja que la majoria no cobra res. A Catalunya es va eliminar la categoria preferent i s’ha baixat moltíssim el nivell i això caldria revisar-ho”, afegeix.\nEdu March ha ‘signat’ un compromís amb ‘Futbolcatalunya’: aquesta setmana vinent ens aportarà una seriosa reflexió entorn del futbol de Lleida. “Està molt malament el futbol a Lleida”, ens comenta amb tristesa. “Mira: a Tarragona tenen dos equips a 2ª B i 2 a 3ª; a Girona tenen 1 a 2ª A, 2 a 2ª B i 2 a 3ª, a Lleida està l’Esportiu a 2ª B i cap a Tercera. Això no pot ser. Les raons?”… A March li frenem la resposta i quedem perquè ens les expliqués, per escrit, de pròpia mà, però això serà la setmana que ve.\nQuedin-se amb l’explicació que argumenta per justificar la seva estància de vuit cursos amb “quatre presidents diferents”. . Li preguntem quin és el secret: “Secret? No hi ha cap secret. La gent sap les condicions econòmiques en les quals ens movem. Sempre sortim com a favorits (ja sé que fins fa molt poc estàvem a tercera), però econòmicament mai hem estat capdavanters i , qui conegui la categoria, sap que el primer que cal fer és aconseguir la permanència, Això ho saben els presidents com ho sabem tots i això que Tàrrega és un lloc molt exigent”.\nPrimera Catalana\t2013-12-28\nLa part alta d’aquesta Segona B treu fum\n‘Impulso 23’ espera als clubs fins al 24-F


El mató de Montserrat, unes postres amb molta història\nMató de Cal Pujolet | Cedida\nEs tracta d’un dels productes més famosos de la Catalunya central gràcies a la seva textura suau, i que s’elabora a la zona des de fa més de dos segles\n“El mató de Montserrat té una textura similar a la dels flams”, assenyala a Vadegust Núria Roset, de la família de Cal Pujolet. És una empresa familiar que es dedica des de fa cinc generacions -més de cent anys- a la producció de mató. “El procés d’elaboració del producte no ha variat en tot aquest temps. Només hem passat de bullir el mató a l’olla a fer-ho amb un pasteuritzador. A més, ara utilitzem una caldera de biomassa que nodrim amb l’estella que recollim dels boscos de la finca”, explica la productora.\nSegons Roset, el negoci del mató de Montserrat va començar a causa de la fil·loxera. “Quan aquest insecte va acabar amb les vinyes, els nostres avantpassats van haver de reinventar-se. En aquest cas, van poder fer-ho gràcies a l’ajuda dels monjos de Montserrat que van deixar-los vendre mató al Santuari. Van substituir les vinyes pels làctics”, detalla la productora. A més, explica que la producció del mató va començar de manera molt artesanal amb la llet de les cabres de casa, però que amb els anys el producte va agafar renom i es va convertir en unes postres típiques de la zona. Ara, a Cal Pujolet han adquirit un parell de marques làctiques i han incorporat nous productes com són el formatge fresc, el pastís de mató, el flam de mató i diferents tipus de formatge de pasta tova (camembert i blau).\nDes de l’edat mitjana, el mató ha estat una de les postres tradicionals de Catalunya i és un producte molt conegut a les comarques centrals del territori (Bages). De fet, el Llibre de Sent Soví, del segle XIV, ja parlava de les diferents combinacions culinàries que es podien fer amb el mató. Però, els primers escrits on consta l’existència del mató de Montserrat daten de finals del segle XIX, tot i que se sap que la tradició d’aquest producte ve de més lluny, quan es van començar a fer recuits de la llet del sobrant que es venien al petit mercat de Montserrat.\nMató de Can Florí | Cedida\nAquest producte s’elabora amb llet d’ovella, de cabra o de vaca i es pot menjar durant tot l’any. La manera més típica d’assaborir-lo és amb un raig de mel o una cullerada de sucre i acompanyat de nous. Té una textura suau, lleugerament gelatinosa i un sabor fresc i humit. Acostuma a ser de color blanc, si és elaborat amb llet de vaca, i d’un color més fosc, si s’elabora amb llet de cabra o ovella. “El Mató de Montserrat és molt fresc i, al contrari d’altres del mercat, no es granula en servir-lo. Té un tall fi i net”, comenta Roset.\nAvui dia, el poble del mató per excel·lència és Marganell, ja que els seus habitants van ser els primers a pujar al mercat de Montserrat a vendre el producte. En aquest municipi del peu de la muntanya de Montserrat, fa gairebé dos-cents anys que la família Costa Florí es dedica a l’elaboració artesana de mató i formatge fresc. Primer van començar produint el mató amb llet de cabra, però amb el temps l’han substituïda per llet de vaca dels ramaders de la comarca, en concret del Mas la Rovira de Baix (Monistrol).\nAl Santuari de Montserrat se segueix celebrant un mercat on la pagesia dels pobles dels voltants ven els seus productes típics. El mató és un dels aliments que a més de ser bo al paladar ho és per la salut, ja que conté quatre vegades més proteïnes que la llet, aporta molt pocs greixos i té un alt contingut en vitamina B1, B2 i àcid fòlic.


La Policia Municipal de Girona presenta una motocicleta dotada d'un desfibril·lador - El Gerió Digital\nD'aquesta manera es podrà reduir el temps d'actuació en casos d'aturada cardíaca\nDijous, 22 de setembre de 2011 13:49h\nLa motocicleta equipada amb el nou desfibril·lador © AG\nLa Policia Municipal disposa de deu desfibril·ladors als vehicles policials i d’emergències i un altre de fix a les dependències de la policia. A més durant aquest temps s’han format i reciclat una setantena d’agents per a la utilització d’aquests estris. Des de l’any d’inici d’aquesta iniciativa, pionera a les policies de Catalunya, els agents de la Policia Municipal de Girona han atès quatre persones al carrer amb aturada cardíaca. De resultes d’aquestes intervencions, dues de les víctimes van aconseguir un ritme cardíac estable, gràcies a la utilització dels aparells desfibril·ladors externs automàtics.\nTal i com informa Dipsalut, les aturades cardíaques extrahospitalàries són una de les primeres causes de mortalitat en la població, i afecten igualment homes i dones. Segons les dades actuals, un 30 % dels afectats per infart agut de miocardi mor abans de ser atès en un hospital, i en el 85 % dels casos la fibril·lació ventricular és la primera resposta que es dóna.\nD’altra banda, l’evidència científica ens diu que, si la intervenció amb un desfibril·lador es produeix al primer minut, la recuperació del ritme cardíac és del 90 %.\nAmb aquestes dades, i les experiències viscudes durant aquest quatre anys de funcionament dels dispositius d’emergència, l’Ajuntament i la Policia Municipal de Girona han cregut oportú fer un esforç més per tal d’augmentar la capacitat de reacció davant d’aquest tipus d’intervencions i donar així una resposta encara més eficaç. Per aquest motiu s’ha incorporat al parc mòbil policial la “motocicleta cardioprotegida” dotada amb un aparell desfibril·lador extern automàtic. La versatilitat d’aquest tipus de vehicle en el context de mobilitat urbà disminueix el temps d’arribada i, en conseqüència, multiplica les possibilitats d’èxit.\nXavier Soy explica quin és l'objectiu de la campanya El teu navegador no suporta la reproducció d'àudios.\nJoan Alcalà explica la importància d'atendre a temps una emergència El teu navegador no suporta la reproducció d'àudios.


capitandorra: enero 2009\nReal Madrid ( i II)\nSegona edició de la rebotiga dedicada al Real Madrid. Ara, en Ramón Calderón ja no s’asseu a la cadira presidencial i el seu lloc l’ocupa un empresari valencià, de nom Vicente Boluda, que, segons les informacions aparegudes, és soci del València Club de Futbol i la seva família té molts vincles amb el Llevant, l’altre club de la capital del Túria. Entre les primeres declaracions publiques que ha fet Boluda destaca, per mèrits propis, aquesta:‘no cambio a Roben por Messi’.\nL’afició, mentre el Madrid guanya a l’Osasuna amb ajuda arbitral, sospira pel retorn de Florentino Pérez que encara no ha badat boca però ja se li adjudiquen els fitxatges de Kaká, Xabi Alonso, Villa i l’etern candidat, Cristiano Ronaldo. Confesso que segueixo la crisi del Madrid pas a pas ja que em sembla un fantàstic exemple de l’actual situació que vivim. El Madrid, el Madrid galàctic, va néixer a l’ombra del boom de la construcció i mentre els jugadors de torn perforaven la porteria contraria, la llotja del Bernabéu movia més diners que Wall Street en temps de glòria. El Madrid galàctic era un Madrid fals, construït sobre la imatge d’una sèrie de jugadors i allunyat de l’essència futbolística. El club blanc era, sota el mantell poderós de Florentino Pérez, el paradís on els diners no eren obstacle per fer realitat qualsevol somni.\nMalauradament, i com bé saben la gent de muntanya, els que viuen de peus a terra, la realitat s’acaba imposant i aquesta és una veritat que, a Concha Espina, es neguen a admetre. Allà ells si no s’han adonat que la pel·lícula galàctica ja fa dies que ha arribat a la seva fi i que les fantasies, com diu el cantautor, no són d’aquest món. Mentre sospiren per Pérez – el més llest de tots-, la classificació no enganya: la distància entre el Barça i el Madrid, en el moment d’escriure aquest article, és de 12 llargs punts.\nPD A Vicente Boluda només li falta el gat per tenir una imatge més tòpica.....\nPublicado por Capitandorra en 4:00 3 comentarios:\n'Mi nombre es Harvey Milk': la peli del cap de setmana\nFa uns dies, un grup de joves va organitzar una performance-protesta, presumptament sense comptar amb el permís corresponent, davant una botiga de la Rambla Nova de Tarragona. La veritat és que el presumpte activisme d'aquest grup feia bastanta 'grima', sobretot pel que tenien d'antics i carrinclons els lemes exhibits. En sortir de veure 'Mi nombre es Harvey Milik', als cines Oscar Les Gavarres, vaig pensar que més els hi hauria aprofitat a aquest col·lectiu anar al cine a conèixer la vida d'en Harvey Milk que no pas manifestar-se de la manera en que es van manifestar.\nEn Harvey Milk va ser el primer polític obertament homosexual que aconseguí un càrrec públic als Estats Units. Milk, homosexual amagat a l'armari durant bona part de la seva joventut, va decidir rebentar l'armari i per això, acompanyat de la seva parella se'n va anar a San Francisco, on va esdevindre el líder del moviment gay que va convertir la ciutat californiana en l'epicentre de l'arc de sant Martí mundial, partint del barri de Castro. Harvey Milk no creia en consignes; Harvey Milk se'n va cansar de viure amagat; Harvey Milk creia en que tots tenim els mateixos deures i els mateixos drets davant la llei i estava plenament convençut que la seva orientació sexual no el feia ni millor ni pitjor que ningú altre. Harvey Milk va plantar cara a la intolerància i ho va fer introduint-se en el mateix cor de la bèstia; anant a debatre on sabia que perdria però que, com a mínim, sembraria la llavor del dubte entre els intolerants. Harvey Milk va ser un gran activista, un activista que va treballar per millorar el seu món i el món dels seus però em costa imaginar-lo manifestant-se davant una botiga, d'uns treballadors que no li havien fet res - Passolini, com t'han oblidat !- , i en nom d'unes fantasies absurdes que no donen llibertat, sinó que la retallen.\n'Mi nombre es Harvey Milk' compta amb una fantàstica actuació d'en Sean Penn i amb una direcció més que interessant d'un Gus van Sant que oscil·la entre el 'mainstream' - aquí deixo el cultisme de torn, per alegria de l'afició !- de Hollywood i els seus començaments de director de cine 'indie'. Val la penar anar-la a veure ja que és una bona pel·lícula !\n'Mi nombre es Harvey Milk' la fan als cines Óscar Les Gavarres.\nPublicado por Capitandorra en 4:35 2 comentarios:\nSi la setmana passada dedicava la rebotiga al Barça, aquesta ho faig, amb plaer, al Real Madrid. Ramon Calderón, president del club blanc, està destinat a que se’l recordi com el pitjor president del club de Concha Espina. El Madrid es un club on hi sobra la supèrbia i hi manca la humilitat. Calderón va arribar al poder contra els designis del seu antecessor, Florentino Pérez. La seva entrada al despatx presidencial va venir precedida d’una llarga llista de promeses incomplertes: Kaká, Cesc, Cristiano Ronaldo. Abans de l’escàndol de l’assemblea, els culés vam gaudir de valent amb el disbarat Laas-Huntelaar.\nAra ja comencen a córrer acudits com aquell que diu que els jugadors del Madrid s’han apuntat a una autoescola per veure si els hi tornen els 12 punts que els hi ha tret el Barça; i les sentències de Calderón podrien omplir un tractat de l’absurd: ‘estábamos a un paso del abismo y, por fortuna, dimos un paso al frente’ és la meva frase preferida encara que no està del tot malament aquella de que en Beckham se n’anava a Hollywood per ‘ser un medio actor’. ¡Això és cuidar bé del patrimoni que t’han encarregat!\nFins i tot si al final de temporada el Real Madrid arreplega un títol, la veritat és que si jo fos ‘merengón’ estaria força, força preocupat. El substitut de Ramon Calderón haurà de presentar un currículum net com una patena i haurà de fer front a una sèrie d’interessos que porten camí de fer perillar una institució tant prestigiosa com la del Real Madrid. Crec que en Barack Obama donaria el perfil necessari, però em sembla que ja té feina pels propers 4 anys. Bromes apart, els culés hauríem d’ajudar al Madrid a trobar un president com Déu mana. Tal i com estan, no té gaire gràcia guanyar-los !\nPD La foto del post és de l'estadi Santiago Bernabéu. Havia pensat posar-hi l'escut del Madrid però després m'he imaginat el meu blog amb una foto de l'escut del Madrid i he patit un greu malestar intestinal....\nPublicado por Capitandorra en 4:32 1 comentario:\nRocknrolla: La peli del cap de setmana\nAra ja feia uns dies que no parlava de cinema. He aprofitat part del temps lliure d'aquests dies de Nadal per veure totes les pel·lícules que he pogut i encara més. Entre les sorpreses més agradables 'Rocknrolla', d'en Guy Ritchie, un director del qual no en sóc especialment fan però que ha parit un film francament entretingut.\nLa història va de mafiosos, de mafiosos russos i llondinecs, amb uns lladregots de per mig i una estrella del rock passada de drogues, fillastre d'un dels capos de la màfia. Pel mig, hi ha la preciosa Thandie Newton, un quadre de la sort, un rus que s'assembla a l'Abramovitx i molta música de la bona. No dura excessivament, els trucs repetitius d'altres pelis d'en Ritchie - com ara a 'Snatch' o 'Lock and Stock'- no es fan pesats i, a sobre, el guió està molt ben cuidat. Qüestió a banda, és que hi surt en Tom Wilkinson, un dels meus actors favorits. Per treure's de sobre el sentimentalisme dels dies nadalencs, val la pena anar a veure 'Rocknrolla'.\nLa peli la fan, a data d'avui, als cines Oscar Les Gavarres de Tarragona.\nPublicado por Capitandorra en 10:00 5 comentarios:\nEn el moment d’escriure aquestes línies la propera estació del periple triomfant del Futbol Club Barcelona és Pamplona. La capital navarresa és una parada més en una Lliga que, pels culés, és absolutament daurada. El passat dimecres, dia de Reis, en Messi va sortir aplaudit de l’estadi Vicente Calderón després d’una actuació senzillament brillant. A més, com a cirereta del pastís, a cal Bernabéu fitxen jugadors que no poden fer servir i organitzen surrealistes campanyes de motivació per tal d’amagar la realitat de veure’ns a 12 punts de distància.\nA començaments de temporada, sobretot després de la derrota del Barça davant el Numància, vaig ser molt crític amb l’equip i amb en Guardiola; ara, no em sap pas greu que, sigui quin sigui el resultat a final de temporada, em vaig equivocar. Em vaig equivocar amb en Guardiola i no vaig situar, en la justa mesura, la decisió presa per la junta directiva d’en Joan Laporta. Suposo que el lector espavilat ja se n’haurà adonat que aquest és un article a favor d’en Laporta. Miraré de no desviar-me més del tema.\nEl que deia: en Joan Laporta, amb l’oposició de bona part de la seva junta, va apostar per una idea concreta i aquesta idea concreta la va posar en mans d’un jove entrenador inexpert però molt coneixedor de la casa, en Pep Guardiola. El president del Barça ha donat una lliçó de lideratge en temps de crisi. El president del Barça creu en una determinada manera de fer les coses, concep el Barça d’una determinada manera, i se la juga per la idea que creu. Sé que molts diran que en Laporta hauria d’haver dimitit fa temps; molts em recordaran, també, els dos anys en blanc.. A tots ells els hi vull dir que ha pagat la pena, que el camí mai és fàcil, però que la meta que s’albira per a tots els culés llueix com la tercera Champions que ens espera a Roma, per primavera.\nPublicado por Capitandorra en 9:08 No hay comentarios:\nFranja de Gaza, Any 2009\nJa ha arribat l’any nou i, abans de dedicar-li temps a analitzar la crisi que segons tots els experts empitjorarà enguany, voldria dedicar aquesta rebotiga a parlar de l’ofensiva militar d’Israel a la franja de Gaza que, en el momento de redactar aquestes línies, ja s’ha cobrat 420 morts palestins, 2.000 ferits i 4 morts israelians, segons les informacions aparegudes en els mitjans de comunicación nacionals. No seré jo qui li negui a Israel el poder exercir el dret a la legítima defensa, i tampoc seré jo el qui menysvalorará l’efecte de viure sota els cohets llançats de la franja de Gaza. No posaré en dubte, sobretot perque no tinc informació per desmentir-ho, que Hamàs utilitzi escuts humans per protegir les seves instal·lacions i em crec que Hamàs és una organització terrorista.\nEl que sí afirmo, i ho voldria fer sense embuts, és que de cap de les maneres és aceptable la retòrica extremadament belicista dels líders polítics israelians, així com la desproporció de la seva defensa. No és acceptable que la ministra de Defensa israeliana, Tzipi Livni, argumenti que no és necessària cap treva humanitària, ja que no hi ha cap urgencia humanitària; amaga un cinisme tan espantòs que hom agreix que no sigui la primera ministra d’Israel.\nLa violència de l’acció d’Israel, la desproporció de la seva resposta – que sens dubte amaga problemas interns del govern israelià- ens posa en perill a tots. A la franja de Gaza s’hi juga bona part del nostre futur, s’hi juga la legitimitat moral d’Occident davant del terrorisme d’arrel islamista. No puc deixar de recordar aquella pregunta tan terrible, tan atroç, de si valen més els nostres morts que els seus. El pare, el germà, el fill, el cosí, el nebot, la muller que ha vist com la seva familía desapareixia sota el foc de l’armament israelià, és un home, una dona, un nen, disposat a fer-se volar pels aires i endur-se tot el que hi hagi per davant. Pel nostre futur, s’ha de demanar a Israel que aturi aquesta terrible ofensiva!\nPD 1 Ilustro el post amb una imatge d'un mapa de la franja de Gaza.\nPublicado por Capitandorra en 11:17 1 comentario:\n'Mi nombre es Harvey Milk': la peli del cap de set...


al zoo fan pagar però es més llògica la ubicació\nEstem d'acord que no sempre seran flors i violes però veníem d'un diumenge de glòria i varem quedar una mica decebuts ... però no cal exagerar son nens de 9 anys i es tracta que aprenguin a jugar a futbol i ho estan fent de valent i, com en tot a la vida, hi han dies que estas pitjor i no surten les coses.\n1er quart: sortim amb: Adri + Bitxo + Carles + David + Roger + Isaac + Samu\nAvui hem trobat a faltar al Brian i a l'Iker que no han pogut venir\n0 a 1: al minut 10 gran jugada des de la dreta, Bitxo que puja, passa a Samu que fa la paret amb David i la col.loca al fons de la xarxa\n2on quart: canviem l’equip amb: Adri + Ferran + Carles + Pau C+ Pau E. + Pol\nha estat un quart on hem conduit massa la pilota i ells han vist que ens podien apretar bé ja que la pilota es movia molt lenta, resultat: joc molt poc fluid i vistos\n3er quart: Adri + Carles + Bitxo + David + Pau E. + Roger + Isaac\n1 a 1: pilota mal treta en defensa, el rebot els afavoreix i gol.\nels nens han estat molt desencertats, anem amb la cama fluixeta a les lluites de pilota, l'esperem massa i estem com distrets\n4at quart: Adri + Carles + Ferran + David +Pau C. + Pol + Samu\n2 a 1: al minut sis que fan una sacada de falta des de l'esquerra i el seu jugador número 3 que la col.loca lluny de l'abast de l'Adri.\nA partir D'aquí que hem intentat pujar les línies fent pujar sempre un dels defenses a l'atac, bé el Ferran bé el Carles però no hem aconseguit.\nEns ha acabat de descentrar l'actuació d'un energumen que s'ha dedicat a insultar als nens i fins i tot s'ha parat el partit pels plors d'en Ferran.\nLamentable que gent com aquesta tingui el carnet de persona i, per damunt de tot, demano des d'aquestes línies que la Federació prohibeixi l'entrada a qualsevol recinte esportiu a mandrils com aquests.\nEL DIVAN DEL CAMPE: el Biel ha dormit fins les nou del mati ... alleluyah


Hudaifa ibn al-Yaman - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBanu Abs (en)\nHudayfa ibn al-Yàman al-Abbassí fou un company o sahabí del Profeta i el primer cap militar àrab de facto d'Armènia en temps del califa Úmar ibn al-Khattab, durant el temps que va durar la seva incursió al país.\nVa servir Abu-Bakr a l'Aràbia i a Úmar a Pèrsia i l'Azerbaidjan. El 642 va marxar a les muntanyes d'Aghuània, cap al Mughan. És considerat el primer governant àrab d'Armènia durant els mesos que va durar la seva incursió (datada vers 640/641) però no va portat el títol de governador (emir), ja que els àrabs després del 640 i fins al 701/702 només van tenir caps militars temporals i pel govern intern des del 653 es van valer de governadors nadius.\nVers el 641 foren ocupats pels àrabs els territoris dels medes armenis, el Golten (Gogtn) i Dastakert  (Nakhitxevan) i les poblacions saquejades; molta gent fou massacrada i altres fets presoners. Els àrabs van creuar l'Araxes al sud de Djugha o Djulfa  on una columna va retornar al sud amb els captius i l'altra va seguir al districte anomenat Kogovit a la vora del cantó del Badzudzor i el de Mardutzaitz o estava acampat el governador romà d'Orient Procopi. El príncep armeni Teodor Reixtuní, que des del 638 s'havia apoderat de tota l'Armènia per la caiguda dels sassànides i actuava d'acord amb els romans d'Orient, va aconsellar a Procopi actuar, però el grec, que tenia forces molt superiors en nombre, no el va escoltar. Fins a tres vegades Teodor va insistir amb Procopi. Llavors Teodor va fer una petita incursió a Saraken i es va retirar cap a Garni.\nFinalment Procopi va donar l'ordre d'atacar, però en el primer combat va perdre la meitat dels seus homes i la resta va fugir. El camp romà d'Orient fou saquejat l'endemà. No obstant, després d'això, l'exèrcit invasor àrab es van retirar del país.\nEl 642 els àrabs van tornar sota al-Mughira ibn Xuba; el 643 els àrabs manats per al-Qàssim ibn Rabia ibn Umayya ibn Abi's ath-Thaqafí van entrar altra vegada al Airarat. Poc després Habib ibn Màslama al-Fihrí atacava altre cop Armènia (644-645) on finalment s'establia com una mena de protector del seu aliat local Teodor Reixtuní (653-657) mentre Salman ibn Rabia combatia a la Siunia.\nHudayfa va morir el 656.\n↑ Nom armeni que vol dir "Residència de plaer"\n↑ la població fou despoblada el segle XVII i reconstruïda com a Nova Djulfa a la rodalia d'Isfahan\n↑ l'exèrcit grec es diu que era de seixanta mil homes mentre els àrab només eren uns deu mil\nISNI: 0000 0000 7892 3324\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hudaifa_ibn_al-Yaman&oldid=24411700»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 ago 2020 a les 17:28.


Comunicat de l'Ajuntament de Canals respecte del tancament provisional de la piscina - Portal de Xàtiva\nmartes 30 noviembre, 2021.\nInicio Municipios Canals Comunicat de l’Ajuntament de Canals respecte del tancament provisional de la piscina\nComunicat de l’Ajuntament de Canals respecte del tancament provisional de la piscina\nAmb l’objectiu d’efectuar millores en la instal·lació i treballar en la millora del contracte de prestació de servei, la piscina coberta es mantindrà tancada aquestes pròximes setmanes.\nLa passada temporada d’hivern van ser moltes les queixes que van arribar a l’Ajuntament per les deficiències en què es troba aquesta instal·lació. Aquestes, unides a la situació sanitària actual, no ens donen, tampoc, les garanties d’estar oferint un servei segur als nostres usuaris i usuàries.\nEl contracte amb l’empresa adjudicatària va acabar el passat diumenge 6 de setembre. No entenem responsable adjudicar un nou contracte sense garantir el millor estat possible de la instal·lació. Per tant, la finalització d’aquest contracte, el qual obligava a l’Ajuntament a abonar una quantia mensual a l’empresa que prestava el servei, es veu com una oportunitat per fer les intervencions necessàries abans d’oferir de nou el servei.\nS’aprofitarà aquest temps per a treballar un nou contracte de gestió de la nostra piscina. Contracte que s’està treballant de forma conjunta amb el Club Natació La Costera, que està col·laborant en la millora de la qualitat del servei oferit a la nostra piscina.\nL’objectiu final d’aquesta pausa, no és un altre que millorar el servei que s’ofereix als usuaris i usuàries, millorant la instal·lació i millorant el contracte de prestació de servei de la piscina. Així com oferir un espai amb les màximes garanties de seguretat. No és suficient amb prestar un servei, aquest ha de ser de la màxima qualitat possible.\nCanals intervé l’escoleta municipal de La Torreta i atorga diverses ajudes locals\nXàtiva registra dotze nous casos de coronavirus i la seua incidència se situa en 74,27\nHermenegildo García rep el Premi Nacional d’Investigació 2021; Nova sessió de cinema infantil a Canals\nCanals organitza la jornada de voluntariat municipal sobre les colònies felines\nXàtiva registra dos nous casos de coronavirus i la seua incidència se situa en 54,01\nNatalio Lorenzo rep dos Premis Golsmedia, sessió especial de cinema i presentació de “La Revista de Canals”


L'alcalde de Ginebra s'ofereix a mediar en el conflicte català | Diari Català Digital\nL’alcalde de Ginebra s’ofereix a mediar en el conflicte català\nL’alcalde de Ginebra, Rémy Pagani, ofereix Suïssa, i la ciutat de Ginebra, com a espai per mediar en el conflicte entre Catalunya i Espanya. Pagani ha rebut el president del Parlament, Roger Torrent. Tots dos han coincidit en la necessitat de diàleg per buscar una solució política al conflicte i la necessitat de respecte als drets i llibertats fonamentals.\nL’alcalde Pagani ha fet saber que la setmana que ve té una trobada amb l’ambaixador espanyol a Suïssa i que li farà arribar la proposta, perquè, ha dit, “arribarà el dia de seure en una taula.”\n“Suissa, i Ginebra en particular, estan a disposició de les dues parts per arribar a un acord, perquè de totes maneres, quan arribi el dia caldrà seure a taula, els més intel·ligents, per trobar una solució. Per això defenso, i he defensat\n– i això m’ha valgut algunes crítiques, però assumeixo el fet- de posar a disposició aquesta plataforma aquí, perquè hi hagi un veritable diàleg, i no un diàleg que cadascú miri d’escapar de l’altre, sinó que es plantegin els problemes i es trobin solucions. Hi ha solucions.”\nTorrent ha agraït aquest gest i ha destacat que la constitució suïssa obliga a la negociació política en cas de conflicte.\n— Roger Torrent ? (@rogertorrent) 19 de abril de 2018\nPagani ha destacat que en una negociació política, en un estat de dret, s’ha d’estar disposat a canviar la Constitució.\n“Crec que aquí, a Suïssa, també tenim moltes confrontacions, canviem la Constitució dues vegades l’any, canviem els textos, encara no fa dos mesos que l’hem canviat. En un país democràtic on hi ha un estat de dret hem de contemplar també canviar la Constitució.”\nL’lacalde Rémy Pagani ha regalat un bolígraf Caran d’Ache al president del Parlament i ha dit que en regalaria un d’igual a l’ambaixador per firmar l’acord entre les dues parts.\n“He ofert un bolígraf Caran D’Ache al president i n’oferiré al representant del govern espanyol la setmana que vé, a l’ambaixador, un d’igual perquè se signi un acord que espero aviat. Aquest és el meu desig.”\nSuport, monitoratge i implicació\nEl president Roger Torrent, que s’ha trobat també amb el representant de la Francofonia davant l’ONU, ha explicat que l’objectiu de les reunions que ha tingut a Suïssa com la de dimecres davant del representat de l’Alt Comissionat del Drets Humans de l’ONU ha estat de denuncia de la vulneració de les llibertats i drets fonamentals a Catalunya, i també demanar el suport, el monitoratge i l’implicació de les institucions internacionals.\n“Pretenem que hi hagi un monitoratge del què està passant a Catalunya.(…) I demanem que es tradueixi en la defensa irrenunciable dels drets fonamentals a Catalunya.”\n“Aquesta és una situació que s’ha de resoldre políticament, el que demanem és que es creï el clima necessari per a la negociació política i que es resolgui amb política, no amb el codi penal, no amb presó, no amb jutges, sinó amb política.”\nSegons informa TV3, , Torrent ha destacat que aquesta situació no afecta només Catalunya i Espanya, sinó que posa en risc els valors europeus.\n“A nivell europeu s’han de defensar els principis que estan en risc a l’estat espanyol. No és una qüestió interna de Catalunya o interna de l’estat espanyol, sinó que és un repte per a tot Europa. Per això demanem la seva implicació.”\nRoger Torrent tancarà el viatge a Suïssa amb una nova reunió, amb un relator independent de les Nacions Unides.


Valorar de forma sintètica l’obra realitzada per Ramón Margalef al llarg dels més de 60 anys de vida professional, a la que hi hauríem d’afegir els treballs i dibuixos que ens va deixar de la seva joventut, necessita un cert temps..\nUna manera de fer-ho és mitjançant la seva obra escrita que comprèn articles científics, llibres, comunicacions a congressos, capítols de llibre i altres formats de publicació (com revistes de divulgació). Ho podem fer mitjançant dues fonts.\nD’una banda les publicacions que es troben al Fons Margalef de la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona, que són consultables sota demanda. La llista complerta de les publicacions es troba a la web del CRAI de la UB.\nD’altra banda hem fet una recopilació dels seus treballs ordenats per l’any que es consultable en el pdf adjunt.\nPerò l’obra de Margalef te molts altres aspectes a considerar. D’una banda la seva feina com a professor que ha estat valorada en algunes de les seves biografies, que podeu consultar al apartat Biografies d’aquesta web. D’altra banda tenim molts documents del seu llegat al Fons Margalef com cartes, dibuixos, notes manuscrites, esborranys dels seus llibre i molts altres documents que esperen el seu estudi sistemàtic. Esperem que en el futur tots aquests documents es puguin classificar i estudiar de forma més profunda per tal de copsar de manera més integral la seva obra.\nLes espècies que porten el nom de Margalef\nMargalef i el món microscopi


CREZCO JUGANDO Madre De Día | Barcelona (Barcelona)\nCrezco Jugando és el projecte de Mare de Dia, de Clara Lechuga, presidenta de l'Associació de Mares de Dia de Barcelona Llars de Criança.\nÉs una alternativa a un cangur o una escola infantil, que dóna resposta a les necesidadaes de famílies a través d'una Mare de Dia, que ofereix un servei d'atenció i cura personalitzats amb professionalitat i tendresa, en un ambient de trobada, suport i creixement , nascut per al desenvolupament personal, afectiu i social.\nA través de petits grups fins a 4 infants, el joc lliure i espontani flueix lliurement ja que és la manera natural d'assimilar nous coneixements, i és fonamental en el desenvolupament i en el benestar emocional de cada menuts, seles proposen també activitats individuals i grupals, i sempre tenen a la seva disposició materials d'acord al moment evolutiu de cada infant, amb l'objectiu de potenciar les habilitats individuals, i proporcionar experiències noves, potenciant en cada infant seves capacitats personals i la seva autoestima.\nEs fomenta l'aprenentatge cooperatiu, la consciència crítica-constructiva, l'empatia, el respecte, el joc compartit, la creativitat, l'autonomia, la gestió de sentiments, la psicomotricitat i l'autoestima, alhora que sorgeixen de manera natural l'aprenentatge, la sociabilització i la diversió,\nCada infant és respectat com un ésser únic en les seves individualitats, en la seva diversitat, en les seves capacitats, i en el seu ritme, com. L'esforç, els avenços i èxits, i en definitiva, el desenvolupament de cadascú és valorat de manera individual, no comparant-lo amb els i altres,\nEl lloc on es desenvolupa l'activitat és la llar de la Mare de Dia, en una zona específica per els i menuts es, habilitada, i sense cap risc.\nUn lloc segur, familiar, tranquil i confortable en el qual es mouen amb llibertat, amb materials, perquè cadascú @, al seu pas, sigui capaç d'aventurar a descobrir el món per si mateix @.\nEls horaris són del grup són de 9 a 15h. però es poden ajustar a les necessitats de cada família.\nLa Mare de Dia està convenientment formada, amb veritable vocació, i amb àmplia experiència, deguda a la qual, ha decidit crear aquesta alternativa que tingui la doble funcionalitat proporcional un servei necessari per a les famílies, i acompanyar als i nen @ s en una etapa crucial del seu desenvolupament.\nPer a famílies que busquin una alternativa a una escola infantil, per a mares, i pares pels que un cangur no compleix totes les expectatives de socialització i vulguin que els seus menuts es es relacionin amb altres s.\nPer a qui senti que una altra manera de créixer és possible.\ncarrer de l'encarnacio 33 dreta, 08012 Barcelona\nAvinguda Lluís Companys, 26., 08150 Parets del Vallès\nEscola lliure de criança natural


Lliuren més de 3.500 signatures al Parlament per reformar les escoles del Pla d'Urgència - Noticia L'Hospitalet - lhdigital.cat\nLliuren més de 3.500 signatures al Parlament per reformar les escoles del Pla d'Urgència\nEnviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia ciutat 30. 11. 2021 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nCCOO, aFFaC i El Casalet reclamen una partida i un calendari concrets\nEl sindicat CCOO, les Associacions Federades de Famílies d’Alumnes de Catalunya i l’entitat d’ensenyants El Casalet han presentat al Parlament les 3659 signatures que han recollit perquè els Pressupostos de la Generalitat incloguin recursos per a la reforma integral dels cinc centres educatius del Pla d’Urgència de L’Hospitalet, centres de més de 50 anys amb moltes mancances.\nEs tracta de les escoles Bernat Metge, Busquets i Punset, Frederic Mistral, Joaquim Ruyra i Milagros Consarnau i també de l’institut Rubió i Ors, centres que necessitarien d’una reforma integral.\nCCOO, aFFaC i El Casalet consideren que les 3659 signatures d’infants, professorat i famílies dels centres afectats i de la ciutadania en general han de tenir una resposta adequada perquè es una reivindicació justa per garantir que l’educació a la ciutat s’imparteix en condicions dignes.\nNúria Muñoz, vocal de la junta d’aFFaC, ha explicat que “tothom entén que és una necessitat que cal atendre i que aquestes reformes s’han de fer, però no s’acaben de concretar amb un pressupost per poder-les realitzar”.\nLes signatures avui perquè el 30 de novembre era l’últim dia per poder fer esmenes al projecte de Pressupostos presentat pel Govern i asseguren que compten amb el suport de la majoria de grups.\nCarles Nadal, responsable d’Educació de CCOO de L’Hospitalet, afirma que “portem així entre uns 10 o 15 ants i les escoles no estan en condicions. Als grups polítics els hem dit que s’ha de fer una reforma integral amb un calendari i un pressupost perquè l’educació és un bé necessari”.\nUna vegada el Govern d’ERC i Junts per Catalunya té garantit que els Pressupostos tiraran endavant gràcies a l’acord assolit amb Catalunya En Comú Podem confien que la partida per a les escoles de l’Hospitalet del Pla d’Urgència tindrà cabuda en el tràmit parlamentari, que ara comença.\nSi les escoles del Pla d’Urgència de l’Hospitalet no es tenen en compte, CCOO, les Associacions Federades de Famílies d’Alumnes de Catalunya i El Casalet consideraran fer mobilitzacions de protesta.\nRecullen signatures perquè la Generalitat compleixi amb les escoles del Pla d'Urgència\nEl Ple demana a la Generalitat que inclogui la reforma integral de sis centres educatius en els pressupostos 2022


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - L'Associació de Joves de Palol recupera el Casal de Nadal\nL'Associació de Joves de Palol recupera el Casal de Nadal\nUna quinzena de nens i nenes participen fins aquest divendres al Casal de Nadal de Palol de Revardit que organitza l’Associació de Joves d’aquest petit municipi del Pla de l’Estany amb el suport de l’Ajuntament. L’entitat ha decidit recuperar-lo després que l’any no es pogués dur a terme i el balanç n’és molt positiu.\nAl casal, que va començar el passat 27 de setembre, hi acudeixen cada matí 16 nens i nenes d’edats compreses entre els 4 i els 12 anys. Són majoritàriament del mateix municipi però també n’hi ha de localitats properes com ara Cornellà del Terri, Sant Julià de Ramis o Banyoles. Els monitors programen diferents activitats de lleure que permetin als infants adquirir diferents valors a través del joc com poden ser el respecte o el treball en equip.


Ràdio Tordera – La Generalitat ofereix ajudes per a menors que participin de l’educació en el lleure\nLa Generalitat ofereix ajudes per a menors que participin de l’educació en el lleure\njul. 28, 2020App, Educació\nLa Generalitat de Catalunya ofereix ajudes econòmiques per a famílies que inscriguin els seus fills en activitats d’educació en el lleure.\nAquest recolzament econòmic va destinat a les famílies que inscriguin l’infant o infants a càrrec d’entre 3 i 17 anys a una activitat d’educació en el lleure que tingui lloc a Catalunya entre el 22 de juny i el 13 de setembre de 2020.\nPer a acollir-se a aquesta ajuda cal complir requisits com ser major de divuit anys, estar empadronat al municipi i comptar amb uns ingressos bruts inferiors als 25.180,44 euros anuals.\nPer a fer la sol·licitud i optar a un d’aquests ajuts, cal complir una sèrie de requisits abans de la data límit del 14 de setembre, o fins que s’exhaureixi la partida que el govern català ha posat a disposició.\nPer a fer la inscripció poden visitar el web de la Generalitat de Catalunya, a l’apartat de tràmits. (https://web.gencat.cat/ca/tramits/tramits-temes/Ajut-per-fer-economicament-mes-accessibles-les-activitats-del-lleure-educatiu-a-Catalunya?category= )\nL’Associació Naturalistes del Montnegre i la Tordera lluita per aturar unes obres perjudicials pel riu El CFTordera segueix reforçant-se per a segona catalana


'Socialité' ha tret a la llum uns missatges de Rocío Flores en els quals carrega contra diversos membres de la seva família\nper Bianca Munteanu 17/04/2021 18:02h\nSembla que Rocío Carrasco no és l'única contra la qual Rocío Flores ha explotat, sinó que tal com ha revelat en exclusiva 'Socialité', hi ha uns certs membres de la seva família als quals fa nou anys que la jove guarda rancor.\nAixí, uns destructius missatges que acaben de sortir a la llum, mostren com és la veritable Rocío. En ells, manifesta clarament l'odi que guarda a la seva mare, però sorprenentment també a Rosa Benito o Amador Mohedano, als quals acusa de treure profit i aprofitar-se de la situació familiar.\nAixò ocorre en un moment clau, just després d'haver-li propinat aquesta suposada pallissa a la seva mare, i després de la qual se'n va anar a viure amb el seu pare, Antonio David. «Si poguessis triar, et canviaries de pares o de família completa?», li pregunten en una coneguda plataforma. «2012 ha estat una merda. Si pogués canviar-me, em canviaria d'un dels meus pares, però no de la família completa», reconeix ella donant a entendre que clarament es refereix a la seva mare.\nPerò, de totes maneres, deixa en evidència de manera pública que Rocío Carrasco és la persona que més odia en el món. «Odio a una persona bastant pròxima, jajaja. No solc odiar a ningú, però a ella i a un altre més, sí», insisteix devastadora. Es refereix a Fidel Albiac? Tot indica que sí. «Aquest home no és el meu pare», aclareix.\nDe fet, deixa molt clar que la seva veritable mare es diu Olga Moreno, alguna cosa que no sorprèn veient que és capaç d'anar a defensar-la a plató durant el seu pas per 'Supervivientes'.\n«Fa vint anys que està amb nosaltres, és impossible que no l'estimi», assegurava la jove deixant clar que l'afecte que li té a la dona del seu pare no canviarà.\nTambé en parlar d'aspecte físic, la Rocío de 16 anys aprofita per a llançar-li un dard a la seva mare. «Físicament diuen que m'assemblo a la meva mare i al meu avi, però interiorment al meu pare, per sort».\nAmb aquestes respostes, deixa clar que ja no manté cap relació amb la seva mare, una cosa que s'ha allargat amb el pas dels anys. És més, Rocío assegura que és ella la que no vol veure-la. «No la trobo gens a faltar. Soc feliç com estic ara. Si volgués veure-la, la veuria», al·lega. Una situació que ha canviat bastant, ja que ara sembla que la jove intenta contactar amb la seva mare després de tot el renou que ha generat el seu dramàtic testimoniatge.\nPerò, aquí no queda la cosa, ja que Rocío arriba a arremetre contra altres membres de la seva família, i no sols contra la seva mare.\n«No entraré al joc. És la meva puta família i dic d'ella el que em dona la gana. Els que han viscut de la renda van ser Rosa i el seu marit», apunta obertament, assenyalant a Rosa Benito i Amador Mohedano. A més, específica clarament que membres de la seva família es porta bé: «Amb la meva àvia, amb el seu marit, i amb José i Gloria (els meus oncles), amb la resta no».\nA més, assenyala que Rocío Jurado, la seva àvia, estimava molt al seu pare. Alguna cosa, que contrasta molt amb el que ha explicat la seva mare. Rociíto arribava a revelar que 'la més gran' vivia amenaçada i li tenia por a Antonio David. «La meva àvia va apostar per la seva filla perquè era el que havia de fer, però adorava al meu pare».\nA això, se suma el menyspreu que en aquest moment Rocío li semblava tenir a la televisió. «No m'agrada la televisió, no aniria. No m'agrada cap programa, avui dia només hi ha merda». No obstant això, nou anys després la seva perspectiva ha canviat bastant.\nMor massa jove una actriu de Harry Potter\nMarc Giró, la nova cara de l'univers Rocío Carrasco, casat amb un presentador de Teleci


Vilafranca en Comú vol convertir Sant Francesc en la Casa de l’Hospitalitat - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n2 Mai, 2019, 12:40\nRamon Arnabat, l'alcaldable per Vilafranca en Comú va presentar dimarts passat els quatre eixos del programa del partit: la vila del bé comú, la vila habitable, la vila cuidadora i la vila sostenible, que estructurarà el programa electoral i els deu projectes centrals, entre ells el de la Casa de l'Hospitalitat. També va afirmar que tenen la ferma voluntat de treballar per canviar el govern de la ciutat "per fer altres coses i d'una altra manera".\nPel que fa a la Casa de l’Hospitalitat, segons els comuns “és fruit d'una mirada cap al futur, volem que St. Francesc es converteixi en uns equipaments i serveis per a les persones grans, socialment innovadors, hospitalaris acollidors i públics”. D’altra banda, també expliquen que “és una mirada cap al passat, volem preservar el patrimoni històric de la vila i tornar a St. Francesc la funció per a la qual va ser creat fa més de 600 anys, ser un centre d'hospitalitat i acollida”.\nVeC considera que aquest és un projecte a curt termini perquè “la nostra vila pateix greus mancances en equipaments i serveis per a les persones grans”. Els comuns expliquen que aquestes mancances en nombre de places, es tradueix en una llista d'espera d'un mínim de dos anys per accedir a una plaça pública de Residència Assistida. La formació aposta per un model que permeti a les persones grans viure el màxim de temps possible a la seva llar, amb assistència per a les feines domèstiques o per a la pròpia cura personal i amb programes d'ajuda per eliminar qualsevol problema d'eficiència energètica o d'accessibilitat. Sant Francesc, pels comuns es convertiria en una plataforma de serveis; una llar per a les persones grans allunyada de les tradicionals residències. Els usuaris i usuàries tindrien més autonòmia i només es convertiria en una residència de final de vida quan la condició física o psíquica de la persona ho requereixi.\nLa Plataforma de Serveis, que seria St. Francesc, constaria d'un Centre de Serveis, un centre de dia i d'unes Unitats de Convivència -la versió innovadora d'una Residència Assistida- en les quals les usuàries residiran i col·laboraran en les tasques de la vida quotidiana en la mesura de les seves possibilitats. També tindria servei de cuina i bugaderia, a disposició de les usuàries i també de la resta de membres de la comunitat.


“Es juga perquè encara no estem classificats” | FCBarcelona.cat\n“Es juga perquè encara no estem classificats”\nPep Guardiola ha estat prudent abans de rebre la Cultural Leonesa a la Copa. D’altra banda, sobre l’exigència que té l’equip, ha manifestat: “Som incapaços de jugar sempre bé. Llenço la tovallola. Oblideu-vos-en”.\n“Intentarem fer bé les coses. Es juga perquè encara no estem classificats i haurem d’esforçar-nos a fer bé les coses respectant el contrari”. Així de previngut ha estat Pep Guardiola en la roda de premsa prèvia a la tornada dels setzens de final de Copa contra la Cultural Leonesa. Tot i el 0-2 de l’anada, el tècnic del Barça ha recordat: “En el futbol hi ha molts ensurts. La primera eliminatòria sempre és perillosíssima. El fet d’haver guanyat allà no vol dir que estigui sentenciada”.\nUn partit, el millor entrenament\nÉs per això que Guardiola espera que els jugadors “s’ho prenguin seriosament”. En aquest sentit, ha declarat: “He après que com a entrenador s’entrena poc. Cada tres o quatre dies hi ha partit i el més important és tenir-los motivats en duels així”. Segons ell, “un partit és sempre el millor entrenament per assumir automatismes”. Sobre la Cultural, ha fet referència al golejador Jito, a qui ha felicitat per la seva ratxa, i ha qualificat de “transitòria” la dinàmica de mals resultats que travessen.\nÉs probable que la convocatòria culer presenti alguna novetat provinent del filial. “Sempre em passen un CD del partit del Barça Atlètic i procuro veure’l. Parlem amb Luis Enrique i en vaig veure alguns en la pretemporada”, ha explicat. D'altra banda, pot ser una nova oportunitat per a Bojan. El tècnic ha puntualitzat: “Entenc que pugui estar trist i decebut. Simplement, el veig més dins de l’àrea i he volgut donar més minuts a Ibra perquè s’adaptés a l'eqip. De tota manera, vull fer-lo jugar perquè s’ho mereix, per la seva predisposició”. Al mateix temps, ha assegurat que Márquez sap “per què es va quedar fora de la llista” i que “no és cap càstig”.\nSegur en l’estratègia\nPep Guardiola també ha parlat de la darrera jornada de Lliga, contra el Mallorca. “Som incapaços de jugar sempre bé. Llenço la tovallola. Ho intento però no puc. Oblideu-vos-en. Ara bé, us recordo que l’any passat vam fer partits molt pitjors que el de dissabte”, ha recordat als periodistes presents a Sant Joan Despí. Al de Santpedor no li ha agradat que es qüestionés la defensa de les accions d’estratègia després del gol rebut en un córner: “És el primer que ens fan a pilota parada. És evident que sempre es pot millorar, però em sembla que la mitjana que portàvem està molt bé”.\n“No té sentit que Ronaldo jugui”\nQuan li han preguntat per la convocatòria del madridista Cristiano Ronaldo amb Portugal tot i la lesió, Guardiola s'ha lamentat: “Hi ha desconfiança entre clubs i seleccions. Hauríem de fer un pas endavant”. I ha afegit: “Si està lesionat, hauria de descansar. No té sentit que Ronaldo jugui”.


Biografia de Yvette Nicole Brown, Networth, vida matrimonial, dieta sobre la pèrdua de pes, Drake i Josh, - Persones Famoses Als Eua\nBiografia de Yvette Nicole Brown, Networth, vida matrimonial, dieta sobre la pèrdua de pes, Drake i Josh,\nBiografia de Yvette Nicole Brown\nYvette Nicole Brown és una actriu, actriu de veu i presentadora nord-americana més coneguda pel seu paper recurrent a la sitcom de Nickelodeon, Drake & Josh, com a Helen Dubois. També ha aparegut en nombrosos anuncis, programes de televisió i pel·lícules al llarg de la seva carrera.\nVa actuar com Shirley Bennett a la sèrie de comèdia NBC Community. També va tenir un paper recurrent a la sitcom de Nickelodeon, Drake & Josh, com Helen Dubois, on va donar veu al personatge Cookie de la sèrie d'animació nord-americana-canadenca Pound Puppies.\nYvette també va actuar com a Dani en la versió del 2015 de The Odd Couple a CBS i com a Dina Rose a la sitcom ABC The Mayor. va assumir el paper de Nora, patrocinadora AA de Christy, el personatge central de 'Mom' el 2018.\nYvette Nicole Brown Age\nYvette Nicole Brown, actualment de 45 anys, va néixer el 12 d'agost de 1971 a East Cleveland, Ohio, Estats Units.\nYvette Nicole Brown Casada | Yvette Nicole Brown Marit\nLa vida amorosa de Yvette Nicole encara no ha avançat, ja que ara és soltera.Ni està casada amb un marit ni té nòvio. Tanmateix, va haver-hi un moment en què Yvette va estar vinculada a Zachary Levi, una companya d’actor, i això fa que la seva relació amb els homes sigui tan elevada.\nFoto de Yvette Nicole Brown\nYvette Nicole Brown Pares\nÉs la menor de pares africans i americans. Yvette Nicole Brown va néixer el 12 d'agost de 1971, a East Cleveland, Ohio, EUA. Nicole és una nacionalitat nord-americana i d'ètnia afroamericana.\njames bobo fay pèrdua de pes\nYvette Nicole Brown, germà\nYvette Nicole Brown com la menor de dos fills nascuts en una família treballadora de classe mitjana. Té un germà gran anomenat París.\nYvette Nicole Brown Patrimoni net\nShen té un patrimoni net de 4 milions de dòlars. Juntament amb els concerts d’interpretació, també ha aparegut al videoclip i a diversos anuncis. Actualment continua activa en la indústria i participa activament en diversos projectes i sèries.\nYvette Nicole Brown Pèrdua de pes\nVa iniciar el seu viatge el 2014 després d’assabentar-se que tenia diabetis de tipus 2. Estava clar que havia de canviar el seu estil de vida. Una vegada va dir que: 'Sempre he estat molt còmode amb el meu cos i mai he intentat perdre pes per vanitat. Quan em van diagnosticar, em vaig adonar que, tan bé com ho són les rosquilles, no sentir-me malament és molt millor.\nVa optar per participar en una campanya del Dia de la Mare per a Woman Within, que és una empresa de roba centrada en la inclusió de la mida de les dones.\nA més de promoure la positivitat corporal, els avantatges de participar en aquest esforç per a Woman Within també inclouen gaudir d’estils i perfils en alguns fils encantadors. Brown diu que va decidir deixar de centrar-se en el bon gust que té el menjar ferralla i més en com se sent estar sa '\nLa clau d’una dieta saludable per a mi és la moderació i la proporció. He après a menjar porcions més petites per estar al corrent dels meus nivells de glucosa. També intento moure’m una mica cada dia, encara que sigui només un passeig pel meu barri, perquè això m’ajuda a mantenir baixos els nivells de glucosa.\nYvette Nicole Brown Drake i Josh\nDos adolescents esdevenen germanastres. Un és un friki incòmode i l’altre és un músic popular. Retrata Helen Dubois.\nYvette Nicole Brown Talking Dead | Yvette Nicole Brown Walking Dead\nEl juliol de 2018, Brown va substituir temporalment Chris Hardwick com a amfitrió de Talking Dead i va exercir de moderador dels panells de The Walking Dead i Fear the Walking Dead al Comic-Con de San Diego durant la suspensió de Hardwick.\nVa ser quan AMC va cancel·lar la segona temporada de Talking with Chris Hardwick, mentre duia a terme una investigació relacionada amb les denúncies d'abús emocional i sexual de l'actriu Chloe Dykstra.\nYvette Nicole Brown sobre política, alcaldessa, la seva fe, dieta\nSempre m’agrada com, en articles on heu parlat de dieta i exercici, us digueu: 'Tinc un número que miro, el meu número de glucosa'. No es tracta del pes ni de la mida de la roba, sinó de l’estat de salut.\nYvette Nicole Brown: Sí, perquè això està molt centrat en la vanitat; ja sabeu: 'Quina mida té la cintura? Què tan gran és el teu cul? ' I sense ombra: és fantàstic si això és el que flota el vostre vaixell, Déu beneeixi. Però sóc un nen senzill de East Cleveland. Mai he estat del tipus Halle Berry i no intento ser Halle Berry. Simplement intento perdre la diabetis. Sempre m’asseguro de fer aquesta distinció perquè estava bé sent grassoneta.\nYvette Nicole Brown: T’he pegat amb sensacions? [Riu.]\nsharon summerall i don henley\nUs segueixo a Twitter durant anys i sempre heu difós un missatge d’amabilitat i inclusió. Vam parlar d’això el 2012, però no recordo que parléssiu de la política i l’actualitat tant com els darrers anys. Us heu tornat més actius políticament darrerament?\nYvette Nicole Brown: He votat a totes les eleccions que he pogut fer des que vaig complir els 18 anys i no només a les presidencials. Voto per tot. La meva mare em va inculcar que és molt important complir el seu deure cívic. Faig deure de jurat quan em truquen. Fa cinc anys no vaig ser políticament vocal públicament perquè no calia ser-ho.\nUs preocupa els fans que no vulguin escoltar el missatge?\nYvette Nicole Brown: Ho dic tot el temps a Twitter: al final, si tres persones em segueixen, una és fan i dues són familiars, però tots tenim assistència sanitària i Corea del Nord no ens ha bombardejat? Déu els beneeixi. Estic bé. [Riu.] Per això tenia la plataforma en primer lloc, per lluitar contra la bona lluita.\nA principis d’aquest any també vau parlar de la vostra pròpia experiència amb la desigualtat salarial. Vaig descobrir que, com a sèrie habitual, amb prou feines guanyaves més que un actor blanc convidat. Quina va ser la reacció en parlar?\nYvette Nicole Brown: Hi ha hagut molt suport. De fet, no vaig veure cap reacció. El meu canal de Twitter no es va il·luminar. Crec que la gent sabia que parlava des de l’amor. No intento mai enderrocar ningú. Crec que l’honestedat és la millor manera. Crec que el cor de la gent és bo i no intenta ser bo. Si alguna cosa se sent injust, és perquè una persona no ho sap. Per això, cal parlar. Ho faig perquè puc.\nHeu parlat de la importància de la fe en la vostra vida. Com us guien les vostres creences religioses?\nYvette Nicole Brown: No tinc carrera sense la meva fe. No existeix. Simplement aneu a la catifa vermella una vegada i tingueu un problema de color de les ungles desconcertat o porteu una faldilla de longitud equivocada, i tot és desconnectat per desconeguts de tot el món.\nTornem a L’alcalde, on interpretes a la mare del personatge principal, un home adult. Crec que és un territori nou per a vosaltres, com a sèrie habitual.\nYvette Nicole Brown: Si hi ha alguna vanitat en mi, és la vanitat de: 'No vull ser la mare d'un home gran!' [Riu.] Un cop us traslladeu a la zona de la mare de la vostra carrera, només queda l'àvia i després marxa a pasturar. Va ser aquí on va aparèixer l’única vanitat, on només vaig dir: 'Bé, sóc massa jove i vibrant per ser ...'\nQuè passa amb el personatge, Dina? Quin és el seu atractiu per a tu?\nYvette Nicole Brown: M’encanta que la Dina sigui intel·ligent. Ha tingut una vida que ha estat difícil en molts aspectes a causa d’algunes decisions que va prendre quan era més jove, però res d’això l’ha definida ni la ha derrotat.\nEl vostre primer gran descans a la televisió de sèrie va ser un arc de convidats de dos capítols a Girlfriends, un programa creat per Mara Brock Akil. Aproximadament al mateix temps, vau obtenir feina en un programa de curta durada protagonitzat per Kevin Hart, The Big House. Aquests papers van ser fonamentals per a la vostra carrera?\nYvette Nicole Brown: Ho van canviar tot. Just abans de reservar Girlfriends, el meu agent em va deixar caure. I vull dir els lletjos caiguts. Igual que: 'Agafa les teves fotos a la recepció, ni tan sols vinguis a terra ... i vaja, t'odiem'. Va ser just abans de Nadal quan em van deixar caure. Començava la temporada pilot i no tenia cap agent.\nCom va ser un cop vau pujar al plató?\nYvette Nicole Brown: Estava terroritzada. No sabia què feia. Però les quatre dones que interpretaven les amigues eren tan amables i acollidores. I ho dic als nois de The Mayor tot el temps: 'Com comences és com acabes'.\nclaudia sampedro abans i després de la cirurgia plàstica\nYvette Nicole Brown Instagram\nCelebrant amb la meva noia @erinlsands pel seu aniversari! Feliç aniversari, E !!! #NewFaithPlayers En ple efecte!\nUna publicació compartida per Yvette Nicole Brown (@yvettenicolebrown) el 16 de març de 2019 a les 15:06 PDT\nJeff Young Bio, Família, Educació, Carrera, Esposa, Càncer\nChristopher Titus Biografia, Wiki, Edat, Alçada, Pare, Dona, Nens, Pel·lícules i Patrimoni net\nMelissa Gorga Bio, Wiki, The Real Housewives of New Jersey i Net Worth.\nMorgan Smith (actriu) Biografia, wiki, edat, marit, pares, patrimoni net, pel·lícules i Wendy’s\nKevin Dunn Bio, carrera, dona, patrimoni net\nPatrimoni net de Kevin Fontana: edat, wiki i esposa Bern Nadette Stanis\nJulie Gonzalo Bio, Edat, Alçada, Carrera, Vida personal, digne\nEd Asner Bio / Wiki, Edat, Mort, Salut, Esposa, Divorci, Nens, Elf, Pare Noel i Patrimoni net\nLaura Story Bio, Wiki, Edat, Família, Marit, Nens, Llibres, Patrimoni net, Cançons, Premis\nBiografia d'Audra Martin, Wiki, Edat, marit, alçada, salari, patrimoni net, UCF familiar i educació\nalejandro salomon real estate\nTammy Payne i David Payne es van casar\npatrimoni net clàssic de Charlie\nquant guanya el pes de Wilfork


'La Mirada Violeta' visita Pollença aquest divendres\ndimecres, 5 de agost de 2020 10:04h\nL'Obra Cultural Balear de Pollença ha organitzat un acte en el marc de la celebració de la Diada de Mallorca i, també, dins el cicle d'actes per reivindicar la figura de l'escriptora pollencina, Xesca Ensenyat.\nL'acte tendrà lloc el divendres dia 27 de desembre a les 20.00 hores, al Club Pollença.\nL'acte començarà amb la intervenció de la poeta Joana Abrines i l'actriu Maria Rotger que faran una lectura de textos de Xesca Ensenyat. A continuació, la cantautora Meritxell Gené i l'escriptora Aina Torres interpretaran un espectacle ideat per la segona a partir de textos de dues autores cabdals de les lletres catalanes, Maria-Merçè Marçal i Montserrat Roig i titulat 'La Mirada Violeta', unint així, en una sola vetllada, a tres escriptores conscienciades amb el feminisme i amb la qüestió nacional.\nVal a dir que La Mirada Violeta és un espectacle que ha estat rodant arreu de Catalunya el darrer any, amb nombroses i exitoses actuacions i que aquesta és l'única actuació completa que tenen prevista a Mallorca. L'endemà participaran, amb un tast de l'espectacle, a la Nit de la Cultura al Conservatori de Palma.


Crear qualsevol aplicació basada en navegador web en pocs minuts, sense coneixements de programació durs, el venen a l'AppStore i guanyar diners!\nAquesta és una aplicació d'iPad per a la construcció de qualsevol navegador web.\nEl teu rebrà fitxer de projecte XCode amb mostra d'aplicació (aplicació completa de treball amb tots els gràfics) "Fast Browser" i completar el pas a pas guia de l'usuari novell com crear la seva pròpia aplicació única d'ella.\nAplicació per iPad de treball complet amb tots els gràfics i arxius\nLa documentació completa detallada\nPas a pas guia de l'usuari "Com crear la teva pròpia aplicació navegador web d'aquest projecte d'exemple i publicar al AppStore" sense coneixements de programació!\nProjecte per 3.x XCode - 4.x inclòs\nSuport Paisatge i orientació vertical\nCompatibilitat amb el mode de pantalla completa\nHistòria del darrere / suport de navegació cap endavant\nAplicació funcionarà en l'iPad, iPad 2 i el nou iPad\nArxius de disseny PSD inclosos\nGuia completa "com afegir xarxa iAd i Google AdMob banners per aquesta aplicació" per guanyar més diners inclòs\nFàcil de canviar tot\nExcel·lent suport, vaig a respondre a totes les seves preguntes\nExemple d'aplicacions de treball sobre la base d'aquest projecte XCode a AppStore d'Apple:\nFast Browser Pro per iPad\nNomés petita llista d'exemples Quin és apps teu pot crear:\nEl seu propi navegador web amb els seus gràfics i el nom\nNavegador per al seu lloc web específic com a pàgina d'inici\nNavegador per al seu catàleg de productes / botiga d'internet dels objectes\n... El que pot crear es basa només en la seva fantasia! Podeu crear milers de variacions!\nQuant es pot guanyar?\nBé, quan les seves aplicacions de venda a l'AppStore d'Apple obtindrà un 70% del preu quan els usuaris compren el seu article. Aplicacions en el TOP 20 de qualificació EUA tenen al voltant de 5.000-15.000 descàrregues per dia. Així que si la seva aplicació costa 1,99 $ i la seva aplicació va a EUA dalt Pagat aplicacions seva obtindran voltant de 15 000 $ de benefici per dia! Per descomptat, la seva aplicació ha de ser excel·lent per estar al Top. Però fins i tot les aplicacions senzilles poden guanyar desenes i centenars de dòlars per dia.\nOctubre 12 12\n.h,.m,.pch,.xib /.nib, en capes PSD\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, AdMob, aplicació, aplicació, llibre, catà, leg, iAd, is, iOS 6, ipad, el nou ipad, navegador web, navegador web, Xcode, Xcode 4, xib


Davantals → Roba de treball • brodat professional per ordinador de P&M\nDavantals for work és un producte adaptat a les activitats de diverses indústries. S'utilitza per protegir la roba contra la brutícia o lesions. Les seves mides són universals, però es poden ajustar amb corretges.\nA més dels productes reutilitzables, també disposem de davantals d’un sol ús envasats en 10 o 100 peces, especialment utilitzats en gastronomia. A la botiga trobareu models fabricats amb diversos tipus de materials com cotó pesat, polièster, cautxú, polipropilè i altres, segons la destinació.\nEls materials utilitzats són d’alta qualitat i tenen propietats addicionals en el cas dels davantals especialitzats. Una gran part estava feta de materials fàcilment rentables. Subministrem, entre d’altres, cosmètics, restauració i escorxadors.\nTambé oferim davantals a la secció de roba de treball amb davantals infantil per a joves amants dels experiments culinaris.\nL’oferta de davantals de treball inclou:\nper a gastronomia i SPA,\nfabricat en polipropilè / PE / PVC / Tyvek,\nEls més populars de l’oferta són els davantals protectora dedicada a la indústria de la restauració i la cosmètica. També oferim els anomenats davantals: davantals curts. La roba està feta de cotó i mescles de cotó i materials sintètics, cosa que permet eliminar fàcilment les taques dels aliments o cosmètics, entre d’altres. Els colors dels teixits utilitzats per als davantals donen un acabat net.\nEn aquestes indústries, l’estètica i la imatge són particularment importants perquè els empleats tenen molt de contacte amb els clients; els nostres productes els faran sentir professionals i estètics. Una opció addicional brodats el logotip us permetrà destacar de la competència i quedar millor en la memòria del destinatari.\nDispositius antitacs especialitzats\nDavantals metàl·lics d'alta qualitat antitall estan destinats principalment a la indústria alimentària. Formen part de l’equipament d’un empleat que realitza treballs relacionats amb el funcionament d’un ganivet dirigit cap al cos. Els davantals estan fabricats en acer inoxidable d’alta qualitat i un sistema d’anells metàl·lics amb un diàmetre de 7 mm, que compleixen els requisits de la norma EN13998 (nivell 2). La norma permet l’ús en condicions de cura especial. L’elevada resistència d’aquest material fa que sigui impossible punxar el cos.\nEls davantals són adequats per treballar en el sistema HACCP. Es poden utilitzar en el processament de plàstics i cuir, així com en la separació de la carn dels ossos. El fabricant es va assegurar que el davantal, tot i el seu material, fos el més lleuger possible i no restringís la llibertat de moviment.\nPolipropilè / PE / PVC / TYVEK\nDavantals fets de polipropilè, PE, PVC i tyvek Estan pensades per a condicions en què hi ha substàncies que poden danyar la roba i la pell com a conseqüència del contacte amb materials com productes químics o substàncies inflamables. Oferim davantals de laboratori de polipropilè amb collaret per protegir el coll, així com models fabricats en laminat PE microporós destinat a la protecció quan es treballa amb substàncies nocives.\nEntre els davantals de protecció, també hi ha davantals de PVC de goma, els més adequats per treballar a una carnisseria, on la carn no requereix un ganivet dirigit cap al cos. L’estanquitat que protegeix la roba s’assegura amb un material engomat.\nOferim davantals treball empreses de bona reputació Leber & Hollman i Reis. Els models que tenim a la venda estan disponibles amb màniga llarga i curta. Els davantals fets amb una barreja de teixits de polièster i cotó pesat es recomanen per treballar a la cuina, on la roba està exposada a brutícia pesada i freqüent, que al seu torn requereix un rentat freqüent a altes temperatures, fins i tot fins a 95 graus centígrads, tot mantenint l’estètica de la roba.\nA més de la cuina, els davantals són perfectes per treballar al magatzem, a la producció, al muntatge o als laboratoris. El disseny modern permet un aspecte atractiu i els detalls precisos s’utilitzaran durant molt de temps.\ndavantal treballant al·legrodavantals de treball blancdavantals de treball de donesdavantals de treballdavantals de treball Allegrodavantals de cotódavantals de treball de donesdavantals de treball per a dones Allegrodavantals de treball per a netejadorsdavantals de treball maciejdavantals de treball per a homesdavantals de treball per a homes allegrofabricant de davantals de treballdavantals de treball amb estildavantals de treball wrocławdavantal de roba de treball


Neus Canalias //// Tornar-te a veure - Fundació Carulla\nRepte: Confinament per a la gent gran\n//// Què és "Tornar-te a veure"?\nBallar per visibilitzar l’experiència viscuda pel col·lectiu de gent gran durant el confinament és la proposta de “Tornar-te a veure”. Un projecte artístic i pedagògic comunitari que parteix de tres històries viscudes per tres persones grans d’arreu del territori amb un punt en comú: les emocions retingudes durant la quarantena. Tres ballarins interpretaran les històries en una peça de dansa de carrer amb l’objectiu de construir un relat que permeti exterioritzar les emocions viscudes en aquesta situació excepcional i, alhora, enfortir els vincles comunitaris.\nA més, la representació artística anirà acompanyada d’un taller itinerant de moviment (on participaran joves, adults i persones grans) per recuperar les relacions socials, l’escolta i el respecte cap a la gent gran. Tot plegat es gravarà per fer-ne un petit documental.\nComencem! Amb ganes d'apropar l'art i la dansa als col·lectius més vulnerables. Dibuix per @gaiamagrane\n“Carrers de vidre” és la seva nova creació. Un treball en procés que forma part del projecte Tornar-te a veure.\nLa Marga Nicuesa, als seus 70 anys, i en Jordi Homs aporten la seva experiència i granet de sorra per perfilar la posada en escena.\nUn espai per recollir testimonis personals de la pandèmia i del procés creatiu.\nArribant a la gent gran\nLes ànimes del projecte porten càpsules de vídeo amb exercicis de dansa a residències i particulars perquè els puguin practicar.\nCarrers de Vidre\nEl procés de creació segueix viu. Seguim treballant amb el projecte i comencem a recollir els fruits dels nostres esforços. Ja tenim acabada la proposta escènica de Carrers de vidre!\nEl procés de creació no s'acaba\nContinuem treballant en el taller de dansa-conversa a la residència de la Fundació Estany i preparat el documental de dansa. Seguim compartint els testimonis de la gent gran al nostre web.\nPer celebrar el dia internacional de la dansa hem organitzat una diada emocionant amb un taller de dansa i una conversa a Celrà.\nEstem de rodatge!\nHem gravat part del documental a Banyoles! Agraïm a Jordi, Albert i Judit, tres ballarins increïbles de DansCapacitats. També ha estat un luxe poder fer un taller a l’exterior amb les persones de la Llar residència.\nLa dansa no té edat\nDansa, natura i comunitat. Amb aquests tres components aconseguim que la cultura transformi.


Catalunya aconsegueix 44 milions d’euros per a projectes de recerca en 6G – BARCELONADOT\nA Catalunya, el Centre Tecnològic de Telecomunicacions de Catalunya (CTTC), la Fundació i2CAT i la UPC han aconseguit 43,5 milions d’euros per a projectes de recerca en 6G, és a dir, el 45,7% de tots els fons dedicats per la R+D en 6G al conjunt de l’estat espanyol.\nEn projectes, el CTTC compta amb 26 projectes i 22,56 MEUR; la Fundació i2CAT, 20 projectes i 16,90 milions d’euros i la UPC sis projectes i 4,08 milions d’euros.\nEls 52 projectes en total permetran reforçar les infraestructures de recerca i posicionar-se dins la iniciativa SNS JU d’Horizon Europe per captar els fons europeus. També inclouran un model de col·laboració públicoprivada entre el sector públic de recerca i empreses del sector tecnològic.\nEs requerirà una subcontractació del 70% dels recursos amb un mínim del 60% a empreses amb experiència en projectes d’R+D+i en tecnologies avançades de xarxes mòbils; un mínim del 15% per a primes que demostrin experiència en aquest àmbit i un màxim del 5% a centres i fundacions públiques que no participessin al consorci de la 5G PPP.\nLa iniciativa 5G PPP Horizon 2020\nEls centres de recerca i les universitats públiques que han estat membres de consorcis de projectes finançats per a la iniciativa 5G PPP Horizon 2020, precursora del SNS JU, han pogut optar als primers fons Next Generation EU de recerca i innovació en 5G avançat i 6G. Les quanties màximes dels recursos seran proporcionals al finançament que van obtenir per als projectes en R+D+i de la iniciativa 5G PPP d’Horizon 2020.\nLes línies de recerca seran variades i aniran des de les noves arquitectures de les xarxes i la seguretat fins a la incorporació de la 6G en tecnologies com la IA, el blockchain i les comunicacions quàntiques; a més de l’aplicació de nous serveis digitals en el sector de l’automoció i la comunicació entre vehicle i vehicle i vehicle i infraestructura.\nLee la noticia original en: ESPAIMEDIA


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Gairebé un miler d'usuaris en el primer any de transport públic a la demanda al Pla de l'Estany\nGairebé un miler d'usuaris en el primer any de transport públic a la demanda al Pla de l'Estany\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, Damià Calvet, ha estat aquest divendres a Banyoles per presentar la nova marca de transport públic a la demanda, batejada com a Clic.cat. El TAD és un servei que a la comarca del Pla de l’Estany compleix precisament un any de funcionament de la mà de l’empresa TEISA.\nSegons les dades que s’han facilitat durant la presentació, en aquests primers dotze mesos de funcionament el transport a demanda ha tingut uns 950 usuaris, en les tres rutes que ofereix al Pla de l’Estany i que també donen servei a Mieres. Sense comptar els tres mesos de l’estat d’alarma, al Pla de l’Estany la mitjana ha estat de 5 viatgers en dies laborables. Els dimecres i dijous són els dies amb major demanda. El servei del Pla de l’Estany s’ha allargat a Mieres perquè tot i tenir relació administrativa amb la Garrotxa, també té molta vinculació social amb el Pla de l’Estany. Precisament, la línia Banyoles - Font Pudosa - Cal Germà - Sant Miquel de Campmajor – Mieres, de 35 km, ha estat la que millor rendiment ha experimentat. Un 55% del serveis han tingut demanda i un 94% dels viatgers del Pla de l‘Estany han estat en aquesta línia. Per contra, les altres dues línies han tingut menys repercussió: la R2, Banyoles - Vilademuls - Vilavenut, i la R3, Banyoles - Can Puig. Per a Àlex Gilabert, director - gerent de TEISA, l’estrena del TAD està sent «un èxit tenint en compte que és el primer any i que ha coincidit amb la COVID-19. Per la seva banda, el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, destaca la necessitat d’un servei com aquest especialment per arribar a zones amb dispersió territorial on no hi ha servei de transport públic regular.\nEl Transport Públic a la Demanda permet optimitzar el trajecte a partir dels usuaris que demanen el servei. Els vehicles operen només quan hi ha demanda de manera que s’eviten recorreguts i parades i el trajecte és més ràpid. Una de les principals novetats d’aquest servei és que es pot contractar a través de l’aplicació mòbil ‘Nemi’ -posada en marxa per TEISA-, a més de la via telefònica convencional. L’usuari s’assegura la reserva demanant el servei amb un mínim de 15 minuts d’antelació de l’horari preestablert d’inici del servei. Amb aquesta aplicació es poden fer totes les reserves,consultar l’horari exacte del viatge, veure en temps real la posició del vehicle, veure les reserves realitzades, afegir les rutes preferides, anul·lar reserves i valorar el servei que s’ha utilitzat.


Tot el que has de saber sobre el dret de desestiment, saps què és? - Fecavem\nTot el que has de saber sobre el dret de desestiment, saps què és?\nLa llei de defensa de consumidors recollida en el RDL 1/2007 vigent, completat per la Llei 3/2014., preveu la possibilitat de tornar el seu vehicle, o sigui, desistir del vehicle que ha comprat, en determinades condicions. El dret de desistiment, amb la normativa vigent, no és d’aplicació en la compravenda ordinària i només ho és en aquests supòsits:\nEn el supòsit que la compravenda amb el consumidor es faci a distància.\nQuan el contracte amb el consumidor es celebra fora de l’establiment comercial\nDe mutu acord entre les parts\nQuan el venedor ho incorpora voluntàriament en la promoció publicitària o en el propi contracte (com per exemple fan uns magatzems sobre el retorn de diners si no queda satisfet). L’esmentat RD 1/2007 estableix el dret de desistiment del consumidor en el cas que el comprador tingui la condició de consumidor, que és aquella persona física que adquireix el bé pel seu consum sense afectar-lo a una activitat professional o empresarial.\nEls contractes celebrats a distància amb els consumidors són aquells en els quals, en el marc d’un sistema organitzat de venda a distància, sense la presència física simultània de l’empresari i del consumidor, i on s’hagin utilitzat exclusivament una o més tècniques de comunicació a distància fins el moment de la celebració del contracte i a la pròpia celebració del mateix. Entre d’altres, tenen la consideració de tècniques de comunicació a distància: el correu postal, Internet, el telèfon o el fax.\nDes del Gremi del Motor disposem d’un model per reconèixer al comprador el dret de desistiment i posem a disposició dels nostres socis que vulguin oferir la possibilitat de retornar el vehicle al seu client. Altrament, una cosa diferent és el desistiment al finançament de la compravenda del vehicle. Aquest dret legal del consumidor l’ha d’exercir davant l’entitat financera que ha concertat l’operació de crèdit al consum. Si el venedor ha participat en l’operació com a prescriptor haurà de posar en contacte al seu client amb l’entitat financera i sense que això afecti a l’operació de venda del vehicle.\nFinalment, hem de fer referència a les vendes celebrades en exposicions firals. A Catalunya, les vendes formalitzades en espais comercials tenen el tractament previst pels espais comercials i, en conseqüència, no els resulta d’aplicació el dret de desistiment atenent al previst a la Llei 18/2017, d’1 d’agost de comerç, serveis i fires.


Llum verda per al retorn - Any 2004 - Articles\nLlum verda per al retorn\n‘Papers de Salamanca’\nEls últims dies del 2004 una comissió d’experts creada conjuntament entre l’Estat i la Generalitat va dictaminar que calia tornar a Catalunya els anomenats papers de Salamanca, que eren a l’Archivo General de la Guerra Civil de Salamanca. Un arxiu format per documentació requisada per les tropes franquistes a mesura que anaven ocupant territoris durant la Guerra Civil Espanyola del 1936-1939. Una part substancial del fons de l’Archivo eren documents requisats a la Generalitat de Catalunya i a diverses institucions i famílies catalanes, que havien reivindicat els documents dels quals es consideraven legítims propietaris.\nLa reivindicació de la devolució d’aquests documents per part de les institucions catalanes va començar el 1978, quan Josep Benet va fer una primera interpel·lació al Senat sobre la qüestió. El 1980, Antonio de Senillosa va acordar en una iniciativa parlamentària amb Manuel Fraga i Ricardo de la Cierva una devolució discreta de la documentació. Però el canvi de govern a Catalunya el 1980 va servir per retardar el retorn i per convertir el tema en una qüestió política, cosa que va fer impossible la devolució discreta que exigia el govern espanyol.\nEn una segona ocasió, l’any 1995, la ministra Carme Alborch va proposar al consell de ministres la devolució de l’arxiu, però la reacció de l’Ajuntament de Salamanca i la dimensió política que la qüestió estava adquirint van tornar a impossibilitar el retorn d’aquests papers a Catalunya. Va ser l’ocasió en què el retorn es va veure més a prop.\nL’any 2002 es va iniciar una nova reivindicació dels papers, però aquest cop la lluita pel retorn dels papers catalans va estar dirigida per una entitat sorgida de la societat civil amb aquesta finalitat, la Comissió de la Dignitat, que estava integrada per personalitats d’àmbits com ara l’arxivística, la història, la política i les arts i que el mes de juny d’aquell any va organitzar una presentació solemne del suport internacional rebut en favor del retorn immediat de la documentació espoliada. El secretariat de la Comissió estava format per Toni Strubell, Julià Garcia i Montserrat Milian, que al llarg del 2002 van organitzar diversos actes reivindicatius i van viatjar dues vegades a Salamanca per exposar davant la seva població la posició de la societat catalana i per explicar les raons que motivaven Catalunya a demanar el que era seu. La Comissió de la Dignitat va organitzar actes a la Universitat de Salamanca i va recórrer els carrers de la ciutat donant explicacions, però no va obtenir l’audiència de les autoritats locals. El seu esforç tampoc es va veure compensat pel govern espanyol, el portaveu del qual, Mariano Rajoy, va donar per tancat el debat, quan va afirmar que els papers no s’havien de moure d’on eren.\nL’any 2004 va començar amb bon peu per al retorn dels papers, ja que amb l’arribada de José Luis Rodríguez Zapatero a la presidència del govern espanyol semblava que aquest es veuria obligat a fer efectiva la restitució dels papers a Catalunya a què s’havia compromès Felipe González a les acaballes de la seva presidència, el març del 1995, i que mai va complir el govern del Partit Popular. Després d’una petició del govern català en aquest sentit, Zapatero va prometre que oferiria una solució abans de final d’any. El 30 d’abril es va presentar a Carmen Calvo, ministra espanyola de Cultura, la Segona Declaració de la Comissió de la Dignitat en la qual s’exigia el retorn immediat dels papers de Salamanca i es recordava que totes les forces polítiques catalanes menys el PP recolzaven el retorn, cosa que suposava el 88% del sufragi català. L’advocat de la comissió, Josep Cruanyes, va anunciar que una resposta negativa portaria el cas als tribunals, que haurien de decidir si el dret de la propietat del govern espanyol sobre els papers era legítim.\nTot aquest moviment va fer reaccionar l’Ajuntament de Salamanca, dirigit en solitari pel PP, que el maig del 2004 va iniciar una campanya que incloïa una recollida de signatures en contra del retorn, la realització de 2.500 cartells i 11.000 adhesius. A més, l’alcalde, Julián Lanzarote, va decidir penjar una pancarta de 14 metres a la balconada de l’Ajuntament amb el lema: “Arxiu de la Guerra Civil. Salamanca per la unitat. Perquè no es perdi res”. La premsa local també es va afegir a la campanya amb la publicació diària de pàgines senceres sobre l’Archivo. La cúpula del PP va recolzar la iniciativa salmantina, i Jaime Mayor Oreja va afirmar que si calia aniria a Brussel·les a defensar la unitat de l’Archivo.\nDes de la reunió de Carmen Calvo amb la Comissió de la Dignitat semblava que hi havia una bona perspectiva per al futur dels documents, però al setembre es van reunir Rodríguez Zapatero i Julián Lanzarote i la conclusió a què es va arribar va ser que es podrien retornar “alguns papers que no tenen relació amb la Guerra Civil”. Òbviament aquest acord no va satisfer ningú, i la Comissió per la Dignitat va decidir posar en marxa l’operació retorn a la tardor del 2004 tot cridant a la mobilització de la societat civil i política per la devolució dels papers.\nPer mirar de resoldre la controvèrsia, es va crear una comissió d’experts que havia d’estudiar i proposar solucions per a la devolució. L’exdirector general de la UNESCO Frederic Mayor Zaragoza i l’expresident del Parlament de Catalunya Joan Rigol (com a representant de la Comissió per la Dignitat) van formar part d’aquesta comissió de disset membres on també hi havia historiadors, membres de la Real Academia de la Historia, advocats i arxivers. La comissió es va reunir per primer cop el 21 d’octubre del 2004 i pretenia treballar amb discreció fins a arribar a emetre un dictamen abans de finals d’any. Aquest va arribar finalment el 23 de desembre del 2004. El dictamen del comitè d’experts deia que era prioritari el dret de les víctimes de l’espoliació franquista, i considerava “justes i legítimes” les reclamacions dels papers i demanava el seu retorn a Catalunya. La decisió va ser recolzada per catorze dels disset membres de la Comissió, i els altres tres es van abstenir. Només faltava la ratificació per part del ministeri de Cultura, que, a finals de desembre, va anunciar que assumia el dictamen dels experts i va assegurar que el retorn es faria efectiu en un termini de pocs mesos. Però caldria vèncer encara algunes resistències, com la de l’alcalde de Salamanca, que va assegurar que de la ciutat “no en sortirà cap paper”, mentre que l’Ajuntament i la Junta de Castella i Lleó anunciaven una campanya política i judicial per impedir-ne el retorn.