Cada vegada hi ha menys conductors de cotxes a Espanya: noves formes de mobilitat, menys diners, cotxes més cars ...\ndimarts, 21 / setembre / 2021\nEn qüestió de cinc anys, a Espanya ha perdut més de dos milions de conductors amb carnet de conduir B. Les noves formes de mobilitat en ciutat, on es concentra la gran part de la població, sumat a la possibilitat, i necessitat, de comprar o no un cotxe es troben entre les causes.\nLa veritat és que les noves expedicions d'aquest permís han baixat notablement en els últims anys: el 2008 els nous conductors de cotxe es fixaven en 1,25 milions, però aquesta xifra ha anat descendint des de llavors baixant del milió el 2009 per arribar als poc més de 700.000 el 2020.\nI és que els joves, essencialment els que viuen en grans ciutats, en general ja no tenen tant interès a treure el carnet de cotxe. O més aviat necessitat. Segons un recent estudi publicat per Uber, només el 58% s'ha tret el permís davant el 81% de la generació baby boom.\nMés de dos milions de conductors menys des de 2015 ... i cada vegada menys nous\nSegons les estadístiques de la DGT, el cens de conductors amb permís B ha passat de 18,9 milions el 2017 (que va ser l'any amb més automobilistes censats dels últims vuit) als actuals 16,3 milions del 2020, que és el últim exercici de què es tenen dades.\nCONDUCTORS AMB PERMÍS B\nParlem per tant de 2,53 milions de conductors menys. I això es relaciona directament amb la reducció de noves expedicions de l'carnet de cotxe que s'ha experimentat en l'última dècada.\nNOVES EXPEDICIONS PERMÍS B\nFa 12 anys, el 2008, es van registrar un total de 1,25 milions de nous conductors. Des de llavors, la xifra de noves expedicions no ha superat el milió. El registre més baix es va fixar en 2017, amb 632.512, seguit del 2013 (654.924) i 2014 (659.240).\nTambé 2020 va experimentar un nombre menor que els anys immediats anteriors. En part a causa de la pandèmia que va paralitzar classes pràctiques i teòriques durant els gairebé tres mesos de confinament total. Encara que amb la por a el contagi en el transport, hi ha hagut un lleuger repunt en l'ús de vehicle particular.\nPerò a grans trets, la tendència ha estat a la baixa. Si prenem com a referència 2008, sent l'últim any que més d'un milió de conductors es van treure el carnet, i ho comparem amb les últimes dades, de 2020, parlem de més de mig milió d'automobilistes nous menys (551.552)\nMenys de el 60% dels joves es treu el carnet: abans ho feia més de l'80%\nTenint en compte que la majoria de conductors que tendeixen a treure el carnet són joves (normalment d'entre 20 i 30 anys), estem davant d'un nou escenari on tenir carnet i cotxe ha deixat de ser una prioritat si ho comparem amb anteriors generacions.\nAixí ho reflecteix per exemple un recent estudi publicat per Uber, que conclou que només el 58% dels joves nascuts a partir de 1995, és a dir amb 25 anys, té carnet de cotxe en comparació al 81% de la generació dels anomenats boomers que, amb aquesta edat, ja disposava de permís.\nLa tendència ha estat sempre descendent des d'aquesta generació del baby boom: els nascuts entre 1965 i principis dels 80 es fixaven en un 78% i els assenyalats com Millenials, nascuts aproximadament entre 1982 i fins a 1995, feien el mateix en un 74%.\nBé és cert que es tracta d'un estudi realitzat sobre unes mostra de 2.500 entrevistats. No obstant això, pot servir com a indicatiu per a la realitat actual ja que si prenem com a referència les noves expedicions de el permís de 2020 en comparació a les 2008, ens trobem amb una reducció propera al 56%.\nD'altra banda, pel que fa a ràtios d'edat, en 2020, els joves d'entre 21 i 24 anys amb carnet de conduir es fixaven en 1.007.126 i els d'entre 25 i 29 anys en 1.397.222.\nLa franja d'edat de conductors amb el permís B més nombrosa és la compresa entre els 40 i els 44 anys d'edat, amb 1.933.722, seguida dels d'entre 45 i 49 anys: 1.838.813.\nEstem parlant per tant de 3,77 milions de conductors de més de 40 i fins als 50 davant 2,4 milions dels més joves.\nPer què estan baixant els conductors joves?\nEntre les causes que assenyala Uber perquè cada vegada menys joves es tregui el carnet de conduir hi ha el de les noves formes de mobilitat (bicicletes, patinets i els propis serveis de taxi i VTC). El 65% dels enquestats les assenyala com a principal motiu per prescindir de l'carnet i per tant de l'automòbil.\nPer darrere se situen altres, com la por a conduir (36,5%), l'elevat cost que suposa tenir un cotxe (25%), que inclou tant la compra com el manteniment de la mateixa, o el cost del propi carnet de conduir (22%). El segueixen altres com el de condueix una altra persona (20%) o la manca de temps (15%).\nNo obstant això, i més enllà d'aquest estudi, és determinant on es resideixi per prescindir o no de tenir cotxe o al menys carnet de conduir. Encara que en general, i malgrat la penetració del carsharing a les ciutats, van units.\nMenor cultura del cotxe. Bé és cert que aquesta va per barris i que Espanya no ha estat a l'altura dels EUA (on els preus molts més baix sempre han estat clau) o països europeus com Itàlia o Alemanya, amb molta més tradició automobilística. Al nostre país, generalment, ha estat més lligat a la funcionalitat que a l'aspecte passional.\nMenys sentit en les grans ciutats. Atès que el cotxe s'entén aquí des d'un punt de vista essencialment funcional, en els últims anys amb les arribada de noves formes de mobilitat aquest s'ha vist diluït. Encara que això s'aprecia sobretot a les ciutats.\nÉs a dir, que la tendència en grans urbs com Madrid, Barcelona, València o Sevilla és que no es precisi tant el cotxe per moure, on a més treure el carnet és més car.\nNo obstant això, la cosa canvia si es resideix en localitats de la perifèria de les mateixes, ja que el transport públic no sempre cobreix les necessitats de mobilitat. I en aquest cas es fa l'esforç d'invertir en obtenir el carnet i el cotxe ja que es guanya tant en llibertat com en reducció de el temps per als trajectes.\nI no cal dir si es viu en altres zones més despoblades o municipis més petits on el vehicle privat és essencial per tenir llibertat de moviments.\nRestriccions mediambientals. D'altra banda, les restriccions de mobilitat als més contaminants a les ciutats més grans de país també estan contribuint a deixar el cotxe. I seguirà fent-ho: totes les poblacions espanyoles de més de 50.000 habitants han de tenir una zona de Baixes Emissions.\nPer exemple Madrid vetarà completament als sense etiqueta en 2025 i Barcelona ja ho fa a tota la ciutat i part de la perifèria, encara que subjecte a horari i dies entre setmana.\nI això es relaciona immediatament amb la compra d'un cotxe, ja que si bé l'oferta d'alternatius és creixent, són en general encara cars en comparació als tèrmics, l'oferta més és més gran. Per aquest motiu les marques estiguin apostant per la compra flexible, el lloguer de particulars o la subscripció.\nCrisi econòmica. A més, en el cas dels joves, se suma el fet que no comptin actualment amb el poder adquisitiu necessari per a adquirir i mantenir un cotxe. Cal no oblidar que la taxa d'atur ha crescut exponencialment en aquest estrat d'edat en els últims anys a aquell temps de la crisi econòmica.\nCotxes més cars. A tot això se suma que, més enllà d'ofertes o el mercat de segona mà, el preu dels cotxes s'ha incrementat notablement: primer per les mecàniques electrificades i segon per la dotació tecnològica.\nAixí mateix, els segments més assequibles cada vegada integren més equipament de categories superiors, sent la tendència actual, i la pròpia oferta tendeix a la moda SUV, que són vehicles més grans i per tant més costosos.\nEn conclusió, tot suma. I tot i que encara hi ha molts joves que opten per tenir cotxe i treure el carnet, en general la tendència és a la baixa i l'horitzó pinta a una inclinació a la baixa. A el menys des del prisma d'aquest moment.


Liffey - Mostrant articles per mot clau: eurocopa\nInici / Societat / Mostrant articles per mot clau: eurocopa\nDivendres, 07 de desembre 2012 00:00\tPartit de l’Eurocopa a Irlanda?\tLa manca d’infraestructures impossibilita que Irlanda pugui organitzar un gran esdeveniment esportiu que duri diverses setmanes com una Eurocopa o una Copa del Món de qualsevol esport important i és per això que la idea de la UEFA de fer de l’Eurocopa 2020 un torneig que es disputi a molts països diferents podria donar possibilitats a l’Aviva Stadium de Dublin d’acollir algun partit. S’espera que la Federació Irlandesa de Futbol presenti candidatura i com a actiu tindrà el fet d’haver organitzat la final de l’Europa League de l’any 2011 entre el Porto i el Braga.\nLlegeix...\tDissabte, 08 de setembre 2012 00:00\tIrlanda venç però no convenç\tRes no ha canviat des de la passada Eurocopa i ahir Irlanda va fer fregar el ridícul a l’Astana Stadium (Kazakhstan) en el primer partit de la lligueta de classificació per al Mundial 2016 que es disputarà al Brasil. Els asiàtics van avançar-se al marcador al minut 37 de la primera part gràcies a un gol de Nurdauletov de rematada de cap. Els gols irlandesos van arribar in extremis al final del partit, més concretament als minuts 89 (Robbie Keane de penal) i 90 (Kevin Doyle). El més destacable i alhora remarcable va ser marxar de l’estadi amb els tres punts i tot i que Trapattoni diu que una victòria és una victòria molt hauran de millorar les coses si es vol arribar al Brasil.\nLlegeix...\tDimarts, 14 d'agost 2012 00:00\tGiven deixa la internacionalitat\tShay Given ha anunciat la seva retirada com a porter de la selecció irlandesa de futbol després de 16 anys de servei i 125 partits disputats, va debutar contra Rússia el 27 de març del 1996. Given, de 36 anys i actualment a l’Aston Villa anglès, va ser força criticat durant la passada Eurocopa per algunes errades que van costar golejades al combinat de Trappatoni i ha reconegut que ha estat una decisió difícil de prendre. Molt probablement Given serà seguit per altres velles glòries que deixaran pas a una nova generació de jugadors. Font: Independent\tPublicat a\nLlegeix...\tDivendres, 20 de juliol 2012 00:00\tL’alcalde de Poznan continua fent la rosca\tL’alcalde de la ciutat polonesa de Poznan, Ryszard Grobelny, ha vingut de visita a Dublin per agrair als afeccionats irlandesos el seu comportament durant la passada Eurocopa en què Irlanda va jugar dos partits en aquella ciutat i segons sembla, va causar una molt bona impressió a l'alcalde. De tota manera fa una mica la sensació que el batlle polonès ha vingut a fer la rosca per atraure turisme cap a la seva ciutat perquè fa unes setmanes es va descobrir que també va darrere els croats, que van jugar a Poznan. Poc després del final del torneig l'ajuntament van imprimir uns pòsters donant les gràcies als irlandesos, que es van mostrar embadalits amb el detall i no paraven de mirar-se al melic pensant que bons que eren i que tothom els estimava. El que passa és que també van fer els mateixos pòsters per als croats i la cosa va esdevenir sospitosa.\nLlegeix...\tDijous, 21 de juny 2012 01:00\tTroben el cos de l’afeccionat desaparegut a Polònia\tEl departament d’Afers Estrangers ha confirmat que el cos trobat per la policia polonesa a la ciutat de Bydgoszcz és el de l’afeccionat irlandès de 21 anys James Nolan tot i que la confirmació oficial es farà quan els seus familiars en facin el reconeixement. El jove viatjava amb uns 10 amics i s’allotjaven en un càmping a mig camí entre Poznan i Gdansk, les dues ciutats on la selecció irlandesa va disputar els seus partits.\nDesprés que se’n denunciés la desaparició es va engegar una campanya per trobar-lo, tant a les xarxes socials com amb un gran desplegament de recerca comandat per la policia polonesa. Finalment uns bussejadors van trobar el cos de Nolan al port (de riu) esportiu de la ciutat en una zona propera a la catedral i se’l va poder identificar gràcies als objectes personals que duia. Es parla que hi va haver alguna discussió amb joves locals però, segons la premsa polonesa, el cos no presenta signes de violència.\nLlegeix...\tDimarts, 19 de juny 2012 02:00\tIrlanda acaba l’Eurocopa amb 0 punts\tPartit intrascendent contra Itàlia a Poznan que va posar fi a una decebedora actuació d’Irlanda a l’Eurocopa 2012 i que hauria de servir per a canviar moltes coses, sobretot la mentalitat dels jugadors en els partits importants i potser fer una renovació a fons de l'equip jubilant les velles glòries. El matx, jugat amb braçalet negre en record de la massacre de Loughinisland feia exactament 18 anys, va acabar amb victòria italiana per 2-0 (Cassano 35’ i Ballotelli 90’). Els dos gols van ser de llençament de córner però com a mínim el partit va ser una mica més disputat que no pas els dos anteriors sense que els marquessin cap gol durant els primers minuts. Fins i tot van dominar el joc a les acaballes i van posar nerviosos els "azzurri". Font: Irish Independent\tPublicat a\nLlegeix...\tDivendres, 15 de juny 2012 01:05\tLes Germanetes de la Caritat s’acomiaden de l’Eurocopa Una pobra selecció irlandesa va acomiadar-se ahir de progressar a l’Eurocopa en perdre davant el combinat espanyol per un contundent 4 a 0 amb dos gols de Torres que, irònicament parlant era la gran esperança d’Irlanda perquè tothom el considera un paquet, un de Silva i un altre de Fàbregas. El partit va ser una repetició del de Croàcia encaixant un gol als primers minuts, cometent moltes errades en defensa, gran dificultat per sortir amb la pilota controlada i amb comptades ocasions de perill.\nL’aparador de l’Eurocopa, amb centenars de milions d’espectadors arreu del món, havia despertat una gran expectació i molts balcons han estat engalanats amb la bandera tricolor, però les dues clares derrotes i el pobre joc exhibit pel boys in green han acabat decepcionant els afeccionats irlandesos que, això sí, malgrat haver perdut, continuaran cantant les seves cançons i animant el seu equip.\nEls càntics a les acaballes del partit van ser lloats pel jugador Keith Andrews però l’excapità de l’equip i conegut buscabregues, Roy Keane, va respondre que no servia de res dir que bons que eren els afeccionats i que si volien fer alguna cosa a nivell internacional el que calia era un canvi de mentalitat dels jugadors.\nPel que fa a Trapattoni, de moment la Federació Irlandesa de Futbol (FAI) ha anunciat que continuarà de seleccionador malgrat el fracàs i és que la classificació per a la fase final ja s’hauria de considerar un èxit atès que Irlanda no hi participava des del 1988. De tota manera i com sol ser habitual quan un equip perd, entre els afeccionats ja comencen a sorgir crítiques a l'italià, sobretot per no haver fet sortir de titulars alguns jugadors carismàtics com el nord-irlandès McClean.\nIrlanda tancarà la seva participació a l’Eurocopa 2012 el dia 18 jugant contra una Itàlia que es juga el passi als quarts de final; als irlandesos només els resta intentar evitar acabar el torneig amb 3 derrotes. Després d’aquest partit s’haurà de veure quines decisions pren la FAI perquè tot i haver millorat en la fase de classificació, l’equip ha demostrat que no té el nivell necessari per competir en una fase final.\tPublicat a\nLlegeix...\tDimarts, 12 de juny 2012 01:00\t2 milions van mirar l’Irlanda-Croàcia\tEl primer partit d’Irlanda a l’Eurocopa en 24 anys va tenir una audiència total de 2 milions de teleespectadors, és a dir, persones que en un moment o altre van mirar el partit. La mitjana de persones que el van mirar des de l’inici fins al final va ser de 1.235 milions, convertint-se en la xifra més alta des del Mundial del Estats Units l’any 1994. D’altra banda, la companyia elèctrica ESB ha informat que el consum d’electricitat va seguir la pauta del partit amb un augment destacable a la mitja part i sobretot just després que l'àrbitre xiulés el final del matx, moment en què molts irlandesos van engegar la tetera per escalfar l’aigua del te.\nLlegeix...\tDilluns, 11 de juny 2012 01:00\tIrlanda s’estavella contra una afortunada Croàcia (1-3)\tEl fet que Irlanda no hagués jugat l'Eurocopa des del 1988 i que amb Trapattoni a la banqueta s’havien perdut molts pocs partits havia generat molta il·lusió entre els afeccionats. Tot el país s’ha vestit de verd o dels colors de la bandera irlandesa (verd, blanc i taronja) però la crua realitat és que d’on no n’hi ha no en raja i el conjunt irlandès, com es va poder veure ahir davant una discreta Croàcia, és força limitat, amb poques idees i massa depenent que soni la flauta.\nEl partit va començar malament i al minut 3 el croat Mario Mandzukic va rematar de cap com va poder, després que la pilota l’agafés a contrapeu i la va enviar al fons de la xarxa amb el porter Given que va reaccionar tard a causa de l’acumulació de jugadors davant seu que li tapaven la visió. Al minut 19 Seán St Ledger va igualar el marcador amb una rematada de cap aprofitant que la falta picada per Kevin Doyle va passejar-se per l’àrea petita massa alta perquè ningú la pogués tocar fins a arribar a St Ledger, que era el darrer home.\nEl segon gol croat va venir de la mà de Jelavic al minut 42 després d’un fora de joc a la primera passada que no va ser sancionat per l’àrbitre i que va rebotar en un jugador irlandès anant a parar finalment a Jelavic que era sol davant de Given, a qui va elevar la pilota i va posar el 2-1 al marcador.\nEl tercer gol croat va arribar amb un xut al pal de Mandzukic que, amb molta mala sort, va rebotar al cap del porter Given i va entrar cap a dins. La resta del partit va continuar igual, joc poc elaborat per part dels dos equips i a veure-les venir, amb un arbitratge que hauria pogut xiular un penal a favor d’Irlanda quan Robbie Keane va rebre una entrada per darrere de Schildenfeld dins de l'àrea al minut 61. El dijous vinent els homes de Trapattoni s’enfrontaran als actuals campions del món, Espanya que va empatar contra Itàlia a un gol i tot i que el partit serà molt difícil, tant per l’entitat del rival com per la pressió de veure’s fora, els irlandesos confien en què soni la flauta de Trapattoni. Publicat a


Les idees: un tema claus en la tercera meditació\nCom diu Robert Veciana i Tormo, traductor al català de les MEDITACIONS METAFÍSIQUES (Bcn; Edicions de 1984, 1995); la Tercera Meditació culmina el programa metafísic cartesià: s’estableix el Criteri d’evidència, s’analitzen els continguts de Ment i es demostra que Déu existeix, a partir d’argumentar que tenim aquesta idea en la nostra ment.\nPer això cal clarificar el concepte d’idea i la seva relació amb els continguts de la ment. Per entendre la Tercera Meditació és imprescindible tenir clar que una idea no és la còpia exacta i real d’una cosa, sinó: ‘les imatges de les coses materials pintades en la fantasia corporal’, com diu textualment Descartes al començament mateix de les ‘Respostes a les Terceres Objeccions’.\nTambé a la Diòptica (‘De la visió’ – Discurs Sisè) Descartes afirma que ‘no és necessari que hi hagi cap similitud [‘aucune ressemblance’] entre les idees que la ment concep i els moviments que causen aquestes idees’. I al primer paràgraf del seu ‘Del món o Tractat de la Llum’ afirma que ‘no veig en absolut cap raó’ per fer-nos creure que les idees que tenim en la ment siguin com els objectes de les quals aquestes idees procedeixen.\nEn definitiva: Descartes no és un pensador aristotèlic. En la tradició aristotèlica i en la filosofia escolàstica que havia après amb els jesuïtes, la ment copsa o elabora les idees per un procés d’abstracció a partir de les coses. En canvi per a un racionalista, una idea és un ‘mode del pensament’. A la Tercera Meditació Metafísica això queda molt clar: ‘la seva natura [de la idea] és tal de si cap altra realitat formal que aquesta que ella rep i copia del pensament o de l’esperit, del qual és solament un mode, és a dir, una manera o forma de pensar’ (p. 127 de l’edició catalana esmentada).\nL’esquema aristotèlic del coneixement de les idees és ‘realista’ (va de les coses reals als conceptes mentals). En canvi, l’esquema cartesià és ‘idealista’: és a través de les idees que comprenem les coses. Això serà important quan Descartes vulgui explicar l’existència de Déu a partir, precisament, de la seva idea en nosaltres.\nÉs important comprendre que per a Descartes, una idea és diferent a una voluntat o a un judici. Tant la voluntat com el judici depenen del món exterior (vull quelcom que no tinc, jutjo el succeeix fora de mi) i, per tant, la hipòtesi del geni maligne les pot falsar. En canvi la idea està en el meu interior, podríem dir que només depén de mi. En aquest sentit cap idea no pot ser ‘falsa’, perquè les idees són l’únic que coneixem, l’únic contingut de la meva ment. El que podria ser (hipòtesi del geni maligne) és que les idees no existissin fora de la ment, o que fossin inaplicables com a judicis; però això no nega les idees, sinó la connexió entre les idees i el món.\nEn les ‘Respostes a les Segones Objeccions’, Descartes diu que: ‘Sota el nom d’idea entenc aquesta forma de cadascun dels nostres pensaments, per la percepció immediata dels quals tenim coneixement d’aquests mateixos pensaments. De tal manera que jo no puc expressar res amb paraules, quan entenc el que dic, si no estic cert que tinc en mi la idea de la cosa que és significada per les meves paraules’.\nÉs a dir: sense idea en la ment no hi ha cap paraula significativa. No és que primer hi hagi les coses i després (per abstracció) neixi la paraula, sinó que és mitjançant la capacitat de l’esperit o de la raó per tenir idees que puc comprendre les coses. En la millor tradició racionalista primer hi ha la raó intencional (la ment que produeix les idees) i després hi ha la comprensió del món i de les coses.\n‘Idea’ és el que hi ha en el nostre esperit (ment) quan concebem alguna cosa. En conseqüència les idees reenvien al subjecte que pensa. El problema que planteja Descartes a la teoria del coneixement posterior és el de saber si, a més, reenvien també a una altra cosa, a un món extern real, o si són, simplement, ficcions del meu esperit. Els humans són éssers que pensen: ¿però allò que pensen corresponen a alguna existència real? O resulta, simplement, que com deia Calderón de la Barca, ‘la vida és somni’?\nPer això en la Tercera Meditació Metafísica, Descartes s’interroga sobre l’origen de les idees in en distingeix tres possibles orígens: ‘D’aquestes idees les unes semblen ésser nascudes amb mi, les altres ésser alienes i venir de fora i les altres ésser fetes i inventades per mi mateix’ (p. 123 de l’esmentada ed. cat.). Les idees poden ser, doncs, innates (‘nascudes amb mi’), val a dir, que existeixen en la meva ment (esperit) des que jo existeixo i sempre estan allí. Descartes dóna com a exemple d’idees innates, la de veritat, la de Déu i les idees matemàtiques, perquè, efectivament, la meva ment pot concebre la idea de triangle sense haver vist mai objectes triangulars i, a més, aquesta idea és la mateixa per a qualsevol esperit.\nUna altra categoria d’idees –les adventícies- és la constituïda mitjançant la intervenció dels sentits. Aquestes idees són, doncs, originades per un quelcom diferent a mi: ‘si sento un brogit, si veig el sol, si sento la calor, fins ara he jutjat que aquests sentiments provenien d’algunes coses que existien fora de mi’. Són les idees adventícies.\nFinalment les idees factícies són les ‘inventades per mi mateix’, mitjançant ‘la barreja i composició’ (p. Ex. Barrejant animals i àngels es crea l’esfinx).\nDels tres tipus d’idees la que més problemes plantegen són les adventícies, perquè posen en qüestió l’axioma cartesià segons el qual l’únic que existeix realment són els continguts de la ment. Aquest serà el tema del posterior debat entre racionalistes i empiristes; però Descartes el resol argumentant que una cosa és el que nosaltres copsem pels sentits corporals i una altra la realitat de les coses. No ens podem fiar de les idees adventícies de la mateixa manera que no podem saber si la calor o el fred són veritables, falses o només aparents (produeixen sensacions diferents segons qui les percep), i per les mateixes raons que sabem que el sol no és com el percebem. Les idees adventícies, per dir-ho, en el vocabulari cartesià no són mai ‘clares i distintes’, és a dir, no poden ser veritat.


Unitat de càncer de cap i coll - IOB\nUnitat de càncer de cap i coll\nHome > Especialitats > Unitat de càncer de cap i coll\nLa Unitat de càncer de cap i coll de l’IOB Institute of Oncology atén pacients diagnosticats de tumors que afecten el tracte superior de l’aparell digestiu i respiratori. Entre ells destaquen, per la seva freqüència, els que afecten la laringe i l’interior de la cavitat bucal.\nEls pacients que acudeixen a la unitat solen haver estat diagnosticats prèviament, però també poden ser persones que tenen sospites de patir un càncer de cap i de coll i requereixen un primer diagnòstic.\nAixí mateix, igual que altres unitats de l’IOB, la Unitat de càncer de cap i coll ofereix un servei de segona opinió a pacients que són tractats per oncòlegs d’altres centres.\nEls pacients tractats a la Unitat de càncer de cap i coll són atesos per un equip multidisciplinar format per oncòlegs, radioterapeutes, radiòlegs, cirurgians, anatomopatòlegs i personal d’infermeria especialitzat en càncer.\nAixí mateix, l’IOB ofereix atenció psicològica o psiquiàtrica als pacients que ho necessitin i l’assessoria d’especialistes en nutrició.\nCom més precoç és la detecció del càncer capdavanter i coll més alta és la probabilitat de poder-lo tractar amb èxit i amb mínimes seqüeles per al pacient.\nLa majoria de càncers de cap i coll produeixen símptomes en les fases inicials.\nDonat que aquests símptomes poden obeir a diferents causes d’un càncer, molts pacients no els donen importància.\nPerò una consulta a temps a un otorinolaringòleg és clau per aconseguir una detecció precoç de manera que la probabilitat de curació sigui tan alta com sigui possible.\nEn particular, és convenient consultar amb urgència un especialista si es donen un o més dels símptomes següents:\nGangli limfàtic inflat al coll que persisteixi durant més de dues setmanes i no tingui cap causa aparent, ja que molts càncers de cap i coll envaeixen aquests ganglis abans d’estendre’s a altres òrgans.\nCanvi de la veu que persisteixi durant més de dues setmanes i tampoc no tingui causa aparent, ja que podria ser el primer símptoma d’un càncer de laringe.\nInflamació o nafra a l’interior de la boca que persisteixi durant més de deu dies, fins i tot si no causa molèsties.\nAparició de sang a la saliva o l’esput durant diversos dies seguits.\nMolèsties en ingerir aliments sòlids.\nDolor persistent a l’orella, especialment en empassar, ja que podria ser un símptoma d’una infecció o un tumor a la gola.\nEl càncer de cap i coll pot afectar qualsevol persona, per la qual cosa aquestes recomanacions de detecció precoç són aplicables a tota la població.\nPerò és convenient que les precaucions extremin les persones fumadores i exfumadores, així com aquelles que consumeixen alcohol habitualment, ja que tabac i alcohol són els dos factors de risc principals d’aquest tipus de tumor.\nEl diagnòstic del càncer de cap i coll, realitzat en la majoria de casos per un otorinolaringòleg, sol basar-se en una exploració visual de l’àrea afectada i en una biòpsia per extreure’n una mostra de teixit.\nL’anàlisi del teixit al laboratori permet confirmar o descartar de manera definitiva el diagnòstic de càncer.\nEn els casos en què es confirma el diagnòstic, un estudi detallat de les cèl·lules al laboratori permet precisar el tipus de càncer de què es tracta amb vista a decidir el tractament més adequat per a cada pacient.\nUna anàlisi de sang completa, que inclogui marcadors tumorals, i un estudi d’imatge ofereixen informació addicional per avaluar si el càncer està localitzat al lloc d’origen o si s’ha estès a altres òrgans.\nEl circuit de diagnòstic ràpid de l’IOB ha permès reduir a un termini inferior a una setmana el temps mitjà entre la primera consulta d’un pacient recent diagnosticat de cap i coll, o amb sospita de tenir càncer de cap i coll, i l’inici del tractament .\nEl tractament del càncer de cap i coll depèn de la localització i del grau d’extensió de la malaltia en el moment del diagnòstic.\nUn equip multidisciplinar format per especialistes en oncologia mèdica, oncologia radioteràpica, cirurgia i otorinolaringologia decideix l’estratègia de tractament de manera individualitzada per a cada pacient.\nLa individualització del tractament és clau per aconseguir la màxima eficàcia terapèutica i alhora preservar al màxim la qualitat del pacient.\nLa decisió de tractament ha de tenir en compte, per exemple, la necessitat de preservar la laringe del pacient sempre que sigui possible.\nEl tractament inicial sol basar-se en cirurgia, radioteràpia o una combinació de totes dues.\nAquestes opcions de tractament actuen sobre el càncer a nivell local i tenen l’objectiu d’eliminar el tumor o reduir-ne la mida.\nLa quimioteràpia, que elimina cèl·lules canceroses a tot l’organisme, s’empra amb freqüència com a tractament addicional.\nUn cop acabat el tractament, se segueix l’evolució del pacient de manera estricta, especialment durant els tres primers anys.


Comença la campanya del Gran Recapte per recollir 800 tones d'aliments pels més necessitats\nL'organitza el Banc dels Aliments i l'Obra Social de La Caixa, que han habilitat 600 punts de recollida a tot Catalunya i mobilitzen 7.000 voluntaris\nBarcelonaEl Banc del Aliments i l'Obra Social La Caixa organitzen entre avui i dissabte la tercera edició del Gran Recapte d'Aliments, una campanya de recollida de menjar amb l'objectiu de donar resposta a les urgències alimentàries de les persones més necessitades del país. L'organització s'ha fixat l'objectiu de recollir 800 tones d'aliments. Per aconseguir-ho des d'aquest matí s'han habilitat 600 punts de recollida a supermercats i mercats d'arreu de Catalunya i hi col·laboren 7.000 voluntaris. Per facilitar més les aportacions també es poden fer 'online' a través de la pàgina web 222.bancdelsaliments.org, i amb les eines telemàtiques de La Caixa. La campanya també pretén sensibilitzar la població sobre la realitat de la pobresa actual al país.\nAquesta realitat es tradueix en que prop d'un milió i mig de persones viuen en situació de pobresa de Catalunya. La campanya incideix en la idea que la pobresa ja no és un problema extern sinó que la crisi està agreujant la situació de moltes famílies i està incrementant els col·lectius de persones que no tenen garantida la seva alimentació.\nEls aliments que més es necessiten són els bàsics com l'arròs, pasta, llet, llegums, oli i tonyina en llauna, ja que aporten gran quantitat de nutrients. Es tracta de la tercera edició del Gran Recapte però és la primera en que hi participa l'Obra Social de La Caixa.\nbanc aliments La Caixa gran recapte


‘Per què no es fa una línia P3 més a l’escola El Temple?’, per Belén Giné – Marfanta\nUna imatge de l'Escola El Temple. // ARXIU.\n65 sol·licituds per a 44 alumnes = 21 alumnes fora. Solució? Simple, fer una línia més.\nAquest 2021 ens trobem que al Col·legi del Temple de Tortosa s’han fet de primera opció 65 sol·licituds per a 44 places regulars (més 6 per a necessitats especials), i al de Sant Llàtzer 24 per a 22 places regulars (més 3 per a necessitats especials).\nEstic orgullosa de viure en un país on comptem amb una educació i sanitat pública de qualitat.\nPerò què em trobo quan toca escolaritzar a la meva filla? Que després d’haver estat tres anys pagant una guarderia privada, perquè a Tortosa no en tenim de públiques, probablement acabaré escolaritzant-la a un col·legi molt allunyat del domicili o a un de concertat.\nI això? Perquè he fet la prescripció de la meva filla a 3 col·legis públics i les possibilitats que entri són 1 de 3.\nCom em sento? Entenc que el sistema de puntuació afavoreix a famílies nombroses, monoparentals o de rendes baixes, però crec que també hauria de tenir en compte la proximitat del domicili o el fet que els pares hagin anat a aquell col·legi, i això ja no puntua.\nSolucions? Crec que en aquest cas concret és simple. Crear una tercera línia P3 aquest curs 2021-2022 al col·legi del Temple, o una segona al de Sant Llàtzer.\nL’escola del Temple compta amb nou aules destinades a P3, P4 i P5, ja que estava pensat per a acollir tres línies, però al final es van quedar amb dos. Avui destina sis aules a les sis línies que té i les altres tres aules buides acullen espais lliures de joc, una de les quals podria acollir aquests 21 alumnes que desitgen anar a aquesta escola, i que a priori sembla hauran d’anar a altres col·legis que no han estat la seva opció desitjada.\nSegurament no aconseguirem res, però vull recordar que no és el primer any que succeeix, i els polítics que poden fer alguna cosa han d’entendre que darrere d’aquests 21 infants, hi ha 21 famílies a les quals se’ls complicarà la vida si no s’actua. Si no almenys espero que es replantegin tornar a puntuar la zona en la qual es viu, ja que Tortosa sigui zona única, perjudica les persones dels barris.\nL’educació dels nostres fills és de les coses que més ens importen i he d’intentar aconseguir el meu objectiu.\nTags: Baix EbreBelén GinéColumnaEnsenyamentInstitut Escola El TempleOpinióSocietatTortosa\nErcros invertirà 40 milions en els cinc centres de producció a Tarragona i l’Ebre\nAmposta redueix l'endeutament un 22% des del 2015, amb un estalvi d'1,3 milions


Notícia: La Loteria de Nadal torna a tocar a Blanes per tercer any consecutiu\nLa Loteria de Nadal torna a tocar a Blanes per tercer any consecutiu\nNoticia publicada a la web el 12/22/2016 05:51:28 PM\nAquesta vegada s’ha venut un dècim d’un 5è Premi a l’Estanc Pla del Passeig de Dintre. Es tracta del número 60.272, i està guardonat amb 6.000 €\nPer tercera vegada consecutiva el més popular dels sortejos que es fan al llarg de l’any, la Loteria de Nadal, ha tornat a tocar a Blanes. Ho ha fet de manera gairebé simbòlica, ja que tan sols s’ha venut un dècim d’un dels cinquens premis repartits enguany. Més concretament es tracta del número 60.272, venut a través de la màquina que hi ha a l’Estanc Pla, una de les Administracions de Loteria de Blanes.\nLa notícia que s’havia venut un premi de la Loteria de Nadal ha estat lògicament rebuda amb entusiasme per la propietària, dependentes i els clients i clientes de l’establiment, que està situat al cor de la vila: al Passeig de Dintre. Una de les majors satisfaccions és que ha estat la primera vegada que reparteix un premi d’aquest sorteig. L’afortunat o afortunada guanyadora del premi rebrà 6.000 €, i ningú no recorda qui va comprar el número que finalment ha estat agraciat.\nAltres dècims del mateix cinquè premi s’han venut en d’altres localitats d’arreu de Catalunya: a Barberà del Vallès, Sant Andreu de la Barca, Castelló d’Empúries, i el Catllar (Tarragona), a més a més d’altres municipis espanyols. El número 60.272 és un dels vuit cinquens premis del Sorteig de la Loteria de Nadal, està dotat amb 60.000 € la sèrie i ha estat cantat quan eren les 12’46 h d’avui dijous.\nVal a dir que aquests dos darrers anys del 2014 i 2015 una mateixa Administració de Loteria, la número 3 del barri de Mas Enlaire, ja havia repartit des vegades consecutives dècims premiats a la Loteria de Nadal. L’any passat va repartir 10 dècims d’un 5è Premi i 800 dècims d’un número amb la terminació del 2on Premi, mentre que al 2014 va vendre un dels dècims del 4rt Premi, valorat en 20.000 €.


Escric – El xut de l'òliba\nXuts nascuts directament de la meva escriptura, originada en llocs diversos i dispersos. sense ordre ni concert, esperant que s’ordenin i es concertin sols.\n...fetes de sediments diversos...\nEscriure per repassar qui sóc. Recordar Miguel Labordeta: no hi haurà qui em digui qui sóc jo. Tinc una resposta d’urgència, que explica una mica perquè crec que escriure és una resposta, una solució. Quan es té una barba més que canosa, quan el teu aspecte general es cendrós i les coses costen de començar, perquè només tens pressa per acabar, les respostes no són mai lliures. Estan condicionades. Així aquest és el començament de la meva resposta: ara, ja sóc qui he estat.\nNo estic mort, encara. Sinó no podria escriure. Però pressento la mort. La tinc present. O m’acompanya, com va escriure Pavese. Per això escriure és també preparar-me per morir. Vas matar el meu pare, prepara’t per morir, diu obsessivament un personatge de La princesa promesa. La mort és una conseqüència d’haver viscut i de com ho has fet. Per això quan pressents la mort, si tens la sort de tenir temps, has de repassar. Repassar: tornar a passar. És, per tant, tornar a viure\nAra tinc un paper en blanc al davant, i les ganes de no escriure. Ho vaig veure ahir en una pel·lícula de les de sessió de tarda. La Julia Roberts fugint del dolce far niente, destruint-lo a base de no fer res. Escric i penso: serà casual que el personatge de La princesa promesa acabi convertint-se en el Pirata Roberts? Ja veieu com sóc, és a dir, com he estat: dispers, incapaç de centrar-me, volàtil. Com un gas. Com un gas mostassa?\nLa Cristina estava enderiada en fer-me viatjar al passat. A mi em costava, precisament perquè hi havia la Cristina, i sentia la necessitat d’agradar-la. Perquè no és fins que m’he alliberat de la necessitat d’agradar que m’he alliberat del tot. Perquè agradar, per mi, que no era gran cosa, volia dir mentir i, de vegades o gairebé sempre, mentint-me. La primera víctima de les mentides sempre és el mentider.\nLa única vegada que vaig veure el perruquer Llongueres em va mirar el cap calb, i em va dir: tu ets d’aquells que quan es renten la cara no saben mai on han d’acabar. Segur que era un acudit de repertori, automàtic, que en Llongueres deixava anar cada vegada que es trobava un calb al seu camí. La meva vida, en aquest sentit, és calba. Fins on haig d’anar d’endarrere per començar? On i quan comences de debò a viure? I, sobre tot: per repassar una vida, has d’anar cap endarrere o cap endins? Quan Lillian Hellman repassa la seva la titula Pentimento. Quan ho fa Günter Grass es dirà quelcom com Les capes de la ceba. D’altres la veuen lineal i els posen títols que parlen del final d’alguna cosa. Uns busquen l’origen i d’altres busquen el pinyol.\nA mi em tempta l’opció fàcil de pensar que la vida és un fil, i que cada acte és causa del següent i conseqüència de l’anterior. I si tens la sort o la desgràcia d’haver viscut una vida agitada t’adones que com a molt la vida és la suma llargues línies de causes i efectes amb alguns conflictes que en trenquen la continuïtat, i fan que la línia sigui feta a base d’intermitències, una ratlla de puntets on cada interrupció és una ferida. I no saps després si repassar la vida és repassar els traços dibuixats, o els espais en blanc, perquè tens la sospita que és en els espais en blanc, en les el·lipsis on es troba el secret ocult del fil del teu viure.\nL’altra opció és molt més difícil, perquè neix de la consideració que viure no funciona com un rellotge, que el temps no es consumeix menjant-se a ell mateix. Es viu a base de créixer, diríem. I des de que algú va tenir a idea de tallar un arbre després de mesurar-ne l’alçada, i es va adonar que els anells concèntrics del seu tronc ens deien molt més sobre la vida de l’arbre, sabem que créixer no sempre és el mateix que passar anys, sinó que depèn en molta més intensitat de com els passes, de què hi fas i de l’esforç que hagis passat a donar-li sentit. La vida creix concèntricament. No és perllonga, sinó que s’expandeix. No tenim anys, tenim capes, fetes de sediments diversos constituïts no només pels nostres fets, sinó sobre tot per nostres no-fets, no només per les coses que hem dit, sinó, fonamentalment, per les que hem callat.\nRepassar seria això. Mirar-se endins, i descobrir la naturalesa d’aquests sediments dipositats i mai mirats, obsedits com estem a creure que la millor manera de veure les coses és linealment, com si fos veritat que la línia recta és la distància més curta entre dos punts. Com si sempre es pogués transitar en ínia recta, i com si la vida no fos, justament, resseguir meandres no escrits.\nDavant de l'azalea (Foto pròpia)\nVeieu la fotografia? Us vull parlar de la nena. No de la nena que es veu, sinó de la nena que va ser la iaia, amb la seva infantesa tan explicada que és com si jo l'hagués viscuda. Dir que és com si jo l'hagués viscuda és tant com dir que és tant com si la recordés. I és d'un d'aquests records no viscuts de què vull parlar. És, òbviament. un record inventat, de ficció. Però aquest detall només pot interessar, i molt superficialment, els que el llegiu. Perquè per a mi, que estic a punt d'escriure'l, no té res de ficció, ni d'invent. No pot ser de cap manera superficial, perquè transcrivint-lo no faig, de fet, altra cosa que reviure el record fictici d'un record real. El de la iaia explicant-me el seu record. D'això tracta la història: de sediments de fets que es dipositen i es deformen com si fossin estrats geològics o capes d'un pentimento.\nLa nena de qui us vull parlar va ser la primera versió de la meva àvia, la que va aprendre a caminar en un barco immens que feia el trajecte entre Barcelona i La Havana, amb una escala tècnica a Nova Iork. La iaia, que explicava la història amb una seguretat absoluta, també havia de tenir per força el record après dels records d'algú altre, perquè, com he dit, encara no sabia caminar quan va veure l'Estàtua de la Llibertat, al port laberíntic de Nova Iork, des d'un vaixell d'on no va poder baixar, perquè encara no havia acabat el viatge. La va haver de veure així, perquè la foto és de 1905, just tres anys abans que l'àvia comencés a gatejar a la coberta d'un transatlàntic que en feia 30000 com ella.\nL'estàtua de la Llibertat, el 1905\nL'àvia de la foto del començament és la meva àvia. El nen de la foto és el nen que vaig ser. I la nena és la nena que va ser la meva germana. I l'Estàtua que il·lustra aquesta pinzellada de record, és allò que dona permanència a la història. la vegada que la iaia va estar més a prop de la Llibertat va ser aquí, caminant com un gatet a la coberta d'un vaixell, començant la seva carrera -que és la carrera de tots- de màquina de crear memòria.\nUn altre dia escriure de les plantes que hi ha al darrera, que a mi em semblaven una selva gairebé tropical. Hi havia una planta en un test molt gros. Jo sempre preguntava com es deia la planta, només per sentir-ne el nom. Em semblava fascinant, i em transportava, sense saber per què, a altres mons i altres temps. Amb altres persones, i maneres de vestir exòtiques.\nEs deia azalea. Jo la descomponia mentalment en síl·labes, i me la repetia per dins posant-t'hi alguna mena de ritme. A-za-le-a, a-za-le-a, a-za-le-a...\nEl ritme era el de les ones, el de les havaneres, el de la iaia quan ens ensenyava com ballava amb la Pancha, la negra que la pentinava a La Havana, quan ja caminava i recordava la llibertat, tan llunyana...\nLes muntanyes russes del Tibidabo, al 1960 (Font)\nQuan l’Eudald tenia vuit anys va començar a pensar, de tant en tant, que volia ser un altre, diferent d'ell mateix. Ho pensava només de tant en tant, però com que sempre ho tornava a pensar, va acabar assumint que, de fet, ho havia pensat sempre. Això també era mentida, perquè hi havia moltes estones que pensava altres coses diferents d’això de voler ser un altre diferent d’ell mateix. En aquestes estones d’evident alliberament, l’Eudald s’aferrava a ser qui era, i s’obsessionava a trobar motius que li fessin l’existència agradable. Ho aconseguia, també, de tant en tant, però sempre acabava retornant a la seva vella i callada ambició de no voler ser l’Eudald.\nLa vida de l’Eudald fins aleshores s’havia mogut com una muntanya russa sense final aparent ni principi conegut. Li semblava que el seu anar i venir entre voler ser com era i no voler-ho era anterior al seu naixement i no s’acabaria ni tant sols amb la seva mort. A l’Eudald li semblava que no tenia idees religioses de cap mena, i per això trobava contradictori que s’arribés a plantejar l’existència d’un temps exterior distint i més ample que el propi i acotat temps de l’existència.\nPocs dies l’Eudald tenia prou lucidesa com per pensar la seva vida en termes de muntanya russa, acostumat com estava a pensar que vivia als cims quan estava a dalt, i a les valls quan s’enclotava. A més, quan li passava era perquè alguna circumstància externa el duia a separar-se d’ell mateix, del seu moment immediat i a mirar-se des de fora, com si es convertís de sobte en un mirall d’ell mateix. En aquests pocs i breus instants de consciència alienada l’Eudald es veia a ell mateix com un nen de menys de vuit anys assegut en una olla giratòria que pujava i baixava sense parar, amb els pares fent-se gegants o nans segons el caprici de l’artefacte i la mirada atenta d’un gitano amb una samarreta sense mànigues que exhibia un triangle pintat i que tenia la clau del temps d’aquella atracció de fira. Els pocs dies que l’Eudald es veia d’aquesta manera acabava fent-se creus de pensar que una cosa tan seriosa com la vida es pogués reduir al resum grotesc d’un viatge infantil en una olla que dona voltes en un camí que puja i baixa.\nSegurament, el dia que l’Eudald va constatar que es jubilava va ser el darrer dia que havia de veure’s d’aquella manera.\nCatarsi, una pintura de Roberta Zambon (Font)\nQuan Gabriele Romagnoli va decidir anar a viure de El Caire a Beirut, son pare, un lampista bolonyès de vuitanta anys, li va preguntar:\nS'havia preguntat moltes vegades el pare de Gabriele Romagnoli per què al llarg dels seus vuitanta anys? Havia passat el seu temps senzillament anar fent? La pregunta incomoda, sobre tot perquè acostumen a fer-la els altres. Jo me l'he fet moltes vegades, la pregunta. I massa vegada he deixat de fer-me-la, quan era evident que me l'hauria hagut de fer.\n-No facis mai res si no et veus en cor d'explicar per què ho fas.\nHe explicat tantes vegades que aquesta frase -de regust kantià pel que té d'imperativa i de categòrica- me l'havia dit el meu avi Jaume que ja no sé si de veritat me la va dir. Potser només passa que m'agradaria que me l'hagués dit.\nTinc seixanta anys. sembla que entro en l'etapa en què el cos em demana fer-me la pregunta. Per pur interès pràctic vull donar respostes senzilles a preguntes complexes. Fins i tot vull evitar fer-me preguntes complexes. Els vells no entenem les coses complicades. Gabriele Romagnoli ha escrit Viatjar lleuger. La vida amb equipatge de ma. Encara no l'he llegit. Però tot fa pensar que la tesi serà senzilla. Aquest espai web té ara mateix un rellotge compte enrere que em diu quan falta pel dia 10 de setembre, pel dia que marxaré a fer el Camí. Ara em diu 2 mesos i 1 setmana, justos. Són els que tinc per començar net. Els grecs en deien catarsi. Els hindús van a banyar-se al riu pel mateix motiu, i la penitència de la meva infantesa responia a la mateixa necessitat. Una vegada, quan vaig fer no sé quants anys, en Xavier, un dels meus amics de referència, em va regalar un quadern amb una dedicatòria que em batejava. A mi amigo Vitriolo, deia. També un llàpis. I, sobre tot, una goma d'esborrar immensa. Para los errores muy grandes, deia la goma. L'he enyorat moltes vegades. En Xavier, també, però ara pensava en la goma. Fins i tot els informàtics, que són gent poc imaginativa, ha hagut d'empescar-se una manera d'explicar que tornar a començar és sempre possible. Ells en diuen fer reset. Tornar a començar sense res. Com Francesc d'Assís. Com Gabriele Romagnoli. Tornar a començar sense res. Fins i tot sense món.


Achillio Hotel Komotini Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4th km Komotini Xanthi, Komotini, Komotini, Grècia, 69100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Achillio Hotel\nAl visitar Komotini, vosté es sentirà com a casa a Achillio Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Achillio Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Centre esportiu, sauna, piscina exterior, parc infantil, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Komotini, faci de Achillio Hotel la vostra llar.


L’Escanyabocs 2020, que presenta com a novetat un Open d’Escalada, obre aquest dilluns les inscripcions online — Ajuntament de la Seu d'Urgell\nSou a: Inici Notícies L’Escanyabocs 2020, que presenta com a novetat un Open d’Escalada, obre aquest dilluns les inscripcions online\nL’Escanyabocs 2020, que presenta com a novetat un Open d’Escalada, obre aquest dilluns les inscripcions online\nCal formalitzar-les a www.escanyabocs.com Aquest esdeveniment esportiu vinculat a la natura que organitza l’Ajuntament de la Seu d’Urgell celebra aquest any seva tretzena edició.\nLa tretzena edició de l’Escanyabocs, esdeveniment esportiu vinculat a la natura que té lloc al Rafting Parc de la Seu d’Urgell, que se celebrarà el cap de setmana del 16 i 17 de maig, obre aquest pròxim dilluns 3 de febrer les seves inscripcions online.\nLes inscripcions cal formalitzar-les al web www.escanyabocs.com on es podran fer fins el dijous 14 de maig. També s'acceptaran inscripcions el mateix dia de la prova sempre que hi hagi places disponibles, i amb un increment sobre el cost inicial.\nNovetat: Open d’Escalada\nL’Escanyabocs és una prova multiesportiva que engloba curses de BTT, trailrunning, orientació, raid d’aventura i marxa nòrdica. En aquesta edició de 2020, l’Escanyabocs presenta una novetat: un open d’escalada, que se celebrarà el diumenge 17 de maig, al matí.\nLa inscripció a una prova té un cost de 20 euros i, cada prova addicional té un cost de 5 euros. Pel que fa a les inscripcions al MiniEscanyabocs, adreçat a nens i nenes de 8 a 13 anys, costaran 10 euros, i també es podran formalitzar al web de la prova. La participació exclusiva a l’open d’escalada tindrà un cost de 10€.\nEls i les participants que ho desitgin, amb la inscripció, podran adquirir la samarreta exclusiva de l’Escanyabocs per només 5€.


El Govern xifra en 119.000 les persones que reben la Renda Garantida de Ciutadania - Social.cat\nEl Govern xifra en 119.000 les persones que reben la Renda Garantida de Ciutadania\nEl 97% dels beneficiaris reben la prestació complementària d'activació i inserció\nDimarts, 5 de febrer de 2019 | 10:15 h\n118.978 persones reben actualment la Renda Garantida de Ciutadania, segons indica el Govern, que també assegura que la xifra es correspon a unes 29.094 famílies. Així, hi hauria 72.153 beneficiaris directes de la prestació, les persones que han fet noves sol·licituds i les que provenien de l’antiga Renda Mínima d’Inserció, i 46.825 pensionistes i perceptors de prestacions estatals amb rendes més baixes que reben el complement.\nEl conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, ha explicat que des del setembre del 2018 hi ha “5.000 nous perceptors”. També ha destacat que el 97% de les famílies beneficiàries reben la prestació econòmica complementària d'activació i inserció, i que des del setembre de l'any passat 410 famílies “ja tenen un contracte laboral”. Des del Departament s'afegeix que unes 8.700 persones s'han tornat a activar a la recerca de feina.\nEl Homrani també ha posat en valor que la renda garantida és “un instrument més” per combatre la pobresa infantil. I en aquest sentit ha explicat que en el cas de famílies amb dos o més membres, el 23% dels beneficiaris són menors d'edat.\nAltres dades que ha ofert el Departament indiquen que el 99% de les persones que han demanat la prestació han estat ateses, més de 133.700, o que el 95% de les oficines que concerten noves cites les agenden amb menys de quatre setmanes d'espera.\nD'altra banda, el Departament informa que fins a l'onze de gener s'han registrat 81.172 sol·licituds entre Renda Garantida de Ciutadania, complements d'altres pensions, prestacions i ajuts i complements de pensió no contributiva.\nA més, des del 15 de setembre del 2018 fins al 9 de gener del 2019 han entrat 11.463 sol·licituds noves. S'han resolt més de 23.161 sol·licituds i el romanent de sol·licituds pendents ha disminuït en 11.143. El nombre de sol·licituds aprovades ha superat les 4.800, el 21% de les valorades i un 11% més que la proporció d'aprovats del primer any de la prestació. El percentatge de denegacions ha disminuït del 74 al 56%, segons indica la conselleria.\nEls principals motius de denegació\nEl principal motiu de denegació és que se superen els llindars d'ingressos que estableix la llei, i el segon motiu és que el titular o algun dels beneficiaris treballen a jornada completa. Les denegacions per contracte a temps parcial de titulars o beneficiaris han disminuït un 3% respecte el percentatge del primer any, afirma el Departament.\nUna altra dada que es destaca des del Govern és que a principis de desembre del 2018 s'havien rebut més de 9.300 recursos, tant de Renda Garantida com de complement de pensions, prestacions i altres ajuts estatals. D'aquests se n'han resolt i notificat 1.260, un 14% del total, dels quals se n'han aprovat 109.\nFinalment, el conseller també ha explicat que després de la darrera reunió de la Comissió de Govern d'aquesta prestació, que va tenir lloc divendres passat, s'ha acordat treballar en la millora de la coordinació territorial entre els agents que la gestionen.\nDilluns, 14 de gener de 2019 | 12:00 h\nEls impulsors de la Renda Garantida de Ciutadania denuncien “l'opacitat” en la implementació de la llei\nSubratllen que el Govern no els contesta les preguntes sobre la qüestió i que no n'informa al Parlament\nDirector general d'Economia Social, Tercer Sector i Cooperatives


Màrquez es posa líder i Lorenzo s’estanca\n12/11/2016 a les 11:37\nEn la tercera sessió d’entrenaments lliures a Xest\nEl campió del món de MotoGP, Marc Màrquez, mira cap enrere durant la tercera sessió d’entrenaments lliures de MotoGP del Gran Premi de la Comunitat Valenciana que es disputa aquest cap de setmana en el Circuit Ricardo Tormo de Xest (València).\nEl campió del món de MotoGP, Marc Màrquez, fa un cavallet en finalitzar la tercera sessió d’entrenaments lliures de MotoGP del Gran Premi de la Comunitat Valenciana que es disputa aquest cap de setmana en el Circuit Ricardo Tormo de Xest (València).\nEl lleidatà Marc Màrquez (Repsol Honda RC 213 V) es va posar líder al terme de la tercera de les sèries lliures per al Gran Premi de la Comunitat Valenciana en el circuit Ricardo Tormo, que configura la llista de participants en la primera i segona classificació, en la qual Jorge Lorenzo (Yamaha YZR M 1) "es va estancar".\nLorenzo, que havia estat el més ràpid en la primera jornada, no va poder rebaixar el seu registre i avui s’ha vist superat tant per Marc Màrquez com per Maverick Viñales (Suzuki GSX-RR), encara que com ells va entrar en la segona classificació directa, com també el seu company d’equip, l’italià Valentino Rossi, encara que en el seu cas amb algunes dificultats més.\nRossi, que sí que va poder esgarrapar unes dècimes al seu registre del primer dia, es va haver de conformar amb la novena posició a gairebé sis dècimes de segon del seu company d’equip.\nUn altre italià, Andrea Iannone (Ducati Desmosedici GP16), va ser protagonista involuntari en aquesta tercera tanda de lliures, en la que una badada gairebé li fa envestir per darrere al colombià Yonny Hernández (Ducati Desmosedici GP14.2), si bé en l’últim moment va aconseguir esquivar el seu rival encara que a l’acció va arrencar les ales del costat esquerre de la seua moto.\nPitjor sort va córrer l’australià Jack Miller (Honda RC 213 V), que se’n va anar per terra i va haver de deixar una de les seues motos en el lateral del traçat per tornar caminant al seu taller i continuar amb la segona moto per concloure setzè.\nDani Pedrosa (Repsol Honda RC 213 V) va evidenciar una notable recuperació i pel seu rendiment les lesions que va patir en la caiguda del Japó no li han passat una factura major el segon dia, ja que va aconseguir el cinquè temps, a poc menys de cinc dècimes de segon del seu company d’equip i campió matemàtic de MotoGP el 2016.


Graderia per Pista Poliesportiva en Institut, una altra aplicació interessant fabricada amb Lunawood\nL'empresa de Vicenç Guixà (Baobab Fusters) ha estat l'encarregada de realitzar aquesta grada per a la Pista Poliesportiva de l'Institut Quatre Cantons a Barcelona. Per construir-la s'han utilitzat aproximadament 150 metres lineals de taules i taulons de Pi Flandes termotractat de secció 117 x 26, 140 x 26 i 150 x 50 de la marca escandinava Lunawood.\nLa fusta termotractada és un material resistent i segur per a molts tipus d'estructures exteriors.\nMaterial de fusta sostenible produït mitjançant l'ús de mètodes naturals, calor i vapor. La modificació tèrmica millora les propietats de la fusta, ampliant així la gamma d'aplicacions en les que es pot utilitzar la fusta.\nÉs dimensionalment estable, resistent a la descomposició i lliure de resina. Es pot utilitzar tant en interiors com en exteriors i en qualsevol clima. Lunawood és un producte natural no tòxic que és fàcil de mecanitzar i d'instal·lar, és una opció sostenible i duradora.\nLa fusta modificada tèrmicament té un bonic to marró, que naturalment es desgasta amb el temps fins a obtenir una bonica pàtina grisa platejada, si la fusta no es tracta amb oli de fusta pigmentat i protegit contra els raigs UV.\nSeguim encantats amb la quantitat de projectes que ens envien els nostres clients sobre Lunawood, un senyal inequívoc que és un producte molt apreciat tant per la seva versatilitat, estètica com propietats mecàniques.


163 anys pujats al tren | Mataró Ràdio\nDv, 28/10/2011 - 16:42\nEl tren és un mitjà de transport necessari que ha de funcionar amb garanties. És el que ha assegurat aquest migdia l’alcalde Joan Mora, durant l’ofrena floral que s’ha fet en record al promotor del ferrocarril. Com cada 28 d’octubre descendents de Biada, amics del ferrocarril i la corporació municipal es dóna cita al monument en record a Miquel Biada que es troba a la plaça que porta el seu nom davant de l’estació. En aquest acte Mora també ha cridat a lluitar pel bon funcionament de la xarxa de rodalies. A més, ha avançat les converses que el consistori mataroní manté amb el de Badalona per liderar la recuperació de la línia que portava directament a l’aeroport del Prat i que va deixar de funcionar fa uns anys.\nPel que fa a la línia de tren orbital, aquella que ha de portar des de Mataró fins a Vilanova i la Geltrú en dues hores i sense passar per Barcelona ha quedat aparcada sine die. L’alcalde, Joan Mora, considera que la data que es va donar en el seu moment no era realitzable perquè en cap cas hi havia pressupost per fer-la possible. Amb declaracions que sonen a precampanya electoral, Mora ha assenyalat que només amb un nou pacte fiscal que garanteixi que la recaptació dels impostos de Catalunya es quedi al país es podrà construir aquesta línia.\nA l’acte, també, ha pres part Toni Biada és el president del Cercle Històric Miquel Biada i descendent del promotor del ferrocarril. Biada ha recordat la revolució pels transports que va representar l’arribada del tren. Sobretot perquè va permetre reduir el temps de viatge a Barcelona de 5 hores a 30 minuts. Un trajecte que, paradoxalment, 163 anys després continua fent-se en mitja hora.\nofrena, floral, ferrocarril


Park Lodge Sekine Niigata Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2348-2 Ikenotairaonsen, Myoko, Niigata, Japó, 949-2112 - Veure al mapa\nBarri Myoko Myoko Yuzawa Naeba Minamiuonuma Myoko Myoko Niigata Central Minamiuonuma Itoigawa Niigata Central\nPark Lodge Sekine, ubicat a Myoko, Niigata, és una destinació popular per a viatgers. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a , i normalment només es triga minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Park Lodge Sekine, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, màquina venedora, àrea de TV/saló compartit.\nL'hotel compta amb 10 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, llençols, tovalloles, habitacions per a no fumadors, calefacció. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany d'aigua termal calenta, esquí, spa que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Park Lodge Sekine la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Niigata.


L’Espai Barça s’ha mostrat als socis de Manresa\nEls directius Jordi Monés i Josep Ramon Vidal-Abarca han estat els responsables del Club que han fet la presentació del projecte a l'Espai Plana de l'Om\nL’Espai Plana de l’Om ha acollit aquesta tarda a Manresa l’exposició itinerant de l’Espai Barça, que el FC Barcelona està portant a diferents localitats catalanes, amb l’objectiu d’apropar les característiques del projecte als socis de les ciutats o territoris visitats.\nLa mostra, que compta amb maquetes i explicacions de les més emblemàtiques construccions que configuren l’Espai Barça, ha estat exposada de les 18 a les 21 hores i ha pogut ser visitada pels socis i aficionats de Manresa. Paral·lelament a l’exposició, a cada localitat se celebra una presentació del projecte als socis del territori amb la presència de diferents directius del FC Barcelona.\nEn aquest cas han estat els membres de la Junta Directiva, Jordi Monés i Josep Ramon Vidal-Abarca, els representants del Club que han efectuat la presentació del projecte de l’Espai Barça als socis manresans. El membres de la Junta Directiva del FC Barcelona han explicat les característiques principals d’aquesta transformació de les instal·lacions blaugrana, i posteriorment han donat resposta als dubtes i qüestions que els assistents han anat plantejant.\nAmb aquesta exposició itinerant i les seves respectives presentacions pel territori, el FC Barcelona pretén continuar amb la difusió de l’Espai Barça, després d’haver-se presentat els projectes guanyadors del concurs d’arquitectura del Nou Camp Nou i del Nou Palau Blaugrana, i de l’èxit de l’exposició permanent ubicada a la Sala París del Camp Nou, que ja ha estat visitada per més de 112.000 persones i que estarà oberta fins al 31 de juliol.


Avant: Fuad Rizk: “És temps de solucions polítiques”\nFuad Rizk: “És temps de solucions polítiques”\nPer al coordinador general del Partit del Poble Palestí, la superació del conflicte entre Israel i Palestina passa per la retirada de les tropes i dels assentaments israelians, això com pel retorn a les fronteres del 1967\nPrimer de tot, voldria saber quines són les condicions de vida dels palestins.\nNo es poden separar les condicions de vida dels palestins de l’estat d’ocupació en què es troba Palestina. Les incursions de l’exèrcit israelià i els assassinats... El mur divideix el territori en dues parts, segregant els pobles, com es feia a la Sud-àfrica de l’apartheid. Hi ha més de 650 punts de control dins de Cisjordània que impedeixen la lliure circulació. Hi ha carreteres que estan prohibides als palestins, només per als colons israelians. A Cisjordània hi ha més de 200 assentaments jueus que impliquen la presència de 500.000 colons...\nLes condicions de vida dels palestins són molt dures; el nivell de vida esta baixant, l’atur va del 26% al 40% de la població de Cisjordània, mentre que a Gaza l’atur és superior al 60% a causa del boicot. S’està malmetent qualsevol tipus de desenvolupament. Els palestins han arribat a una situació d’un futur invisible, un futur frustrat. No saben què pot passar. Evidentment, tota aquesta situació només facilita el creixement dels extremismes. I parlen de terrorisme, quan l’únic terrorisme és l’implementat per l’exèrcit israelià amb les decisions del govern d’Israel i els crims de guerra pels assassinats, bombardejant la població civil, demolint les cases dels palestins...\nAquestes condicions estan complicant l’existència dels palestins i dificulten enormement la possibilitat d’arribar a una solució política del conflicte, ja que els israelians només estan interessats a impedir l’establiment d’un Estat palestí, tal com s’ha vist després d’Annapolis. Políticament, es viu una polarització entre Hamas i Al-Fatah.\nEls errors i la mala gestió d’Al-Fatah a l’Autoritat Nacional Palestina (ANP), amb un govern corrupte i el malbaratament dels recursos econòmics va donar ales a Hamas. A les eleccions de 2006 no tenien programa polític, només agitaven la idea de canvi. La gent els va votar i van obtenir la majoria.\nPerò hi va haver un govern d’unitat nacional.\nEn poc temps es va veure que la corrupció de Hamas no era menor que amb Al-Fatah, i no van poder continuar sols. S’acorda la creació d’un Govern d’Unitat entre Hamas i Al-Fatah. Però no dura més de tres mesos; quan Hamas veu que les coses no van com ells volien, es trenca l’acord. Se separa Gaza de Cisjordània i apliquen el seu règim a la franja de Gaza. La primera cosa que fan és treure la bandera palestina i posar la bandera de Hamas al parlament. Això és molt significatiu de cap on s’esta anant.\nI quina és la situació de l’esquerra a Palestina?\nLes organitzacions d’esquerres estan en una posició molt feble. Els darrers temps hi ha moviments, hi ha signes que serà possible crear coalició per unir les esquerres i així tornar a tenir influència en les masses. L’objectiu és poder aturar Hamas i forçar Al-Fatah a canviar el seu rumb.\nEl Partit del Poble Palestí (PPP) és l’únic partit que no dóna suport a la lluita armada i que no té braç armat.\nSí; nosaltres, desde la nostra fundació, pensem que no hi ha solució per la via militar, i s’ha demostrat al llarg dels 40 anys d’ocupació. I em refereixo als dos costats, ni Israel, que té un exèrcit tan poderós i sofisticat, no ha pogut guanyar per la via militar. No han pogut vèncer el poble palestí, que continua resistint a les terres.\nNosaltres creiem que el moviment de masses és el camí per resistir l’ocupació. Tenim l’experiència de la primera Intifada, en què les úniques armes eren les pedres i la participació de les masses en la resistència va neutralitzar l’exèrcit israelià. Aquest moviment es va guanyar la solidaritat de tot el món, fins i tot dels israelians.\nDesprés de la retirada dels assentaments jueus de la franja de Gaza, quina és la valoració?\nNo ha canviat res. Continuem estant controlats per l’exèrcit israelià. Hi ha la zona de seguretat al voltant de la franja. Hi ha les fronteres tancades, els controls militars impedeixen el moviment de la població, no hi ha rutes de comunicació amb Cisjordània... Gaza continua sent territori ocupat.\nQuina és la valoració de la trobada d’ Annapolis?\nQuan Bush fa la crida per a la trobada, nosaltres ja sospitàvem de l’objectiu i de quins serien els resultats d’Annapolis. Però es va voler crear la il•lusió que d’Annapolis sortirien les bases per a la creació d’un estat palestí. De fet, la trobada d’Annapolis no ha servit per a res. Però l’administració Bush va imposar l’inici de negociacions bilaterals per buscar una solució permanent del conflicte; unes negociacions que haurien d’acabar a finals del 2008.\nImmediatament després, Ehud Olmer, el primer ministre israelià, ja va dir que això no seria possible. També va anunciar la construcció de més habitatges a l’assentament proper de Jerusalem, i els atacs han continuat. Això no mostra cap mena de predisposició d’Israel per encaminar cap negociació de pau ni arribar a cap acord. Els americans són els únics que surten amb alguna cosa, ja que Annapolis és sobretot un interès nord-americà. Els Estats Units (EUA) estan en una situació molt complicada a l’Orient Mitjà, amb els conflictes a l’Iraq, Iran, el Líban, el conflicte Israel-Palestina... La política exterior dels EUA a l’Orient Mitjà ha fracassat sempre. Aquesta és la raó principal per convocar Annapolis, per intentar involucrar el món àrab esperant que, gràcies a la trobada, es normalitzaran les relacions entre els àrabs i Israel, i així deixar els EUA en una posició favorable per poder atacar l’Iran sense l’oposició dels països àrabs.\nD’altra banda, els EUA s’autoanomenen àrbitres del conflicte. La primera tasca és implementar el full de ruta entre els palestins i els israelians, i l’únic que pot mediar en el full de ruta són els EUA. D’aquesta manera, configuren la seva hegemonia en tota la situació política a l’Orient Mitjà, abandonant la Unió Europea, i s’autodeclaren representants de la política mundial.\nQuin paper juga Europa en tot això?\nN’esperem un paper més gran. A Annapolis han permès ser exclosos de tot el procés, fins i tot de la implementació del full de ruta, i només es queden amb el paper d’ajudar econòmicament Pales-tina. Els nord-americans controlen la política, mentre que els europeus hi posen els diners i fan la feina bruta.\nCrec que Europa hauria d’actuar com a contrapoder a l’hegemonia nord-americana i estar més involucrada; que les negociacions arribin a un final exitós depèn de la capacitat d’Europa per interferir en les negociacions, ja que els EUA juguen sempre en favor d’Israel.\nPer al PPP, quin és el camí per arribar a la pau?\nLa via militar ha fallat, així que és temps per a la solució política i, per tant, sabem que s’haurà de negociar la solució final, però les bases han de ser la retirada de les tropes i els assentaments; el retorn a les fronteres del 1967, que suposen el 22% del territori històric de Palestina; la capital ha de ser Jerusalem Est. I no es pot parlar de reconciliació sense solventar el tema dels refugiats. Volem un estat democràtic, laic i que visqui en pau amb tots els veïns, fins i tot amb Israel.\nFuad Rizk és coordinador general del Partit del Poble Palestí (PPP), i alcalde de la població de Beit Jala, a Cisjordània. El PPP forma part de l’Organització d’Alliberament de Palestina (OLP) des del 1987, any en què esclata la primera Intifada.\nEl Partit del Poble Palestí sorgeix del procés de refundació del Partit Comunista de Palestina (PCP) després de la caiguda de l’URSS. El PPP ha participat de l’aliança d’esquerres Al-Badil formada conjuntament amb el Front Democràtic d’Alliberament de Palestina (FDLP) i la Fida (Unió Democràtica de Palestina). Aquesta aliança està ara mateix en un procés de redefinició política.\nEl Partit del Poble Palestí és una de les poques formacions que no tenen un braç armat, a diferència d’altres formacions d’esquerres com ara la FDLP o el FPLP. I els principals objectius del Partit del Poble Palestí són la lluita per una Palestina lliure i socialista per una via democràtica.\nEtiquetes de comentaris: Entrevistes, Internacional, Palestina


28 centres educatius es presenten al programa "Magnet. Aliances per a l'èxit educatiu" | Fundacio Jaume Bofill\n25 escoles i 3 instituts s'han presentat a la convocatòria del programa Magnet, sol·licitant entrar a formar part d'aquest programa d'innovació i equitat educativa el curs vinent.\nAhir dimarts 15 de maig s'acabava el període de presentació de sol·licituds, i ara s'inicia el procés de selecció dels 15 centres que es consideri que millor podran aprofitar aquest programa. Magnet acompanya les escoles i instituts en un procés de transformació per tal d'enfortir el seu projecte de centre en aliança amb una institució de referència. Aquesta aliança ha de permetre al centre educatiu recuperar la capacitat d'atreure les famílies del seu entorn.\nEls centres educatius que s'han presentat són de diversos territoris, concretament: 5 de comarques de Tarragona, 5 de Catalunya Central, 4 de comarques de Girona, 4 del Vallès Occidental , 3 de Barcelona ciutat, 3 del Maresme-Vallès Oriental, 2 de comarques de Lleida, 1 del Baix Llobregat i 1 de Barcelona comarques.\nEls 15 centres que siguin seleccionats es sumaran als 15 projectes que actualment ja formen part d'aquest programa impulsat per la Fundació Jaume Bofill, el Departament d'Ensenyament, l'Institut de Ciències de l'Educació de la UAB , la Diputació de Barcelona, i el Consorci d'Educació de Barcelona.\nPer a més informació sobre el programa Magnet, podeu entrar al nou web: http://magnet.cat/


Normativa extraescolars i serveis Curs 2020-21 - AFA Nou de Quart\nDegut a la situació de pandèmia aquest 1er trimestre no s’ofertaran activitats extraescolars gestionades des de l’AFA i queda pendent valorar si es farà més endavant, a partir del 2n trimestre.\nSí que es mantindrà el servei Bon Dia i s’oferirà el servei Bona Tarda de 16.15 a 18h de dilluns a divendres.\nPer fer ús del servei Cangur, servei Bon dia, Bona Tarda i/o activitat extraescolar cal que la família sigui sòcia de l’AFA.\nÉs indispensable no tenir cap rebut pendent de pagament. El no pagament d’un rebut domiciliat suposa una càrrega addicional d’aproximadament 6,55€ de despeses de devolució que la família haurà d’abonar juntament amb l’import del rebut retornat. Aquesta regularització es podrà fer a través d’un ingrés al c/c de l’AFA o bé amb la domiciliació del següent rebut.\nEn el cas de les activitats extraescolars, la gestió i cobrament dels rebuts mensuals la farà cadascun dels professionals, i per cadascuna de les activitats es pagaran les següents matrícules a l’AFA:\n1a activitat: 10€ – 2a activitat: 8€ – 3a activitat: 6€ – A partir de la 4a activitat: 4€\nPer exemple: si un infant fa 3 activitats es cobrarà: 10+8+6 = 24€\nExcepcions: la inscripció a l’Esplai especial setembre no requerirà matrícula.\nEn el cas del Servei Bon Dia i Bona Tarda, serà l’ AFA9d4t que gestionarà directament el cobrament a les famílies, domiciliant-ne l’import. Aquest càrrec serà dintre dels 10 dies naturals del mes següent a l’activitat.\nEl cobrament dels rebuts de quota de soci i serveis de l’AFA comporta un càrrec de 0,50€ efectuat per l’entitat bancària.\nAltes i baixes d’una activitat extraescolar:\nSi es vol donar de BAIXA un infant un cop inscrit a una extraescolar, caldrà enviar enviar un correu electrònic a extraescolars@afanoudequart.cat indicant el nom de l’activitat i el nom del nen/a abans del 31 de gener. La baixa serà efectiva a partir del febrer i encara que l’infant no assisteixi a l’activitat caldrà mantenir el pagament durant el període de octubre a gener (inclòs). Si no s’avisa abans d’aquesta data aleshores caldrà mantenir el pagament fins al maig (inclòs).\nTanmateix, els casos justificats, com per exemple una malaltia llarga, s’analitzaran en particular entre la comissió i l’empresa gestora per trobar la solució més adient i així es comunicarà a la família.\nLes ALTES a les activitats un cop acabat el període de preinscipcions NO estan garantides. La comissió d’extraescolars posarà a disposició nous períodes de preinscripció o la possibilitat de donar-se d’alta d’una extraescolar durant el curs en funció de les possibilitats de gestionar-ho, les places lliures i la demanda. S’utilitzaran els canals habituals de comunicació de l’AFA per informar-ne’n.


Com imprimir un sobre amb LibreOffice\nVa trigar una estona (molt temps, de fet) abans que l'OpenOffice/LibreOffice aconseguissin tot el tema d'impressió i sobre. En els dolents vells temps era ridículament difícil de fer perquè en realitat havies de crear la teva pròpia plantilla de sobre des de zero. Afortunadament, ara és més fàcil, però la manera com es fa encara pot confondre uns quants, així que aquí teniu com fer-ho.\nNo entraré en plantilles personalitzades ni res semblant. L'objectiu d'aquest tutorial és simplement imprimir un sobre des del LibreOffice Writer el més ràpidament possible.\nQuè és LibreOffice? Una alternativa gratuïta a Microsoft Office. El tutorial següent suposa que esteu utilitzant la versió més recent (en el moment d'escriure aquest article) 3.5.1.\nInicieu el LibreOffice Writer per crear un document nou.\nFeu clic Insereix i llavors Sobre.\nApareix la finestra "Sobre" i tindrà les pestanyes Sobre, Format i Impressora. Per defecte començareu a Sobre pestanya. Ompliu la informació adequada:\nEl Format pestanya ajusta el posicionament.\nEl Impressora La pestanya és on podeu definir un tipus de sobre si voleu. Veure el següent pas.\nPas 4. (Opcional)\nUna queixa habitual sobre la manera com LO fa la impressió de sobres és: "On puc seleccionar el tipus de sobre?" Això es fa a través de Impressora pestanya de la finestra on encara esteu:\nHi ha tots els tipus de sobres. El que fa LO és donar el impressora control sobre la mida del paper en comptes de manejar-lo directament dins del programari de l'editor de documents.\nNota important: si imprimiu sobres de mida estàndard, no hauríeu de fer res d'això. Però si trobeu problemes amb la mida, ara ja sabeu on canviar la configuració adequada.\nQuan hagis acabat, fes clic a Nou Doc. botó (des de la finestra del sobre):\nSi no ho feu i feu clic Insereix en canvi, el que passa és que Writer crearà el vostre nou sobre juntament amb una única pàgina en blanc. Com que no volem aquesta pàgina en blanc, feu servir Nou Doc. en canvi. Sí, això crearà un segon document, però val la pena evitar la crapola de la pàgina en blanc.\nAcabaràs amb alguna cosa semblant a això:\nDes d'aquí podeu ajustar els tipus de lletra i la mida dels camps.\nPer ajustar la mida del camp, només cal que feu clic a la vora d'una àrea de camp. Apareixeran requadres verdes que són "punts de captura". El cursor del ratolí canviarà a una fletxa de mida sempre que passeu el cursor per sobre d'un d'ells. A partir d'aquí, feu clic i arrossegueu a la mida que vulgueu:\nPas 6. Dossier >Imprimir\nQuan feu clic Dossier i llavors Imprimir, una vegada més tindreu l'opció de comprovar per assegurar-vos que heu seleccionat la mida correcta:\nLa part esquerra us indicarà la mida del sobre seleccionada:\nLa part dreta té una àrea de propietats on podeu seleccionar una mida diferent, si cal:\nPer exemple, potser voleu seleccionar un sobre estàndard #10. L'àrea de Propietats és on ho feu:\nDesprés d'això, feu clic a D'acord i després Imprimir:\n…i ja està.


Acte emotiu per clausurar la celebració dels 400 anys de l'església | FemSafareig.cat\nActe emotiu per clausurar la celebració dels 400 anys de l’església\njul. 31, 2017 Redacció Cultura/Societat 0\nAprofitant la festivitat de Sant Jaume, que dóna nom a l’església de Riudoms, la parròquia va organitzar un últim acte per donar tancament a la celebració de l’aniversari de la construcció del temple riudomenc.\nEl passat 25 de juliol a l’església de Riudoms es va fer l’acte de clausura dels 400 anys de l’església de Riudoms que va començar amb una missa d’acció de gràcies que va oficiar el mossèn Josep Mateu amb la col·laboració de l’anterior rector de la parròquia de Riudoms, mossèn Pasqual Gasol.\nLa missa va donar pas a un acte de caràcter cultural que va presentar la Judit Albesa i que va ser conduït pels textos de la poeta local Glòria Coll i per la música del quartet de violoncel Du Pré, format per quatre intèrprets del conservatori de Vila-seca, una d’elles la riudomenca Mireia Vaquer.\nLa lectura començava amb un text escrit per la mateixa Glòria Coll en què parlava des d’una òptica molt personal on exposava el seu record d’infantesa envers l’església i sobre el sentiment de comunitat que desperta el temple a tots els riudomencs, com a símbol local que sobrepassa la vessant religiosa.\nAquests textos s’intercalaven amb les cançons del quartet Du Pré que va acabar tocant el cant dels ocells, un dels moments més emotius de l’acte en què tots els assistents van acabar de peu.\nFinalment, l’acte va cloure amb els parlaments del mossèn i l’alcalde i un brindis a la plaça de l’església.


Aloe: propietats medicinals i contraindicacions\n1 Com obtenir suc d’àloe\n2 Propietats útils de l’àloe per a la pell\n3 Àloe terapèutic per al cos humà\n4 Contraindicacions a la ingesta interna d’àloe\n5 Vídeo: les propietats curatives de l’àloe\nL’àloe és una de les plantes d’interior més populars i comunes. L’àloe és completament capritxós: creix en gairebé qualsevol condició. Tanmateix, la popularitat de la planta s’aconsegueix no per la seva pretenció, sinó en gran mesura per les seves propietats beneficioses. L’Aloe és una autèntica farmàcia a la finestra, que està preparada en qualsevol moment per proporcionar un medicament fresc i, el més important, eficaç. L’àloe té un gran nombre d’espècies i subespècies. Parlant d’àloe, parlem d’àloe vera curatiu, sobre la base de la qual es fan nombrosos cosmètics i pomades medicinals. Avui parlarem d’àloe vera: com extreure’n suc, com utilitzar-lo i quines propietats útils té aquesta planta única.\nCom obtenir suc d’àloe\nMolt sovint, diverses receptes utilitzen polpa o suc d’àloe. I si la polpa no és difícil d'obtenir - només cal tallar la pela, llavors el suc és molt difícil. El fet és que quan es tritura només obtenim una massa prim que no es filtra a través d’un tamís o gasa. Per tant, abans de triturar, s’han de congelar les matèries primeres. Quan es congela, l’àloe canvia la seva textura, però no perd les seves propietats beneficioses.\nAbans de recollir les fulles, no cal regar la planta durant diversos dies. Aleshores la concentració de nutrients a la polpa serà màxima. Per recollir matèries primeres, heu de triar una planta adulta que tingui més de tres anys: els brots joves no tenen tants components útils en la seva composició. Cal tallar les fulles inferiors i més grans, que després s’han de rentar, eixugar amb una tovallola i posar-les al congelador durant un dia. Al cap d’un dia, traieu-ne les fulles i moleu-les en una batedora o molinet de carn. És molt convenient coure la làmina gelada en una ratlladora, sobretot si necessiteu molt poc suc. A continuació, la polpa s’ha d’esprémer amb gasa: obtindreu un producte saludable i ric en vitamines que es pugui utilitzar per al propòsit previst.\npropietats medicinals i contraindicacions de l'escorça de fajol\nPropietats útils de l’àloe per a la pell\nLa dosi de cosmètica de lleó es basa en l'extracte d'àloe vera. El cas és que aquesta planta té un efecte hidratant potent. L’àloe estimula la pell per absorbir la humitat i mantenir-la a l’interior, com fan les seves fulles carnoses. Recentment, un gel cosmètic a base d’àloe amb un contingut d’extractes superior al 90% està guanyant popularitat. Aquests productes són perfectes per a qualsevol tipus de pell, hidraten suaument i poden ser una base excel·lent per al maquillatge. Si utilitzeu l’àloe vera constantment, la hidratació activa de la pell alenteix el seu envelliment, les arrugues es manifesten menys. Aquí teniu una màscara popular i eficaç per hidratar i rejovenir la pell. Barregeu el suc d’àloe amb el rovell de pollastre, la crema agra i la mel. Barregeu tots els components i apliqueu sobre la pell del rostre i el decolleté. Si feu una màscara cada setmana, la pell es veurà radiant, sana i suau.\nUna altra propietat del suc d’àloe és el seu efecte bactericida. El suc fresc d’àloe pot fer front a qualsevol inflamació, enrogiment i picor. Per tant, l’àloe s’utilitza eficaçment en la lluita contra l’acne, els punts negres i els ebullics. L’àloe penetra profundament a la pell i suprimeix el focus d’inflamació des de dins. L’àloe és útil per a diverses malalties de la pell: líquens, erupcions al·lèrgiques, psoriasi, herpes, úlcera tròfica, èczema. Amb dolor i picor intens, pot simplement tallar una fulla d’àloe fresca al llarg de la longitud i enganxar el tall a la zona afectada de la pell. L’àloe t’ajudarà si et talles o et cremen. La polpa de la planta també ajuda amb les gelades.\npropietats medicinals i contraindicacions de l’arrel de dent de lleó\nÀloe terapèutic per al cos humà\nTot i això, l’àloe no és només un remei per a la pell. Conté una quantitat enorme de minerals, àcids, vitamines i flavonoides, que tenen un efecte beneficiós en molts òrgans humans. El suc i la polpa de la planta tenen un gust més amarg, de manera que no tothom pot sotmetre’s a un tractament d’aquest tipus. Però si us superponeu i us oblideu a prendre un medicament amarg, podeu millorar el treball de molts òrgans.\nPer al tracte digestiu. El suc d’àloe s’utilitza activament per a gastritis amb baixa acidesa. Si l'estómac produeix poc suc gàstric, prengui àloe tres vegades al dia abans de cada àpat principal, aproximadament mitja hora, una culleradeta. L’àloe té un efecte laxant suau si es beu a l’estómac buit. El medicament és eficaç per netejar els intestins, afrontar fàcilment colitis i malalties del tracte biliar. L’àloe se sol prescriure als pacients després d’operacions greus i malalties prolongades. Dóna força al pacient, millora la gana, facilita l’assimilació de productes. En aquest cas, cal barrejar l’àloe amb la mel i una mica de vi negre. Beu la barreja una cullerada al matí i al vespre.\nTos. L’àloe té un efecte expectorant: dilueix suaument l’esput i el desprèn. La planta calma els pulmons inflamats, elimina la tos abatible debilitant. El suc d’àloe es recomana per utilitzar amb tos ferina i tuberculosi per alleujar els símptomes de la malaltia.\nArticulacions. L’àloe ajuda amb diverses malalties de les articulacions. El suc d’àloe s’ha de fregar als genolls i als colzes, fent un massatge almenys 10 minuts. L’àloe s’escalfa suaument, penetra a l’estructura del cartílag, estimula la producció de líquid cartílag. Si feu aquests procediments cada dos dies, pots oblidar-te del dolor articular senil.\nInflamacions mucoses. Les propietats bactericides del suc d’àloe s’utilitzen activament per a diverses inflamacions de la mucosa oral. Amb faringitis, amigdalitis i amigdalitis, s’ha de dissoldre una cullerada de suc en un got d’aigua tèbia i gargantar cada tres hores. Al cap d'un dia, la mal de gola es reduirà. La mateixa solució pot esbandir la boca amb estomatitis i mal de queixal. El suc també és eficaç en l'erosió cervical: un tampó submergit en suc i col·locat a la vagina.\nContra un fong. L’antic aloe tree té una propietat antimicòtica. Això significa que és eficaç contra diferents tipus de fongs. Utilitzant el suc d’aquesta planta, es pot desfer de la seborrea si s’aplica al cuir cabellut i s’embolica durant un parell d’hores. Si frega regularment el suc de la pell i de les ungles afectades pel fong, desapareix la picor i la irritació, començarà a créixer una placa d’ungles sana. En la lluita contra la candidiasi vaginal s’utilitza un cotó remullat en suc d’àloe. En aquest cas, només cal utilitzar suc d’àloe mèdic purificat, que es ven en ampolles.\nContra els virus. A la temporada de fred, els metges recomanen beure una culleradeta de suc d’àloe cada dia al matí. Això millorarà la resistència del cos contra el SARS; estareu malalts amb molta menys freqüència. I fins i tot si us poseu malalt, patireu la malaltia molt més fàcilment.\nRinitis, otitis mitjana, blefaritis. El suc d’àloe s’utilitza sovint per a la instilació al nas, a les orelles, als ulls. Sovint s’escorça el suc al nas per obrir la respiració nasal, alleujar la inflor de la mucosa i suprimir la inflamació. És eficaç fins i tot amb sinusitis. Recordeu que el nen s’ha de diluir per la meitat amb aigua si el nen és el pacient. Amb queratitis i blefaritis, només s’ha d’utilitzar extracte d’àloe pur en ampolles. Per cert, a les farmàcies hi ha gotes especials per als ulls: extracte d’àloe segons Fedorov. Aquesta eina és eficaç per a diverses inflamacions de la zona dels ulls, quan s’asseca la còrnia, la pesadesa i la crema als ulls, també s’utilitza per a la ceguesa nocturna. La composició del medicament inclou extracte d’àloe purificat, que s’enriqueix amb diverses vitamines.\nContra el càncer. Els metges diuen que la ingesta regular de suc d’àloe en el curs redueix significativament el risc de càncer.La polpa d’àloe s’ha de barrejar amb la mel en una proporció d’1: 5, beure una cullerada de la barreja cada matí durant un mes. Conserveu el medicament preparat a la nevera no més de cinc dies, després dels quals heu de preparar una composició fresca. Tot i això, hi ha una subtilesa que cal observar. En el tractament contra l’oncologia, heu de prendre només la carn d’àloe, però en cap cas la pell. És la pell que pot provocar l’aparició de tumors benignes o malignes.\nLluita contra les hemorroides. La propietat bactericida i antiinflamatòria del suc d’àloe s’utilitza en la lluita contra les hemorroides. Per tractar la malaltia, podeu utilitzar espelmes i locions. Però només si els nodes no sagnen. D’un gran full d’àloe, heu de tallar una espelma longitudinal, greixar-la amb mel i mantega i col·locar-la al recte durant mitja hora. Humiteu eficaçment un tros de gasa amb suc d’àloe fresc i feu-lo locions per als nodes hemorràgics.\nContra la impotència masculina. El suc d’àloe en combinació amb alguns components és eficaç per millorar la potència en homes. En parts iguals, heu de barrejar una bona mantega, greix de gallina, suc d’àloe i pols de rosassa mòlta. Guardeu la barreja a la nevera. Preneu una cullerada després de dissoldre la barreja en un got de llet. D’aquí a una setmana, sentireu que el poder masculí us torna.\nEn el tractament no només s’utilitza el suc, sinó també la tintura d’àloe, sabur (suc evaporat fins a un coàgul petit), xarop, extracte, bàlsam. En cada cas, heu d'utilitzar una forma diferent de dosificació d'aquesta planta noble.\ncom prendre les llavors de carbassa dels cucs\nContraindicacions a la ingesta interna d’àloe\nLa planta presenta algunes contraindicacions que cal conèixer abans d’iniciar el tractament. En primer lloc, el suc d’àloe no s’ha de consumir en gastritis amb alta acidesa del suc gàstric. En segon lloc, l’àloe està contraindicat en diverses malalties del sistema cardiovascular, així com amb la hipertensió. La ingesta interna d’àloe també està prohibida durant l’embaràs i per al tractament de nens, només d’ús extern. Només podeu deixar caure el suc diluït al nas d’un nen i, després, els nens a partir d’un any d’edat.\nL’àloe no es pot utilitzar per a diverses hemorràgies: hemorroides o menstruals. No recorreu al tractament amb àloe si teniu tendència a la diarrea. Per a qualsevol malaltia crònica (especialment en l’època aguda), l’àloe només es pot prendre després de consultar-ho amb el seu metge.\nFeu una mica d’àloe per primera vegada, observant amb atenció la reacció del cos. Al cap i a la fi, hi ha una intolerància individual al producte, que es pot expressar per nàusees, erupcions al cos, diarrea. Amb una sobredosi d’àloe, es pot produir una diarrea severa, sang a les femtes i a l’orina, que es poden produir embarassos en dones embarassades.\nEls moderns prestatges de botigues de cosmètica estan plens de tot tipus de productes per a la cura que contenen extracte d’àloe. Tot i això, estudis realitzats per científics han demostrat que les matèries primeres processades i en conserva perden les seves propietats beneficioses durant l’emmagatzematge a llarg termini. Això significa que el tall de fulles de la planta és molt més útil si es processa i emmagatzema correctament. Utilitzeu el poder de la natura per preservar la bellesa i la salut durant molts anys!\nsuc d’àloe per a la pell de la cara\nVídeo: les propietats curatives de l’àloe


Sospites al País Valencià - Indymedia Barcelona\nSospites al País Valencià\nper Rubi\t 12 feb 2006\nArticle copiat de l'aquatremans sobre la falta de polícia segons el PP de València\nFa uns dies que els alcaldes del PP de la comarca de La Safor, al País Valencià, han començat una campanya victimista en la que diuen que per la falta de mitjans policials ha augmentat molt la inseguretat a la comarca.\nFan una crítica al govern central, a qui acusen de tenir-los abandonats, i a la vegada diuen que per solucionar el problema es veuen obligats a la contractació de la seguretat privada.\nDes d’aquest humil blog, voldríem destacar tres aspectes:\nL’article 36 de l’Estatut Valencià vigent diu: "Hi haurà un cos únic de policia autònoma de la Comunitat Valenciana, que estarà regulat per llei de les Corts Valencianes, d’acord amb el que establix la llei orgànica prevista en l’Artícle 149.29 de la Constitució."\nEls delictes a la comarca de la Safor han disminuït d’un 7,74% com podeu veure en aquest article\nDe qui són amics i qui són els propietaris de les empreses privades de seguretat?\nPodríem concloure, que si manca policia, en part deu ser perquè les Corts Valencianes porten 24 anys sense complir el seu Estatut, que ara volen reformar, i que hi ha algú molt interessat en utilitzar la mentida de la inseguretat i la por assegurar-se un grapat de vots i de contractes.


Comença el curs de foment de gestió d’empreses\nEl programa aposta per continguts relacionats amb el màrqueting i la gestió comercial\nEl curs de formaci “Itinerari per a la creació i consolidació d'empreses” comença hui dimecres 5 de juliol. Este programa, posat en marxa pel Servici d'Ocupació i Emprenedoria de la regidoria de Desenvolupament Econòmic Sostenible, està destinat a fomentar la constitució d'empreses a València i donar-los suport.\nEl curs s'impartix al Centre Municipal d’Ocupació i Formació Emili Baró, situat al carrer d’Emili Baró 89 de València i durant el mes de juliol es treballarà la definició del model de negoci amb la metodologia Canvas i màrqueting i gestió comercial. La formació es reprendrà al setembre i es prolongarà fins al mes d'octubre, en horari de 16 a 20 h.\nEnguany, i amb l'objectiu d'ajudar les empreses que sorgisquen del curs a donar els primers passos, els projectes que finalitzen el curs de formació amb aprofitament i que es constituïsquen com a empresa podran optar a una distinció amb dotació econòmica que, després de la convocatòria pertinent, serà atorgada als 6 millors projectes participants que hagen iniciat la seua activitat empresarial.\nLes 35 persones promotores dels 25 projectes seleccionats realitzaran un curs de formació empresarial de 100 hores de duració, amb la finalitat d'adquirir coneixements, entre altres, de màrqueting i gestió comercial, legislació, recursos humans, i gestió economicofinancera. A més, practicaran l'exposició oral dels seus treballs (elevator pitch).\nEls projectes empresarials han estat seleccionats per la Comissió Qualificadora, formada pels membres del Pacte per l'Ocupació a la ciutat de València i, a més, dos persones representants del Centre Europeu d'Empreses Innovadores de València (CEEI). La formació és impartida per l'equip tècnic del CEEI València, comprén una duració de 100 hores i combina sessions de contingut teòric i sessions d'acompanyament i orientació pràctica.\nEls diferents treballs estan impulsats per persones que, individualment o en grup, encara no han constituït la seua empresa, o l'han constituïda després de l'1 de gener de 2016. Els projectes en reserva podran incorporar-se al programa en el cas que es produÏsca alguna baixa entre les propostes seleccionades durant les primeres quatre sessions, d’acord amb l'orde de prioritat establit per la Comissió Qualificadora.\nLes persones promotores dels projectes presentaran un pla d'empresa sobre la base de la seua idea de negoci com a treball de curs i per a garantir-ne l'aprofitament. El pla d'empresa suposa l'elaboració d'un document en el qual es plasma com funcionarà el negoci, amb l'objectiu posar en el mercat potencial, els valors agregats i els productes o servicis que aportarà l'empresa, els ingressos i les despeses que s'afrontaran en els 12 primers mesos, les projeccions a diversos anys, i més concretament la rendibilitat que tindrà el negoci. En la seua elaboració es fa l'anàlisi de mercat, els clients potencials, es definix el producte o servici i s'establex la línia estratègica. Un pla de negoci ajudarà els promotors dels projectes seleccionats a definir la seua idea i, al mateix temps, és la targeta de presentació per a obtenir finançament.


Tarragona acull l’exposició “Menjar en família: què ens uneix?” — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies Europe Direct › Tarragona acull l’exposició “Menjar en família: què ens uneix?”\nTarragona acull l’exposició “Menjar en família: què ens uneix?”\nEs podrà veure fins al 2 de desembre al centre comercial Parc Central\nEn el marc de l’Any Europeu del Desenvolupament, podem veure aquest mes de novembre l’exposició Menjar en família: què ens uneix? (Family meal) al centre comercial Parc Central de Tarragona. Es tracta d’una mostra de fotografies sobre els programes d'ajuda alimentària que tenen el suport de la Unió Europea en diversos països del món: Txad, Equador, Jordània, Myanmar i Níger. Les fotografies són obra del fotògraf britànic Chris Terry que es va traslladar a aquests cinc països per recollir escenes d’una situació tan tradicional com el menjar en família.\nAquesta exposició pretén donar a conèixer la situació de milions de persones arreu del món que subsisteixen gràcies a la tasca d’organismes internacionals d’ajuda humanitària i d’organitzacions sense ànim de lucre, sigui perquè són refugiades sigui perquè viuen en països d’extrema pobresa. Les imatges recullen escenes de persones que reben l’assistència del Programa Mundial d’Aliments de les Nacions Unides (PMA), gràcies al finançament del Departament d’Ajuda Humanitària i Protecció Civil de la Comissió Europea (ECHO).\nL’exposició forma part d'un projecte d'abast europeu, està organitzada per la Comissió Europea en col·laboració amb el Programa Mundial d’Aliments de Nacions Unides, i compta amb el suport del centre comercial Parc Central, Tarragona Ràdio i Europe Direct Tarragona. A través de la pàgina web www.familymeal.eu es pot obtenir més informació sobre el significat universal de “menjar en família”, així com més fotografies i receptes de cuina típiques dels països representats a les imatges. S’ha pogut veure en llocs tan emblemàtics com la seu del Parlament Europeu, el recinte modernista Sant Pau de Barcelona o els aeroports de Brussel·les i Madrid, entre altres indrets.\nAixí mateix, el pròxim dijous, 12 de novembre, el Matí de Tarragona Ràdio es traslladarà al centre comercial Parc Central per fer el programa en directe, de 12.30 a 13.30 h. Hi participarà, entre altres convidats, el director de la Representació de la Comissió Europea a Barcelona, Ferran Tarradellas.