PWD Nutrition - La Bona Salut\n> PWD Nutrition\nPWD Nutrition: Productes a la venda a Herbolari La Bona Salut\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de Iogurt de Maduixa.\nDigestive Complex és una fórmula molt completa que pretén reduir la sensació de pesadesa i les rampes gastrointestinals.\n15,77€ 21,90€ -28%\nFantàstic cremador de greix, transportador de la mateixa i eficaç diürètic, que ens garanteix un metabolisme actiu.\n26,60€ 35,00€ -24%\nProtein Meal - Barretes Proteiques gust Tiramisú - PWD - 1 barreta\nDelicioses barretes de neula wafer recobertes de Xocolata amb llet i farcides de Tiramisú.\n1,11€ 1,30€ -15%\nAlmond Delight - Farina d'Ametlla Sabor Neutre - PWD - 500 grams\nFarina d'ametlla amb gust neutre perfecta per a celíacs i diabètics ja que no conté sucre. Presentat en envàs de 500 grams.\n12,37€ 14,90€ -17%\nAlmond Delight - Farina de Ametlla Sabor Xocolata Brownie - PWD - 500 grams\nFarina d'ametlla amb gust de xocolata brownie perfecta per a celíacs i diabètics ja que no conté sucre. Presentat en envàs de 500 grams.\nAlmond Delight - Farina d'Ametlla Sabor Galeta Maria - PWD - 500 grams\nFarina d'ametlla amb gust galeta maria perfecta per a celíacs i diabètics ja que no conté sucre. Presentat en envàs de 500 grams.\nAlmond Delight - Farina de Ametlla Sabor Xocolata Blanca amb Coco - PWD - 500 grams\nFarina d'ametlla amb gust Xocolata blanca amb coco perfecta per a celíacs i diabètics ja que no conté sucre. Presentat en envàs de 500 grams.\nBarreta de Civada Oat Delight Xocolata Blanca i Coco - PWD - 1 barreta\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de xocolata blanca amb Coco.\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de Iogurt.\nBarreta de Civada Oat Delight Xocolata Brownie - PWD - 16 barretes\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de Xocolata Brownie. Caixa de 16 unitats.\n19,25€ 25,60€ -24.8%\nHydrolean Protein amb gust de Banana i Cookies and Cream és una base proteica de triple acció amb proteïna de sèrum i una barreja que conté caseïna micel·lar de el 90% de puresa.\n29,53€ 39,90€ -26%\nHydrolean Protein amb gust de Banana i Cookies and Cream és una base proteica de triple acció amb proteïna de sèrum i una barreja que conté caseïna micel·lar de el 90% de puresa en envàs de 2 kg.\n51,06€ 69,00€ -26%\nComplement alimentari que actua com un cremador de greix nocturn, treballant mentre descanses.\n21,96€ 28,90€ -24%\n7,39€ 8,90€ -17%\nDelicioses barretes de neula wafer recobertes de Xocolata i Taronja amb llet i farcides de Xocolata i Taronja.\n11,80€ 15,60€ -24.36%\nPerfecta truita de bacó amb formatge amb un extrem realisme, la qual podríem confondre amb una truita amb bacó real.\n13,99€ 18,90€ -26%\nUsat per esportistes en temporades d'alt desgast muscular i per després d'un entrenament intens amb autèntic gust de Xocolata Brownie.\nUsat per esportistes en temporades d'alt desgast muscular i per després d'un entrenament intens amb autèntic gust de Maduixa.\nUsat per esportistes en temporades d'alt desgast muscular i per després d'un entrenament intens amb autèntic gust de Galetes and Cream.\nBarreta de Civada Oat Delight Iogurt - PWD - 16 barretes\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de Iogurt. Presentat en envàs de 16 barretes.\nBarreta de Civada Oat Delight Iogurt Maduixa - PWD - 16 barretes\nPerfectes per dur-les a qualsevol lloc pel seu format de 60 grams, la seva còmoda presentació i el seu autèntic gust de Iogurt de Maduixa. Presentat en cada de 16 unitats.\nTotes les categoriesOmegues (1)Farina de Coco (1)Alimentació Saludable (1)Barretes (2)Fleca (2)Farina (16)Vitamina B (1)Antioxidants (1)Vitamina C (1)Nutrició i Esport (2)Controlar la Gana (1)Control de Pes (1)Depuratiu (1)Barretes Energètiques (23)Articulacions (1)Funció Hepàtica (1)Digestions Pesades (1)Aminoàcids (8)Proteïnes (30)Cremadors de Greix (10)Probiòtics (1)


Picassent presumeix d'un casc històric renovat i més accessible per a la ciutadania\nInicio L'Horta Sud Picassent Picassent presumeix d'un casc històric renovat i més accessible per a la...\nPicassent presumeix d'un casc històric renovat i més accessible per a la ciutadania\nEl casc històric de Picassent, a poc a poc i al llarg dels últims anys, ha vist renovada la seua imatge gràcies a les obres de reurbanització i condicionament dels diversos carrers del seu conjunt, totes elles emmarcades dins dels Plans Provincials d’Obres i Serveis (PPOS) de la Diputació de València a petició de l’Ajuntament.\nEn un inici va ser el carrer de la Séquia, obra iniciada l’any 2013 i que es va portar a terme en dos fases amb un cost total de més de 200.000 euros. Una inversió que va permetre renovar per complet el paviment del carrer, ampliar les voreres i eliminar les barreres arquitectòniques, així com també es va aprofitar per renovar la xarxa d’aigua potable amb l’objectiu d’obtenir una major eficiència en el servei.\nLa sempre coneguda zona dels carrerons hui és un lloc pel qual és agradable passejar on els vehicles han de restringir la velocitat. Un nou paisatge urbà amb un particular encant on també s’inclouen el carrer del Mig, el carrer de Torres i la part baixa del carrer de l’Ermita, els tres formant part del projecte de millora i adequació del centre històric (PPOS 2014/15), amb un cost total aproximat de 110.000 euros.\nPer últim, ha sigut en este any quan el carrer de la Penya s’ha afegit a este projecte de renovació amb un cost aproximat de 106.634,95 euros. Així mateix, per a l’any que ve estan previstes com a actuacions l’adequació del carrer de Canonge i del carrer de Ferrer.\nL'alcaldessa del municipi, Conxa Garcia, ha assenyalat que “estes obres atenen a les peticions del veïnat, qui ha vist renovada esta zona que ve a millorar la qualitat de vida de la ciutadania així com també del paisatge urbà en general”.\nArtículo anteriorAlboraia inclou al Pla Edificant l'ampliació del CEIP Cervantes i el nou CEIP Ausiàs March per accelerar els tràmits\nArtículo siguienteEl Parc Central de Paterna tendrá circuito de running y pista de patinaje


i Torrent | enciclopèdia.cat\nEl poble de Torrent\nCementiri dels Moros o dolmen de Puig Roig, a Torrent d’Empordà (Baix Empordà)\nMunicipi del Baix Empordà, estès als darrers contraforts nord-orientals de les Gavarres fins a la vall de la riera de Torrent, tributària del Daró per la dreta, a l’W del massís de Begur.\nLimita amb Palau-sator (N), Pals (NE), Regencós (E), Palafrugell (S) i Vulpellac (W). A més del cap municipal, el municipi comprèn el poble de Torrentí i la caseria del Pla.S'estén pels darrers contraforts nord-orientals de les Gavarres i comprèn també un sector de la plana al·luvial, a ponent del massís de Begur. La riera de Torrent, que davalla de la serralada i voreja el poble, forma part de la complicada xarxa hidrogràfica que desguassa a la mar a la meitat de migdia de la platja de Pals. A ponent del territori municipal hi ha el collet dels Revolts de Torrent, des del qual es domina un esplèndid panorama sobre la plana, limitada a la llunyania pel massís del Montgrí i la mar, amb la silueta peculiar de les illes Medes. El sector muntanyós del terme de Torrent és cobert per la vegetació característica de les Gavarres: pinedes i suredes, que ja no s’exploten. Al paratge dels Revolts creix un exemplar de llentiscle molt singular per les seves grans proporcions, que es troba protegit.\nPel terme de Torrent passa la carretera C-66 que uneix Palafrugell amb Girona. D’aquesta carretera surt un ramal que enllaça amb la de Palafrugell a Torroella de Montgrí tot pas sant prop del poble de Torrent.\nEl 1358 el terme de Torrent tenia 21 focs o famílies; el 1497 hi habitaven 23 famílies, 26 el 1515 i 29 el 1553. Al segle XVIII la població (torrentins) era de 47 focs el 1708, 179 h el 1718 i 221 h el 1787. Fins a la segona meitat del segle XIX la corba demogràfica és ascendent. El 1860 tenim el cens més alt: 320 h. S'esdevingué després una considerable davallada (l’any 1900 només tenia 253 h) motivada per la fil·loxera, la qual comportà la desaparició de les vinyes que ocupaven una gran part de les terres àrides de les Gavarres. La minva demogràfica continuà fins a la fi del decenni dels anys cinquanta del segle XX: 206 h el 1960. A partir d’aleshores es produí una ràpida recuperació originada per l’establiment de nombrosos immigrants atrets pel treball generat pel turisme de la costa i, de forma secundària, per les indústries sureres de Palafrugell. Segons el cens del 1970, a Torrent residien 288 persones. Amb la crisi dels anys setanta s’inicià una nova disminució, si bé tingué una lleugera recuperació entrat el segle XXI: 202 h el 1979, 176 h el 1996 i 188 h el 2005.\nAls replans més baixos de la serra el bosc alterna amb algunes vinyes i oliveres, mentre que les terres del pla són totalment conreades. Els cereals i el blat de moro són cada vegada més desplaçats pel farratge, en especial l’alfals, ja que la cria de bestiar ha anat en augment durant els darrers anys. L’agricultura i la ramaderia —bestiar boví, oví i aviram—són les activitats econòmiques predominants. La indústria és poc representativa. Algunes masies aïllades, sobretot al sector boscós, han estat restaurades i emprades com a segona residència i d’estiueig o fins i tot com a hotel.\nEl poble de Torrent és emplaçat a la capçalera del rierol que li ha donat el nom, a 44 m d’altitud i amb 95 h el 2006, al peu de la serra, en un paratge obert vers llevant, de cara a la plana. El nucli és format per una trentena de cases agrupades entorn del temple parroquial. Hi ha alguns carrerons estrets i molt curts i una gran esplanada o plaça a la sortida de la porta medieval del recinte del castell. L’església parroquial de Sant Vicenç, documentada des del segle XIV, havia estat sufragània de Sant Feliu de Boada. L’edifici, de considerables dimensions, fou bastit al segle XVIII. És d’una nau amb capelles laterals i absis poligonal. A la façana occidental de l’església hi ha la porta. La nau, la capçalera i les capelles laterals són cobertes amb voltes de llunetes. El campanar, al costat de migdia del temple, és una torre de planta quadrada.\nL’ermita de Sant Llop, emplaçada en un replà de les Gavarres, 2 km a ponent del poble, és del segle XVIII i té la planta de creu grega amb capçalera quadrada i cúpula. A la llinda de la porta una inscripció ens informa que fou construïda entre els anys 1749 i 1757. Anteriorment ja existia una ermita al mateix lloc, de la qual hi ha notícies el 1539. Malgrat que conservi la dedicació a sant Llop —patró dels pastors—, l’aplec més popular se celebra per Santa Llúcia, la copatrona.\nEl cementiri dels Moros (o dolmen de Puig Roig) és un gran sepulcre megalític situat al cim d’un turó poc elevat, al NE del terme. Del tipus de galeria coberta, és un dels megàlits més grans de Catalunya. Descobert el 1923, s’hi feren exploracions als anys quaranta, però fins el 1970 no s’excavà ni s’estudià de manera definitiva. Les troballes han estat abundants: objectes de sílex, ceràmiques fetes a mà (alguns fragments de vas campaniforme, peces de collar, etc). Cal destacar la curiosa estructura del túmul, a base de filades radials de lloses clavades verticalment que convergeixen vers la cambra. S'han perdut les lloses de coberta i el seu estat de conservació és ruïnós.\nEn una butlla de l’any 1017 el papa Benet VIII confirmava les possessions que l’abadia de Sant Esteve de Banyoles tenia al terme de Torrent i també al de Torrentí: “in locum quem dicunt Torre ntilio vel infra ejus termines, in locum quem dicunt Torrente vel infra ejus termines...”. L’any 1358 el lloc de Torrent era dominat pel cavaller Dalmau de Xetmar.\nEl 1377 la seva neta Beatriu de Xetmar vengué la jurisdicció civil del castell de Torrent a Berenguer de Cruïlles per 45 000 sous. Des d’aquest moment el lloc, citat gairebé sempre amb la categoria de castell, romangué sota el domini dels senyors de Cruïlles i Peratallada, dels quals consta que el 1395 ja gaudien de la jurisdicció criminal del castell de Torrent. El 1770 Felip de Cruïlles de Peratallada, baró de Cruïlles i senyor de Torrent, fou investit pel rei Carles III amb el títol de marquès del Castell de Torrent.


Edicions anteriors - RRRRFest\n6a Edició, 14-28/10 de 2021\nL’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge tanca la seua 6a edició. 15 dies durant els quals més de 2.500 persones han gaudit de diferents propostes artístiques contemporànies i innovadores envers la mar, el reciclatge i la recuperació de residus. La d’enguany ha sigut una de les edicions més ambicioses. Per una banda, estrenàvem la producció pròpia ‘Pull & Play’ de la Companyia Sonora, seleccionada en el programa Art for Change de la Fundació La Caixa entre més de 300 propostes d’àmbit estatal, i que ha estat desenvolupada amb la participació directa de l’Associació de Persones Sordes de Gandia ‘La Safor’ (APESORGA). El projecte consistia en l’elaboració d’una peça escènica sonora, interactiva i inclusiva, a partir d’una col·lecció d’instruments de reciclatge concebuda per la mateixa companyia.\nPer altra banda, han participat artistes de prestigi internacional com ara el filòsof i comunicador de l’ecologisme sostenible Jorge Riechmann, que va obrir un debat sobre el paper dels éssers humans al planeta i la seua relació amb la natura, massa sovint basada en el desig antropocentrista de dominar-la. Moments de reflexió també amb el Cine Documenta(‘t), ‘Gràcies per la pluja‘, una clara confrontació entre la crua realitat africana i la comoditat d’occident davant el canvi climàtic i les seues conseqüències.\nFactoria d’Artis3 van ser les encarregades d’uns tallers creatius i originals a partir de materials molt diversos recuperats i reutilitzats. I la Cia. Zero en Conducta estrenava sala reformada a la primera planta amb ‘Trashhhh‘, una història plena de màgia creada amb un poal i una bossa de fem com a protagonistes.\nDurant les dues setmanes que ha durat el festival, la cambra del Teatre del Raval acollia la instal.lació sonora ‘Acuática‘, dels holandesos residents a Chelva Bosch&Simons, feta amb xarxes cedides pel mestre pesquer José Ferrer, del Grau de Gandia. Com a cloenda del festival, un dels pioners i impulsors de la música contemporània experimental a l’estat espanyol, el valencià Llorenç Barber, músic de les campanes i dels concerts de ciutat.\n5a Edició, 13-30/10 de 2020\nUn any més el Teatre del Raval de Gandia va obrir les seus portes per acollir l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge del 13 al 30 d’octubre de 2020. El festival arrancava per al públic el dijous 15 amb la primera representació de l’espectacle Plàstic-tic-tic! d’El Triangulista (Gandia), producció pròpia del festival i la xarrada Ecofeminisme, a càrrec de Yayo Herrero (Madrid). L’antropòloga, activista i referent de l’ecofeminisme en Europa, va oferir un discurs centrat en propostes per transitar cap a un món més just i sostenible.\nDurant dos caps de setmana consecutius, 17 i 18 d’octubre i 24 i 25 d’octubre, es desenvoluparen diferents propostes escèniques com el Plàstic-tic-tic! i Nautilus, de Cia. La Negra (València), que anaren enllaçats amb dos concerts participatius: Planeta Sònic, de Cia. Resonante BasuBand (Alacant), i Trio Truna (TX3), a càrrec de Dr. Truna (València).\nTambé van formar part del festival altres propostes reciclades en forma de tallers com l’exposició participativa Restes del mar, a càrrec de Factoria Artis3 (La Safor).\nCom en la resta d’edicions, l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge va comptar amb la projecció d’un documental per a tots els públics: Out of plastic, de Cleanwave.org (Illes Balears). La pel·lícula, que compta amb diversos reconeixements en festivals de cinema, és una crida a l’exigència de reaccionar a l’alarmant amenaça de la contaminació de plàstic en tots els aspectes de les nostres vides.\n4a Edició, 14-26/10 de 2019\nEl Teatre del Raval de Gandia va ser novament l’epicentre de l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge del 14 al 26 d’octubre de 2019. La programació en obert arrancava dijous 17 d’octubre a les 19:30h amb les mostres Primera exposició any 1994, de l’artista i escultor Josep Basset i la instal·lació sonora CasiObsessió, feta amb teclats Casio antics que es poden tocar simultàniament, de Martí Guillem.\nFormaren part del festival altres propostes reciclades en forma de tallers per a tots els públics com el taller de Natura Creativa, a càrrec de Marga Martínez, el taller Unfla’t, a càrrec d’Alejandra Català i Manuel P. Bernat; Circuit Bending Toys & Play, a càrrec de Martí Guillem i el taller Transformació Plàstica, a càrrec de Plàstic Preciós La Safor.\nVan completar el cartell del festival diferents propostes artístiques de música i teatre com l’actuació de La POP, Petita Orquestra Peiotaire amb Els Garcia & Cia. La família s’amplia, la companyia de Castella Lleó Cal y Canto Teatro amb l’espectacle Lost dog. Igual que en anteriors ocasions, l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge va comptar amb la projecció d’un documental per a tots els públics: Bicicletes vs cotxes amb un posterior col·loqui amb Pasqual Boquera, president del Col·lectiu Dynamo de Carcaixent i professor de la UPV així com autor de dos llibres sobre gestió d’empreses de la construcció.\nA més, va tindre lloc l’estrena absoluta de la producció pròpia del festival, l’espectacle Plàstic-tic-tic, d’El Triangulista així com espectacles adreçats als estudiants en campanya escolar i el taller Acoustic Laptots, a càrrec de Martí Guillem i Francesc Burgos destinat als docents a través del Cefire de Gandia.\n3a Edició, 15-24/10 de 2018\nPer tercer any consecutiu Gandia va acollir l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge del 15 al 24 d’octubre de 2018. Es van succeir activitats i espectacles per a tots els públics al Teatre del Raval i al carrer Sant Ramon, convertit en un nou espai d’art urbà amb les pintures murals que es realitzaren en les façanes en el III Encuentro Paredes.\nEl festival arrancà amb la inauguració de l’exposició Criatures Reciclades de Noni Font (Catalunya) i La piel gastada de Pepa Castillo (País Valencià), artista que, a més a més, es va encarregar de la performance sonora Bubbles. El cartell del festival comprenia també la presència de reconegudes figures del món acadèmic, escriptors i investigadors en matèria medioambiental com Carlos Taibo (Escriptor i Professor de la Universitat Autònoma de Madrid) i Vicent Cucarella (Economista i Investigador valencià i que actualment ocupa el càrrec de Síndic Major de Comptes de la Comunitat valenciana) a qui vam podrem escoltar junts en la taula rodona que va cloure el festival. Els ponents van estar acompanyats de Francesc Burgos (Ambientòleg i Director artístic del Festival).\nEl Teatre del Raval acollia la xarrada Contaminació marina: efectes pronòstics i projectes de la mà dels investigadors i professors del Campus de Gandia de la UPV, Miguel Rodilla (Llíria) i Silvia Falco (Argentina) i el Doctor en Enginyeria i Producció Industrial de la UPV i gestor del projecte Repesca_Plas, Aurelio Lázaro (València). La conferència va estar presentada per Xavier Ródenas, Regidor de Gestió Responsable del Territori de l’Ajuntament de Gandia.\nEn la línia argumental de la xarrada, va tindre lloc la projecció del documental Freightened, el preu real del transport marítim. A banda, hi va haver una intervenció de teatre de carrer de la mà de la companyia de teatre de Vila-Real, Visitants, que va presentar Tempus.\nTambé es va estrenar la producció pròpia del festival: Els Metrognoms, elaborada amb autòmates creats amb elements de reciclatge i que sonen a ritmes impossibles amb tambors de diferents procedències. La vessant artística va estar conduïda per l’experimentador sonor argentí Ángel Di Stéfano, que torna al festival, després que va inaugurar la primera edició. El van acompanyar el músic i compositor saforenc Joan Mont i Francesc Burgos a la direcció escència. I, per últim, es va realitzar un taller gratuït de roba i titelles reciclades de la mà de Pepa Castillo i Ana Pericàs.\n2a Edició, 24-31/10 de 2017\nAquesta segona edició continua articulant-se al voltant d’un projecte artístic fet a mida per al festival, amb l’encomanda d’una peça multimèdia de reciclatge a l’artista sonor Truna, qui va estrenar una composició inèdita i original, titulada Erre que Erre i va oferir una actuació per a alumnes d’instituts així com una master class dirigida a estudiants de grau d’Enginyeria de Sistemes de Telecomunicació: Imatge i So de la UPV de Gandia.\nDurant el cap de setmana es van oferir tallers de reciclatge, una acció col·lectiva amb la participació de l’activista teatral Macarena Recuerda Shepherd en una acció teatral participativa denominada, Collage i Acció. També xarrades i taules redones amb diverses temàtiques i experiències, com ara la implantació a Gandia de la iniciativa Precious Plastic que defensa l’ús creatiu i participatiu dels residus plàstics i que té dimensions (G)Locals.\nQuant a les activitats de música i teatre, van participar Pau Riba i els Gripaus i la companyia alacantina La Ferroviaria, amb l’espectacle En Polzet i els seus germans i es van oferir també diferents projeccions cinematogràfiques que tracten sobre la problemàtica dels residus i com repercuteixen en el medi ambient així com una mostra de curts en super-8 recuperats.\n1a Edició, 12-29/05 de 2016\nLa primera edició de l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge es desenvolupà al Teatre del Raval de Gandia amb una variada programació d’activitats per a tots els públics que s’allargà durant tres setmanes de maig de 2016. La intervenció central del festival la instal·lació sonora interactiva, La Orquesta Volante, que l’artista argentí Ángel Di Stéfano, creà a propòsit del festival. Aquest flautista de formació i inventor sonor de vocació intervingué el Teatre del Raval de Gandia amb la construcció de 8 màquines sonores que foren colgades des de la primera planta del teatre i accionades pels assistents des del pati de butaques, mitjançant cordes que movien cadascun dels artefactes de reciclatge que tenia cada màquina. Alhora, hi havia disposades sobre l’escenari 6 màquines sonores i, entre bambolines, una instal·lació cinètica amb llum negra. El participant mamprenia, així, un itinerari sonor. L’artista principal era el públic participant.\nAixí mateix, també hi hagué altres activitats al voltant del reciclatge com ara l’actuació musical de Crudo Pimiento o l’acció col·lectiva sonora i itinerant pel centre urbà de Gandia, per on es realitzà un taller de construcció de saxòfons de cartó reciclat. També hi haugé espai per a la reflexió amb xarrades al voltant dels nous models de gestió de residus urbans.\nVols estar al dia de totes les activitats que realitza LaCasaCalba? Subscriu-te a la nostra newsletter


Repte nº 6\nM'escoltes? T'escolto! (apunts de normes)\nI doncs, ja hi som. Ara sí, ara em toca parlar des de la realitat propera i actual. Ja tinc un nou grup: 25 nens i nenes de tota mena i amb tot un ventall de tarannàs i maneres de ser i de fer.\nLa nostra programació? Una paraula i prou: Conéixer. Nosaltres, les persones que som tutores d'aquest grup de primer, tenim una primera idea a transmetre: la importància del grup, de trobar el propi lloc i el benestar en una colla de 51 persones aquest curs, unes quantes de les quals tenen seriosos problemes.\nEl primer balanç és positiu.\nEns n'anem sortint a cops de paraula i de pregunta, de diàleg i de sortides a conversar.\nEl nostre primer objectiu, en el pla més humà de les relacions, és trencar els esquemes que porten escrits, no pas tots, no us espanteu. Però sí els esquemes que "titllen" els seus iguals de les etiquetes que en l'anterior post us esmentava.\nIntentem per tots els mitjans que ells tinguin molt clar que cadascú té els seus punts forts i els seus punts flacs i que nosaltres som allà per ajudar-los a tirar cap amunt, fent camí.\nI hi ha una cosa que procurem sempre tenir present, parlar d'allò que no rutlla gens, a soles amb la persona a qui ens hem de dirigir. Un infant, igual que un adult, no es pot quedar amb el ridícul i la vergonya, s'ha de quedar amb la mirada del seu referent que intenta entrar en un pacte que evidentment el mestre domina, però que no mostra amb beligerància.\nD'altra banda, els primers èxits aconseguits, solen ser dits amb veu clara i que ens sentin tots, això sí, amb recompensa que vagi directament a lloar el seu esforç en aconseguir un petit canvi, manifestant primer de tot la nostra alegria. Un "estic molt contenta amb tu per..." fa miracles. I quan tornen a caure, recordar aquell moment abans quan els hem mostrat agraiment, i sol ser més eficaç que un retret.\nEls primers dies i setmanes d'un nou curs s'haurien de dedicar sempre a implantar una bona dinàmica d'aula, els nens han de saber quines coses es poden fer i perquè i quines no i perquè. I han de tenir clar que les normes globals són per tots, per grans i petits, agradin o no, i s'han de complir. Que és possible que dins l'aula puguem pactar una norma que ens va bé, però que a fora n'hi haurà d'altres que de vegades no lliguen prou amb la nostra.\nPerò ser flexibles és un aspecte del comportament humà que també s'aprèn. Un intercanvi de raons i motius ben argumentats s'ha d'aprendre, per poder anar treballant en base a una estructuració del pensament alternatiu. I això els educa i molt en els aspectes orals.\nI em direu, com és que comencem per parlar de normes, hàbits i comportaments? Clar i planer, per poder treballar millor després. Allò que compta és tenir les pautes clares. Una de les coses que ens fan anar de corcoll és la poca predisposició dels nens a escoltar i escoltar-se. Doncs, en això hi invertim hores de cada dia. Escoltar per entendre, per saber, per saber què s'ha de fer, per ser una persona activa dins el grup, per exercitar la memòria...escoltar-nos ens ajuda i molt, i quan ja ho tenen ben assumit, podem respirar. Perquè, sabeu? Els nens solen viure en una petita bombolla esperant que els diguis un a un el que cal, un a un, i moltes vegades com es fa a casa... Primer repte pels pares, ara, sisplau, feu-vos escoltar, que els hem acostumat a ser escoltats i prou! Seguirem...\nEtiquetes de comentaris: hàbits, vida a l'aula\nEm sembla una molt bona manera de començar i a veure si els pares t'escolten.\n29 de setembre de 2008 a les 0:19\nMolt i molt bé i totalment d'acord i res més puc afegir sinó: olé i olé! (que bé que parles!)I que els pares t'escoltin!!! ( i es facin escoltar)\n29 de setembre de 2008 a les 19:35\nMolt interessant, sobretot per si algun dia sóc pare o professor o qualsevol situació en la vida que es pugui valer d'aquests coneixements... Com a aportació t'explicaré una petita anècdota que recordo molt bé: recordo que havia de començar primer de primària i al principi estava molt inquiet i fins i tot ploriquejava abans d'entrar a classe per por al canvi i a la dificultat. La meva mare no aconseguia que jo superés aquella angoixa de no voler anar a la primera classe, però la mare d'una companya que casualment era profe, em va fer somriure i passar la por en només una frase: Però què dius, però si primer és més fàcil que P5! no és gens difícil! ...\n1 d’octubre de 2008 a les 7:17\nPer casualitat i remenant remenant he anat a parar al teu bloc. M'ha agradat molt, em sembla molt interessant, també sóc mestre i penso que tenim objectius comuns. En el meu cas aquest any sóc tutor d'un grup de sisè de primària i també estem encara en una posada a punt, tot i que com que ja ens coneixíem de seguida ens hem adaptat al nou curs.\nM'ha agradat i sorprès que també t'agradi molt la Mafalda. Precisament en l'últim post del meu bloc (molt humil, per cert), també hi vaig penjar una de les seves tires còmiques. És genial!\nBon curs, i tornaré a passejar-me pel teu bloc.\n4 d’octubre de 2008 a les 11:32\nEs fundamental empezar por crear un ambiente propicio y unas normas claras,son los cimientos y no siempre normas significan restricciones,son reglas del juego que convienen a todos,muchos de los problemas que tienen hoy día los padres con sus hijos son debidos a la falta de reglas del juego,normas,pautas,como se les quiera llamar que,luego extrapolan a la calle,a la sociedad en general.\n¿Sabes? cuando yo daba clase si se perdía ese ambiente me cruzaba de brazos hasta que no se restablecía de nuevo,sobre todo con los de 6º,7º,8º,nunca acepté transmitir instrucción si no se respetaba un ambiente humano.\n4 d’octubre de 2008 a les 18:36\nQuè passa Zel? fa dies que no escrius. M'agrada llegir les teves reflexions perquè les comparteixo. Com van aquestes mirades, aquestes escoltes als nostres alumnes?\nTal com diu en D.Pennac "una oreneta estabornida és una oreneta que s'ha de reanimar". Com? amb aquesta mirada que tu parles i amb amor.\n24 d’octubre de 2008 a les 17:24\nMoni ha dit...\nMolta sort guaaaaaaaaaaapa\n24 d’octubre de 2008 a les 20:15\nMestreta ha dit...\nEl teu post m'agrada molt, perquè és cert que un cop entenen les mínimes regles per tal que la cosa rutlli sempre es fa tot més fàcil.\nAra bé, estem a novembre ja i jo encara no he pogut fer res que no sigui intentar establir normes, explicar-los que si ells fan tal cosa jo faré tal altra, que no tot són jocs, que hi ha d'haver moments pel joc i per altres coses... O no ho sé transmetre bé o directament ells no m'escolten.\nTinc la sensació que ni jo mateixa sabia quin era aquest pacte al que haviem d'arribar tots.\n1 de novembre de 2008 a les 17:49\nMaria Jesús ha dit...\nL'escolta activa hauria de ser una forma natural de portar a terme una activitat. Venia a deixar-te molts petonets, Zel\n4 de novembre de 2008 a les 19:08\nbases formatives (2)\neducació pluricultural (1)\nreflexió sobre la pràctica (1)\nvida a l'aula (1)


Viure als Arcs: de maig 2014\nMANIFEST PRESENTAT ALS ACTES DEL DIA DE LA MARE\nManifest a favor de la pau, l'amor i la felicitat\n(Josep Salvia Vidal) 3 de maig de 2014\nDes de fa un temps ençà que, personalment, tinc la sensació de viure en un món on tot és molt fràgil, volàtil, insegur, on la vida sembla moure's a la vora d'un abisme o sobre la corda fluixa d'un funàmbul de circ. Sobretot la pau i la concòrdia que s'embruten fàcilment. Després d'un acte de protesta cívica i democràtica com és una manifestació es desencadena sempre una violència salvatge que converteix els carrers d'una ciutat en una batalla campal. La vergonya arran de l'asfalt i les voreres.\nLa convivència no és senzilla perquè sempre hi ha interessos creuats. N'hi ha prou amb unes quantes paraules malsonants o un mal gest per causar un conflicte diplomàtic entre països. L'últim exemple de conflicte el trobem a l'est del nostre continent on Rússia i Ucraïna estan immerses en una escalada bèl·lica pel domini de la Península de Crimea. Mentre escric aquestes línies, el món tremola nerviós davant una possible Segona Guerra Freda, la reedició d'un conflicte armat que al llarg del segle XX va enfrontar la URSS amb els Estats Units, o una factible Tercera Guerra Mundial, concepte que ja es comença a sentir en alguns mitjans de comunicació. Sentir la paraula guerra, realment, és per posar-se nerviós. Guerra és una paraula gruixuda, vasta, nociva, atroç, cruel, un gran sac de connotacions dolentes on tot hi cap: horror, por, desgràcia, fam, misèria, destrucció, exili, bales de foc que foraden els cossos, bombes que cauen del cel, el terror manifestat, la mort avançada i massa precoç. Malauradament, Europa és un continent de guerres. Demanem aquesta nit aquí reunits un any més al voltant de la Mare de Déu de les Sogues que ens concedeixi el do preuat de la pau i l'enteniment per poder construir tots junts un món millor, fem-ho postrats al peu de la Creu de l'Amor Universal que tenim aquí al Tossal, convertim aquesta creu en un símbol de pau, una bandera blanca que onegi amb el vent que bufa a la Plana d'Urgell.\nParlar de pau em dóna peu a desgranar breument altres conceptes com amor o felicitat, una tríada de mots que normalment van units perquè els uns són conseqüència dels altres. L'amor en contraposició a la guerra és un concepte universal relatiu a l'afinitat entre éssers vius que s'interpreta com un sentiment relacionat amb l'afecte, una virtut que representa la bondat i la compassió de les persones. I si es pot gaudir de pau i amor és més fàcil aconseguir la felicitat. Sóc conscient què en temps difícils la felicitat esdevé quelcom un quimera, una il·lusió impossible. Però estic convençut què la felicitat s'amaga en les coses més senzilles i simples: un petó, una carícia, una abraçada, una conversa davant un cafè, un passeig, un gest amable, una rialla, una música, una pel·lícula, un llibre. Literatura com la que va escriure Antón Chéjov, escriptor rus de la segona meitat del segle XIX que, per cert, va viure molts anys a Ialta, una ciutat de la Península de Crimea buscant, per motius de salut, un lloc amb un clima més suau. Allí, a més dels seus contes com a excel·lent narrador, va escriure algunes de les seves obres més conegudes com L'oncle Vània, La gavina o Les tres germanes. Chéjov va trobar la felicitat a Crimea. Demanem-li a la nostra estimada Mare de Déu de les Sogues que ens la concedeixi a nosaltres mitjançant aquestes cordes que ens tenen el cor robat.\nPublicat per Montse Germà a 9:30 Cap comentari:\nDia de la Mare al Tossal de les Sogues\nEl primer cap de setmana de maig el Tossal de les Sogues va acollir els actes del Dia de la Mare\nPublicat per Montse Germà a 9:10 Cap comentari:


Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona: Amics del Museu: SORTIDA DELS AMICS A FUMANYA\nEl passat dissabte 25 d’octubre ens vam reunir de nou els Amics del Museu per a fer la típica sortida de tardor. L’indret escollit fou el jaciment de Fumanya (Alt Berguedà), zona que, particularment, teníem ganes de veure d’ençà que en una anterior visita al Museu de les Mines de Cercs, la pluja ens va impedir de donar un cop d’ull a les petjades de dinosaure presents en aquest jaciment.\nDesprés de reunir-nos a l’àrea de servei de Cercs, vam fer una breu parada (perquè feia fred) al marge de la carretera C-16 (Eix del Llobregat), just enfront de la inoperant central tèrmica de Cercs on durant 40 anys s’hi van estar cremant lignits procedents de les mines de carbó del Berguedà, amb gran perjudici ecològic pel seu alt percentatge de sofre el qual provocava les temudes “pluges àcides”.\nL'antiga central tèrmica de Cercs (foto: Agustí Asensi)\nEn aquest punt afloren les argiles i guixos de la fàcies Keuper i se’ns va explicar com aquests materials, tan poc vistosos, van ser molt importants al seu dia perquè al seu damunt van “viatjar”, de nord a sud, els materials que conformen els mantells inferior i superior del Pedraforca, com si fos una cinta transportadora.\nObservant els materials de la fàcies Keuper (Triàsic superior)\n(Fotos: Agustí Asensi)\nSeguidament ja ens vam desviar a mà esquerra i vam enfilar cap a Fumanya, tot superant la gran cinglera de calcàries ocres corresponents al Cretaci superior i on encara es poden veure al marge de la carretera una bocamina tancada, uns runams, un descarregador i alguns edificis abandonats.\nAl replà del damunt d’aquesta cinglera es troba l’antiga colònia minera de Sant Corneli i el Museu de les Mines, així com també els petits nuclis de Fígols i Fumanya a redós d’una altra cinglera: la de les blanquíssimes Calcàries de Vallcebre.\nVam deixar els cotxes a l’aparcament del futur Centre d’Interpretació de Fumanya, l’edifici del qual resta encara en el més lamentable estat d’abandó. Des d’aquí seguim l’itinerari a peu, i en passar pel costat del dinosaure de ferro, símbol d’aquest centre, ens fem una foto de grup.\nFoto: Josep M. Coll\nSeguim per la carretera que va a Vallcebre fins trobar un camí carreter pel qual vam poder baixar al peu de l’immens mur on amb prou feines podem distingir les famoses petjades de dinosaure (tècnicament anomenades icnites) perquè els agents meteorològics les estan malmetent a marxes forçades.\nEl gran mur on es troben les petjades (fotos: Agustí Asensi)\nEn aquest lloc, anomenat Jaciment de Fumanya Sud, i sota un sol de justícia, se’ns va explicar que ens trobàvem en un lloc molt especial car érem molt a prop del cèlebre límit K-T (la lletra K es correspon amb el Cretaci superior i la lletra T amb el Terciari). Aquest va ser el moment en què es va produir la darrera gran extinció, fa uns 65 milions d’anys, i on es va establir la frontera entre les eres Secundària (o Mesozoic) i la Terciària (o Cenozoic). El perquè d’aquesta extinció en massa encara no es coneix molt bé, però es parla que per causa de la col·lisió d’un cometa o asteroide, van desaparèixer el 50% o més de les espècies vivents, entre elles els dinosaures. Per això les petjades que tant ens esforcem per veure, les van deixar uns dels darrers dinosaures que van trepitjar la Terra ara fa uns 70 milions d’anys.\nDiferents moments de l'explicació (Foto: Agustí Asensi)\nEl futur Centre d'Interpretació de Fumanya (Foto: Agustí Asensi)\nEls dinosaures més comuns per aquests topants foren els Titanosaures, uns animals quadrúpedes, herbívors, de grans dimensions, que es movien en ramats i que feien els seus nius en unes planes fangoses prop d’un mar que s’obria cap al recent nascut oceà Atlàntic.\nAquests herbívors s’alimentaven de la vegetació exuberant que creixia als nombrosos pantans existents, ja que, en aquella època, aquesta zona gaudia d’un clima tropical. Quan aquesta vegetació quedava enterrada s’acabava convertint en carbó, i el tipus de carbó d’aquesta zona és el lignit, un carbó de baixa qualitat, amb un baix percentatge de carboni i molt sofre, degut al fet de tractar-se de carbons molt “joves”, per això, entre les capes de carbó, encara podem veure gran quantitat de closques d’una petxina anomenada Corbicula laletana del Maastrichtià (Cretaci superior).\nFragments de Corbicula laletana (foto: Isabel Benet)\nTambé se’ns va explicar el fet de trobar les petjades damunt una llosa de margues inclinades més de 60º... És que els dinosaures s’enfilaven per les parets? No, els dinosaures caminaven a peu pla i el que va succeir és que durant l’Orogènia Alpina, l’acostament de les plaques Ibèrica (al sud) i Eurasiàtica (al nord), va plegar tots aquests sediments i es va formar l’actual serralada pirinenca.\nLa inclinació del mur és considerable (uns 60º) Foto: Agustí Asensi\nMitjançant dibuixos i esquemes se’ns va mostrar la complicada estructura dels mantells de corriment, els quals lliscaven els uns damunt dels altres, tot viatjant de nord a sud, més o menys, plegant-se i replegant-se al mateix temps que s’erosionaven.\nVistes a les Penyes Altes de Moixeró i a la Tossa d'Alp (foto: Isabel Benet)\nCingle format per les Calcàries de Vallcebre (Foto: Agustí Asensi)\nFeta aquesta explicació vam agafar els cotxes i vam baixar per la mateixa carretera en direcció a Vallcebre i ens vam aturar en una altra pedrera on les petjades podien distingir-se un xic millor.\nL'altra pedrera i detall de les petjades del sauropode Titanosaurus\nEn aquest lloc també vam poder veure alguns exemplars sencers de Corbicula laletana i alguns cristalls esparsos de marcassita en “punta de fletxa”. També vam observar petites papallones anomenades blavetes, i alguns exemplars solitaris de gencianeta de tardor (Gentianella ciliata). Aquestes flors ens recordaren que, malgrat les papallones i la forta calor que està fent, ja estem en plena tardor!\nExemplars de blaveta i gencianeta de tardor (fotos: Agustí Asensi)\nCom ja era tard, vam agafar de nou els cotxes i vam desfer el camí en direcció a la colònia de Sant Corneli on vam fer el clàssic “dinar de germanor” al bulliciós (sobretot en època de bolets) restaurant Santa Bàrbara on vam menjar molt bé i on no hi va faltar de res, ja que vam tenir música i, fins i tot, la presència d’uns nuvis recent casats!\nL'arròs estava al seu punt!!! (foto: Josep M. Coll)\nCapvespre des de Sant Corneli (foto: Isabel Benet)\nEn acabar de dinar ens vam anar acomiadant, i els darrers ja ho vam fer sota els trons, la pluja i els arcs de Sant Martí.\nPublicat per Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona a 16:52\nXavi 10 de novembre de 2014, a les 20:29\nBonica excursió. Fa uns deu anys ja la vaig fer i em va agradar molt. Però aquesta primavera passada vaig tornar-hi i vaig patir una gran decepció. Les petjades a prous feines es noten, si hom vol col·locar-se de front a les petjades, està obligat a accedir a la zona "centre d'interpretació" (que no interpreta res), i em va sonar una alarma esgarrifosa com si fos un lladre. Així que vaig optar per marxar d'allà i deixar-la sonar...\nNo sé, vaig marxar de Fumanya amb un mal sabor de boca, i la meva familia (amb nen de 7 anys inclòs, que sentia una curiositat tremenda per veure les petjades) encara més. Ja sé que no sóc ningú per opinar i que està molt malament criticar les iniciatives dels altres, però crec que si algú s'hagués gastat la primera partida de diners en consolidar i protegir les petjades, i el demés en l'edifici, el pàrquing i tota la parafernàlia, al menys ara podriem gaudir d'aquest patrimoni. Veig un "pilotassu" immobiliari de dimensions bíbliques en aquest centre d'interpretació: gastem en ciment i construcció; les petjades se'ns en foten.\nXavi 17 de maig de 2016, a les 14:32\nJa està, han aconseguit el que tots (no) esperàvem:


No s'imparteix el curs 1999-00 - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: No s'imparteix el curs 1999-00\n1 p, 554.5 KB Metodologia del planejament territorial  / No s'imparteix el curs 1999-00 ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n1 p, 633.8 KB Història Econòmica Mundial II  / No s'imparteix el curs 1999-00 ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres


Baixa gastronomia: d’abril 2009\nIl·lustració Jaime Nieto / Instituto Cervantes\nTot i que darrerament poso els links a textos interessants a la barra lateral, via Twitter, avui faig una excepció per recomanar-vos l'excepcional microsite que ha muntat la web de l'Instituto Cervantes dedicada a la gastronomia del Quixot i del Segle d'or (¡gracias, Rosa!). Vuit pàgines d'estudi, desenes de receptes i una increïble bibliografia us faran descobrir què es menjava en la novel·la picaresca, més enllà dels arxiconeguts "Duelos y quebrantos" quixotescos. Un plaer!\nP.S. Aprofito per anunciar-vos la flamant inauguració del domini www.baixagastronomia.cat (amb l'ajuda inestimable en la part tècnica de l'Starbase, que va ajustar el "condensador de fluzo" per a que tot rutllès). A la pràctica, això no suposa cap canvi, tret del fet que potser així ja surto de l'armari en les meves intencions de fer d'aquest un lloc mitjanament seriòs i de llarga vida. Ah, i que m'hauré de fer targes noves altre cop, potser.\nPublicat per Mar Calpena a 23:28 12 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPortava uns dies de certa mala lluna. Els plans se'm trastocaven una i altra vegada; no hi havia temps de fer moure els somnis endevant, ni de gaudir dels projectes, ni dels amics. Per això, ahir esperava amb molta il·lusió el concert del Roger Mas a l'Auditori de Barcelona.\nEra ple. No quedava ni un seient lliure.\nSolc arribar tard a descobrir tota mena de fenòmens culturals, però en el cas de Mas, per una beneïda casualitat, és diferent. Fa cinc anys vaig enganxar un videoclip de la seva cançó "I la pluja es va assecar" per la tele, i vaig entendre què va sentir Sant Pau en caure del cavall. Jo, que tenia tots els prejudicis del món i uns quants més vers al pop català, els vaig desterrar per sempre més. Perquè Mas té tant de pop com Leonard Cohen o Franco Battiato (és a dir, res) i perquè aquella cançó, en una hipotètic biopic sobre la meva vida -que, cúspide de la vanitat, imagino interpretat per la Kate Winslet- seria la banda sonora d'una de les escenes principals, ja llunyana i agredolça.\nEn aquell moment el vaig veure en directe dos o tres vegades. Una d'elles, a l'auditori de Caixa Madrid, en un cicle que barrejava creadors de diferents àmbits, i en el que compartia protagonisme amb Carme Ruscalleda. Tots dos van parlar dels sentits, dels plaers, de la natura...\nAhir la cita era més plena d'ombres. Mas presentava a Barcelona el disc de "Les cançons tel·lúriques", meitat adaptació dels versos de Verdaguer, un Verdaguer a les acaballes, místic i desenganyat, meitat revisitacions de la música tradicional catalana. Un disc d'unes ambicions musicals i conceptuals immenses, un riu inacabable de matisos que no s'esgota ni a la primera ni a la centèsima escolta. I quan va presentar "El ball de l'Àliga", de la Patum de Berga, a sobre va caure la referència gastronòmica. Mas va dir que el tema era, "com diuen els que es dediquen a la cuina", una deconstrucció ("no l'hem esferificat, però gairebé"), i que quan el va tocar a Madrid, va pensar que no l'entendrien, perquè no en coneixien el referent.\nEn aquell moment no se'm va acudir, transportada com estava per la música -no vaig ser la única, crec que no he sentit aplaudiments tan llargs mai- , però aquest matí he vist la frase en la seva veritable dimensió. Penso que bona part de l'esnobisme antimodern en la cuina, que fa que certa crítica i certs consumidors refusin la feina de Ferran Adrià i altres, és el desconeixement de les bases conceptuals sobre les que edifiquen. Ciments, que s'ha de dir, no tots els imitadors del de l'Hospitalet tenen gaire consolidats. Difícil desmuntar a cegues un ingredient quan no se'l coneix en la seva essència, intimament. Quan es desconeix quin paper té en la història de la cuina, com el tracten les diferents cultures, quina ha estat la seva evolució i la seva importància en la memòria gustativa. No impossible, perquè l'aproximació pel pur i dur plaer estètic és factible, com potser va passar als assistents al concert a Madrid, com a qualsevol que provi un plat de cuina tecnoemocional sense prejudici, com a qualsevol que s'enfronti per primera vegada a una pintura posem que de Pollock. Però també complicada.\nNo m'hi extendré. El subtítol d'aquest blog és "Escriure. Menjar. Viure" i aquest post és més dels de viure que dels de menjar. Em quedo tan sols amb una altra frase extreta d'un dels poemes de Verdaguer, "Plus ultra": "a on tu veus lo desert, eixams de móns formiguejen". Un lema perfecte amb el que obrir-se a la música, a la cuina, i a la vida...\nPublicat per Mar Calpena a 12:53 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Mar Calpena a 22:01 10 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Mar Calpena a 21:38 12 comentaris Enllaços a aquest missatge\n...val més que mil paraules, però si seguiu aquest blog a través d'un agregador de notícies o del Facebook, és possible que no hagueu vist encara la plantilla nova que estreno avui.\nPotser el disseny dels blogs ha anat perdent importància perquè els programes lectors que reben els posts sindicats no mostren més que el contingut dels missatges, però jo sentia que encara no havia acabat de trobar la imatge que volia per al meu Pravda electrònic i personal. Els lectors més veterans recordaran que havia començat amb una plantilla de les que surten per defecte al blogger, estil pergamí, marronosa i impersonal. Després la vaig canviar per la que tenia fins ahir, una plantilla gratuïta a la que paulatinament havia anat agafant mania.\nTot i que d'entrada m'agradava la imatge de reminiscències "xerezadesques" de la senyora de l'encapçalament, i encara més que tinguès unes magranes de fons (mmm, magranes), feia temps que em molestava veure-la amb la ma sota la barbeta a l'entrar. Em recordava al posat d'un poetastre de tercera sent entrevistat per primer cop, o alguna cosa així, pretenciòs i repipi. Crec que va ser quan vam muntar el primer Sopem en Bloc i algú va titolar en un altre blog que "la princesa persa convoca a sopar" que vaig pensar que ni sóc princesa (no ho hauria de ser ningú) ni tampoc sóc persa, sinó més xarnega que el Pijoaparte.\nTotal, que buscant finalment vaig trobar aquest nou grafisme. M'agrada per molts motius: Recupera el fons fosc de la primera plantilla, que trobo més legible. Està inspirada en la publicitat modernista, que a mi em fascina. I el que és més important, mostra una imatge domèstica (amb gata Christie inclosa!), d'algú que menja amb plaer i abandó, absorta en un acte tan quotidià i al temps tan especial. El mateix missatge de les meves paraules, espero.\nPublicat per Mar Calpena a 21:23 13 comentaris Enllaços a aquest missatge\n...canvi de "look"!\nPublicat per Mar Calpena a 14:32 12 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEl pa de la Pasqua\nFoto: Quique Kierszenbaum / The Independent\nMés que una notícia, el que vé ara és un comentari irònic sobre els equilibris geopolítics, la tradició, la religió i els costums alimentaris. Fa no gaire es va celebrar la Pasqua jueva, la Pesah, una festa que dura vuit dies i que conmemora la sortida dels jueus d'Egipte (ja sabeu, les plagues, l'èxode, Charlton Heston separant el Mar Roig i tot plegat). Com que els jueus van haver de sortir precipitadament de les seves cases, el pa els va quedar sense llevar, i per això tot tipus de llevat i el cinc cereals que la Torah esmenta com que poden fermentar -el blat, la civada, l'ordi, l'avena i l'espelta- eren considerats hametz, prohibits. Tampoc no es podia menjar cap plat que els contingués.\nSegons la Claudia Roden, que en matèria de cuina jueva considero gairebé la veu definitiva, la restricció variava en les tradicions askhenazi (la de l'Europa de l'Est) i sefardita (els jueus ibèrics). Mentre els primers prohibien també arròs, llenties i altres ingredients que els recordaven als cereals, els segons eren més laxes i només evitaven els grans en risc de fermentar, permetent fins i tot el blat sec. Però no em vull enrollar més amb la cuina i les tradicions jueves, perquè això seria tot un altre post.\nAnem, amb perdó, al gra.\nTot aquest ritual d'evitar el hametz era, en altres temps, curiòs i divertit. Els pares de família amagaven talls de pa a la casa i els nens feien una mena de gincama la nit anterior per trobar-los. I qualsevol resta de blat -o de cervesa- que poguès quedar era "venuda" per un dia als veïns gentils o àrabs. Què passa quan arribem al segle XXI? Que hi ha un estat confessional, Israel, que ha adaptat la seva vida administrativa a la religiosa, i vice versa. I que els mètodes de cultiu i emmagatzemament han progressat i per tant no és tan senzill deslliurar-se dels centenars de tones que tenen en propietat l'exèrcit d'Israel, els hospitals públics, les presons, o qualsevol altre institució de l'estat.\nI aquí entra el senyor Jaaber Hussein. Musulmà, per més dades. Com explica la notícia de l'Independent on ho he llegit jo, des de fa 12 anys Hussein signa l'únic acord àrab-israelià que sembla que no es trenca mai. Un cop l'any, aquest director d'hotel de la població d'Abu Ghosh diposita uns 3600 euros en metàlic com a paga i senyal per tots aquests cereals, i en teoria podria quedar-se'ls en acabar la celebració si paguès la resta del preu de mercat. Curiosament, a la seva població hi ha temporada alta d'israelis laics, que van a comprar als forns de la població pa llevat. I així s'acaba aquest història. Una fàbula moderna, un petit conte moral sense altra conclusió que que més enllà de creences (o en absència d'elles), potser si hi ha una cosa que ens uneix a tot el món és el gust de menjar pa. Recordem-ho.\nPublicat per Mar Calpena a 21:59 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nImatges del còdex de cuina "Opera de Bartolomeo Scappi", guardat a la Biblioteca de la Universidad Complutense de Madrid. Les he baixat del meravellosíssim blog BibliOdissey, on hi ha més informació sobre el còdex, una recepta, i suficients imatges de llibres antics i fascinants com per perdre-hi hores i hores...\nPublicat per Mar Calpena a 17:09 4 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Curiositats i links, Llibres de cuina\nAdoro la publi japonesa....\nPublicat per Mar Calpena a 12:50 6 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Mar Calpena a 10:18 11 comentaris Enllaços a aquest missatge\nImatge treta d'aquí.\nEl dia ha començat bé. Ahir vaig sopar meravellosament bé -a l'Àtica, com no- amb els col·legues del curs de novel·la (un dream team de talentosos/es) i m'he despertat de bon humor. El meu canvi de funcions a la feina, que em retorna a la redacció i a la traducció, m'agrada. I estic escrivint molt.\nPerò darrerament la crisi ho tenyeix tot. Avui he sabut que dues persones més del meu entorn han perdut la feina. I no para el degoteig. Així que contravenint les meves pròpies normes, vull fer una crida en pro de la indústria alimentària de consum massiu.\nA veure, no és que us vulgui convèncer de que heu de comprar a la babalà porqueries prefabricades. Ni de conya. Però directa o indirectament, he treballat molt de temps en marketing, i tinc força simpatia per a tots aquells que es mengen el cap diàriament per fer atractiu un producte, per trobar noves vies de que el resultat de la feina arribi al públic. El marketing és sovint una part desagraïda del món dels negocis: no t'emportes el mèrit si es ven, però sí les culpes si això no passa. Evidentment, els recursos de les grans corporacions són infinitament més gran que els del petit productor, però no puc evitar tenir certa empatia per les que han vist que la millor manera de vendre aliments és el truc més vell del llibre: les receptes.\nAhir ja em rondava escriure sobre la nova campanya d'una marca de pasta de full, que ha endegat una web que vol fer sentir al consumidor que ell també sap cuinar. És una campanya ben pensada, perquè la pasta de full -que, per cert, és l'ingredient triat per l'Hecho en mi cocina en curs- té la meravellosa capacitat de transformar les restes de la nevera en un plat presentable (jo em vaig estrenar a la cuina fent quiches) sense gaire esforç. I la d'aquesta web no és la única iniciativa en aquest sentit. Jo rebo de tant en tant el newsletter de Barilla (la sucursal ianqui) i el del patronat de promoció del Gorgonzola. Totes dues, molt ben fetes. He provat receptes que sortien en paquets de sucre, i d'altres que venien amb un cartró d'alvocats. I encara que en general no és que es tractessin de creacions sublims, d'aquelles que et fan canviar les conviccions sobre la vida i l'univers, sí que eren prou decents i satisfactòries, probablement perquè algú s'havia dedicat a testar-les i retestar-les i a comprovar-ne la redacció minuciosament. Alguna, fins i tot, la tinc retallada i la guardo en els quaderns que van precedir aquest blog.\nNo poso links. Tothom sap com funciona el Google. Ni tan sols us recomano que compreu els productes que es publiciten en les webs de les grans marques. Però sí que us demano que penseu i potser que proveu aquestes receptes. Tenen més feina al darrera de la que sembla.\nPublicat per Mar Calpena a 22:17 7 comentaris Enllaços a aquest missatge


Can Marxant - Apartaments Rurals Les Barnedes-Vall de Camprodon\nCan Marxant\tbarnedes.com\t2019-07-31T12:54:21+00:00\nCan Marxant, apartament a la plaça de Molló\nFes vida de poble, vine a Molló!\nMolló és un petit poble de 335 habitants situat en un petit turó de la Vall de Camprodon entre Camprodon i Coll d’Ares. Can Marxant és un apartament situat a la mateixa plaça del poble, centre de reunió del poble on barrejar-se amb la seva gent.\nAllotjar-se a Can Marxant permet viure uns dies de prop la vida de poble, anar a buscar el pa al forn, a la carnisseria, a la botiga o a la cooperativa ramadera del poble. Relaxar-se prenent un cafè al bar de la plaça o passejar pels carrers del poble vivint “la vida de poble”.\nDins del nucli de Molló hi ha l’església romànica de Santa Cecilia, la capella de Sant Sebastià i l’edifici de l’ajuntament amb zona verda i de jocs per als més petits, així com taula de ping-pong, pista poli-esportiva amb camp de bàsquet i futbol, la font de la Font Vella amb una bonica àrea de pic-nic al costat, i les façanes de les cases de la plaça major amb un aire modernista (auster) protegides pel “Catàleg de Façanes d’Interés i Protecció Especial”.\nCan Marxant és un apartament de 46 m2 de planta baixa apte per a 4 persones, amb 2 habitacions, una amb llit de matrimoni i una altra amb lliteres, bany, cuina, menjador i saló equipats. Disposa d’un pati exterior amb taules i cadires per poder-hi menjar i on es poden guardar bicicletes. Can Marxant també disposa de connexió wifi gratuïta. *\nAllotjats a Can Marxant gaudíreu igualment de l’accés lliure a la piscina de Les Barnedes i els descomptes especials en el Molló Parc d’animals i d’aventures. A mig minut amb cotxe, 3 amb bicicleta i 10 minuts caminant.\n*Can Marxant no té rentadora. Tampoc no hi ha aparcament privat però hi ha zones d’aparcament pels voltants.\n> Una habitació amb dos llits individuals (lliteres).\n> Un bany amb dutxa.\n> Menjador, saló amb sofàs.\nRentadora, planxa i taula de planxar,estenedor, rentavaixelles, microones, forn, vitroceràmica, nevera, cafetera Nespresso, vaixella, paelles i cassoles.\n>Disposa d’un oati interior on es oiden guardar bicicletes..\n* Possibilitat de comprar a l’arribada amb un cost addicional.


descarregar counter-strike 1.6 per a ordinador ► Counter Strike 1.6 descarregar\ndescarregar counter-strike 1.6 per a l'ordinador és una decisió, per a tothom a qui li agrada comunicar-se\nSi sou d'aquelles persones que li agrada comunicar-se, aleshores descarregar counter strike 1.6 per a PC és la millor decisió per a tu. descarregar counter-strike 1.6 per a PC és la millor decisió per moltes raons. Així doncs, coneixem-ne més, per què descarregar counter-strike 1.6 per a PC és la millor decisió, si t'agrada comunicar-te.\nSi us descarregueu counter-strike 1.6 per a ordinador, mai estaràs sol\nEn primer lloc, ens agradaria adonar-se que, si voleu descarregar counter-strike 1.6 per a PC, mai estaràs sol. Sí, si vols descarregar counter-strike 1.6 per a PC, sempre trobes la gent per al joc. Per tant, si voleu descarregar counter-strike 1.6 per a PC, sempre tens algú amb qui xerrar.\nSi us descarregueu counter-strike 1.6 per a PC, coneixeràs gent d'arreu del món\nI aquesta no és l'única raó per la qual cal fer-ho descarregar counter-strike 1.6 per a PC. Ens agradaria notar-ho si voleu descarregar counter-strike 1.6 per a PC, coneixeràs gent de mane. Aquest joc és molt popular a tot el món. Per tant, si voleu descarregar counter-strike 1.6 per a PC, els coneixeràs i podràs xerrar amb ells.\nSi us descarregueu counter-strike 1.6 per a ordinador, podeu compartir la vostra pràctica\nI, per descomptat, ens agradaria adonar-se, que si voleu descarregar counter-strike 1.6 per a PC, pots compartir la teva pràctica de jocs amb altres persones. Així, només descarregar counter-strike 1.6 per a PC i sare els consells.\nAixí que, com podeu veure, si us agrada comunicar-vos, ho heu de fer descarregar counter-strike 1.6 per a PC. I per últim volem recordar que pots descarregar counter strike 1.6 per a ordinador gratis des del nostre lloc web.


Puig exalta la "força" del poble per a "prendre la Bastilla de la solidaritat" i derrocar la "intolerància\nCreu "fonamental la mirada a un passat d'unió en la diversitat" per a afrontar reptes, com igualtat de gènere, finançament i sostenibilitat\n8 de octubre de 2019 (15:34 CET)\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha exaltat aquest dimarts, en vespres del 9 d'Octubre, el "poble" com "la major força" de la Comunitat Valenciana i ha asseverat que "les gents anònimes" resulten "imprescindibles per a prendre la Bastilla de la solidaritat, derrocar l'Antic Règim de la intolerància i encaminar la història valenciana per la senda de la igualtat".\nAixí s'expressa Puig en un article d'opinió amb motiu del Dia de la Comunitat Valenciana, que se celebra aquest dimecres, "la data més assenyalada del calendari col·lectiu perquè és "l'acta fundacional del nostre poble", subratlla.\nEl president comença la seua reflexió al·ludint a "una de les lectures més interessants de l'any", la novel·la '14 de juliol', en la qual Éric Vuillard "relata aquell mític dia de 1789 en el qual la història va canviar i ho va fer des d'un punt de vista original: el de les gents anònimes --tan reals com desconegudes fins ara-- que van resultar imprescindibles per a prendre la Bastilla, derrocar l'Antic Règim i encaminar la història d'Europa per la senda de la llibertat, la igualtat i la fraternitat".\nSeguidament, el cap del Consell cita historiadors com Alfons Cucó i Antoni Furió per a exposar que "no és la geografia la que explica el poble valencià, sinó la història". En aquest sentit, recorda el moment en el qual Jaume I va conquistar les antigues taifes musulmanes--Ares del Maestrat, Borriana, el Puig, València, Alzira, Dénia, Xàtiva, Biar-- i va decidir crear el nou i independent Regne de València.\n"Un poble nou s'engegava", assenyala Puig, que precisa: "però ho feia des de la diversitat: amb repobladors que provenien de territoris dispars i amb parles diferents, amb una geografia ben diferenciada entre el litoral amable i un treballós interior, amb una part de musulmans que compartien terra amb una minoria jueva i la majoria creixent de nous cristians".\n"TERRA CAPAÇ D'OBRIR-SE I D'ESTENDRE PONTS"\n"Estic convençut d'aquella diversitat originària ha anat modelant, per a bé, la nostra personalitat", ha constatat el president, que ha considerat que la Comunitat Valenciana ha demostrat "ser una terra capaç d'obrir-se i d'estendre ponts amb altres pobles i cultures".\nAl seu paréixer, ara que els valencians compleixen "781 anys junts", és "fonamental eixa mirada al passat d'unió en la diversitat a l'hora d'afrontar els reptes actuals", entre els quals cita "un finançament just, un creixement sostenible i, per damunt de tot, una igualtat real entre gèneres".\nEn aquesta línia, ha advocat per "un finançament just, una societat digital, un creixement sostenible i respectuós amb el planeta, una economia innovadora i inclusiva, una ocupació sense precarietat, una educació pública adaptada als nous temps i amb una FP pionera, una extensió de l'estat del benestar i, per damunt de tot, una igualtat real entre gèneres on la insuportable violència masclista siga, per fi, eradicada".\nSobre aquest tema, ha argumentat que, davant els desafiaments que hui encara la Comunitat Valenciana, es requereix "prendre consciència que nostra terra l'han fet i la faran les gents anònimes". "El poble que cada dia batega en les escoles, en els hospitals, les fàbriques, els camps, les cafeteries i les oficines o les places dels nostres pobles i ciutats: ací està la major força de la nostra terra", ha reivindicat.\nA més, "el nostre Segle d'Or que ens recorda tot el que hem aconseguit anant de la mà". "De fet, el nostre poble podria entonar aquells versos de Maria Beneyto: 'Jo múltiple, plural, amics meus, no sóc res. Sóc tot", evoca.\nPer tot açò, insisteix que "la major força de la nostra terra és la gent que resulta imprescindible per a prendre la Bastilla de la solidaritat, derrotar l'Antic Règim de la intolerància, i encaminar la història valenciana per la senda d'igualtat".


AVÍS LEGAL www.englishemporda.cat\nQualsevol persona que accedeixi a la Web de C.SILVERSTON tindrà la consideració d'Usuari. L'Usuari es compromet a utilitzar la pàgina Web i aquells serveis posats a la seva disposició a través de la mateixa, de manera concorde a la Llei, a la moral, als bons costums i a l’ordre públic, així com amb el que es disposa en les presents clàusules. En conseqüència, queda obligat a no utilitzar la Web amb finalitats o efectes il·lícits i/o contraris a l'establert, lesius de drets i/o interessos de tercers o que, de qualsevol forma, puguin danyar la Web o impedir el seu ús normal, o dels serveis accessibles a través de la mateixa.\nEl codi font, els dissenys gràfics, les imatges, les fotografies, els vídeos, els sons, les animacions, el programari, els textos, així com la informació i els continguts que es recullen a la Web estan protegits per la legislació espanyola sobre els drets de propietat intel·lectual i industrial a favor de C.SILVERSTON o de terceres llicències. No es permet la reproducció i/o publicació, total o parcial, de la Web, ni el seu tractament informàtic, la seva distribució, la seva difusió, ni la seva modificació, transformació o descompilació, ni altres drets reconeguts legalment al seu titular, sense el permís previ i per escrit del mateix. L'Usuari, única i exclusivament, pot utilitzar el material que aparegui a la Web per al seu ús personal i privat, quedant prohibit el seu ús amb finalitats comercials o per incórrer en activitats il·lícites. Tots els drets derivats de la propietat intel·lectual estan expressament reservats per C.SILVERSTON o les terceres llicències, que vetllarà pel compliment de les anteriors condicions com per la deguda utilització dels continguts presentats a les seves pàgines web, exercitant totes les accions civils i penals que li corresponguin en el cas d'infracció o incompliment d'aquests drets per part de l'Usuari.\n• C.SILVERSTON es compromet a tractar les dades de l'Usuari de forma confidencial i tan sols seran cedits a tercers (entenent-se per tercer "Les entitats col·laboradores de C.SILVERSTON que subministren serveis específics als seus clients o treballadors") per al compliment efectiu dels serveis sol·licitats per l'Usuari. D'una altra forma, sol·licitarà el consentiment previ a l'Usuari.\n5) POLÍTICA D'ENLLAÇOS.\nC.SILVERSTON no serà responsable dels danys i perjudicis produïts o que puguin produir-se, qualsevol que sigui la seva naturalesa, que es derivin de l'ús de la informació, de les matèries contingudes a la Web i dels programes que incorpora. Els enllaços (Links) i hipertext que possibilitin, a través de la Web, accedir a l'Usuari a prestacions i serveis oferts per tercers, no pertanyen ni es troben sota el control de C.SILVERSTON, de manera que no es fa responsable ni de la informació continguda en els mateixos ni de qualssevol efecte que pogués derivar-se d'aquesta informació.\n6) POLÍTICA D'INFORMACIÓ I PUBLICITAT COMERCIAL.\nC.SILVERSTON es compromet a través d'aquest mitjà a no realitzar publicitat enganyosa. A aquests efectes, per tant, no seran considerats com a publicitat enganyosa els errors formals o numèrics que puguin trobar-se al llarg del contingut de les diferents seccions de la Web, produïts com a conseqüència d'un manteniment i/o actualització incompleta de la informació continguda en aquestes seccions. C.SILVERSTON, com a conseqüència del que es disposa en aquest apartat, es compromet a corregir-ho tan aviat com tingui coneixement d'aquests errors.\nC.SILVERSTON es compromet a no remetre comunicacions comercials sense identificar-les com a tals, conforme al que es disposa en la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i de comerç electrònic. A aquests efectes no serà considerat com a comunicació comercial tota la informació que s'enviï als clients de C.SILVERSTON sempre que tingui per finalitat el manteniment de la relació contractual existent entre client i C.SILVERSTON, així com l'acompliment de les tasques d'informació i altres activitats pròpies del servei que el client té contractat.\nEl present Avís Legal i totes les relacions que s'estableixin entre C.SILVERSTON i l'Usuari de la Web i els seus serveis es regiran per l'establert en la legislació espanyola. Qualsevol controvèrsia se sotmetrà als Jutjats i tribunals de la ciutat de Girona.\nCORINNE ADELE SILVERSTON - Última revisió: Juliol 2017


MÃ©s de 200 persones colâ€¢laboren en la neteja de la Serra de Galliners\nEs van poder recollir residus de tot tipus, alguns especialment voluminosos com somiers o matalassos\nMÃ©s de 200 persones van participar diumenge en lâ€™acciÃ³ organitzada per Sant Quirze del VallÃ¨s Natura â€œClean up Europeâ€�. Es tractava dâ€™una neteja per la Serra de Galliners que va aconseguir deixar lliures de residus tres punts: el camÃ de Can Ponsich al voltant de la riera; el camÃ de Can Llobateres cap a les Fonts; i, finalment, el parc del turÃ³ del Castellet. Les persones voluntÃ ries es dividir en grups i van poder retirar vidres, papers i llaunes. TambÃ© van recollir alguns residus especialment voluminosos, com 10 pneumÃ tics, 3 somiers i 4 matalassos.\nLes zones netejades es van identificar amb un cartell que a mÃ©s dâ€™indicar lâ€™acciÃ³ solidÃ ria amb el medi ambient solâ€¢licita respecte per la natura. En alguns casos, sâ€™indica qui ha colÂ·laborat en la neteja, com ara lâ€™AMPA de lâ€™escola Onze de Setembre, un grup que va ser especialment nombrÃ³s, igual que el Club de Marxa NÃ²rdica o lâ€™AssociaciÃ³ Country Mussols.\nEls infants participants en lâ€™acciÃ³ van rebre una medalla de fusta, on van poder posar el seu nom, per tal de recordar la jornada.\nUn aperitiu de germanor i lâ€™actuaciÃ³ del Grup Corrandes van posar el punt final a la jornada.\nRecordem que aquesta iniciativa sâ€™organitza des de fa uns anys a tot Europa, amb lâ€™objectiu de conscienciar la ciutadania sobre la quantitat de residus que llancem de forma incontrolada a la natura. Dâ€™aquesta manera, es promou la recollida dâ€™aquests materials abocats de manera ilâ€¢legal als boscos, platges, marges dels rius, etc.\nLâ€™any passat lâ€™Ajuntament va organitzar la primera ediciÃ³ del â€œClean upâ€�, amb la colâ€¢laboraciÃ³ dels treballadors i treballadores de lâ€™administraciÃ³ local. En total, es van recollir un total de 500 kg de residus a la zona de la riera de Can Feliu.\nTot i que la campanya es realitza al mes de maig, aquesta acciÃ³ s'ha dut a terme a la tardor per no destorbar la fauna de la Serra de Galliners en Ã¨poca de cria.


Butlletí 20/05: un retorn als centres imposat, Adjudicacions d’Estiu, Funció Pública, proves de coronavirus… - educaccio.cat\nButlletí 20/05: un retorn als centres imposat, Adjudicacions d’Estiu, Funció Pública, proves de coronavirus…\nUn retorn als centres imposat i sense garanties\nEl Departament d’Educació ha optat per un retorn als centres imposat i sense garanties, amb una norma unilateral que ignora i menysprea a qui representem a unes treballadores sense les quals no hi ha cap tornada possible. T’ho expliquem aquí.\nFunció Pública decideix unilateralment la reincorporació progressiva\nFunció Pública de la Generalitat decideix unilateralment la reincorporació progressiva de les empleades públiques i els empleats públics. Aquí tens tota la informació.\nAdjudicacions Provisionals d’Estiu: Publicació de la resolució\nPots trobar un resum de la resolució i tota la informació referent al procés d’adjudicacions d’estiu, així com apuntar-te al butlletí informatiu i de consultes de les adjudicacions provisionals d’estiu a la nostra pàgina web.\nCCOO de Catalunya presenta una guia sindical en relació a la utilització de proves per la detecció de coronavirus per part de les empreses\nDes de CCOO entenem que la vigilància i l’interès epidemiològic són competències de les autoritats sanitàries públiques, i no un interès legítim que puguin invocar empreses ni serveis de prevenció per a la realització de les proves de coronavirus SARS-CoV-2 de manera unilateral i fora del control del sistema públic. Per aquest motiu hem elaborat una guia sindical en relació a l’aplicació d’aquestes proves.


La Generalitat preveu connectar les estacions de Tram i Renfe d'Alacant el 2028\nLa futura xarxa de TRAM vertebrarà la ciutat amb l'ampliació de trajecte a La Florida i Ciutat d'Assís, així com la nova línia 6 a l'Hospital de Sant Vicent\nLa nova estació intermodal que connectarà el TRAM a la Plaça de Estels amb Renfe a l'Avinguda de Salamanca serà realitat a 2028. Serà si els comptes surten com han anunciat hui, 20 d'abril, el president Ximo Puig i el conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España a la presentació del projecte, una versió millorada de l'anterior el 2007, amb més pressupost i la idea de vertebrar la capital a través del TRAM, amb ampliació de línies al sud-oest i un nou traçat, línia 6, que arribarà a l'Hospital de Sant Vicent.\nLa idea de connectar ambdos estacions, de TRAM i Renfe, ja es va plantejar el 2003 i va prendre forma com a projecte quatre anys després. Ara la Generalitat ha mostrat un «compromís ferm» i «no perdre ni un minut» perquè comencin les obres. El president ha explicat que el primer pas serà aprovar el projecte d´Alacant Intermodal a finals d´este any. A principis del 2023 es licitaran les obres, s'adjudicaran durant el primer semestre i abans de finalitzar este any s'hauran iniciat.\nestes obres contemplen la connexió de l'estació del TRAM d'Alacant a Estels i la d'Adif-Renfe mitjançant un túnel subterrani. El projecte bàsic ja completat per Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) inclou la definició i el disseny de l'estació intermodal i del túnel d'accés a esta per la avinguda Salamanca.\nLa proposta tècnica planteja una nova estació intermodal amb quatre vies i dos andanes centrals, fet que augmenta considerablement la superfície d'ocupació en planta davant la prevista al projecte redactat el 2007, que disposava únicament de tres vies per donar resposta a l'ampliació de la xarxa anunciada l'estiu passat pel conseller de Política Territorial, Arcadi España, a la ciutat d'Alacant.\nEsta ampliació al nombre de vies permetrà una millora en la freqüència de pas dels trens i tramvies i, en definitiva, de l'explotació del servei ferroviari, de manera que s'atendran les necessitats de la futura expansió programada per al TRAM d'Alacant.\nEsta nova actuació situa la ciutat d'Alacant "en condicions d'afrontar el futur amb una mobilitat moderna, pròpia d'una capital de la Mediterrània que ha de tenir al transport públic un eix fonamental", segons Ximo Puig.\nEl president també ha ressaltat que el nou projecte quasi triplica la dotació inicial del que es va plantejar el 2003 i incorpora elements d'intermodalitat adaptats a una concepció més ambiciosa de les connexions urbanes. En total, seran 100 milions d'euros procedents de fons FEDER.\nEste document es consensuarà a les pròximes setmanes amb AVANT, Adif i Ajuntament d'Alacant per completar la versió definitiva del projecte constructiu, com s'ha fet fins ara per avançar en totes les fases del projecte esmentat.\nPosteriorment, l'Agència Valenciana de la Seguretat Ferroviària (AVSF) haurà de donar-ne l'aprovació perquè el Ple del Consell autoritzi la licitació de les obres que són susceptibles de finançament per la Unió Europea a través del Programa Operatiu Feder Comunitat Valenciana 2021- 2027 .\nLa vertebració d'Alacant\nLes obres a l'estació asseuran les bases per a la vertebrar la connexió de la ciutat i millorar el transport a barris pels quals no discorre actualment el tramvia. L'estació serà el punt de partida d'una ampliació del TRAM que connectarà pel sud-oest de la ciutat d'Alacant els barris de La Florida, Ciutat d'Assís i Sant Ferran-Princesa Mercedes. Este nou traçat de la línia va ser presentat per part de la Generalitat a Alacant l'estiu passat i s'estima que comptarà amb una inversió de 35 milions d'euros.\nA més, a partir d´esta nova estació també es contempla la creació de la nova Línia 6 del TRAM (Alacant Intermodal – Hospital de Sant Vicent), el traçat del qual discorrerà pel sud de la Gran Via, a través del polígon de Sant Blai, els Àngels, Sant Agustí, Tòmbola i Divina Pastora, fins a connectar amb el traçat actual al TRAM d'Alacant, a prop de la parada de Ciutat Jardí. La inversió prevista d'esta nova línia, que permetrà vertebrar una zona d'Alacant i actualment no compta amb transport públic d'alta capacitat, està estimada en 40 milions d'euros.\nCom ha destacat el conseller Arcadi Espanya durant la presentació del projecte, amb esta actuació “es dóna resposta a la necessitat d'apostar per la intermodalitat detectada pel Pla de Mobilitat Metropolità d'Alacant-Elx elaborat per la Generalitat Valenciana i d'ampliar la xarxa a través de Estels, com també va detectar este marco estratègic per a les infraestructures alacantines”.


Ciència i medi ambient 23/10/2020\nDiversos estudis indiquen que un reactor compacte podria produir energia d’aquí deu anys\nHarry Fountain, The New York Times\nIl·lustració de l'astre rei, el sol GETTY IMAGES\nNova YorkEls científics que desenvolupen una versió compacta de reactor de fusió nuclear han demostrat en una sèrie d’articles científics que l’artefacte hauria de funcionar, cosa que renova l’esperança d’assolir l’objectiu -llargament perseguit sense èxit- d’imitar el procés pel qual el Sol genera energia i lluitar contra el canvi climàtic.\nS’espera que la construcció d’un reactor batejat com a Sparc que estan desenvolupant investigadors de l’Institut Tecnològic de Massachusetts i Commonwealth Fusion Systems, una empresa fundada per impulsar aquest projecte, comenci a la primavera del 2021 i duri uns tres o quatre anys, segons els investigadors i directius de l’empresa. Per bé que el projecte encara ha de superar obstacles importants, l’empresa va anunciar que, un cop construït, començarà la fase de proves. Si el nou reactor la superés, es construiria una central que generaria electricitat a partir de l’energia de la fusió nuclear. Es preveu que comenci a produir-ne durant la pròxima dècada.\nMés ràpid que l’ITER?\nAquest ambiciós calendari té uns terminis molt més breus que els del principal projecte de fusió nuclear a nivell mundial, una iniciativa multinacional establerta al sud de França i coneguda com a ITER (sigla anglesa de Reactor Experimental Termonuclear Internacional). La construcció d’aquest reactor va començar el 2013 i, tot i que no ha estat concebut per generar electricitat, s’espera que sigui capaç de desencadenar una reacció de fusió el 2035.\nBob Mumgaard, el conseller delegat de Commonwealth Fusion i un dels seus fundadors, explica que un dels objectius del projecte de l’Sparc és assolir la fusió en un termini prou breu perquè pugui contribuir a la mitigació del canvi climàtic. “Estem molt centrats en generar electricitat a partir de la fusió nuclear com més aviat millor”, diu.\nLa fusió, un procés pel qual s’uneixen àtoms lleugers a temperatures de desenes de milions de graus i que allibera energia, s’ha presentat com una manera de resoldre a escala mundial els problemes climàtics que ocasiona la generació elèctrica. Com les centrals nuclears convencionals on es divideixen àtoms per fissió, les centrals de fusió no consumirien combustibles fòssils ni emetrien gasos d’efecte hivernacle. El seu combustible, generalment isòtops d’hidrogen, seria molt més abundant que l’urani que alimenta la majoria de centrals nuclears. A més, la fusió generaria una radioactivitat i uns residus menors i menys perillosos que els de les centrals de fissió.\nAra bé, els obstacles que cal superar per construir una màquina capaç de produir i controlar el plasma de fusió (un núvol roent d’àtoms a temperatures exorbitants que malmet o destrueix qualsevol cosa que hi entri en contacte) són colossals. Científics amb dècades d’experiència en la fusió nuclear es mostren entusiasmats per les perspectives del projecte de l’Sparc, però afirmen que tal vegada el calendari peca de falta de realisme. “Quan llegeixo aquestes publicacions em fa la sensació que aconseguiran el plasma de fusió termonuclear controlat que tots somiem”, diu Cary Forest, un físic de la Universitat de Wisconsin aliè al projecte. “Però si hagués de calcular per a quan ho tindran, multiplicaria el termini per dos, com faig amb els meus estudiants de grau quan prediuen el temps que es trigarà a fer alguna cosa”.\nEl projecte de l’Sparc tindria unes dimensions molt més modestes que l’ITER: com una pista de tennis al costat d’un camp de futbol, explica el Dr. Mumgaard. El seu cost també seria molt inferior al de la iniciativa internacional, que s’ha pressupostat en 22.000 milions de dòlars, però podria acabar costant molt més. Commonwealth Fusion, fundada el 2018, té uns 100 empleats i fins ara ha obtingut uns 200 milions de dòlars de finançament.\nEl somni de la fusió\nDes que, fa gairebé un segle, es van practicar els primers experiments per investigar la fusió, s’ha intentat sense èxit fer realitat la promesa d’una màquina pràctica de fusió que produeixi més energia de la que consumeix. Des de llavors, sembla que sempre estem “a només unes dècades” de generar electricitat a partir de la fusió. Podria ser que la història es repetís també amb el projecte de l’Sparc. Tanmateix, set articles revisats per experts publicats recentment en una edició especial de la revista The Journal of Plasma Physics aportaven proves de l’èxit futur del projecte i del fet que generarà deu vegades més energia de la que consumirà.\nLes investigacions “confirmen que és molt probable que el disseny en què estem treballant funcioni”, afirma Martin Greenwald, director adjunt del Centre de Fusió i Física de Plasmes de l’Institut Tecnològic de Massachusetts i un dels principals responsables científics del projecte. El Dr. Greenwald és fundador de Commonwealth Fusion, però actualment no té cap vinculació amb l’empresa.\nEl projecte de l’Sparc es basa en el mateix tipus de dispositiu que l’ITER: un tokamak, és a dir, una cambra en forma de dònut a l’interior de la qual es produeix la reacció de fusió. La temperatura del núvol de plasma, que és superior a la del Sol, fa que s’hagi de confinar mitjançant forces magnètiques. L’ITER ho aconsegueix gràcies a unes enormes bobines electromagnètiques que contenen fils de materials superconductors. Per a la refrigeració, es recorre a heli líquid. L’Sparc, per la seva banda, aprofita una tecnologia electromagnètica més nova que es basa en els anomenats superconductors d’alta temperatura, capaços de produir un camp magnètic molt més alt, explica el Dr. Greenwald. Per consegüent, el plasma té unes dimensions molt més modestes. Els articles evidencien que “aquesta via d’alt camp continua semblant viable”, diu el Dr. Greenwald. “Si aconseguim superar els reptes relacionats amb l’enginyeria, la màquina tindrà les prestacions que preveiem”.\nEn qualsevol cas, Commonwealth Fusion és una de les diverses empreses que treballen en el desenvolupament i la comercialització d’electricitat procedent de la fusió en col·laboració amb centres de recerca i amb el suport dels centenars de milions de dòlars invertits en el sector. TAE Technologies, per exemple, una empresa amb seu a Califòrnia, treballa en un disseny en què, per desencadenar la fusió, es disparen dos núvols de plasma l’un contra l’altre en un dispositiu lineal. First Light Fusion, una empresa fundada a la universitat britànica d’Oxford, dedica energia a comprimir i col·lapsar el combustible de fusió.\nWilliam Dorland, físic de la Universitat de Maryland i editor de The Journal of Plasma Physics, afirma que la publicació ha demanat a alguns projectes dedicats a la fusió “que ens expliquin els seus fonaments físics”. L’Institut Tecnològic de Massachusetts i Commonwealth Fusion de seguida han respost a la petició afirmativament. “Des del meu punt de vista, és el primer de tots aquests grups que disposen de finançament privat que explica amb total claredat el que fa”, diu el Dr. Dorland. “Hi ha persones raonables que discrepen pel que fa a si funciona o no”, comenta. “Jo senzillament m’alegro que hagin fet un pas endavant i ens expliquin en un llenguatge científic normal el que passa”.


CEDEC us desitja un bon Nadal i un feliç 2018! - Blog de CEDEC\nCEDEC us desitja un bon Nadal i un feliç 2018!\nPublicat per CEDEC el 21 desembre, 2017\nPublicado en: CEDEC.\tEtiquetado: cedec,Centro Europeo de Evolución Económica,excel•lència empresarial,Nadal,pimes.\tDeixa un comentari\nCom cada any, des del blog de CEDEC volem aprofitar aquestes dates tan especials per desitjar-vos unes bones festes de Nadal i un feliç any nou. A través d’aquesta publicació, volem compartir la nostra satisfacció pel fet de disposar d’aquest canal de comunicació que ens permet tenir una via tan directa amb tots vosaltres.\nJa fa més de sis anys que vam posar en marxa els nostres canals digitals i xarxes socials, creats amb el propòsit ferm d’esdevenir un referent i un punt de trobada per a empresaris, directius i tot tipus de públics relacionats amb l’àmbit empresarial i l’economia en general, on es tractessin temes crucials per a la gestió de l’empresa i es facilités informació d’interès sobre el sector. Esperem que els nostres continguts hagin estat eines útils per ajudar-vos a avançar en el vostre camí vers l’excel·lència empresarial.\nL’any 2018 es perfila amb més optimisme que els anys anteriors. Des de CEDEC confiem que totes les empreses puguin percebre en els seus propis resultats la millora dels indicadors macroeconòmics que tant s’ha comentat.\nEl nostre desig per a l’any que comença és continuar al vostre costat i ser companys de viatge per a tots els qui vulgueu seguir-nos i confiar en els nostres consells. L’objectiu de CEDEC és ajudar-vos en el vostre èxit. Per aquest motiu i amb aquesta finalitat, continuarem treballant per ser una eina útil per afrontar els vostres objectius professionals. Ens posem a la vostra disposició per ajudar-vos a resoldre qualsevol dubte que us sorgeixi, gràcies a una comunicació àgil, directa i fluida.\nTambé volem aprofitar l’avinentesa per agrair la participació i la cooperació empresarial de tots els nostres clients i amics, que fan que cada any que comença sigui encara més prometedor que l’anterior.\nUs desitgem el millor per a aquestes festes i un feliç any 2018, carregat d’èxits empresarials i personals!\n← GSL SERVICIOS DE PREVENCIÓN presenta la seva nova pàgina web i referma la seva col·laboració amb la consultora d’empreses CEDEC\nLes complicacions que genera una successió mortis causa en una empresa familiar →\nLes exportacions de les empreses industrials internacionalitzades augmenten un 9,2% el 2017 https://t.co/m1BvlNC6UD\nL'IPC a Catalunya se situa al febrer en un 1,4% https://t.co/G8V0CW95zQ\nEls pilars bàsics per ser una empresa “gasela” via @cedecpimes https://t.co/cJ1NmXL8GS\nLes pimes impulsen la robòtica catalan https://t.co/vwHuTqRmS4\nTot just el 10% d'empreses compleixen amb els plans d'igualtat https://t.co/TIK8qrlBVx\nEl 59% dels treballadors no cobren les hores extres que fan https://t.co/tAI14eT7Z6\nAquest és el model de consum dels mil·lennistes, la nova generació de joves via @cedecpimes https://t.co/dZTlf05EVb\nEl Govern de Colau invertirà 1,7 milions en la digitalització de comerços i mercats https://t.co/ShJJuRE0sY\nLas importaciones de crudo a España alcanzaron los 6.558 millones de toneladas el pasado mes de enero #pymes… https://t.co/f357O8sA1y\nEspanya registra un rècord de peticions de patents europees https://t.co/VHXcRI0w12\nAlberto Pijuan Asesoría pymes autònoms canals digitals cedec pimes CEDEC S.A. Centro Europeo Evolución Económica clients comunicació Consultora pimes consultora pymes creixement deutes eCommerce empreses excel•lència empresarial Grup CEDEC impostos innovació lideratge l’Excel·lència Empresarial l’excel•lència empresarial l’IVA màrqueting negoci opinions clients pimes productivitat pymes talent transformació digital treballadors


Alcover es torna a quedar sense colla castellera pròpia\nEls Xiquets d'Alcover es dissolen set anys més tard de la seva refundació\n2 min. Barcelona 30/09/2019 17:54\n651x366 Alcover es torna a quedar sense colla castellera pròpia Alcover es torna a quedar sense colla castellera pròpia\nEl dia a dia de les colles castelleres no és tasca fàcil. En les colles petites es complica molt més quan no pots comptar amb gaires efectius en els assajos. Els Xiquets d'Alcover ho han viscut en primera persona els darrers mesos i aquest setembre han decidit posar fi a la colla castellera i dissoldre's.\nLa decisió dels de l'Alt Camp arriba després que a inicis de juny ja aturessin temporalment la seva activitat i van deixar com a única actuació la de la seva festa major, el 20 d'octubre. Finalment, però, la impossibilitat de "dur a terme assajos amb garanties i poder anar a plaça amb uns mínims per poder fer alguna cosa", tal com confirmen en un comunicat a la seva pàgina web, ha dut a suspendre qualsevol mena d'exhibició castellera.\nDivendres es va celebrar una assemblea extraordinària, que només incloïa l'estat de salut de la colla i la continuïtat de la seva activitat. La decisió, tal com s'ha esmentat, va ser l'aturada total de l'activitat com a colla. En l'escrit, els de la camisa verd oliva agraeixen el suport dels seus padrins, els Castellers d'Altafulla i els Xiquets del Serrallo, així com de l'Ajuntament pel seu suport i les entitats que hi han col·laborat. Aquesta, a més, és la segona aturada dels Xiquets d'Alcover, ja que una primera etapa iniciada el 1984 es va donar per acabada al 2009.\nDes de la seva refundació l'any 2012, els Xiquets d'Alcover han anat sovintejant els castells de sis. La seva millor temporada va ser el 2015, quan van descarregar seixanta-un castells de nou, a més de dos pilars de cinc, i van arribar a provar sense èxit el 3d7. El 2017, però, ja van perdre al 4d6 i l'any passat només van poder completar nou castells de sis.


Tagore, Rabindranath (1861-1941) HIST.\nPoeta, literat, pintor i filòsof indi. Va néixer a Calcuta al si d'una família benestant, (era fill del també filòsof i filantrop Debendranath Tagore). En la seva infància, Ravîndranâtha Thâkura -aquest és el seu nom en llengua bengalí- ja va demostrar dots poètics i va publicar el seu primer llibre als 17 anys. Entre 1877 i 1888 va cursar estudis de dret, música i literatura a Anglaterra. De tornada a l'Índia es va ocupar de l'administració de les propietats de la seva família i va prosseguir la seva activitat literària en què barreja aspectes bàsics de la literatura índia amb els de la literatura anglesa (d'autors com Percy Bysshe Shelley, Thomas Moore o William Wordsworth).\nAquesta fusió, que no és només estilística, va contribuir de manera decisiva al coneixement mutu entre la civilització índia i l'occidental. El contacte amb la població li va obrir els ulls davant la pobresa i el retard, tema de què tracta en molts dels seus relats, i li va fer interessar-se vívamente per les tradicions populars. La seva activitat intel·lectual va ser incessant, convertint-se en l'autor indi més important del seu temps. Va escriure nombrosos relats, poemes, novel·les, obres de teatre. Activitat que va compaginar amb la composició musical i amb nombroses conferències i cursos impartits per diverses universitats en molts països. En el desenvolupament d'aquesta febril activitat va mantenir contacte amb alguns dels pensadors i científics més destacats del seu temps, especialment amb Einstein (veure text).\nEl 1901 va fundar una escola en les seves propietats de Santiniketan, orientada a la consecució de la formació harmònica de l'home, entesa com una unitat entre l'individu i el ‹esperit humà universal». Aquesta orientació humanista i mística traspassa tota l'obra de Tagore. Però no sols la seva obra literària, escrita en llengua bengalí i marcada per un intens lirisme, està marcada per aquest aspecte místic, sinó que també en l'àmbit del polític es tradueix en un profund internacionalisme i humanisme.\nEl 1921 la seva escola de Santiniketan es va convertir en l'Universitat Internacional Visva-Bharati.\nEl 1913 se li va concedir el Premi Nobel de Literatura, i el 1915 el rei Jordi V li va atorgar el títol de cavaller, dignitat a què va renunciar quatre anys més tard, arran de la matança d'Amritsar en la que les tropes colonials britàniques van matar a més de 400 manifestants indis desarmats.\nEntre les seves nombrosos obres destaquen: Gitañjali (Ofrena de càntics, 1910), The Crescent Moon (1913), The Gardener (1913) y Lovers Gift and Crossing (1918).


La Universitat d'Alacant i la CAM aposten per la formació de qualitat com a via de foment de l'ocupació i millora de la competitivitat de les empreses. Actualitat Universitària\nLa Universitat d'Alacant i la CAM a..e la competitivitat de les empreses\nAlacant, 20 de juliol de 2011\nAmb aquest objectiu, el president territorial de la CAM, Armando Sala, i el rector de la Universitat d'Alacant, Ignacio Jiménez Raneda, han signant aquest matí, en la Seu Territorial de la Caixa, un conveni que consolida la col·laboració entre ambdues institucions. En l'acte de signatura han estat presents també, per part de la Universitat d'Alacant, la vicerectora de Relacions Institucionals, Aránzazu Calçada, el degà de la Facultat de CC.Economicas i Empresarials, Juan Llopis, la coordinadora de l'Escola de Negocis, Reyes Gonzalez, la directora de la Fundació General de la UA, Lucia Gomis i la Coordinadora del Gabinet d'Iniciatives per a l'Ocupació (Gipe), Maria Jose Parra.\nTant Sala com Raneda han mostrat la seua convicció en què l'èxit de les empreses es basa, fonamentalment, en la qualitat dels seus recursos humans, la qual cosa significa implicació, compromís i qualificació de les persones que formen les empreses.\nEl programa del curse "Competències tècniques i habilitats per a treballar en Institucions Financeres" es desenvolupa els divendres entre Octubre i Març, comptarà amb un professorat mixt Universitat/CAM, la qual cosa permet adequar els conceptes acadèmics de gestió a la realitat que trobaran els estudiants en les institucions financeres, dotant-los d'un suport teòric-pràctic imprescindible per a afrontar amb èxit la realitat laboral.\nEl programa es completa amb el pla referit de pràctiques retribuïdes en Oficines i Serveis Centrals de la Caixa, i ho seguiran un total de 60 alumnes de la Universitat, que estiguen inscrits en el programa de pràctiques del Gabinet d'Iniciatives per a l'Ocupació (GIPE) de la Fundació General de la Universitat.\nAl llarg dels sis mesos de durada del curs, els estudiants aprofundeixen en el coneixement del Sistema Financer, la cultura empresarial, el negoci bancari, la gestió de l'Oficina, la qualitat de servei com a element diferencial, la responsabilitat social corporativa en banca, la importància del client, i el paper fonamental de la comunicació interna, la formació i el desenvolupament professional per a l'èxit de l'empresa.\nAquest programa, ja consolidat en la quarta edició que ara comença, és un intent seriós de potenciar aquests valors en els estudiants universitaris per a facilitar la seua integració en les empreses, molt important sempre, però especialment en aquests temps de crisis que encara vivim.


Comunicació amb les famílies - Gwiki\nRevisió de 22:24, 19 abr 2016; Admin (Discussió | contribucions)\nLes famílies poden accedir a l'aplicació de dues formes diferents:\nDes d'un ordinador amb un navegador "tradicional"\nDes de l'app d'Android. Aquesta app és només per famílies, el professorat ( i l'alumnat) amb els seus usuaris no tenen accès\nPer poder accedir les famílies a l'app han de tenir habilitat l'accés. Per habilitar l'accés s'ha de fer com a administrador des de la secció de "Alumnes >> Manteniment", prement "Habilitar accès totes les famílies". Aquesta tasca pot trigar una bona estona en funció del nombre d'alumnes.\nUna familia té l'accés activat quan té pintat un requadre vermell al costat del nom de l'alumne en la pantalla de manteniment d'alumnes.\nUna vegada activat l'accés, prement "Llistat contrasenyes famílies" ja podrem disposar de les passwords de les famílies. Amb aquests usuaris ja podran accedir a la informació via app o via web\nÉs important que aviseu a les famílies que si canvien la seva paraula de pas no posin una paraula "important"\nja que els tutors, per   facilitar-ne la gestió, hi tenen accés i la poden veure.\nCom a administradors i tutors, s'ha de gestionar l'accés de les famílies. Aquesta gestió es realitza des de la secció "Alumnes">>"Manteniment". Trobareu més informació seguint aquest enllaç (Més info).\nUna vegada la família ja disposa del seu usuari i paraula de pas ja podrà accedir a l'aplicació.\nEn accedir-hi es trobarà a la dreta amb aquesta pantalla on podran escollir el fill, en el cas de tenir més d'un fill al centre, i per cada fill disposarà de tres opcions:\nVeure un informe de faltes, incidents, CCC,.... en el que podrà filtrar la informació per dies i imprimir el resultat en pdf\nEnviar un missatge al tutor\nAmb la informació dels programaris d'on s'extreu la informació és difícil establir els germans d'una família. L'aplicació permet establir germans. Una vegada estan establerts, la família té un únic login i password per accedir i una vegada accedit veuran la informació dels seus fills en la mateixa pantalla.\nL'accès de les famílies és totalment independent de l'accés dels alumnes i no tenen res a veure. Pots tenir informació de l'accés dels alumnes aquí\nObtingut de «http://www.geisoft.cat/gwiki/index.php?title=Comunicació_amb_les_famílies&oldid=567»\nDarrera modificació de la pàgina: 19 abr 2016 a les 22:24.\nS'ha visitat aquesta pàgina 4.401 vegades.\nQuant al projecte Gwiki


El cost de la sèrie estrella de Mediapro per a À Punt podria retardar les emissions\nEmpar Marco, la directora general de la Socieat Anònima de Mitjans de Comunicació, va posar ahir, 15 de novembre, xifra a un dels projectes estrella de Mediapro que ha adquirit À Punt per a la seua posada en marxa. Marco va assenyalar que la nova televisió aportaria al voltant d'1,3 milions d'euros sempre i quan l'empresa que presidix Jaume Roures poguera recaptar d'altres televisions autonòmiques la resta de diners fins a arribar als 4,1 milions necessaris per a impulsar esta sèrie de sis capítols, de 50 minuts cadascun. Com ha avançat 'El Mundo', Mediapro va a perdonar els deutes de RTVV al Consell, i per la seua banda, Empar Marco va assegurar que s'havia assabentat d'eixe informe per la premsa «molt solvent» i que té interessos en la Comunitat.\nVa destacar també que la incorporació de treballadors s'està retardant més del que s'esperava per la qual cosa no ha pogut donar als diputats una data d'inici de les emissions. Va donar a entendre que pot ser no es podria complir les dates previstes en el primer trimestre de l'any, ja que sols començaran les emissions quan la plantilla estiga completa.\nEn canvi, la ràdio tindrà un altre camí, i segons la Marco, començarà a emetre el magazín cultural que dirigirà la periodista Jéssica Crespo, i a la vesprada es faran programes sobre cultura i medi ambient que ja han sigut seleccionats. Es posarà en marxa la pàgina web on es podrà escoltar la ràdio i disfrutar de sèries d'animació tant en valencià com en anglés. Marco en congratula, així mateix, dels vora 1.000 llocs de treball dels primers contractes en el sector audiovisual.