4 de 10 amb folre i manilles - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPrimer 4 de 10 amb folre i manilles de la història. Descarregat pels Minyons de Terrassa a Terrassa (22-11-2015).\n4de10fm, 4d10fm, 4/10fm, 4de10, 4d10, 4/10\n22 de novembre del 2015 (Minyons de Terrassa)\nEl 4 de 10 amb folre i manilles és un castell de gamma extra de 10 pisos d'alçada i 4 persones per pis, reforçat amb dues estructures suplementàries al pis de segons (folre) i de terços (manilles). És considerat el castell de més dificultat descarregat segons la taula de puntuacions del concurs de castells de Tarragona.\nEn la diada de Tots Sants, l'1 de novembre de 1996 els Castellers de Vilafranca portaren per primera vegada a plaça aquesta construcció, però finalment no va quedar ni tan sols en un intent, ja que les gralles no arribaren a sonar. La preparació de la base va durar uns 35 minuts, en què es reclutaren unes mil persones. El peu es va enfonsar quan els quints començaven a col·locar-se. En una segona prova, aquell mateix dia, el peu s'enfonsà amb quarts col·locats. Va ser la primera construcció de 10 pisos portada a plaça, dos anys abans que els Minyons de Terrassa intentessin per primera vegada el 3 de 10 amb folre i manilles. En principi es considerava que l'estructura del 4 és generalment més estable que el 3. En canvi, la base i el folre del 4 necessita més gent i és més complicada de sostenir que la del 3.\nEl 20 de novembre de 2011 els Minyons de Terrassa van assajar aquest castell al Raval de Montserrat, arribant a posar quints, amb prou garanties com per anunciar la intenció de portar-lo a plaça amb motiu de la XXXIII Diada dels Minyons celebrada el 27 de novembre de 2011. Finalment, no l'intentaren en aquella diada degut als dos intents frustrats de 3 de 10 amb folre i manilles que van fer a la primera ronda i que els condicionà la diada.\nL'1 de novembre de 2013 els Castellers de Vilafranca van tornar a portar el castell a plaça realitzant-ne el primer intent de la història, que va caure just després de col·locar els setens. Els vilafranquins havien posat els quints a l'assaig de divendres i els sisens el dimecres abans. A més comptaven amb el treball del 3 de 10 amb folre i manilles, que havien descarregat en dues ocasions en la temporada 2013. Les manilles van ser compostes per 32 castellers i tenien la particularitat de no portar laterals, mentre que el folre l'ocuparen uns 90 castellers.\nLa segona colla en realitzar un intent d'aquest castell foren els Minyons de Terrassa. Els malves, que també havien descarregat el 3 de 10 amb folre i manilles, l'intentaren en la seva diada el 16 de novembre del 2014. Els Minyons havien col·locat els sisens a assaig, a més, havien realitzat a plaça el 4 de 9 amb folre amb la configuració de les manilles que portarien a plaça, tot introduint la novetat d'uns falsos laterals a diferència de l'intent vilafranquí. El castell comptava amb 44 castellers a les manilles i 92 al folre, però a plaça només arribà a sonar la primera nota de les gralles tot just per ser considerat intent en enfonsar-se el folre.\nL'any següent, el 22 de novembre de 2015, els Minyons de Terrassa van tornar a intentar el castell en la seva diada, celebrada a la plaça Vella de Terrassa, i, per primer cop a la història, van aconseguir carregar i descarregar el castell. L'estructura comptava amb 40 castellers a les manilles, 96 al folre i més de 500 a la pinya, a banda dels 28 castellers de tronc i 4 del pom de dalt. El folre i les manilles conjuntament pesaven uns 12.000 kg i, en total, més de 700 persones participar en el castell. En la mateixa actuació els Minyons descarregaren també el tres de 10 i el pilar de 8 amb folre i manilles, i carregaren el 3 de 9 amb folre i agulla, completant així la primera actuació de la història en què es descarregaven dos castells de 10 pisos.\nEls Castellers de Vilafranca carregaren per primer cop en la seva història el 4 de 10 amb folre i manilles a la Diada de Sant Fèlix 2016, després d'un primer intent. El castell va caure pocs instants després de fer l'aleta. La colla vilafranquina es convertia així en la segona colla en coronar aquest castell.\nMenys de tres setmanes més tard, el 18 de setembre, la Colla Vella dels Xiquets de Valls va ser la tercera colla en assolir-lo, tot carregant-lo en el seu primer intent a la Diada del primer diumenge de festes a Tarragona (per Sant Fèlix també el van dur a plaça però el peu es va enfonsar quan encara no havien sonat gralles, de manera que encara no es considerava intent vàlid).\nEls Castellers de Vilafranca descarregaren per primer cop en la seva història el 4 de 10 amb folre i manilles a la Diada del Concurs de castells de Tarragona de 2016. La colla vilafranquina es convertia així en la segona colla en descarregar aquest castell de gamma extra.\nLa Colla Vella dels Xiquets de Valls van descarregar aquest castell per primera vegada a la seva història a la diada de Santa Úrsula de l'any 2016, sent el primer 4 de 10 amb folre i manilles que veu la capital de l'Alt Camp.\nLa següent taula mostra una cronologia dels intents de 4 de 10 amb folre i manilles fets fins a l'actualitat. Hi figuren les colles que l'han intentat, la data, la diada, la plaça, el resultat del castell, els altres castells intentats en l'actuació i un comentari de cada una de les temptatives.\nCronologia dels intents de 4 de 10 amb folre i manilles\n5de9f, 3de10fm, 4de10fm(i) Pde8fm Primer intent de 4de10fm de la història. Primer intent de 4de10fm dels Castellers de Vilafranca.\nMinyons de Terrassa 16 de novembre de 2014 (2014-11-16) Diada dels Minyons de Terrassa Plaça Vella, Terrassa\n3de10fm(c), 4de10fm(i), 4de9f, 2de9fm, Pde8fm Primer intent de 4de10fm dels Minyons de Terrassa.\nMinyons de Terrassa 22 de novembre de 2015 (2015-11-22) Diada dels Minyons de Terrassa Plaça Vella, Terrassa\n3de10fm, 4de10fm, 3de9fa(c), Pde8fm Primer 4de10fm descarregat de la història. Primer 4de10fm descarregat dels Minyons de Terrassa.\n3de10fm, 4de10fm(i), 3de9fa(id), 3de9fa, 4de10fm(c), Pde8fm Primer 4de10fm carregat dels Castellers de Vilafranca.\nColla Vella dels Xiquets de Valls 19 de setembre de 2016 (2016-09-19) Diada del primer diumenge de festes Plaça de la Font, Tarragona\n3de10fm(c), 4de9fp(c),4de10fm(c), Pde6 Primer 4de10fm carregat de la Colla Vella dels Xiquets de Valls.\n3de10fm, tde8sf(c), 4de10fm, tde8sf(c) Primer 4de10fm descarregat dels Castellers de Vilafranca. Primer 4de10fm descarregat a Tarragona.\nColla Vella dels Xiquets de Valls 23 d'octubre de 2016 (2016-10-23) Diada de Santa Úrsula Plaça Vella, Valls\n4de10fm, 3de10fm, 4d9sf Primer 4de10fm descarregat de la Colla Vella dels Xiquets de Valls. Primer 4de10fm descarregat a Valls.\nColla Vella dels Xiquets de Valls 7 d'octubre de 2017 (2017-10-07) Diada del Mercadal Plaça del Mercadal, Reus\n5de9f, 4de10fm, 3de9fa (id), 9d8, Pde7f Primer 4de10fm descarregat a Reus.\n2de8sf(c), 4de10fm(c), 4d9sf, Pde8fm\n4de9sf, Td8sf(c), 4de10fm(id), 4de9fp, Pde8fm\nActualment hi ha tres colles castelleres que han aconseguit descarregar el 4 de 10 amb folre i manilles: els Minyons de Terrassa, els Castellers de Vilafranca i la Colla Vella dels Xiquets de Valls. La taula següent mostra la data, diada i plaça en què les colles el carregaren i/o descarregaren per primera vegada:\nMinyons de Terrassa 22 de novembre de 2015 (2015-11-22) XXXVII Diada dels Minyons de Terrassa Plaça Vella, Terrassa 22 de novembre de 2015 (2015-11-22) XXXVII Diada dels Minyons de Terrassa Plaça Vella, Terrassa\nCastellers de Vilafranca 30 d'agost de 2016 (2016-08-30) Diada de Sant Fèlix Plaça de la Vila, Vilafranca del Penedès 2 d'octubre de 2016 (2016-10-02) Concurs de castells de Tarragona 2016 Tarraco Arena Plaça, Tarragona\nColla Vella dels Xiquets de Valls 18 de setembre de 2016 (2016-09-18) Diada del primer diumenge de festes Plaça de la Font, Tarragona 23 d'octubre de 2016 Diada de Santa Úrsula a Valls Plaça del Blat, Valls\nActualitzat el 2 de novembre de 2018.\nFins a l'actualitat, s'han fet 17 temptatives d'aquest castell per part de 3 colles diferents, havent-se descarregat dos cops per part dels Minyons de Terrassa, un pels Castellers de Vilafranca i dos més per la Colla Vella dels Xiquets de Valls.\nColla Vella dels Xiquets de Valls 2 3 1 2\nMinyons de Terrassa 2 0 1 0\nCastellers de Vilafranca 1 1 5 0\nEl 4 de 10 amb folre i manilles s'ha intentat en 5 poblacions diferents tot i que només s'ha completat en quatre. El lloc on més vegades s'ha descarregat és a Terrassa, amb dues ocasions.\nTerrassa 2 0 1 0\nTarragona 1 2 2 1\nValls 1 1 0 0\nReus 1 0 0 0\nVilafranca del Penedès 0 1 4 1\nLa taula següent mostra totes les ocasions en què el 4 de 10 amb folre i manilles ha sigut intentat per les colles al llarg de les temporades, des del primer intent l'any 2013.\nColla Vella dels Xiquets de Valls 1d, 2c 1d, 1c 1i, 2id\n2d, 3c, 1i, 2id\nMinyons de Terrassa 1i 1d 1d\nCastellers de Vilafranca 1i 1d, 1c, 1i 1i 2i\n1d, 1c, 5i\n1d, 1c, 1i\n5d, 4c, 7i, 2id\n↑ «Taula de puntuacions». Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, Colla Jove Xiquets de Tarragona. Arxivat de l'original el 2010-09-04. [Consulta: 30 novembre del 2015].\n↑ 50 actuacions Castelleres del Segle 20. Diades que han fet història. Pag. 191, (Santi Terraza)\n↑ «Los Castellers de Vilafranca completan por vez primera una compleja torre de nueve pisos» (en castellà). La Vanguardia, 2 novembre del 1996 [Consulta: 30 novembre 2015].\n↑ 4,0 4,1 «Els Minyons assagen el 3 de 10 amb folre i manilles fins a sisens al Raval». Terrassa Digital, 21 novembre del 2011. Arxivat de l'original el 2013-11-03. [Consulta: 24 novembre del 2011].\n↑ La Vanguardia, 21/11/2011, "Els Minyons de Terrassa anuncien l'inèdit quatre de deu"\n↑ «Especial "Quarts de nou": Traca final de la temporada castellera amb gust de 3 de 10». TV3, 23 novembre del 2011. [Consulta: 24 novembre del 2011].\n↑ «El 3 de 10 fa llenya dos cops i condiciona la diada dels Minyons». Terrassa Digital, 28 novembre del 2011. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 30 novembre del 2015].\n↑ «Els Minyons de Terrassa posen punt final a la temporada castellera sense el 3 de 10». Ara, 27 novembre del 2011. [Consulta: 30 novembre del 2015].\n↑ El Periodico, 2 de novembre del 2013, Els Verds no poden coronar el millor any amb l'inèdit 4 de 10\n↑ «El castell dels 12.000 quilos i 140 persones entre folre i manilles». Nació Digital, 30 novembre del 2015. [Consulta: 30 novembre del 2015].\n↑ «Base de Dades de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya – Colla Jove Xiquets de Tarragona». Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, Colla Jove Xiquets de Tarragona. [Consulta: 30 agost 2016].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: 4 de 10 amb folre i manilles\n4 de 10 amb folre i manilles a YouTube\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=4_de_10_amb_folre_i_manilles&oldid=29260730»\nConstruccions castelleres amb folre i manilles\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 gen 2022 a les 15:05.


Garraf - El Parc del Garraf inicia el període de regulació de l’escalada per protegir la fauna i la flora - L'informatiu\nGarraf Entre el 16 de gener i el 31 de maig es restringeix l'activitat coincidint amb la nidificació\nUna de les zones on es prohibeix l'escalada temporalment. Autor: XPN\nEntre el 16 de gener i el 31 de maig queda prohibida l’escalada en zones del Parc del Garraf com la Falconera, les Penyes de Can Marcer i la Roca Negra per protegir la flora rupícola present i la fauna que hi nidifica, en especial el duc i el falcó pelegrí, especies protegides que troben en les fissures d’aquestes parets els llocs naturals per reproduir-se.\nEl Parc del Garraf compta amb un programa de protecció del medi rupícola amb mesures encaminades a ordenar la freqüentació i la millora d'aquests espais. Per col·laborar amb aquest programa i contribuir a la protecció de la fauna i la flora pròpia dels rocaters i no interferir amb el període de nidificació, es restringeix l'escalada en tres zones entre el 16 de gener i el 31 de maig.\nA la Falconera, la zona de restricció temporal abasta entre les vies El falcó de la foscor i Arqueologia transmediterrània, ambdues incloses. Les altres són la zona de les Penyes de Can Marcer i Can Roca (Penya Negra).\nA més, es demana a totes les persones que practiquen l'escalada que segueixin un seguit de mesures i recomanacions. Així, per escalar en les zones no marcades expressament en el mapa caldrà disposar del corresponent informe favorable del Parc i respectar les indicacions que es troben en alguns punts d'accés a vies d'escalada.\nEls escaladors hauran de deixar el nombre menor possible de senyals del seu pas, sense trencar ni malmetre la vegetació i respectant al màxim la tranquil·litat de la fauna que hi viu a més d’emportar-se totes les deixalles. És important col·laborar mitjançant la difusió d'aquest programa per aconseguir una escalada respectuosa amb l'entorn, que permeti gaudir de les riqueses del medi rupícola i, alhora, preservar-les.\nA l'apartat de regulacions de la pàgina web del Parc del Garraf es poden consultar els detalls així com el mapa de les zones on l'escalada és permesa o restringida. Per a més informació, podeu adreçar-vos a l'Oficina del Parc del Garraf. La Pleta.\nAixí mateix i pels mateixos motius, també es fa la regulació de l'escalada al Parc d'Olèrdola i al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac.\nCategoria: Geologia, flora, fauna, vertebrats, Normativa, Gestió del medi, Garraf, Àguila cuabarrada, Biodiversitat, Educació ambiental, ODS,


Les piscines encara no poden obrir tot i que siguin en zones en fase 1\nOmic, jugador de bàsquet del Joventut, durant un entrenament JOVENTUT\nBarcelonaL'esport professional queda dividit en dues zones, en dues realitats, arran de la decisió del govern espanyol de permetre que algunes zones accedeixin a la fase 1 del pla de desconfinament a partir de l'11 de maig. Així, les zones que passen a aquesta fase 1 ja podran permetre l'obertura de les instal·lacions a l'aire lliure, la reobertura de centres d'alt rendiment i la possibilitat de fer entrenaments en petits grups a les lligues professionals.\nAixò comporta que els clubs catalans de futbol i bàsquet, és a dir, el Barça, l'Espanyol i el Girona de futbol, i el Barça i la Penya de bàsquet, encara no podran fer entrenaments col·lectius, mentre que futurs rivals seus que ja siguin a la fase 1 sí. A Primera Divisió, per exemple, poden accedir a la següent fase l'Athletic de Bilbao, Reial Societat, Alabès, Eibar, Osasuna, Celta de Vigo, Betis, Mallorca, Sevilla i Vila-real. I segueixen a la fase 0 el Barça, Espanyol, Reial Madrid, Atlètic, Getafe, Leganés, Granada, València, Llevant i Valladolid.\n"Respecte a les lligues professionals, els clubs esportius o societats anònimes esportives podran desenvolupar entrenaments de tipus mitjà, que consistiran en l'exercici de tasques individualitzades de caràcter físic i tècnic, així com la realització d'entrenaments tàctics no exhaustius, en petits grups de diversos esportistes, fins a un màxim de deu, mantenint les distàncies de prevenció, de dos metres de manera general, i evitant, en tot cas, situacions en què es produeixi contacte físic", diu el BOE. Els clubs de futbol de Primera i Segona, doncs, queden separats en dues realitats diferents. "Per això, podran utilitzar les instal·lacions que tinguin a la seva disposició, complint les mesures establertes per les autoritats sanitàries a través, també, del protocol per la tornada als entrenaments aprovat la setmana passada pel CSD", continua el BOE.\nEls clubs poden optar en aquesta fase per concentrar els jugadors per evitar contagis, tot i que dependrà de cada entitat. A més, a diferència del que passa a la fase 0, ja es poden fer servir les dutxes de les ciutats esportives.\nEls gimnasos, amb cita prèvia\nA la zona 1, els gimnasos municipals i els privats podran obrir per oferir les seves instal·lacions amb cita prèvia als clients, que només es poden exercitar de manera individual. I, sempre, sense superar el 30% de la capacitat dels locals, que poden continuar tancats si els propietaris consideren que no els interessa obrir per a menys gent.\nInstal·lacions a l'aire lliure obertes, però no les piscines\nAls territoris que entrin aquest dilluns a la fase 1 "es podran obrir les instal·lacions esportives a l'aire lliure per realitzar activitats esportives amb les limitacions que recull el BOE respecte a aforament, mesures d'higiene, torns i altres condicionants. Hi podrà accedir qualsevol ciutadà que vulgui fer una pràctica esportiva, inclosos els esportistes d'alt nivell, d'alt rendiment, professionals, federats, àrbitres o jutges i personal tècnic federatiu". La mesura afecta pistes d'atletisme, de tenis, de pàdel i camps de golf, sempre amb cita prèvia. I en el cas del pàdel i el tenis, no es podrà jugar encara per parelles. A més, qui jugui s'haurà de dutxar a casa, no pas a unes instal·lacions que no podran superar el 30% de l'aforament.\nEl govern del País Basc per cert, ha prohibit obrir els camps de golf, de moment.\nL’equip que farà jugar el Madrid en unes pistes J.m. Garcia / Efe\nD'acord amb aquesta ordre, "es considera instal·lació esportiva a l'aire lliure tota instal·lació esportiva descoberta, amb independència que sigui en un recinte tancat o obert, que no tingui sostre i parets simultàniament, i que permeti la pràctica d'una modalitat esportiva". "En queden excloses les piscines i les zones d'aigua". La Federació espanyola de natació s'ha queixat i ha publicat un comunicat on demana que dins de la fase 1 també hi siguin les piscines, encara que sigui per als esportistes federats.\nEls centres d'alt rendiment, oberts\nL'ordre ministerial també "autoritza l'accés als centres d'alt rendiment als esportistes integrats en els programes aprovats, els esportistes d'alt nivell, els esportistes d'alt rendiment i els reconeguts d'interès nacional pel CSD", segons la nota emesa pel ministeri de Cultura i Esport. El CAR de Sant Cugat, que volia obrir l'11 de maig, no podrà fer-ho encara perquè la seva àrea continua en zona 0.\nEl senderisme, limitat a grups de 10 persones\nDins de la fase 1, es podrà sortir a caminar per la muntanya o per la natura, però sempre en solitari o amb grups de com a molt 10 persones, seguint sempre les mesures de prevenció per evitar contagis. Les autoritats però, demanen prudència i fer-ho amb seny, per evitar destinar efectius a tasques de rescat. A més, amb cita prèvia, es podran encarregar excursions amb empreses registrades de turisme actiu que facin activitats a l'aire lliure.


Visualitzacions per temes | Open Data BCN\nInici / Notícies / Visualitzacions per temes\nQualitat de l'aire de la ciutat de Barcelona\nArbrat de la ciutat de Barcelona\nEstacions de Bicing de la ciutat de Barcelona (Mecàniques i elèctriques)\nNico Sentís, graduat en física i aficionat a la permacultura, presenta en aquest vídeoblog l'estudi visual que ha realitzat de la qualitat de l'aire a la ciutat de Barcelona durant el període de confinament degut a la COVID-19. Aquests són els datasets utilitzats publicats al portal Open Data BCN.\nNathalie Richer ha creat una visualització interactiva anomenada Map of the street trees in Barcelona amb la ubicació de l'arbrat i la distribució de les espècies més abundants. Ha estat realitzada fent ús de l'API disponible al dataset Arbrat viari de la ciutat de Barcelona i sobre la plataforma Tableau.\nEl servei del SIG i Teledetecció (SIGTE) de la Universitat de Girona ha realitzat un mapa web dinàmic de l’activitat del Bicing de Barcelona del dia laborable 17 d’octubre de 2017. Les dades usades són les del dataset d’Estacions de Bicing de la ciutat de Barcelona (Mecàniques i elèctriques) del portal Open Data BCN.\nAquesta aplicació, programada amb Python, emmagatzema en una base de dades PostGis el nombre de bicis recollides pels usuaris en cada estació, minut a minut. Aquesta dada, juntament amb la variable temporal, és la que s’utilitza per a crear l’aplicació i poder mostrar de forma accelerada l’activitat en totes les estacions de Bicing de la ciutat. El codi està disponible al GITHUB del SIGTE.\nMés informació al blog del SIGTE.\nLluís Esquerda, professional de l'extracció de dades i que ja vam entrevistat a l'apartat Entrevistes ha elaborat a partir de les dades publicades a Open Data BCN el mapa de l'estat del bicing a la ciutat de Barcelona. Es pot veure en temps real el nombre de bicicletes disponibles en cada una de les estacions repartides per tota la ciutat.\nJesús Hernández realitza aquesta visualització en la que es mostra, segons tipologia, el total d'accidents per districtes i barris gestionats per la Guàrdia Urbana de Barcelona durant l'any 2019.\nL'autor, a través de la representació i l'anàlisi de les dades, conclou que el districte on es concentren més accidents és l'Eixample, relacionant aquest major número amb el volum de trànsit i contaminació. Així mateix, aprofita per fer-nos observar que en el dataset utilitzado, Accidents gestionats per la Guàrdia Urbana a la ciutat de Barcelona segons tipologia, no es publica l'origen de la persona implicada en l'accident i potser si aquesta dada hi fos present, es podria comprovar que només en el 10% dels accidents de trànsit en l'Eixample estan involucrats els seus veïns.\nOpina a més, que si l'Ajuntament de Barcelona, en comptes d'optar per les ZBE, Zona de Baixes Emissions Rondes BCN, hagués escollit copiar el sistema d'accessos en cotxe de Madrid Central i aplicar-lo a l'Eixample, no hi hauria tanta contaminació, soroll i accidents en tota Barcelona i àrea metropolitana.\nNathalie Richer, ha elaborat la visualització Traffic accidents in Barcelona (2010-2018) amb dades publicades a Open Data BCN.\nAmb el dataset d’Accidents gestionats per la Guàrdia Urbana a la ciutat de Barcelona, representa en un mapa de calor, el volum i la mitjana per dia d'accidents, amb dades de 2010 a 2018. Permet filtrar per any, hora del dia, tipologia de l'accident, dia de la setmana i districte. Seleccionant 'Hot spots by district', obté un detall dels punts calents dels accidents que han tingut lloc en els diferents districtes a la ciutat entre 2016 i 2018.\nDidier Domínguez, matemàtic i usuari del portal Open Data BCN, ha elaborat dues visualitzacions interactives amb dades publicades del 2016. La primera, amb el dataset d’Accidents gestionats per la Guàrdia Urbana a la ciutat de Barcelona, representa, en un mapa de calor, el nombre d'accidents filtrat per diferents conceptes: grau d'accidentalitat de les persones, vehicles implicats, hora, dia... La segona, amb informació del dataset de Vehicles implicats en accidents gestionats per la Guàrdia Urbana a la ciutat de Barcelona, permet consultar els vehicles implicats segons la marca, el model i el tipus i per districte, barri i carrer.\nL'Iban Tarrés, geògraf i tècnic en SIG, ha el.laborat una visualització interactiva consistent en un mapa de punts acumulatiu en el qual apareixen de manera cronològica cada una de les intervencions realitzades pel cos d'agents de la Guardia Urbana de la ciutat de Barcelona durant el 2016. Es proporciona informació del total, la franja de dia i el districte en que s'han produit els accidents que visualitzem en aquell moment en pantalla.\nEl geògraf Víctor León, soci fundador de GESTAMBIT, ha fet diverses visualitzacions des del seu perfil de CartoDB. En destaquem el mapa de calor i acumulatiu, un mapa dinàmic que dibuixa les zones de la ciutat amb més accidents.\nTambé el geògraf Juanjo Vidal torna a fer una visualització d’un dataset del portal des del seu compte de CartoDB. En el seu cas fa una mapa dinàmic amb la cronologia dels accidents gestionats per la Guàrdia Urbana durant l’any 2014.\nUn altre habitual de les visualitzacions de dades del portal és Carlos Carrasco, investigador del centre Cities in Motion de l'IESE Business School i soci d'Eixos.cat. Carrasco també ha fet diverses visualitzacions del portal que recull en el seu perfil de Twitter, i aquí destaquem el mapa del número total d'accidents corresponent a l'any 2014.\nDiego Villuendas és un altre usuari del portal que ha dut a terme una visualització del dataset mitjançant la tecnologia CartoDB -aquest és el seu perfil-. En el seu cas, el mapa conté dues capes en què hi representa els accidents segons l’hora del dia en què es produeixen, i el dia a la setmana que tenen lloc.\nLa gent de TeamUNO -es poden seguir a través del seu perfil de Twitter-, equip sorgit del curs de postgrau de Data Science i Big Data de la UB, ha fet la primera visualització de l’evolució dels accidents gestionats per la Guàrdia Urbana a Barcelona entre 2010 i 2014. La visualització que destaquem correspon a la distribució horària, per dia de la setmana i mes, corresponent a 2014.


Cinc grups de danses acompanyen dissabte El Revol en el seu festival de l'Olleria - VilaWeb\nCinc grups de danses acompanyen dissabte El Revol en el seu festival de l’Olleria\nAmb el grup de danses de l'Olleria ballaran els d’Aielo de Malferit, Albaida, Bellús, Ibi i Ontinyent\nAquest dissabte torna al Teatre Goya de l’Olleria el festival de danses que organitza anualment el grup de danses El Revol.\nEls dansadors ollerians tindran enguany com a grups convidats els d’Aielo de Malferit, Albaida, Bellús, Ibi i Ontinyent, que participaran en l’actuació programada a les 19.30. Abans, a les 19.00, els grups faran una cercavila des de la Font Nova fins al teatre. L’entrada a la ballada serà solidària, barata productes alimentaris que es donaran a Caritas Parroquial.\nEn el festival hi col·laboren l’Ajuntament de l’Olleria, el grup de dolçaines i percussió La Morralla de l’Olleria, i la Rondalla de les Comarques.


Temps anticiclònic durant la primera meitat de setmana\nA partir de divendres la nuvolositat i la possibilitat de ruixats podrien anar en augment\nL'estat del cel ahir a Palafrugell LINA AGUASCA\nBarcelonaAvui encetem un període de quatre o cinc dies de temps molt tranquil. L'anticicló s'acostarà prou per afectar-nos de ple fins, com a mínim, dimecres. Per tant, el cel serè serà el protagonista de la situació meteorològica.\nEl fet més destacable d'aquest diumenge serà el vent, de tramuntana i mestral, que continuarà bufant amb força en algunes comarques. De moment ja s'ha arribat a cops màxims de 114 km/h a la Tosa d'Alp, 112 km/h a Portbou, 68 km/h a Das, 61 km/h al Perelló i 60 km/h a Organyà.\nCop màxim de vent previst per avui a la tarda Model GFS - ARAméteo\nA partir de migdia, el mestral de les Terres de l'Ebre i del sud del Camp de Tarragona anirà afluixant i a la tarda deixarà de bufar. En canvi, es mantindrà la tramuntana amb ratxes fortes durant tot el dia a l'Alt i el Baix Empordà i en zones elevades del Pirineu.\nAmb tot, la temperatura màxima es mantindrà sense gaires canvis, si bé pujarà a les comarques de Girona. S'arribarà a valors de 24 a 29 ºC a Ponent, el pla de Bages, el Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, i de 19 a 24 ºC a la resta del territori.\nDemà continuarà l'ambient assolellat arreu, sense gairebé cap núvol al cel, i amb una temperatura força semblant a la d'avui. El vent del nord i del nord-oest tornarà a bufar amb cops forts als dos extrems del país durant la matinada i el matí, amb tendència a desaparèixer a la tarda.\nCaldrà esperar a la segona meitat de la setmana entrant per trobar nous canvis de temps. Sembla que entre divendres i dissabte els núvols i els ruixats podrien anar a més, cosa que faria davallar la temperatura.\nambient suau previsió


Arxius de sant quinti · Et recordaré\nMUSA és una història sorgida del no-res, simplement de la imperiosa necessitat d’escriure i és aquí per a que la puguis gaudir. El dia 28/7/19 vaig publicar el primer capítol, i a partir d’aquí, n’he publicat un cada quatre dies. Té un total de deu capítols principals i un seguit d’extensions. MUSA pretén ser diferent. Innovador. L’escriptura d’una història que encara està passant. Una que encara no té un final definit i pot desenvolupar-se cap a racons inesperats de la ment humana i de la mateixa vida, en un altre plànol de la realitat. MUSA agafa l’estela d’Et faré dansar l’ànima, amb capítols breus i intensos, carregats de sentiment i reflexió sobre l’estima, tan dels altres com d’un mateix. Et convido a descobrir sobre la marxa com avança una trama que ha recorregut camins insospitats, sempre amb una cançó de fons...\nLi feia mal l’esquena, un mal endimoniat, i era de ballar. El divendres s’ho havia passat bé. De fet, havia anat de forma similar a tal com ho havia previst, però, com sempre, el final agredolç havia vençut la batalla. Com coi se superava aquella fase, si és que hi era? Esperava que no hi fos. Era com si el destí li clavés puntades de peu, una rere l’altre. Una fase de la seva vida on projectava amb minuciositat tot allò que volia fer i els objectius que volia assolir, però sempre, o gairebé sempre, se’n quedava a les portes. Brillants, repletes de diamants treballats, tallats a la perfecció. Potser no arribava a creuar-la per pur temor. Temor a que les punxes esmolades l’esmicolessin de punta a punta. Por a que els fiblons que feia temps que romanien estancats al seu cor, creixessin amb desmesura i acabessin amb els seus ànims i esperances. Divendres havia ballat. I ella, era allà, al...\nEscriure, observar i prou… No, allò no era factible. Havia d’adoptar el paper de protagonista per fer avançar la trama. Narraria el que faria i faria el que havia narrat. Narrador protagonista i… Estrella del seu propi relat de ficció? No, no… L’estrella, era ella! La seva estimada, la seva MUSA. Qui li havia despertat altre cop aquell instint narratiu, aquelles ganes de treure’s el que duia a dins. Efectivament, la paraula era MUSA. S’estremia en veure-la, la fitava i tremolava. El cor li vibrava de sobte, la mandíbula se li tensava i es posava nerviós. I ella, tan fresca, natural i innocentment despistada, distreta amb el seu vestit nou, elegant i sensual. Es posava bé l’escot cada trenta segons i acte seguit es passava la mà pels cabells de mitja melena, fins a les espatlles. Obria els ulls i sospirava, mirant enlloc. Això de sospirar, ho feia molt sovint, segurament de cansament. I...


Guia d’ús per facilitar el llenguatge inclusiu i no sexista a l’administració — Informació i notícies sobre tot el que passa al Baix Llobregat i l'Hospitalet del Llobregat\nLunes, 9 de octubre de 2017 | Leída 25 veces\nGuia d’ús per facilitar el llenguatge inclusiu i no sexista a l’administració\nVol ser una eina útil de consulta i resolució de dubtes en els textos de l’Administració pública\nAmb l’objectiu d’avançar en l’ús d’un llenguatge no discriminatori i que s’adapti a les noves necessitats socials, sense renunciar a la claredat en la comunicació; l’Ajuntament d’Olesa de Montserrat ha elaborat la Guia d’ús no sexista del llenguatge, que dóna les pautes d’un llenguatge més respectuós amb les ciutadanes i els ciutadans. "Tenir cura del nostre llenguatge és molt important per defensar la igualtat de drets i d’oportunitats, i l’Ajuntament d’Olesa, com a administració pública que és, ha de servir d’exemple per a la ciutadania", asseguren fonts municipals.\nAquest manual d’ús de llenguatge igualitari s’adreça al personal de tots els serveis municipals i a tothom qui hi estigui interessat. A partir d’aquesta guia es difondrà el material necessari per fer un ús no sexista del llenguatge tant escrit, com oral i visual en totes les comunicacions internes i externes del consistori i en els mitjans de comunicació municipals. "L’Ajuntament d’Olesa aposta per la cura de la llengua i, alhora, per promoure usos lingüístics que permetin fer visibles les dones en els textos de l’Administració en general, però sobretot en els institucionals", asseguren.\nDes de la regidoria d’Igualtat expliquen que aquesta guia s'ha elaborat de manera transversal des de diversos departaments de l'Ajuntament i que, en definitiva, persegueix l’equitat de gènere en el llenguatge. Com explica la tècnica d’Igualtat, Núria Jané, “aquesta guia és un primer pas per crear consciència sobre la importància d’utilitzar un llenguatge inclusiu”. Un cop aprovada, ara es farà arribar a tot el personal de l’Ajuntament, i inclourà mesures per la llengua escrita i també per expressions orals.\nAquest manual que ha editat l’Ajuntament es basa en la Guia d’usos no sexistes de la Generalitat i és fruit de la voluntat i la responsabilitat del consistori vers les polítiques d’igualtat que afecten la ciutadania d’Olesa. Es va posar en marxa a instàncies d'una moció presentada pel grup municipal de Movem Olesa i ha estat aprovada per unanimitat de les totes les formacions polítiques al ple extraordinari d’aquet mes d’octubre. A la moció es demanava que es revisés que la terminologia de textos jurídics, de l’administració pública i de l’educació estigués en harmonia amb el principi d’igualtat de sexes.


Volem energies renovables, però amb control i senderi - Nostra Terra\nVolem energies renovables, però amb control i senderi\nLa mobilització ciutadana i una legislació racional són les claus de la implantació de les energies renovables al territori.\nAquestes són algunes de les conclusions que han pronunciat els participants en la xerrada informativa i la taula de diàleg al voltant de les energies renovables que es va dur a terme divendres a les Coves.\nLa iniciativa, organitzada per l’Associació Nostra Terra, va comptar amb la participació de Rosa Pardo, Directora General de Territori i Paisatge de la Generalitat Valenciana; Carles Mulet, Senador Territorial (Compromís), David Casanova (Iniciativa-Compromís) i Miguel Ángel Rodrigo, president de l’associació Nostra Terra.\nEn un primer torn d’intervencions els representants públics han exposat la importància cabdal de les energies renovables, però també la necessitat de que s’implanten d’una forma racional i ordenada, i no amb projectes sobredimensionats que poden afectar de forma molt negativa el territori i la seua gent.\nUn punt en comú de tots els ponents ha estat la necessitat de les energies renovables per a revertir el canvi climàtic, reduïr les emissions de CO2 de la forma més ràpida i efectiva possible. Segons explica la Directora General de Territori i Paisatge, Rosa Pardo, les solucions han de primar la implantació sobre espais ja urbanitzats i les accions d’autoconsum, tot i que reconeix que “això no és prou per a cobrir les necessitats de consum actuals” i ací és on entra la importància d’una legislació racional i ordenada.\nPer a David Casanova\nara, en plena transformació del model energètic, és el moment clau de reivindicar què vol la ciutadania, empoderant la gent que habita el territori afectat per a fer front a estos atacs.\nCasanova ha afegit que el problema d’arrel es troba en “una minoria, els inversors, que no tenen els mateixos interessos que la majoria, que sóm els qui habitem el territori, i eixa és la lluita”.\nEl senador Carles Mulet, per la seua banda, raona que esta implantació abusiva de les renovables és una\nque repeteix el patró que fa uns anys ja vam patir a este territori amb els macroprojectes de gestió de residus. Per a Mulet, esta implantació de les energies renovables “amb projectes especulatius que no aporten beneficis al territori ens porta moltes contradiccions. Volem energies renovables, però amb control i senderi”, i afegeix:\nL’excusa sempre és l’interès general, però què es l’interés general?.\nPer a Mulet, la pressió ciutadana també és clau a l’hora de posar fre a la implantació sense control de macroprojectes, així com la dotació de més poder als ajuntaments “per a que puguen decidir sobre el futur del seu territori”. El senador ha valorat molt positivament l’acció ciutadana de presentació d’alegacions que, en el cas del projecte Magda a les Coves, són més de 800 les presentades a Territori, i en total ja ronden les 1200.\nEn este sentit, la Directora de Territori, Rosa Pardo, també ha valorat positivament la iniciativa ciutadana de les alegacions, amb les quals Territori ha emès informes de no compatibilitat al projecte Magda i les línies de molt alta tensió (MAT) vinculades. Segons Pardo, alguns dels motius per a declarar la no compatibilitat són les terres “amb alta capacitat agrològica”, a més dels més de 70 kilòmetres de línia de MAT, la proximitat a un corredor fluvial, l’exsitència de zones d’interés per la recàrrega d’aqüífers i el risc d’inundació d’algunes zones que requereix un estudi d’inundabilitat.\nDes de la Direcció General de Territori i Paisatge, va explicar,\ndonem la possibilitat a l’Ajuntament de les Coves de que faça un estudi paisatgístic més acurat si realment vol implantar el projecte d’una forma raonada i racional.\nPardo defensa el decret 14/20 sobretot en els punts en què cal primar els sòls ocupats, després els sòls degradats, la proximitat a plantes o subestacions, i que la majoria de propietaris dels terrenys afectats estiga d’acord.\nEn el torn de participació del públic assistent la major inquietud que han transmès és la impotència de la ciutadania a l’hora de decidir sobre la implantació de projectes que afecten directament el futur del territori i dels seus habitants. També s’ha preguntat a Pardo sobre la possibilitat de modificar l’article 19 del decret 14/20, que diu que des del punt de vista urbanístic, només es considera incompatible una instal·lació fotovoltaica quan està expressament prohibit en el planejament urbanístic municipal, de forma que, o bé es modifica l’article, o bé els ajuntaments han de modificar el planejament per a no deixar la porta oberta a que s’implanten este tipus d’instal·lacions.\n← Les energies renovables, a debat\nUna crida a la responsabilitat social →


Les sis escoles d’Igualada que hi participen han passat per l’Ajuntament\nEls menuts de les diferents escoles han passat aquesta setmana pel Saló de Sessions de l'Ajuntament. Han demanat formalment el permís a l'alcalde per vendre els productes en parades a la via pública el 27 de maig.\nL'Ajuntament d'Igualada ha rebut aquesta setmana les diferents escoles que participen del programa 'Cultura Emprenedora'. Les cooperatives Art Marista i Somni Jove dels Maristes, Cooequipe i Coopro de les Escolàpies, World Creative i Tropicop de l'Acadèmia Igualada, E.V. Coop i Supercoop de l'Emili Vallès, i Ecocrafters del Col·legi Mare del Diví Pastor han passat per l'edifici consistorial i han estat rebudes per l'alcalde, Marc Castells, i la regidora d'Ensenyament i Joventut, Patricia Illa. Són cooperatives creades pels alumnes de 5è de primària en el marc del programa impulsat per la Diputació de Barcelona i coordinat a nivell local pels departaments d'Ensenyament i de Dinamització Econòmica de l'Ajuntament.\nEl Saló de Sessions consistorial ha acollit els diferents grups aquesta setmana, amb els representants asseguts als escons dels regidors -a la vora de Marc Castells i Patrícia Illa- que explicaven el procés que havien seguit per a la constitució, l'elecció del nom i de l'equip directiu, així com el producte que han decidit elaborar i que posaran a la venda ben aviat. L'alcalde va interessar-se per la seva activitat i va destacar el valor de l'experiència. En aquesta visita a l'Ajuntament, els membres de cada cooperativa han sol·licitat a l'alcalde el permís per a la ubicació de les parades del mercat en què vendran el seus productes, que tindrà lloc el dissabte, 27 de maig, al carrer Òdena.\nEl mètode del programa 'Cultura emprenedora a l'escola' contempla la simulació de la creació, gestió i organització de cooperatives a l'aula. En el procés, els alumnes desenvolupen capacitats emprenedores mitjançant un aprenentatge transversal que reforça l'adquisició de competències bàsiques, a la vegada que es treballa la connexió entre l'escola i el món del treball. Aquest és el sisè any de desenvolupament del projecte, que engloba 63 municipis de Barcelona i promou el treball conjunt entre els ens locals i els centres educatius. S'han creat 241 cooperatives escolars, amb la participació de més de 4.700 alumnes de 137 centres educatius de la demarcació. A Igualada, hi participen sis escoles i 11 grups que han creat 11 cooperatives. Els centres participants són els Maristes per sisè any, les Escolàpies per cinquena edició, l'Acadèmia Igualada per quart any, l'Emili Vallès per tercer cop, el Col·legi Monalco per segon any i Mare del Diví Pastor per primera vegada.\nEl Consell Comarcal acosta la cultura emprenedora a dues escoles de l'Anoia\nLes cooperatives del programa Cultura Emprenedora a l'Escola presenten equips i productes a l'Ajuntament


Encuentra aquí información de Segona Guerra Mundial para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\n1.El camí cap a la Guerra\n1.1 L'eix de Roma-Berlín.........................................................2\n1.2 Pacte Antikomintern.........................................................2\n1.3 Gran Reich.........................................................................2\n1.5 Annexió Sudest..................................................................3\n1.6 Conferència Munich..........................................................4\n1.7 Divisió Txecoslovàquia......................................................5\n2.La II Guerra Mundial\n2.1 Inicis i escenaris................................................................6\n2.2 Guerra llampec..................................................................7\n2.3 Front Oriental...................................................................8\n2.4 Guerra Àsia i Pacífic.........................................................9\n2.5 Front d'Àfrica..................................................................10\n2.6 Derrota de L'eix...............................................................10\n3.Balanç de la II Guerra Mundial\n3.3 Polític i Territorial..........................................................14\n1. Camí cap a la Guerra: l'expansió alemanya\n1.1 Eix Roma-Berlín\nEl 25 d'octubre de 1936 es forma l'Eix Roma-Berlín nom amb el qual es coneix un tractat d'aliança entre Itàlia i Alemanya.\nEl terme "Eix" per referir-se a aquest pacte va ser utilitzat per primera vegada per Mussolini el novembre de 1938.\nLa Guerra Civil espanyola va beneficiar Hitler: li va confirmar la debilitat de les democràcies i li va permetre provar el material bèl·lic que estava fabricant i noves tàctiques d'atac que després generalitzaria, alhora que consolidava la seva amistat amb Itàlia, degut a aquest motiu es va formar l'Eix Roma-Berlín.\n1.2 El pacte Antikomintern\nPacte signat per Alemanya i Japó el 25 de novembre de 1936 per oposar-se a la Internacional comunista, al qual més tard s'adheriren Itàlia (1937), Manxukuo i Espanya (1939), Hongria (1940) i Bulgària (1941).\nA partir de 1937, Hitler va intensificar el rearmament, subordinant l'economia alemanya a la fabricació d'armament.\nFou renovat per cinc anys el novembre del 1941. El Komintern era la III Internacional fundada a Moscou al març de 1919, que reunia els representants de tots els partits comunistes.\n1.3 El Gran Reich\nHitler va iniciar la seva segona fase del seu projecte d'expansió imperial, va crear el Gran Reich, consistí en la unió de totes les terres de parla alemanya, incloses les que havien quedat fora de la pàtria, com Àustria, o zones de Txecoslovàquia o Polònia.\nEl primer pas per aconseguir-ho va ser la Victòria, l'any 1935, en el plebiscit sobre la incorporació a Alemanya del Sarre, regió confiada a la Societat de Nacions pel Tractat de Versalles. Tot seguit va remilitaritzar la Renània, que havia estat desmilitairitzada segons el que s'havia acordat en aquest tractat. França, sense el suport del regne Unit, va optar per no respondre-hi.\nD'aquesta manera, Hitler va iniciar l'expansió alemanya sense que les democràcies europees intentessin aturar-lo amb fermesa.\nVeu alemanya, el significat de la qual és 'unió', que fa referència a l'objectiu proposat per Alemanya i Àustria de portar a terme la unificació d'ambdós països durant el període d'entreguerres.\nEn les clàusules del Tractat de Versalles, signat el 1919, hom prohibia terminantment l'Anschluss, la qual cosa va crear un profund ressentiment en ambdues potències, que havien pertangut al Sacre Imperi Romà Germànic durant segles.\nLa irritació va augmentar el 1931, quan França va vetar la unificació econòmica; poc després, els simpatitzants del partit nazi van emprendre una campanya de desestabilització a Àustria i hi van portar a terme un primer i fallit Putsch al juliol de 1934, que va tenir com a conseqüència l'assassinat del canceller Engelbert Dollfuss. Aquest fet va fer minvar força l'entusiasme d'Àustria envers l'Anschluss.\nCap a 1937, Adolf Hitler, que era austríac, va iniciar una política obertament amenaçadora contra el nou canceller, Kurt Edler von Schuschnigg, i va concentrar tropes al llarg de la frontera. Al febrer de 1938, en una reunió celebrada a Berchtesgaden, Hitler no va aconseguir que von Schuschnigg acceptés la unificació, el qual va convocar un plebiscit a\nÀustria al març per ratificar la seva decisió de mantenir la independència respecte a Alemanya. Aquesta mesura va provocar l'enviament d'un ultimàtum alemany, després del qual von Schuschnigg va dimitir el càrrec i va ser substituït per Arthur Seyss-Inquart, membre del partit nazi austríac.\nEl 13 de març de 1938, tropes i agents de policia alemanys, cridats per Seyss-Inquart per a evitar “desordres”, van traspassar la frontera austríaca sense trobar cap resistència. Hitler va entrar a Viena el 14 de març per a proclamar l'Anschluss.\n1.5 L'annexió dels Sudets\nSudets és el nom d'una cadena muntanyenca entre Bohèmia i Silesia. Es designa per l'expressió alemanya Sudeten a la població germanófona que habitava Bohèmia i Moravia, mateixa que representava més del 30% de la població total d'aquest territori. Aquest sector de la població va demanar la seva annexió a Alemanya en 1919, però va ser adherit a Txecoslovàquia, el que va dur a alguns dels seus habitants a formar el Partit Alemany dels Sudets, que va ser donat suport per Hitler. Aquest partit reclamava l'adhesió al tercer Reich, sota la sustentació dels nazis. A pesar de les concessions fetes per Praga, Hitler dóna un ultimàtum a Txecoslovàquia el 26 de setembre de 1938 i imposa la seva posició en els acords de Munic (30 de setembre), al prometre un plebiscit.\nPerò l'ocupació alemanya comença el 1 d'octubre, restant-li amb això prop de 30.000 km a Txecoslovàquia, sense que les altres potències europees reaccionin. Després de la derrota soferta per Alemanya en la Segona Guerra Mundial, els Sudets van tornar a formar part de Txecoslovàquia i la població d'origen alemany va anar massivament expulsada\n1.6 Conferència de Munich\nEl 29 de Setembre de 1938 es va donar a Munich una conferència entre Anglaterra, Itàlia, França i Alemanya per tractar el “problema” txecoslovac.\nLa conferencia es va realitzar a instàncies de Mussolini encara que més tard es va comprovar que es va tractar un pla orquestrat per Berlín.\nFins el memoràndum que va presentar Mussolini durant la conferencia com seu va ser escrit per els alemanys.\nHitler requeria una aprovació formal dels seus plans abans de procedir a la invasió, que realitzaria de totes maneres. En la estació de Kufstein, Mussolini va tractar de persuadir a Hitler de que coincideixi alguna possibilitat per la pau. Mussolini sabia millor que ningú que el seu país no estava preparat per a una guerra y la bel·licositat de Hitler el tenia intranquil. Aquest últim buscava qualsevol pretext per a desencadenar una guerra però la mansedumbre dels dirigents d'occident, al concedir-li tot quant en demanava, postergava els seus desitjos aventurers.\nMunich no va ser la excepció i en aquesta conferencia Hitler va obtenir tot el que havia sol·licitat prèviament. La regió dels Sudetes, poblada en la seva majoria per alemanys, va ser la concessió més important que va rebre sense necessitat de apel·lar a la força. Amb la mateixa impunitat que va annexionar Àustria en març d'aquell any (el Anschluss), Hitler va aprofitar-se de un Mussolini cada vegada més temeràs, d'un Chamberlain increïblement ingenu i d'un híbrid Daladier, per a donar-li forma a un pacte vergonyós que entregava Txecoslovaquia a les fauces alemanyes sense rebre cap tipus de garantía en canvi(en març de l'any següent els alemanys ocuparien la resta del territori Txecoslovac ignorant el pacte de Munich). Txecoslovaquia no només va ser desmembrada per les pretensions alemanyes sinó que també Hongria i Polònia es van aprofitar de la seva debilitat, ocupant el sud de Eslovàquia i Rutenia en el cas húngar i la zona de Tascón per als polacs. A tot això, Txecoslovaquia (que ni tan sols va ser invitada a la conferencia) va rebre a canvi el comprimís formal de Gran Bretanya i França en el sentit de garantitzar les noves fronteres del territori desmembrat, promesa que tampoc seria complida davant la nova agressió de Hitler amb l'ocupació de Bohèmia y Moravià al Març de 1939. Durant la conferencia, Hitler quasi be no va pronunciar paraula, segurament per el desconeixement d'un altre idioma que nos fos l'alemà, deixant-li la iniciativa al seu amic italià, Benito Mussolini, qui fent gala del seu domini dels idiomes va ser la verdadera estrella de la trobada.\n1.7 La divisió de Txecoslovàquia\nEs va produir el març de 1939.\nHitler va pressionar els dirigents eslovacs perquè declaressin la seva independència de Txecoslovàquia i s'acollissin a la condició d'Estat satèl·lit del Reich. D'altra banda, l'exèrcit Alemany, la Wehrmacht, va enviar les regions txeques de Moravià i Bohèmia, que es van convertir en un protectorat alemanys, i va ocupar Praga.\nAnimat pels èxits de la política expansionista de Hitler, Mussolini va enviar Albània. Itàlia i Alemanya van signar el pacte d'acer al maig de 1939, pel qual es reforçava l'Eix Roma-Berlín.\nEl pas següent de Hitler era l'annexió de Polònia. El Regne Unit i França van signar una aliança amb aquest país el 25 d'agost de 1939, en adonar-se que la política de Hitler pretenia l'expansió alemanya per tot Europa.\nHitler necessitava comptar amb Stalin per a assegurar-se la pau amb l'URSS.\nPer aquest motiu, tots dos van fer un tomb radical a les seves relacions hostils i van signar, l'agost de 1939, un pacte de no-agressió germanosoviètic amb el qual es repartien Polònia.\n2. La II Guerra Mundial\n2.1 Com es va iniciar i escenaris generals\nLa Segona Guerra Mundial va començar l'1 de setembre de 1939, amb la invasió alemanya a Polònia, i va acabar el 2 de setembre de 1945, amb la rendició del Japó davant els Estats Units. Entremig, sis anys de dura guerra, més que qualsevol altra, la més sagnant de la història de la humanitat.\nLa Segona Guerra Mundial va superar en tot la Primera: no només en durada, sinó també en països participants, en mobilització de soldats, en escenaris afectats, en la intensitat dels combats, en la capacitat destructora de l'armament utilitzat, en el nombre de morts, en pèrdues materials, en els efectes econòmics, polítics i morals...\nVa ser la primera guerra d'autèntic abast mundial ja que va afectar, directament o indirecta, els cinc continents. Es va combatre a quatre continents (menys a Amèrica) i a tots els oceans. Hi participaren 72 països, es van mobilitzar 110 milions d'homes i hi va haver uns 60 milions de morts.\nEn la guerra es van posar en pràctica noves estratègies militars i es va utilitzar un armament cada vegada més sofisticat i amb més capacitat destructiva. L'aparició de les grans unitats blindades (els tancs de combat), la utilització dels submarins, dels portaavions, dels míssils antiaeris, del radar, de l'aviació com a recurs habitual per a transportar tropes i per a bombardejar la població civil i, finalment, la bomba atòmica, van fer d'aquest conflicte una veritable demostració de què la humanitat es podia autodestruir. I es que des de llavors, hom sap que una hipotètica Tercera Guerra Mundial seria el final de tot. La capacitat destructora de l'home va fer-se evident més que mai.\nTot va començar per la política agressiva i expansionista de les potències feixistes, les anomenades Potències de l'Eix (Alemanya, Itàlia i el Japó), a la que respongueren els Aliats ( la Gran Bretanya, França, l'URSS i els Estats Units).\nEn la primera fase de la guerra, fins al final del 1941, Alemanya i els seus aliats van aconseguir triomfs tan espectaculars que tot semblava que el món quedaria sota un nou ordre feixista; de fet, bona part d'Europa va caure sota el domini nazi. Al desembre de 1941 hi ha un fet clau en la guerra: un Japó ambiciós ataca la base naval nord-americana de Pearl Harbor, al Pacífic, i els Estats Units, fins llavors neutrals, decideixen entrar en la guerra. La participació dels americans va caviar la sort dels aliats. A partir de llavors, les forces s'anaren equilibrant fins a arribar a la victòria definitiva dels aliats, que van fer valer la seva superioritat material.\nPel que fa a les conseqüències de la guerra, cal parlar dels greus efectes econòmics, polítics i morals, molts d'ells impossible de quantificar: desplaçaments forçats de poblacions senceres, desaparicions íntegres de ciutats sota els efectes dels bombardeigs, genocidi dels jueus, etc. Els escenaris més castigats per la guerra foren el nord de la Xina, el Japó i Europa.\nLa victòria dels aliats va significar la caiguda del feixisme i el triomf de la democràcia.\nA partir de llavors es va imposar un nou ordenament polític a nivell mundial, que aviat es trencà amb l'aparició de nous conflictes entre les dues grans potències, els EUA i l'URSS, que lideraren dos blocs de països, enfrontats en la llarga i perillosa "Guerra Freda". El món havia aconseguit la pau, però no la pau definitiva. El feixisme havia estat abatut, però la democràcia liberal i el comunisme s'entestaren en fer prevaldre el seu sistema respectiu i imposar-lo arreu, a costa del que fos.\nLa humanitat seguia essent humana, seguia repetint errors.\n2.2 La Guerra llampec\nEl model Blitzkrieg o Guerra llampec és una estratègia de guerra que té per objectiu eliminar l'adversari d'una manera ràpida i curta.\nEls alemanys van utilitzar aquesta estratègia en la invasió de Polònia (amb èxit), contra els francesos i els britànics a l'estiu de 1940 (amb èxit a França), als Balcans l'any 1941 i fins i tot van intentar fer-la servir en la invasió de l'URSS (amb fracàs, donat que allà els grans espais i les grans masses de soldats ho feren impossible).\nL'estratègia alemanya va consistir en l'ús massiu de tancs i aviació en un punt de la línia adversària per desarticular-la completament i aprofitar l'èxit amb gran rapidesa.\nDesprés de la declaració de guerra, i mentre els soviètics ocupaven la zona oriental de Polònia tal com els corresponia després del pacte signat amb Alemanya, les unitats moralitzades de l'exèrcit alemany i les quadrilles de l'aviació alemanya, la Luftwaffe, anihilaven gairebé tot lo antiquat exèrcit polonès i, a finals de setembre, van entrar a Varsòvia.\nL'abril de 1940, les tropes alemanyes van envair Noruega per evitar que les forces aliades bloquegessin els subministraments de ferro provinents de Suècia, que es mantenia neutral. Dinamarca també va ser envaïda i pràcticament no va poder oposar-hi resistència.\nL'objectiu següent de Hitler va ser França. Els francesos havien construït una defensa, la línia Maginot, a la frontera d'alemanya, i havien concentrat les seves tropes a la frontera belga, ja que esperaven l'atac alemany amb els seus tancs la regió muntanyosa de les Ardenes, que no estava defensada atès que els francesos la consideraven infranquejable.\nEn tan sols dues setmanes, l'exèrcit alemany va aconseguir de posar fi a la resistència dels Països Baixos, Bèlgica i França i va fer retrocedir l'exèrcit britànic que, en pocs dies, es va veure obligat a evacuar des de Dunkerque els més de 300000 homes que hi havia enviat.\nParís va ser ocupada el 13 de juny i França va haver de signar el 22 de Juny un armistici pel qual quedava dividida en dos. La resta, amb capital a Vichy, va quedar, igual que les colònies franceses, en mans del govern del mariscal francès Pétain (1856-1951), i va passar a ser un Estat col·laboracionista amb Alemanya.\n2.3 El front Oriental\nEl Juny de 1941,Alemanya va iniciar la invasió de la Unió Soviètica. Hitler pretenia apoderar-se del petroli, els cereals i ela minerals soviètics, a més d'impedir que l'URSS conquerís territoris de l'est d'Europa que els alemanys també ambicionaven.\nEl 22 de juny de 1941, Alemanya assalta sense vacil·lació el territori de la Unión Soviètica. Aquesta acció tindrà greus i irreversibles conseqüències per a Alemanya. Es reconeixerà, més tard, com el principi de la fi de la Segona Guerra Mundial. L'Alemanya nazi començava a sucumbir davant l'anhel d'annexar-se les regions localitzades entre els Urales i el Vístula, que consideraven "un espai vital".\nEl trist desenllaç en molt poc temps duu a l'ensulsiada definitiva de l'imperi nazi. Aquesta operació llampec, batejada com "Barba Vermella", compromet als alemanys a combatre en dos fronts, el que augmenta les probabilitats de fracàs. La invasió contra la Unió Soviètica inicia la configuració de la coalició que enfrontaria amb llanço a l'III Reich.\nL'aliança entre els soviètics i les potències occidentals posen fre a l'efectivitat de les operacions blitzkrieg (guerra llampec) i germinen fissures antagòniques entre els comandaments alemanys. Tenen èxit les estratègies soviètiques per a evitar que caiguessin en mans enemigues les indústries, les quals traslladen als muntis Urales.\nCal subratllar el paper de les forces navals i aèries dels Aliats, les quals van anar una valuosa ajuda per al "Exèrcit Vermell". Per a fins de 1941, és evident la victòria soviètica sobre les tropes alemanyes que aïllen la ciutat de Moscou. Entre ofensives i contraofensives, en el front oriental -territori soviètic-, el 31 de gener de 1942, en d'aferrissada batalla de Stalingrado, es rendeixen més de 90,000 alemanys. És aquí on el "Exèrcit Vermell" escriu amb bravura el viraje de la guerra, a favor de les forces aliades.\nL'exèrcit alemany no estava preparat per al dur hivern rus i va haver de suspendre els atacs fins a la primavera de l'any següent. L'agost de 1942, els alemanys van planejar la conquesta de Stalingrad. El gener de 1943, després d'una impressionant guerra de posicions a la ciutat, la Wehrmacht, sense possibilitat de rebre avituallament, va patir la primera derrota i es va haver de rendir. Van ser fets presoners uns 300 000 alemanys. A partir d'aquest moment, els soviètics van prendre la iniciativa i van iniciar una ofensiva lenta però inexorable cap a l'oest.\n2.4 La Guerra a Àsia i al Pacífic\nEl Japó havia iniciat el 1937 la conquesta de la Xina i la seva expansió pel continent asiàtic, ja que necessitava conquerir zones productores de primeres matèries, imprescindibles per al seu desenvolupament industrial. L'expansió japonesa representava una amenaça per a les colònies europees a Àsia.\nEl japó va aprofitar la derrota de França i Holanda per apoderar-se d'Indoxina el 1941, i amenaçar Indonèsia, Malàsia, Birmània i Hong Kong.\nEls Estats Units, que també tenien interessos comercials a la zona, s'hi van oposar,\nLi van exigir l'evacuació de les colònies i van decretar un embargament comercial. Després de diversos intents de negociació amb els Estats Units, el príncep Konoye, convençut que el seu país no estava preparat per a una guerra, va dimitir l'octubre de 1941 i va ser substituït pel general Tojo, de la facció militarista.\nUn cop fracassades les negociacions entre tots dos països, els japonesos van bombardejar per sorpresa la base naval de Pearl Harbour el 7 de desembre de 1941.\nEn l'atac, planejat per Yamamoto, la flota nord-americana del Pacífic va patir greus pèrdues.\nAquest fet va fer decidir el president Roosvelt (1882-1945) a declarar la guerra al Japó el 8 de desembre de 1941, declaració a la qual es va unir al Regne Unit. Tres dies més tard, Alemanya i Itàlia, que havien signat el Pacte Tripartit amb el Japó el 1940, van respondre amb una altra declaració de guerra als Estats Units, D'aquesta manera, la guerra s'estengué al front del pacífic.\nEl Japó va continuar la seva expansió per Àsia conquerint les Filipines, Malàsia, Indonèsia, Hong Kong, Singapur i Birmània, i nombroses illes del Pacífic, el 1942.\nLa resposta dels aliats va ser una contraofensiva en la qual van obtenir victòries en les batalles del mar Corall i de Midiway, la primavera de 1942 i 1943, que van frenar l'empenta de la marina japonesa. Començava així la reconquesta aliada de les illes.\n2.5 El front d'Àfrica\nEls italians van iniciar llur intervenció a l'Àfrica l'any 1940 i van aconseguir d'entrar a Egipte des de Líbia, però van ser repel·lits pels anglesos, que van envair Líbia i Etiòpia.\nL'hegemonia britànica va ser trencada parcialment per l'acció de l'Afrikakorps, força Alemanya sota el comandament del general Rommel, el 1941, que va recuperar part de Líbia. Per raons estratègiques, els alemanys volien controlar el Canal de Suez i la Mediterrània, a més del petroli que arribava de l'orient Mitjà.\nA partit d'aleshores, es va produir una alternança d'ofensives entre tots dos bàndols. Però, finalment, els alemanys i els italians van ser derrotats per l'exèrcit britànic, sota el comandament del general Montgomery, a la batalla d'El-Alamein, el novembre de 1942.\nEl mateix mes, forces angloamericanes sota el comandament del general Eisenhower van desembarcar a Algèria i al Marroc, colònies franceses, en l'anomenada operació Toprch; des d'allà van llançar una ofensiva que va aconseguir de posar fi a l'Afrikakorps i d'iniciar la conquesta d'Itàlia, el 1943. Al maig, els últims soldats alemanys que quedaven al nord d'Àfrica van ser derrotats a Tunísia pels aliats.\n2.6 La derrota de l'eix\nDurant els anys 1942/43 la guerra va canviar definitivament de signe a favor dels aliats. Els alemanys es van veure obligats a replegar-se. Per contra, les tropes aliades van aconseguir desmoralitzar la resistència dels alemanys, perquè van generalitzar els bombardejos massius sobre les seves ciutats. Al mateix temps, es van intensificar la resistència als territoris ocupats pels nazis.\nEl juliol de 1943 va començar l'assalt aliat a Europa a partir de l'illa de Sicília i el sud de la península Itàlica. El 3 de setembre el general italià Pietro Badogglio, nou cap del govern després d'un cop de palau que va fer empresonar Mussolini, volgué signar la pau, els alemanys van reaccionar molt ràpidament i van envair Itàlia per alliberar Mussolini, en una operació molt arriscada. L'ocupació d'Itàlia per parts dels aliats es va fer aleshores es va fer més difícil, amb batalles sagnants i avenços lents. Roma no es va poder ocupar fins al 4 de juny de 1944.\nL'operació definitiva va tenir lloc a Normandia, el 6 de juny de 1944, protegides per un bombardeig aeri i naval, 10 divisions aliades van desembarcar aquell dia a les platges d'aquesta regió del nord-est de França. El 31 de juliol, el front alemany s'ensorrà i s'inicià una ofensiva aliada que no s'aturaria fins a Berlín. El 24 d'agost era alliberada la ciutat de París. Pel desembre de 1944 , pràcticament tot França havia recuperat la independència.\nEn el front de l'est, a la conferència de Ialta (Crimea), els aliats van acordar la repartició d'Europa en zones de influència i van concretar els últims detalls de l'ofensiva final coordinada sobre Berlín. Els alemanys capitulaven sense condicions el 7 de maig a Reims (França), davant el general nord-americà Eisenhower i el dia 8 ho feien a Berlín davant del mariscal rus Júkov. Hitler s'havia suïcidat, uns quants dies abans al búnquer subterrani de la cancelleria berlinesa.\nCaigudes pas a pas:\nLa caiguda d'Itàlia\nEl juliol de 1943, anglesos i nord-americans van desembarcar a Sicília des d'Àfrica, segons el que s'havia acordat en la conferència celebrada a Casablanca el gener del mateix any. Mussolini va ser destituït pel rei Victor Manuel III i va ser detingut. Es va formar un nou govern que va iniciar les negociacions de pau amb els aliats. Quan l'exèrcit Alemany va ocupar el nord d'Itàlia, el govern italià li va declarar la guerra i es va unir als aliats.\nMussolini, alliberat per paracaigudistes alemanys, va formar un nou govern feixista al nord, amb la qual cosa Itàlia va quedar dividida en dos.\nDes del sud, ela aliats van conquerir Nàpols al setembre, van desembarcar a Anzio el gener de 1944 i, malgrat la resistència alemanya a Montecassino, van arribar a Roma el 4 de juny de 1944 amb grans dificultats. Les tropes alemanyes van retrocedir fins a capitular l'abril de 1945.\nLa caiguda del front Oriental\nDesprés de les batalles de Stalingrad i Kursk, els soviètics van continuar el seu avanç fins arribar a prop de Varsòvia la primavera de 1944, i van alliberar Romania, Bulgària i part de Polònia.\nA començament de l'any 1945 els russos van ocupar la resta de Polònia i van arribar a la Prússia Oriental i a Silèsia, camí de Berlín. Entre el gener i l'abril van ocupar Hongria, Eslovàquia i Àustria.\nEl front de l'Atlàntic:\nLa seva obertura havia estat exigida per Stalin durant la reunió que va mantenir amb Churchill i Roosvelt a Teheran el 1943.\nEn aquest front es va produir l'operació Iverlord: el 6 de juny de 1944, conegut com a dia D, van desembarcar tropes aliades al nord de França, a Normandia, sota el comandament general Eisenhower. Les tropes van iniciar una ofensiva per terra, mar i aire i van avançar fina arribar a París, que va ser alliberada el 26 d'agost.\nLa fi de la guerra a Europa\nA mitjan de setembre, les forces aliades havien alliberat França i Bèlgica. L'avanç cap a Berlín ja era imparable. Alemanya era atacada per dos fronts, a més de patir els bombardejos aliats. La seva darrera ofensiva a les Ardenes, el desembre de 1944, va ser un fracàs.\nHitler es va suïcidar a Berlín el 30 d'abril de 1945. El va succeir en el govern l'almirall K.Dönitz. El 2 de maig de 1945, les tropes soviètiques van entrar a Berlín. Alemanya va signar la capitulació el dia 7 de maig davant el general Eisenhower, i el dia 8 davant el mariscal G.K. Zukov (1896-1974).\nLa fi de la guerra al Pacífic\nL `ofensiva al front del Pacífic va ser decidida per Churchill i Roosevelt a la conferència del Caire, que es va celebrar el novembre de 1943.\nEls nord-americans van intensificar les seves ofensives contra el Japó i van aconseguir d'ocupar les illes Marshall, les Gilbert, les Mariannes i les Carolines durant l'any 1945. Els atacs a les Filipines i a Birmània van començar el 1944, i aquests dos territoris van ser ocupats a començament de 1945.\nTòquio va sofrir atacs aeris continus des de novembre de 1944 fins a finals de l'estiu de 1945. El primer desembarcament de tropes nord-americanes en territori japonès es va produir el febrer de 1945 a Iwo Jima.\nL'abril del mateix any va tenir lloc la batalla d'Okiniwa, des d'on es va intensificar el bombardeig sistemàtic de les ciutats japoneses.\nEl nou president nord-americà després de la mort de Roosvelt, H.Truman, va decidir, per tal de posar fi a la guerra, de llançar sobre les ciutats d'Hiroshima i Nagasaki una nova arma, la bomba atòmica, el 6 i el 9 d'agost de 1945,respectivament. Les conseqüències van ser catastròfiques: totes dues ciutats van quedar arrasades i van morir-hi més de 150 000 persones.\nEl 2 de setembre de 1945, el Japó va signar la rendició davant el general nord-americà D.MacArthut (1880-1964). El seu territori va quedar ocupat per l'exèrcit nord-americà. L'emperador Hiro Hito va continuar sent el cap d'Estat, però va haver d'acceptar la instauració d'una monarquia constitucional. La segona Guerra Mundial s'havia acabat.\nEl nombre de víctimes de la Segona Guerra Mundial, molt superior al de la Primera Guerra Mundial, se situa al voltant dels 56 milions, en la seva majoria enregistrades a l'Europa oriental. Els països aliats van perdre uns 45 milions de persones, mentre que la xifra estimada als països de l'Eix fou d'11 milions de baixes.\nEls països que van patir més pèrdues humanes van ser l'URSS, amb 21 milions i la Xina, amb 13 milions, aproximadament. La major part de baixes xineses va ser a causa de l'epidèmia i de fam.\nUn gran nombre de víctimes van ser civils, fet que mai no havia ocorregut fins aleshores.\nLes causes van ser bombardejos massius a les ciutats, represàlies, desnutrició, malalties o fins i tot cooperacions d'extermini sistemàtic. Els Estats Units pràcticament no van tenir víctimes civils, ja que a l'Amèrica del Nord no s'hi va desenvolupar cap batalla.\nA més de les víctimes de les batalles, en aquesta guerra va haver-hi milers de morts als camps de concentració i extermini, com Auschwitz, Mauthausen, Buchenwald o Trebinka, construïts pels nazis abans del començament de la guerra, i on van ser tractats els seus enemics politics i població de races considerades inferiors, com ara els gitanos i els jueus. Els presoners eren obligats a treballar durament i molts no van aconseguir de sortir-ne, a causa de l'esgotament, la fam i les malalties.\nEl 1942, en la Conferència de Wannsee, els nazis van decidir la solució final, es a dir, l'extermini de tots les jueus. Els jueus van ser duts als camps d'extermini, on els esperaven els treballs forçats o la cambra de gas.\nDels deu milions de persones que van morir als camps nazis, uns sis milions van ser jueus.\nLa guerra va agreujar la decadència econòmica d'Europa, mentre que va enfortir l'economia nord-americana. Nombroses ciutats, com Dresden, Varsòvia, Stalingrad, Tòquio o les esmentades Hiroshima i Nagasaki, van quedar arrasades. Els bombardejos massius van col·lapsar les comunicacions i van destruir els complexos industrials. La manca d'habitatge i d'aliments es van convertir en un problema apressant per a amplis sectors de població. L'aparició del mercat negre va empitjorar les coses, ja que va generar una greu inflació.\nPer la seva banda, els Estats Units no tan sols havien aconseguit de sortir de la Gran Depressió, sinó que la seva economia estava en un moment òptim: el seu producte nacional brut s'havia duplicat des de 1939, i els EUA controlaven les dues terceres parts de les reserves mundials d'or, proveïen de productes industrials tot el món i van aconseguir un marc de lliure canvi per a les relacions comercials internacionals, la qual cosa els va permetre d'atendre les necessitats de reconstrucció europea, amb ajuts préstecs, i d'exercir una còmoda hegemonia durant tota la postguerra.\n3.3 Política i Territori\nDes que la guerra va començar a canviar de signe en favor del aliats, els Estats Units, la Unió Soviètica i el Regne Unit va iniciar una sèrie de conferències per a definir les condicions de pau.\nEl gener de 1943 es va celebrar la Conferència de Casablanca, en què els aliats van decidir que només acceptarien d'alemanya, Itàlia i el Japó la rendició incondicional.\nEn la Conferència de Teheran, el desembre del mateix any, es van reunir Churchill, Stalin i Roosvelt, que van discutir sobre la desmilitarització d'alemanya un cop acabada la guerra.\nEl febrer de 1945, els mateixos interlocutors van acordar en les Conferència de Jalta el desarmament i la divisió d'alemanya en quatre zones, cadascuna de les quals seria ocupada per un dels països aliats: el Regne Unit, l'URSS, els Estats Units i França.\nEn la conferència de Potsdam, el juliol de 1945, en què es van reunir Stalin, Truman i Churchill- substituït per C.Attlee, en guanyar les eleccions durant la conferència-, es va modificar la frontera polonesa.\nLa ciutat de Berlín va ser dividida en quatre parts i repartida, tal com s'havia acordat de fer amb Alemanya. Àustria es va mantenir ocupada pels aliats fins a la signatura del seu tractat de pau el 1955.\nUna de les conseqüències immediates de les modificacions de les fronteres entre els Estats va ser el desplaçament massiu de milions de persones, com en el cas dels polonesos o soviètics, o els que tornaven als seus llocs d'origen després de la guerra. Com que van perdre la guerra, molts alemanys es van veure obligats a desplaçar-se o van ser expulsats dels països que havien conquerit.\nTambé es va decidir la detenció i el judici dels criminals de guerra, que es va dur a terme, des del novembre de 1945, en el procés de Nuremberg, el primer d'aquestes característiques en la història. Els càrrecs contra els 23 acusats van ser: conspiració contra la pau, crims contra la humanitat.\nEl 1947 es va signar el tractat de pau entre les potències vencedores de la guerra i Itàlia, Romanía, Bulgària, Hongria i Finlàndia, i el 1951 entre els vencedors (tret de l'URSS) i el Japó, que va perdre totes les conquestes que havia dut a terme.\nDurant les conferències de Jalta i Postdam van sorgir les primeres diferències entre els EUA i l'URSS, sobretot pel que fa a la reconstrucció de l'Europa de l'est.\nLes diferències es van accentuar en els anys que van seguir a la fi de la guerra, fins que van provocar la divisió d'Europa en dues àrees sotmeses a la influència de les dues noves superpotències.\nMAPA GUERRA MUNDIAL II\nAdolf Hitler: política y justicia\nEnviado por: Aiskoa\nHistoria universal contemporáneaConflictos bélicosAlemania # Conferència de MunichReichFrontsEixHitler


EL PRIMER AMOR: L AUTOESTIMA. Assumpta Junyent, psicòloga clínica i psicoterapeuta - PDF\nDownload "EL PRIMER AMOR: L AUTOESTIMA. Assumpta Junyent, psicòloga clínica i psicoterapeuta"\nJosé Quiroga Barbero\n1 EL PRIMER AMOR: L AUTOESTIMA Assumpta Junyent, psicòloga clínica i psicoterapeuta Si ens parem a fer una petita reflexió observant-nos i observant l entorn, ens podem preguntar: - Que fa que unes persones es facin respectar, dient que no quan ho consideren oportú i altres es deixin trepitjar amb facilitat? - Que fa que algunes persones es mostrin confiades, els sigui fàcil relacionar-se, complir els objectius que es proposen i altres es sentin fàcilment amenaçades, tinguin dificultats per aconseguir el que es proposen i culpin als altres ó a la vida del que els passa? - O també que algunes persones es sentin tant segures en el seu criteri i altres necessitin tant de l aprovació dels demés... En una primera impressió semblaria i es comenta sovint- que algunes persones se n surten molt bé, per que tenen sort, son intel ligents, tenen diners... etc.. Tant l observació com la pràctica clínica ens mostra que aquest secret no te a veure només amb capacitats ni amb intel ligència, no te a veure amb possessions materials, amb sort, ni amb bellesa, ni amb èxit social; encara que tots aquests aspectes tinguin la seva influència. La variable que més influeix té a veure, amb l autoestima. Podem explicar l autoestima com un sentiment íntim de benestar respecte de nosaltres mateixos. Suposa un afecte profund a la nostra persona, i una acceptació, tant de les nostres capacitats com de les nostres limitacions. Significa viure l alegria de ser qui som. La manera en com ens sentim afecta de forma decisiva a totes les àrees de la nostra experiència, ja que com vivim la nostra vida depèn de com ens comprenem, valorem i estimem.\n2 La sensació que genera tenir una bona autoestima es converteix en una força motivadora que ens ajuda davant dels grans i petits reptes de la vida. Una persona amb autoestima tindrà èxit a les relacions per que es sabrà comunicar i es tractarà a si mateix i els altres amb respecte i consideració. Una persona amb baixa autoestima es mostrarà passiva o agressiva amb el tracte amb els altres, i les seves relacions personals seran més aviat pobres. Si pensem amb les pèrdues, una persona amb autoestima viurà els dols, no els evitarà, però posarà energia en recuperar-se, per que de fons té un sentiment de responsabilitat cap a si mateixa i confia en que la vida es un procés amb pèrdues i guanys. Pel contrari, una persona amb baixa autoestima, pot refugiar-se en la desgràcia i el victimisme, ja que de fons espera molt poc de la vida. L autoestima té dos components: A) L AUTOESTIMA INCONDICIONAL: és l autoestima bàsica, l aspecte més important a considerar i que ens porta a un sentiment de VÀLUA personal. Aquest sentiment fa que ens RESPECTEM a nosaltres mateixos, i per tant, ens farem respectar pels altres. Es sentir-se valuós per el sol fet d existir, sense condicions. Aquest dret natural que tenim les persones es veu afectat amb experiències greus d abús o d abandó, de maltractament a la primera infància. El sentiment que generen aquestes experiències, en comptes de ser de vàlua és de maldat o be de tenir quelcom dolent dins nostre. Hi ha un rebuig a la persona global, que es generalitza en les diferents àrees de la vida. B) L AUTOESTIMA CONDICIONADA AL COMPORTAMENT: és la que ens porta a un sentiment de CAPACITAT personal, i fa que sentim CONFIANÇA en nosaltres mateixos. Es la valoració pel que fem i com ens desenvolupem en les diferents àrees de la nostra vida. Confio en mi per que soc eficient i eficaç amb el que m envolta. Sé el què puc oferir als altres. Si ens mirem aquest aspecte de la nostra autoestima; el mon és ple de persones insegures. Per tant, tenir autoestima no vol dir no tenir defectes ni limitacions. Acceptar-nos com som, no vol dir agradar-nos del tot. Apart de que si ens valorem de manera realista, agradar-nos del tot és difícil, aquesta\n3 visió de nosaltres limitaria el creixement sa, en el sentit de la motivació a millorar. La persona amb autoestima s il lusiona amb el seu propi creixement i millora. 2.- DE QUE ESTA FETA L AUTOESTIMA? Com es construeix? L autoestima esta feta de RECONEIXEMENT. Es l aliment de la salut emocional i fa possible la subsistència en aquest sentit. La necessitat de reconeixement, que vol dir SER ALGU PER ELS ALTRES és tant important per el ser humà, que farem el possible per obtenir-lo. Si no ho aconseguim de manera natural, directa i positiva, ho farem manipulant l entorn. De la mateixa manera que busquem aliments desesperadament en situacions límit, preferim que ens reconeguin de manera negativa o violenta, abans que patir l absència. L AUTOESTIMA BASICA necessita d un reconeixement incondicional positiu: Ex: t estimo molt, m agrada com ets aquest tipus de reconeixement alimenta la part de la persona més lliure i natural i això fomenta L AUTONOMIA. La crítica negativa en aquest sentit tindria el to: ets un desastre ets dolent, o quan hi ha hagut experiències profundes d abandó: no soc ningú, ó no soc important. L AUTOESTIMA CONDICIONADA al comportament necessita el reconeixement de les nostres CAPACITATS. Ex: Aquest problema l has resolt molt bé o no surts de casa sense pentinar-te Alimenten l adaptació sana a l entorn. La crítica negativa en aquest sentit aniria a àrees determinades: en l esport, ets un desastre i portaria cap a sentiments d inferioritat. El reconeixement pot ser de diferent tipus: - El contacte físic: Es la manera més directa d adonar-nos de que existim per l altre. (Una carícia ó una bufetada) - El Gest: Hi ha implicació del cos però sense arribar a tocar (fer l ullet, o una ganyota). Pot reforçar la paraula ó no.\n4 - Contacte amb la mirada... Una mirada d afecte, d odi ó de complicitat.. - Les paraules: Una frase que valora un comportament, una paraula agradable sense més.. Una frase clarament despectiva... - L escrit: Sempre és més fred que el cara a cara, però a vegades és la única manera d arribar a l altre. (actualment es fomenta aquest tipus de comunicació.. xats, mòbil...) - El reconeixement simbòlic: Un regal, un favor... Podem trobar totes les combinacions possibles i com ho fem cadascú depèn del nostre tipus de personalitat. Es combina el reconeixement positiu amb el negatiu, les paraules amb les abraçades i els regals, etc... Quan es combina qualsevol paraula, escrit, regal ó favor amb qualsevol missatge relacionat amb el cos, aquest últim sempre tindrà més força. Ex: Si a un nen li diem moltes vegades que l estimem, però gairebé mai hi som presents,tindrà més força el que diu el cos: l absència física i/o emocional. Si acostumem a fer molts regals, i a la vegada tractem a la persona amb violència... tindrà més força la segona. La manera en com hem obtingut el reconeixement a l infantesa és de la manera que el continuarem buscant al llarg de la vida. Tot i que, qualsevol que hagi estat la nostra realitat i educació, millorar la manera de mirar-nos és a les nostres mans. A la primera infància i abans d aprendre el significat de les paraules, cada nen rep activament mils i mils d impressions de cara a sí mateix, que li arriben del llenguatge del cos de les persones que te a prop. Molt aviat es fa la primera impressió de si mateix que anirà forjant els primers anys de la seva vida. Després apareixen noves persones o diferent qualitat a les relacions, noves experiències ó noves etapes de creixement que porten a diferents èxits ó fracassos. Una experiència positiva important pot modificar la imatge que tenim de nosaltres i de la vida, però de vegades, l auto concepte és tant rígid que pot ser difícil veure de veritat aquestes bones oportunitats.\n5 Quan una persona es veu a si mateixa com a perdedora, el que espera en el fons és perdre i acostumarà a fer coses per confirmar-ho., però això a vegades és de manera molt clara com en el cas de persones delinqüents ó marginals i a vegades és de manera profundament encoberta. Un exemple de derrota més encoberta seria la persona que anhela relacions satisfactòries i fracassa una vegada darrera l altre; tot i que en altres aspectes de la vida pugui funcionar aparentment bé. 3.- COM FOMENTAR L AUTOESTIMA Donat que acostumem a jutjar-nos de manera similar a com ens han jutjat, no ens basem en qui som, si no en qui creiem que som... Algunes pautes senzilles: - La primera és viure conscientment, en el sentit que no podem canviar una realitat que neguem. Si tenim una mala experiència o sentiments que no son agradables, cal parar-nos, sentir el dolor i elaborar-lo. - L aprenentatge de l acceptació te a veure amb parar-nos i analitzar àrea per àrea la nostra vida i diferenciar el que ens agrada del que no, i el que podem i volem canviar i el que no. El realisme passa per ajustar el desnivell entre el que som i el que volem ser. Ajuda a sentir : està bé com soc Altres aspectes a considerar: - Aprendre a agrair la valoració, el reconeixement i l afecte que ens arriba. Això fomentarà el sentiment de tenir valor. - Aprendre a donar valoració, reconeixement i afecte a les persones que considerem importants. En aquest cas fomentem el sentiment que els altres tenen valor. - Agafar-nos temps personal, encara que en disposem de molt poc, per fer coses que ens agradin. Això ens ajuda a sentir que som importants.\n6 - Aprendre a tractar millor el nostre cos per dintre, a nivell de salut i per fora, a nivell d imatge (que és diferent a sentir-nos esclaus de la imatge) En aquest cas es fomentarà tant el sentiment d estimació com d orgull de sentir-nos atractius. - Aprendre a controlar la crítica negativa cap a nosaltres i cap els altres i aprendre a respondre constructivament a la crítica que ens ve de fora. Aprendre a ser justos amb nosaltres mateixos i amb els altres fomentaria la confiança i el respecte cap a nosaltres mateixos i cap els altres. - Escoltar els desitjos i les necessitats que tenim i revisar el que s hauria de fer ens ajuda a autoafirmar-nos. - Es bo revisar els sentiments de culpa i l autoexigència veient l error com un aprenentatge. Equivocar-nos és normal, però es tracta de veure en que exactament i quines conseqüències té aquest error. Analitzar també si hi han implicades altres persones i en aquest cas donar a cadascú la seva responsabilitat. - Ser íntegres: Això vol dir que hi hagi una coherència entre el que pensem que es correcte i el que fem. Si pensem que no s han d embrutar els carrers, ó malgastar l energia o que es millor posar límits sense violència, ho hem de complir Fomenta la sensació de coherència interna i això ens fa sentir més segurs, ja que el nostre comportament serà previsible. Un aspecte important és que la manca d autoestima te avantatges. Això vol dir que per dolorosa que sigui la realitat d una persona, és la realitat que coneix. Generalment una persona amb baixa autoestima li costa fer canvis i obrirse a noves experiències. El sentiment es que ja ha tingut més frustracions de les que podia aguantar. Per exemple: - Evitar el risc que comporta tenir relacions afectives amb els altres elimina la possibilitat de ser rebutjat ó censurat. - Mentre la persona no es sent capaç ni valuosa, no té sentit créixer i donar als altres ó a la comunitat.\n7 - En definitiva, es busca continuar sent aquell nen ó nena i no tenir que prendre responsabilitats sobre la pròpia vida. Si la opció d una persona no és quedar-se atrapada en sentiments dolorosos i destructius sobre si mateixa, el sol fet d iniciar el compromís cap a l auto coneixement, l ajudarà a descobrir que en realitat aquest viatge ja fa temps que va començar. 4.- BIBLIOGRAFIA: - BRANDEN, Nathaniel: Cómo mejorar su autoestima. - BRANDEN, Nathaniel: el respeto hacia uno mismo. - BRANDEN, Nathaniel: La autoestima en el trabajo. Ed: Paidós - BONET, J.V: Sé amigo de tí mismo. Ed: Sal Terrae - CORKILLE, Doroty: El niño feliz. Ed: Gedisa - FREEDMAN, Rita: Amar nuestro cuerpo. Ed: Paidós - McKAY y FANNING. Autoestima: evaluación y mejora ED: Martínez-Roca - CASTANYER, Olga: La asertividad, expresión de una sana autoestima Ed: Desclée De Brouwer.\nLes Constel lacions Familiars: la psicoteràpia sistèmica de Bert Hellinger\nLes Constel lacions Familiars: la psicoteràpia sistèmica de Bert Hellinger Introducció Em situo davant del repte d escriure aquest article amb una important dosi d humilitat alhora que d apassionament.


Covid-19: diversos països prohibeixen l’entrada a turistes espanyols - Pime al dia\nArran de la crisi sanitària i econòmica que està causant el Covid-19, més conegut com a coronavirus, són diversos els països que han optat per prohibir l’entrada de turistes provinents de països on hi ha episodis de contagi, com per exemple Espanya.\nSobre aquest assumpte, el Ministeri d’Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació ha fet un seguit de recomanacions. D’una banda, ha recomanat restringir els viatges a l’estranger i demana als ciutadans que reconsiderin els seus plans de viatge. D’altra, ha fet una crida a la calma als espanyols que viuen a l’exterior, a qui els recomana seguir les indicacions de les autoritats locals i respectar les mesures sanitàries.\nEls països als quals no podem viatjar els espanyols són de moment:\nEl president estatunidenc, Donald Trump, va anunciar aquest dijous un paquet de mesures per combatre l’expansió del coronavirus al país. Entre les accions que posarà en marxa s’hi inclou la suspensió dels viatges des d’Europa cap als Estats Units durant 30 dies. La mesura començarà a aplicar-se en la mitjanit d’avui, divendres 13 de març.\nEl país anunciava dimecres que suspenia les connexions aèries amb Espanya. El primer ministre maltès, a més, comunicava que tots els viatgers procedents d’Espanya, Itàlia, Alemanya i Suïssa en els últims 14 dies hauran d’aïllar-se a casa seva sota amenaça de multa.\nEl ministre de Salut del país centreamericà ha comunicat que a partir d’ara l’entrada a ciutadans europeus queda prohibida i que els guatemalencs que tornin d’Europa seran confinats en quarantena. El país no ha registrat encara casos de virus.\nAquest país també se suma a la llista de països que restringeixen l’accés d’entrada de turistes espanyols com a mesura de contenció, després de la detecció del primer cas d’infecció a l’illa.\nEl president del Perú, Martín Vizcarra, anunciava dimecres l’aïllament domiciliari per a un període de 14 dies dels viatgers provinents d’Itàlia, Espanya, França i la Xina que pretenguin ingressar al país andí.\nVa ser el primer a vetar als viatgers procedents d’Espanya, el 3 de març. Els residents a Israel que arribin des del nostre país hauran de guardar aïllament al seu domicili durant 14 dies. Els viatgers sense domicili a Israel no podran entrar.\nLa mesura entrarà en vigor dilluns que ve, 16 de març, segons el ministre de Sanitat, Saad Jaber, i de moment sense data de caducitat.\nEncara que és poc probable que sigui una destinació per a turistes espanyols, l’Iraq també va vetar l’entrada de turistes espanyols el 7 de març.\nVa ser el mateix president, Nayib Bukele, qui va anunciar en el seu compte de Twitter que prohibia l’ingrés al país als qui procedeixin d’Espanya.\nS’han cancel·lat tots els visats de viatgers procedents d’Alemanya, França i Espanya, alhora que el Govern indi demana als seus ciutadans indis que evitin viatjar a aquests tres països europeus. Els visats de tots els estrangers que hagin viatjat a França, Alemanya o Espanya des de l’1 de febrer, i que encara no han entrat en territori indi, han estat també cancel·lats.\nEl dimarts les autoritats van anunciar que obligaran a guardar quarantena de 14 dies a tots els viatgers procedents d’Espanya i d’Itàlia.\nAquest país va suspendre també el dimarts l’exempció de visat de la qual gaudien fins ara els turistes espanyols (a més dels d’altres set països europeus).\nEl ministeri de Salut de la República de Xipre ha establert tres categories de risc per a les persones que han viatjat a l’estranger en els 14 dies anteriors. Espanya està en la segona d’aquestes categories, la qual cosa obliga els viatgers a autoaïllar-se durant un període de 14 dies després d’entrar a l’illa.\nAràbia Saudita va anunciar aquest dilluns la suspensió de viatges de tots aquells que hagin estat en una sèrie de països europeus i del Pròxim Orient, entre ells Espanya. També s’ha suspès l’entrada de pelegrins a la Meca.\nLíban ha prohibit l’entrada de les persones procedents de països amb molts casos de coronavirus, entre ells Espanya, França, el Regne Unit i Egipte, segons ha informat aquest dimecres el primer ministre libanès, Hasan Diab.\nEl país ha suspès temporalment la possibilitat de sol·licitar visats en destinació. Fins a una altra ordre. Cal sol·licitar un visat previ en l’Ambaixada de Nepal a Espanya i aportar un certificat mèdic que acrediti que no ha contret la Covid-19.\nLa regió administrativa especial de Hong Kong ha anunciat que tots aquells viatgers que hagin estat en els 14 dies anteriors en les comunitats autònomes de Madrid, el País Basc i La Rioja seran sotmesos a 14 dies de quarantena en centres habilitats a aquest efecte (no serveix l’hotel o el mateix domicili). La mesura entrarà en vigor el 14 de març.\nNo hi ha prohibició d’entrada al país, de moment, però els viatgers procedents d’Espanya són sotmesos a la seva arribada a controls de temperatura i han de completar un formulari d’observació sanitària. Les autoritats egípcies es reserven el dret d’admetre o no el viatger, segons les seves circumstàncies.\nL’Ajuntament de Moscou va decidir el 5 de març que tots els viatgers que arribin d’Espanya (a més de la Xina, Corea del Sud, l’Iran, Itàlia i altres països europeus), una vegada en la capital russa han d’entrar en règim d’autoisolament durant 14 dies, sense rebre visites, i comunicar la seva arribada i el seu país de procedència al Departament Municipal de Sanitat. La infracció pot ser penada amb fins a cinc anys de presó.\nLes persones que en els 14 dies anteriors hagin estat en un país amb casos confirmats de coronavirus seran objecte d’un seguiment mèdic a distància durant 24 dies des de la seva entrada al Kazakhstan, per a això hauran de donar les seves dades a les autoritats i rebran una trucada diària.\nEls viatgers que pretenguin entrar a Romania i que hagin estat a Espanya, França o Alemanya en els 14 dies previs poden ser sotmesos a proves mèdiques. En funció dels resultats, les autoritats sanitàries determinaran si poden seguir el seu viatge pel país sense restriccions o queden 14 dies en quarantena o autoisolament domiciliari.\nLa notícia d’última hora en aquest assumpte és que Colòmbia també aïllarà els qui arribin de la Xina, Espanya, França i Itàlia per temor a l’expansió del coronavirus.\nEl president, Alberto Fernández, va anunciar dimecres que preveuen canviar la quarantena fins ara voluntària per una altra d’obligatòria de 14 dies als viatgers procedents de països amb una alta taxa de coronavirus, entre ells Espanya. Les mesures poden entrar en vigor en les pròximes hores.\nDepartament Internacional de PIMEC


Adéu a Peter Green, cofundador de Fletwood Mac - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nAdéu a Peter Green, cofundador de Fletwood Mac - Diari de Barcelona\nAdéu a Peter Green, cofundador de Fletwood Mac\nEl guitarrista ha mort als 73 anys\nAixí resa Oh Well (1969), cançó de la mítica banda dels 70, Fletwood Mac. Ens acomiadem del seu autor, Peter Green, que ha mort mentre dormia la passada nit als 73 anys. "Ara quan parlo amb Déu, sé que ho entén. Va dir 'estigues amb mi i jo seré la teva ma guiadora'", sembla una sort de premonició subtil, una promesa feta fa més de 50 anys.\nPeter Green (Londres, Anglaterra, 1946) va fundar Fletwood Mac el 1967 amb els seus amic de Bluesbreakers, Mick Fletwood i John McVie, el guitarrista Jeremy Spencer i el baixista Bob Brunning, però no va ser fins 1968 quan, finalment, van debutar com a banda. En els tres anys que va romandre a Fletwood Mac, va destacar com a principal compositor, amb cançons com Black Magin Woman, Man of the World o la instrumental Albatross, número 1 de la banda al Regne Unit. El grup es va consolidar com un dels més importants del blues britànic.\nPerò com molts dels seus contemporanis artistes, Green es va veure envoltat en el context de drogues i disbauxa que eren la dècada dels 70. Consumidor habitual de LSD i amb una aparença de barba, túniques i crucifixos, es va fer un lloc dins l'excentricitat del moment. Anys després se sabria que la seva salut mental va patir, diagnosticat amb esquizofrenia paranoide. El motiu del seu comiat de la banda el 1970 és incert; s'especula que en comptes d'una retirada voluntària podria haver estat un comiat forçós per part dels altres membres del grup.\nMalgrat això, la carrera de Green no comença i acaba amb Fletwood Mac. Prèviament, havia substituit Eric Clapton en John Mayall & the Bluesbreakers durant tres concerts, fins que Clapton es va retirar de la banda i Green va ocupar el seu lloc com a guitarrista. Sens dubte, i malgrat les crítiques, això li va comportar certa repercussió dins l'escena musical britànica. Després del seu pas per Fletwood Mac, Peter Green continuaria com a músic, col·laborant com artista convidat en diverses produccions d'artistes de rock, blues i blues rock, com, per exemple, B.B. King.\nPeter Green: Fleetwood Mac co-founder dies aged 73 – video obituary https://t.co/pRvNpUfzZ4\nEl 1977 seria focus de la premsa sensacionalista anglesa després de ser arrestat per amenaçar amb un rifle el seu mànager de Fletwood Mac, segons els informes policials. Derivat d'aquest incident, va ser condemant a internar-se a un hospital pisquiàtric. Però durant el seu llarg tractament, la seva vida va continuar: el 1978 es casaria i, poc després, tindria una filla.\nDesprés de 8 anys d'inactivitat discogràfica, el 1979 va rellançar la seva carrera professional. Va signar amb el segell PVK i va llançar l'àlbum In the Skies, al que li seguirien tres àlbums d'estudi i un recopilatori. El 1983 va fundar la banda de blues rock Katmandu, que només duraria un any, i que seria el seu últim projecte abans de retirar-se altre cop. Retornaria el 1995 amb Peter Green Splinter Group, amb cert èxit fins 2004, quan es van separar.\nLa seva última aparició pública com a músic va ser el 2010, durant el tour Peter Green and Friends per Europa i Austràlia.