Pla mig de l'exdiputat de la CUP Quim Arrufat intervenint a la concentració de la plaça de la Font de Tarragona. Imatge del 16 de gener del 2018. ACN\nL'Institut Sobiranies, espai de reflexió per enfortir el catalanisme d'esquerres, ha fet aquest dijous al vespre la seva presentació oficial. Amb una xerrada virtual amb dos dels seus impulsors, l'exlíder dels comuns Xavier Domènech i l'exdiputat vilanoví de la CUP Quim Arrufat, aquesta nova entitat ha expressat que aspira a construir "noves hegemonies i alternatives que siguin útils al conjunt de la societat i al servei del catalanisme sobiranista d'esquerres" i fer-ho "més enllà del debat electoral". Arrufat ha dit que aquest espai no representa ni als comuns ni a la CUP, formacions de les quals ja cap dels dos en forma part, i Domènech ha assegurat que Sobiranies no està pensat per tenir una intervenció directa en el debat institucional.\nPreguntats sobre si l'Institut neix amb la voluntat de facilitar futurs pactes entre esquerres al país, Domènech ho ha rebutjat, i ha explicat que se centraran a generar debat, que pot abastar un ampli ventall de qüestions, com la construcció del model social, econòmic o cultural. De fet, l'exdirigent dels comuns explica que la voluntat és generar instruments que resultin "útils per a les classes populars de Catalunya". Argumenta que parlar de sobiranies és "tornar als orígens", però que engloba moltes qüestions: "Sobirania és tenir capacitat de decidir i enfrontar-te als reptes. Hem passat dos mesos confinats, hi ha hagut teixit industrial i el gran problema ha estat obtenir mascaretes", ha exemplificat.\nArrufat presenta Sobiranies com un espai per construir "un nou imaginari polític o renovat" que permeti "articular un moviment polític" i que és necessari per generar pensament. Ha assegurat que des d'aquesta organització no es farà reflexió en representació de cap partit polític, ha detallat que aplega gent de l'esquerra sobiranista que tenia inquietud per obrir un espai de debat i on es pugui analitzar els conflictes. "L'esquerra sobiranista és bastant més àmplia, plural i diversa que la representació que donen els partits polítics", ha afegit.\nD'altra banda, el polític vilanoví Quim Arrufat, que en una entrevista publicada a 'Vilaweb' ha explicat que va deixar la militància a la CUP, ha lamentat que des de l'1-O en endavant "no hi ha cap pla" i considera que "el gran drama sobiranista és no tenir cap proposta sobre la taula".\nMaria Corrales, una de les altres integrants de Sobiranies, i que ha moderat el debat entre Domènech i Arrufat que s'ha emès en directe per 'Youtube', també ha assegurat que l'objectiu és "generar pensament i hegemonies". Tot plegat, volen fer-ho mitjançant monogràfics mensuals, amb articles vinculats a la reflexió política, amb cursos de formació, i debats en directe i d'altres, en privat.\nLa plataforma inclou l'exdiputada de la CUP Anna Gabriel -ara a Suïssa-, l'exregidora de Barcelona Gala Pin o la dirigent dels comuns Gemma Ubasart. També hi col·laborarà l'exdiputat anticapitalista David Fernàndez.


Notícies de Catalunya d'Empordà\nLa normativa, pionera a Europa, impulsarà la implantació de projectes empresarials estratègics\n08·01·20 | 15:34\nLa futura llei suposarà un estalvi de més de 38 MEUR anuals als empresaris. GOVERN.CAT\nEl Consell Executiu ha aprovat el Projecte de llei de facilitació de l'activitat econòmica, amb l'objectiu d'impulsar l'activitat econòmica, establint els criteris i instruments per fer més àgil i eficient la relació entre les administracions catalanes i les empreses i emprenedors. La consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, ha assegurat que el Govern és conscient que "un dels principals entrebancs dels autònoms i empreses és la burocràcia" i que amb aquesta nova regulació l'Executiu vol posar en el centre les necessitats d'empreses i autònoms "per fer-los la vida mes fàcil".\nDurant la roda de premsa posterior a la reunió de Govern la consellera d'Empresa i Coneixement ha explicat que "es tracta d'una regulació pionera a Europa" en l'àmbit de l'activitat econòmica, ja que farà possible l'aplicació del principi "Only Once", segons el qual "les empreses només hauran de lliurar una sola vegada les seves dades en tots els seus tràmits amb totes les administracions". Aquest principi impulsat per les directrius de la Unió Europea integra els tres nivells d'administració (català, local i estatal).\nAquesta normativa —sense precedents en matèria de facilitació— beneficiarà 564.000 empreses i 362.000 autònoms (el 89% de les empreses i el 91% dels autònoms) i suposarà un estalvi de 38,4 milions d'euros anuals per als agents empresarials beneficiats.\nUna altra de les novetats de la futura llei és la creació d'una autopista administrativa per a "projectes empresarials estratègics", afavorint la implantació d'empreses amb valor afegit i presència tecnològica, especialment els que impliquin inversions productives preferentment en l'àmbit industrial i logístic.\nEl text, que iniciarà ara la seva tramitació parlamentària, preveu mesures per reduir les càrregues burocràtiques, minimitzant la intervenció administrativa; ofereix serveis proactius a l'empresa, basats en la gestió i l'anàlisi de les seves dades; i estableix un nou model de relació entre l'empresa i les administracions. Aquest nou model de relació es fonamenta en la confiança mútua, la relació digital per defecte, l'aportació de dades una única vegada, l'eliminació de les càrregues administratives innecessàries, l'estandardització dels procediments, la celeritat en la tramitació, i la transparència.\nLa consellera ha volgut subratllar que el projecte —que dona continuïtat a la Finestreta Única Empresarial (FUE)— "és fruit d'un treball col·laboratiu del Govern, a través del Departament d'Empresa i Coneixement amb representants dels diferents agents econòmics implicats". En els darrers dos anys, en un procés liderat per l'Oficina de Gestió Empresarial (OGE), s'han fet sessions de treball, comunitats de pràctiques, jornades, seminaris, i reunions tècniques amb organitzacions empresarials i sindicals, cambres de Comerç, col·legis professionals, gremis, empresaris i autònoms, i amb representants del món local.\nLa llei beneficiarà el 89% de les empreses catalanes, que ocupen 2,8 milions de treballadors, el 84% del total. Pel que fa als autònoms, comportarà beneficis per al 91% d'aquests. Així mateix, la reducció dels tràmits, la major transparència, la simplicitat dels procediments i l'eliminació del temps d'espera per iniciar l'activitat empresarial comportaran una reducció estimada de costos de 38,4 milions d'euros l'any.\nDe forma detallada, la simplificació del règim d'intervenció permetrà estalviar 26 milions d'euros, i l'establiment de la relació digital per defecte, 4,2 milions d'euros gràcies a l'aplicació del principi d'aportació de dades una única vegada, i 8,2 milions d'euros pel fet d'aplicar l'administració digital.\nCatalunya ja lidera a nivell europeu altres iniciatives de facilitació administrativa orientades a l'impuls de l'activitat econòmica, com el projecte INTERREG EUROPA-START EASY, que fomenta pràctiques administratives per a la millora de la competitivitat de les startups, dotant d'eines intel·ligents que possibilitin la creació d'empreses de forma fàcil i àgil. Aprofitant l'ecosistema d'startups existent a Catalunya, el projecte es focalitza en aquest tipus d'empresa de base tecnològica, tot i que la intenció és aplicar els resultat al conjunt del sector empresarial català. En la iniciativa, liderada per la Generalitat, hi participen institucions d'Itàlia, França, Bèlgica, Lituània, Polònia, Letònia i Lituània.


Andorra s'adhereix a la Declaració sobre els boscos i l'ús del sòl\nPublicat 02/11/2021 18:38CET\nEspot remarca que els boscos són el 40% del país i que formen part de la seva identitat\nANDORRA LA VELLA (ANDORRA), 2 nov. (EUROPA PRESS) -\nAndorra s'ha adherit a la Declaració sobre boscos i l'ús del sòl que ha impulsat la presidència anglesa en la Conferència de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (COP26) que es fa a Glasgow (Regne Unit).\nSegons ha informat l'executiu andorrà en un comunicat aquest dimarts, el text insta els governs, de manera col·lectiva, a reforçar els compromisos pel que fa a la protecció dels boscos i accelerar la reforestació.\nAixí mateix, la Declaració també insta els governs a augmentar el finançament i la inversió, a compartir accions a favor de la producció i consum sostenibles i a donar suport a les comunitats locals i propietaris de terra.\nL'objectiu de la Declaració, de caràcter voluntari i no vinculant, és "aprofitar l'impuls de la COP26 per reiterar els compromisos existents sobre la matèria i avançar des del multilateralisme en la protecció i la restauració dels ecosistemes, pas imprescindible per mitigar els efectes del canvi climàtic".\nEl cap de govern d'Andorra, Xavier Espot, ha intervingut en la reunió telemàticament, després que divendres va anul·lar el viatge a Glasgow perquè es va confirmar que era contacte d'un cas positiu de covid-19.\nEn el discurs, ha destacat la importància dels boscos a Andorra, que representen el 40% de la superfície del territori del país: "Formen part de la nostra història i la nostra identitat".\nEn aquest sentit, Espot també ha assenyalat la importància de protegir aquests espais naturals perquè són "essencials per a la biodiversitat i són el nucli de models de desenvolupament sostenible".\nCOMPROMÍS GLOBAL DEL METÀ\nLa delegació andorrana a Glasgow, representada per l'ambaixador del Principat d'Andorra al Regne Unit i la República d'Irlanda, Carles Jordana, i el secretari d'estat d'Agricultura i Sostenibilitat, Marc Rossell, ha participat en l'acte sobre el compromís global del metà.\nEn aquest acte, coorganitzat pels Estats Units d'Amèrica i la Unió Europea, Andorra ha donat suport a l'objectiu de reduir conjuntament un 30% les emissions de metà de cara al 2030.\nSegons el Govern d'Andorra, aquest compromís, adoptat per un centenar de països, "permetrà accelerar la reducció efectiva de gasos d'efecte hivernacle".\nVIATGE DE CALVÓ\nLa ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó, està previst que participi en la reunió d'alt nivell per a ministres, que tindrà lloc entre el 9 i l'11 de novembre.\nDurant la seva estada a la ciutat escocesa amfitriona de la COP26, es preveu que pugui exposar, en la declaració nacional, quins són els avenços d'Andorra en la lluita contra el canvi climàtic, com també les accions que s'han implementat fruit d'aquest compromís.


Monestir de Santa Maria - VILABERTRAN (CATALUNYA)\nAltitud: 26 metres.\nEsglésia de finals del segle XI (1080-1100) que formava part d'un monestir les dependències del qual encara avui es troben en bon estat; el temple té consideració de parròquia de la població. Consta de tres naus, la central de cinc trams (el dels peus més curt que els altres, el davanter correspon al transsepte) està coberta amb una volta de canó sobre quatre arcs torals de mig punt; les laterals ho estan amb una volta de quart de canó; queden separades per pilars cruciformes amb semi-columnes adossades que sostenen els arcs torals i els formers de punt rodó; el transsepte també té volta de canó i està capçat a tramuntana per un absis poligonal de cinc costats cobert amb volta de creueria i contraforts exteriors, obra del segle XIV; la capçalera del temple està formada per tres absis semicirculars, el central més gran i, interiorment, amb columnetes exemptes que sostenen set arcs cecs de mig punt; descansen en un podi. Als peus de les naus hi ha un cor estret i llarg sobre el cancell. Els murs de tot el conjunt presenten paraments de carreus de pedra grisenca ben disposats en filades regulars, una mica matussers als baixos i molt ben picats els de la part alta.\nAl frontis encarat a ponent hi ha un portal rectangular gòtic, a mig fer, amb el timpà nu i un arc semicircular que l'envolta; al damunt, una finestra d'arc de mig punt atrompetada i decorada amb un bordó de dents de serra; està coronat per una minsa cornisa angular i una creu de pedra al cim. Aquesta façana està flanquejada al nord pel campanar i a migdia per una torre a mig fer ja que amb prou feines sobresurt de la teulada del temple; havia d'ésser un segon campanar que va quedar per completar.\nTé un claustre del segle XII amb columnes aparellades de capitells simples amb aparença de fulles o palmes; alternen amb pilars rectangulars; als angles hi ha robustos pilars quadrats. En el timpà de la porta d'aquest recinte exterior que dóna a l'església hi ha una pintura de l'Agnus Dei romànica; igualment en aquest claustre hi ha un sarcòfag romànic, segurament de finals del segle XII. Es mantenen en bon estat moltes estances del vell monestir.\nDimensions: 33'00 x 6'50 x 11'50 metres respectivament de llargada, amplada i alçada; l'amplada total de les tres naus fa 13 metres; el transsepte en fa 22'00 x 5'00 x 11'50.\nGuarda una notable creu processional d'argent amb relleus i aplicacions de pedres precioses; és del segle XIV; mesura 1'60 metre el pal i un metre el travesser; es troba a la capella dels Dolors (segle XVIII) decorada amb pintures murals del pintor Ramon Reig (1903-1963) de Figueres fetes cap els anys cinquanta del segle XX.\nConserva una pica baptismal monolítica de forma semioval, amb un peu cilíndric, sense gens de decoració, possiblement romànica o d'origen incert. En un arcosoli, hi ha el sarcòfag de Pere Rigau, fundador del monestir; també hi ha part de les despulles del comte Alfons III el Benigne, les restes principals del qual reposen al monestir de Poblet.\nCampanar romànic llombard dels segles XII i XIII. Té planta gairebé quadrada (5'00 x 4'80 m) amb la base compacta i tres pisos separats per frisos de dents de serra i arcuacions cegues i finestres geminades a cada cara i a cada pis; està coronat per una teulada piramidal de ceràmica vidriada rogenca que engloba una estructura semiesfèrica. Els seus murs són de carreus ben escairats de pedra grisenca. Per l'interior hi puja una escala de pedra i rajols sobre voltes i aferrada als murs amb un ull central; és una obra del segle XVIII.\nSituació: s'aixeca damunt els peus de la nau lateral de tramuntana fent angle al nord-oest del frontis encarat a ponent.\nAlçada: 27'24 metres.\nIdentificador: BCIN: 232-MH (IPA: 257)\nEn una foto del Centre Excursionista de Catalunya, feta per Eduard ROYO i CRESPO, entre 1890 i 1920 s'hi vue que el campanar remata de manera diferent a l'actual, amb una teulada més petita i dues campanes, previsiblement del rellotge.\nEn 2008 la teulada cobreix tota l'antiga terrassa del campanar i no hi ha cap campana al cim.\nVILABERTRAN: Campanes, campaners i tocs


Giner: “És impossible que la gent deixe el vehicle privat si l'autobús de l'EMT tarda dues hores”\nEl portaveu de Cs critica a Ribó “per permetre que es tarde quasi el mateix a arribar del Perellonet a València, amb la línia 25, que amb avió a Amsterdam”\n“És impossible que la gent deixe el vehicle privat a casa si l'autobús de l'EMT tarda dues hores”, ha declarat el portaveu de Ciutadans (Cs) a l'Ajuntament de València, Fernando Giner, sobre el trajecte que fan els valencians que han d'utilitzar la línia 25 des del Perellonet a València\nGiner, qui aquest matí ha fet el trajecte, ha criticat també que l'APP de l'EMT i els panells informatius de les parades “ofereixen dades contradictòries sobre el mateix trajecte”. “L'aplicació de l'EMT indica una hora, quan arribes a la parada i veus el panell informatiu marca 10 minuts més tard i l'autobús després arriba encara 10 minuts més tard. En total 30 minuts esperant al 25 en la parada”. “Si a això li sumes els 50 minuts que tarda a arribar fins a Porta de la Mar de València i que després cada persona ha d'arribar al seu destí, en total són dues hores”, ha criticat. “Així no és la manera d'incentivar que els valencians deixen el vehicle privat a casa, permetent que es tarde quasi el mateix a arribar del Perellonet a València, amb la línia 25, que amb avió a Amsterdam””, ha afegit.\nSobre aquest assumpte, Giner ha insistit en la discriminació que pateixen en general els veïns de Pobles del Sud, com El Palmar, Pinedo, El Saler, Forn de Alcedo, El Perellonet i La Punta. “No entenem com Ribó va rebutjar en el ple de juny una moció de Cs amb 22 propostes d'acord sobre les reivindicacions històriques dels veïns dels pobles del sud. Entre elles la millora de freqüències de l'EMT”, ha conclòs.


Avinguda Tarragona Office and Apartment Building - Arquitectura Catalana .Cat\nAvinguda Tarragona Office and Apartment Building\nAv. Tarragona, 35\nL’edifici dóna resposta a unes condicions d’emplaçament i de programa molt peculiars. Es tracta d’un solar llarg i estret que dóna una façana excessivament vertical sobre una gran avinguda, mentre que la façana amb més desenvolupament dóna a una travessia llarga i estreta. El programa demanava dues plantes d’oficines per a ús de la propietat i un dúplex a les dues plantes superiors. S’opta per englobar tot l’edifici sota una coberta semicircular, per tal de reduir la verticalitat de la façana a l’avinguda Tarragona. S’assumeix que la façana al carrer estret adopta clarament un caràcter principal, i es relaciona amb l’edifici que té al davant per mitjà de la rèplica dels tres petits balcons de la planta quarta. Les finestres esbiaixades de la cantonada articulen la trobada entre totes dues façanes. L’edifici adopta la seva forma a través d’una anàlisi descomposta de les preexistències, i després es recompon com un volum unitari a través de l’experiència quotidiana del lloc.


"La creació de riquesa al sector turístic encobreix els efectes cap a les seves parts més vulnerables: el treball i la naturalesa" - directa.cat\nManuel Delgado Cabeza, economista\n"La creació de riquesa al sector turístic encobreix els efectes cap a les seves parts més vulnerables: el treball i la naturalesa"\nManuel Delgado és membre de l’Assemblea d’Andalusia / Oriol Daviu\nFotografies Oriol Daviu Text Oriol Daviu Fotomovimiento Sevilla\nProfessor d’economia durant més de 40 anys, Manuel Delgado (1951) es presenta com a “Membre de l’Assemblea d’Andalusia”. Va participar del 2 al 7 d’abril a la trobada ESTAR, Encuentro Social contra la Turistización: Alternativas y Resistencias. Catedràtic de la Universitat de Sevilla fins al passat setembre, “preocupat pels problemes que genera l’economia per a la vida de la gent, i en els inicis de la meva investigació, en la pregunta de per què és pobre una terra com Andalusia que té un patrimoni natural, social i cultural suficient com per a què la gent tingui una vida digna”.\nQuin ha estat l’objectiu d’ESTAR?\nLa gent a Sevilla s’està veient expulsada dels llocs on viu i això ha generat un clima de contestació. Des de fa temps, s’han anat produint protestes parcials. La trobada neix d’aquesta preocupació. El fet que a Sevilla es trobessin els grans caps del capital en una posada en escena com la que va suposar la Cimera Mundial de Viatges i Turisme, mereixia una resposta. La turistificació és la mercantilització i ús de l’espai urbà en benefici del capital global. Aquest procés està desplaçant a la gent i destruint vincles i teixit social a través de l’encariment de l’habitatge, i està destruint teixit econòmic a través de l’encariment i desallotjament dels locals tradicionals i la seva substitució per uns altres de grans cadenes.\nEls dies 3 i 4 d’abril es va dur a terme la Cimera Mundial de Viatges i Turisme a Sevilla. Què s’hi va decidir?\nEn aquesta Cimera les grans corporacions decideixen on invertiran els seus diners. Es decideix com engreixar el negoci d’aquestes corporacions. Hi ha una qüestió interessant en aquesta cimera, i és que hi han assistit dos grans homes d’estat com són el president d’Espanya, Pedro Sánchez, i l’expresident dels Estats Units, Barack Obama. Això il·lustra fins a quin punt el poder polític està al servei del poder econòmic. Les decisions es prenen en consells d’administració o en cimeres com aquesta, i els polítics fan de gestors d’aquestes empreses, i això es veu amb normalitat. Darrere d’aquesta normalitat hi ha la idea que si es creen valors monetaris, llavors es crea riquesa per a tothom. Aquest dogma de l’economia convencional encobreix els efectes que aquest model genera a les parts més vulnerables de l’econòmic: el treball i la naturalesa.\nQuin tipus de valors monetaris genera la indústria turística?\n“En el cas de l’habitatge, l’augment del preu permetrà que segueixin arribant diners dels inversors, i així el capital financer pot seguir apropiant-se de més patrimoni”\nAvui en dia la majoria del capital en aquesta indústria el tenen les empreses financeres. El capital financer diu que crea riquesa mitjançant la revalorització d’actius patrimonials, com podrien ser els habitatges. Quan apuja el preu dels pisos que es tenen en propietat, aquests actius passen a tenir un major valor monetari, i això suposa una creació de valor, diuen ells. En el cas de l’habitatge, per exemple, l’augment del preu permetrà que segueixin arribant diners dels inversors, i així el capital financer pot seguir apropiant-se de més patrimoni. L’expansió d’aquest procediment acaba amb l’apropiació a tots els àmbits de vida. És el que David Harvey va anomenar acumulació per despossessió.\nEn quin sentit s’apropien de la vida de la gent?\nLa pressió que tenen aquestes empreses de presentar bons resultats per captar fons als mercats financers porta també a la hiperexplotació de la mà d’obra. La pressió sobre el treball es tradueix en intensitats i ritmes molt superiors als que hi havia quan el capital financer encara no havia entrat en l’àmbit turístic. A Andalusia es tradueix en el fet que la càrrega de treball per hora s’ha duplicat des de l’any 2000 fins ara. Hi ha també una pressió cap a la naturalesa que es tradueix en degradació i deterioració ecològica. També hi ha pressió sobre altres àmbits necessaris per a la vida quotidiana; sobre l’espai, ocupant espais comuns als quals els hi canvien el seu sentit, excloent a la població del dret a l’habitatge, i deteriorant l’àmbit relacional i les tasques de cures, bàsiques per al manteniment de la vida.\nEn moltes ocasions no sabem qui hi ha darrere d’aquestes corporacions\nAixò facilita que aquesta pressió es porti a la pràctica sense una contestació. A Andalusia hem estat acostumats a identificar l’amo molt clarament, era el que anava a cavall. Amb la globalització hem perdut el sentit de l’orientació. Tot és més difícil de desentranyar.\nDiferents veus han presentat el turisme com el sector que ha tret Espanya de la crisi. Perquè el creixement del PIB no ha repercutit en un augment de la qualitat de vida de les treballadores?\nEls beneficis es reparteixen entre l’empresa i els costos laborals. L’empresa se n’emporta la meitat o en alguns casos més de la meitat. Això no ocorre en tots els sectors. El turisme és un sector en què la part que s’enduen els treballadors en el repartiment dels beneficis és menor al d’altres sectors. Els salaris estan entorn d’un 30% per sota del salari mitjà de la resta dels sectors de l’economia. Això s’accentua en el cas de les dones. Al voltant del 15-20% de les hores són hores extraordinàries, i la majoria no es paguen. La indefensió dels treballadors en el cas del turisme és especialment punyent.\nDe què parlem quan diem que el sector genera precarietat laboral?\n“La precarietat laboral no és només una qüestió de salaris, sinó també té a veure amb les condicions en les quals es produeix el treball. Algunes de les condicions de treball entrarien en el que s’anomena com a noves formes d’esclavitud al segle XXI”\nLa precarietat laboral no és només una qüestió de salaris, sinó també té a veure amb les condicions en les quals es produeix el treball. Algunes de les condicions de treball entrarien en el que s’anomena com a noves formes d’esclavitud al segle XXI. Un cas claríssim és el de les Kellys, què són dones que treballen en unes condicions tant de salari com d’intensitat en el treball que haguessin estat molt difícilment imaginables fa 30 o 40 anys. Cobren 2 euros per habitació. Han sofert un procés d’externalització, de manera que les contracten empreses externes al lloc de treball, que ha suposat que cobressin entre un 30 i un 40% menys que abans i també que es desvinculessin del conveni col·lectiu. D’aquesta manera han passat a condicions pactades bilateralment amb les empreses que gestionen aquest treball. Aquestes condicions les porten a una medicació freqüent per a poder treballar.\nLes relacions desiguals entre el Nord i el Sud generen especialització en sectors de treball per territoris. Qui ha creat les condicions per a què el sector turístic sigui el més important a l’Estat espanyol?\nÉs una imposició des d’una economia que està construïda per l’home, del nord, blanc, heterosexual i procedent d’una elit de poder. La divisió internacional del treball ha fet que grans àrees del planeta siguin àrees de proveïment per al funcionament de les economies del nord, creant un intercanvi desigual entre les diferents parts del planeta. En el cas espanyol, hi ha una qüestió important que té a veure amb què l’àrea de la mediterrània té unes condicions idònies per al turisme. El capital ha posat com a objecte del desig aquests territoris després de la punxada de la bombolla immobiliària-financera. El paper del turisme s’ha accentuat com una sortida per a les seves inversions. Clar que això s’ha fet amb la connivència i participació dels poders polítics. Que en realitat es diuen així però tenen poc de poders, perquè el poder ha experimentat una translació des del polític cap a grans organitzacions empresarials.\nPer què polítics com Pedro Sànchez estan interessats a què empreses inverteixin al territori?\nEls polítics s’han convertit en gestors del capital global. Els polítics tenen també interessos econòmics quan gestionen els recursos en benefici del capital global. Hi ha un transvasament de la política cap als grans negocis i dels grans negocis cap a la política; això que en diuen les portes giratòries, que jo crec que ja no hi ha ni portes, se les han emportat també… En no pocs casos han fet d’aquesta gestió una forma d’enriquiment. Aleshores hi ha corrupció, i no és quelcom anecdòtic, sinó sistèmic. Necessitem anar guanyant parcel·les de poder i control col·lectiu davant d’aquesta despossessió massiva que estem sofrint.\nEn aquesta divisió del treball, quina relació té Andalusia respecte de l’Estat espanyol?\n“A final dels 70 el poble andalús va reivindicar amb força una sortida per a aquesta situació de subalternitat, però el PSOE ha anat desactivant tots els elements socials, culturals i polítics que tenien algun potencial d’alliberament”\nEl nostre paper dins de l’estat ha estat el de proveïdors de matèries primeres com ara aliments, minerals, etc. Un paper que defineix una posició subalterna, en la qual pintem molt poc. Cada vegada menys. A final dels 70 el poble andalús va reivindicar amb força una sortida per a aquesta situació de subalternitat, però des que va començar la farsa de l’anomenat govern autonòmic el PSOE ha anat desactivant tots els elements socials, culturals i polítics que tenien algun potencial d’alliberament. Aquest partit ha fet un gran mal a Andalusia i avui el nivell de consciència està molt per sota del qual va haver-hi en aquells primers anys. Es va proposar, per exemple, una reforma agrària que va tenir com a conseqüència la seva desactivació, quan era un element que hagués pogut tenir una capacitat de transformació molt gran. Així hem conegut contínuament conductes que han anat trencant el que ja havia minvat bastant el franquisme, que és una cultura antisistema, que tenia el seu origen al camp, i que tenia un potencial molt gran.\nLa ‘marca España’ es ven a l’exterior amb estereotips com la sangria o les sevillanes. Quins riscos té la creació d’aquests estereotips?\nPer a Andalusia això ha suposat l’apropiació de les expressions culturals andaluses per part de la suposada cultura espanyola. Passen a engrossir aquesta marca que es ven com que té a veure amb la suposada cultura de l’estat, que és una cultura virtual, perquè no té un suport real. Cada poble dins de l’estat té una manera d’entendre la vida i de viure-la, i no hi ha el denominador comú. Hi ha elements que es treuen del context del seu lloc original i que perden tota la capacitat que tenien de transformació. En el cas andalús, les nostres expressions culturals han estat sostretes, manipulades i desactivades, perquè se les ha buidat de contingut. El flamenc, per exemple, és una expressió cultural que té un potencial alliberador enorme perquè és una espècie de gemec, de crit, de protesta, i això ha estat mercantilitzat. Gairebé totes les nostres expressions potencialment més alliberadores han estat desactivades. Però encara les cultures són molt profundes i penso que podrien reactivar-se moltes coses. Al cap i a la fi, de tot això hi ha una cosa que em sembla molt interessant, i és que malgrat 500 anys d’intentar matar als pobles, no ho han aconseguit.\ncapitalisme global turisme turistificació\n« Sobre l’afecte i la seva absència\nFilles d’immigrants impulsen una campanya per denunciar que no tenen dret a vot »


MISTERIOSA CLÀUSULA: el detall del contracte de Quique Setién\nEl tècnic ha firmat contracte per dues temporades i mitja amb el club\nper Júlia Estivill dimarts, 14 de gener 2020 - 17:12h\nLes negociacions amb Quique Setién van ser d'imprevist i ràpides, segons ha admès el nou entrenador del FC Barcelona, que ha explicat que els contactes es van fer ahir «per sorpresa». El tècnic càntabre ha firmat contracte fins al 2022, tot i que encara queden alguns punts per resoldre.\nUna clàusula electoral\nMalgrat les preses per seure Setién a la banqueta del Barça, el president del club blaugrana, Josep Maria Bartomeu, ha tingut temps per pensar en les eleccions del pròxim any. Així doncs, tal com a desvelat el mateix president durant la presentació oficial, el contracte té una clàusula electoral. Aquesta estableix que encara que el tècnic té contracte per dues temporades i mitja, serà la nova junta directiva, escollida en les eleccions presidencial del 2021, qui decidirà si Setién continua o no al capdavant de l'equip.\nUna condició que el ja entrenador del FC Barcelona no ha dubtat en acceptar: «Ni en els meus millors somnis hauria imaginat estar aquí» declarava el tècnic càntabre durant la roda de premsa de presentació. Tot seguit afegia que afronta aquest nou repte «amb molta il·lusió» un sentiment que «tractaré de transmetre als futbolistes» tot agraint aquesta oportunitat, «és un moment especial per mi».\npic.twitter.com/QLzHJlyT4z — FC Barcelona (@FCBarcelona_cat) January 14, 2020\nEls jugadors del Barça no han estat els únics en dirigir unes paraules de comiat i agraïment a l'extècnic Ernesto Valverde. Quique Setién també s'ha dirigit a Txingurri: «Valoro molt el treball que ha fet. Em deixa el Barça en primera posició. Per tant, li ho vull agrair. Moltes coses del seu treball ens aniran bé».


Avís legal | Assessoría Vallparadís\narxivat a Enllaços\nL’accés a tot el contingut ubicat a la URL http://www.vallparadis.es (en endavant “Web”), està subjecte a les presents condicions d’ús.\nAssessoria Vallparadís, S.L. (en endavant “Assessoria Vallparadís”) no serà responsable de les infraccions de qualsevol usuari o client que afecti els drets d’un altre usuari o client de Assessoria Vallparadís, o de tercers, incloent els drets de copyright, marques, patents, informació confidencial i qualsevol altre dret de propietat intel lectual o industrial.\nAssessoria Vallparadís no garanteix l’exactitud d’informacions, textos, gràfics, links o un altre tipus de dades contingudes en aquesta Web. La informació continguda en aquest Web està subjecta a canvis sense previ avís i no representa cap compromís per part de Assessoria Vallparadís.\nAssessoria Vallparadís es compromet a respectar la seva privacitat quan visiti la nostra Web.\nAssessoria Vallparadís recull dades personals només en el cas que se li facilitin de forma voluntària. Les dades personals poden incloure el seu nom, adreça, correu electrònic, etc. No és necessari facilitar aquest tipus d’informació per obtenir accés a aquest web. La informació personal que vostè ens faciliti es guardarà i tractarà com a informació confidencial i només serà utilitzada per Assessoria Vallparadís.\nEn alguns apartats de la nostra Web es poden utilitzar cookies de Google Analytics. Una cookie és un element de dades enviat al seu explorador per una Web, i que pot emmagatzemar en el seu ordinador. Les úniques dades personals que pot contenir una cookie són les facilitades per vostè mateix. Utilitzem les cookies per a poder atendre’l millor quan torni a visitar la nostra Web. Assessoria Vallparadís no emmagatzema cap dada personal mitjançant les cookies. Si emplena algun formulari de sol.licitud d’informació, ens facilitarà les seves dades personals, tals com el seu nom, el nom de la vostra empresa, l’adreça de correu electrònic, el número de telèfon, l’adreça, etc.\nAquestes dades són utilitzats per Assessoria Vallparadís per contestar les seves preguntes i enviar-li la informació sol.licitada sobre la nostra empresa i productes.\nEn compliment del Reial Decret-llei 13/2012, Assessoria Vallparadís li informa que el seu lloc web utilitza Google Analytics, un servei de analítica web prestat per Google, Inc. Google Analytics situa una sèrie de cookies (4 per defecte) en el seu ordinador amb l’única finalitat d’avaluar el tipus de navegació que realitzi per la pàgina web i presentar-nos informes d’activitat en el lloc web.\nGoogle emmagatzema la informació recollida per les cookies en servidors situats a Estats Units i es compromet a no compartir-la amb tercers, excepte quan la llei li obligui a això o sigui necessari per al funcionament del sistema. Google no associa la seva adreça IP amb cap altra informació que tingui.\nGoogle Inc. és una empresa adherida a l’Acord de Port Segur. Aquest acord garanteix que les dades transferides seran tractades amb un nivell de protecció concorde a la normativa europea. Pot consultar la fitxa de registre de Google en aquest enllaç: Fitxa de registre de Google en l’Acord de Port Segur.\nSi desitja obtenir mes informació sobre les cookies usades per Google Analytics, per favor accedeixi a aquesta adreça: Conceptes sobre cookies de Google Analytics.\nGoogle ha desenvolupat un complement que pot instal·lar en el seu navegador si desitja no ser monitoritzat per les seves cookies: Complement Opt-out de Google Analytics.\nL’elecció que prengui sobre l’ús de cookies de Google Analytics en aquest lloc es gravés en una cookie addicional que serà emmagatzemada igualment en el seu ordinador.\nAssessoria Vallparadís ha utilitzat procediments apropiats per a protegir la Web d’ús no autoritzat, pèrdua o modificació de les dades sota el nostre control. No obstant això, Assessoria Vallparadís descarta tota responsabilitat per l’ús no autoritzat de tal informació per part de tercers i per pèrdua produïda per la seva utilització. Aquesta Web pot contenir hipervincles a Webs de tercers. Assessoria Vallparadís no és responsable de les pràctiques de privacitat utilitzades per aquestes empreses. Preguem llegiu atentament tot el contingut del Avís Legal i la Política de Privacitat de la nostra Web.\nSi no desitja que Assessoria Vallparadís emmagatzemi les dades descrits anteriorment en la present Política de Privacitat, els cancelaremos quan rebem un e-mail en el qual vostè ho sol.liciti expressament.\nDe conformitat amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i la Llei Orgànica 34/2002 de Servei de la Societat de la Informació i el Comerç Electrònic, Assessoria Vallparadís l’informa dels següents aspectes: 1) les dades assenyalats amb (*) són de cumplimentació obligatòria per tramitar la seva alta com a Usuari de la Web, i 2) les dades personals que ens faciliti seran incorporades a un fitxer automatitzat el responsable del qual és Assessoria Vallparadís, S.L. (CIF: B-60285715), amb domicili a Voluntaris, 26 Bajos, 08225, Terrassa, Barcelona, amb la única finalitat de remetre informació i ofertes de productes i/o serveis adequats als seus interessos o necessitats. L’enviament podrà ser a través de correu ordinari o correu electrònic. Si no desitja rebre informació comercial desmarqueu les caselles corresponents en el formulari de registre. Les seves dades seran tractades confidencialment i no es lliuraran a cap entitat ni persona física. Vostè podrà exercir els seus drets d’accés, rectificació, cancel.lació u oposició mitjançant carta dirigida a Assessoria Vallparadís, S.L. (CIF: B-60285715), Al domicili dalt indicat, acompanyant fotocòpia del seu DNI o document anàleg.


Curriculum vitae infografic de hagan blount por Amunozsu - GRF Wiki\nCurriculum vitae infografic de hagan blount por Amunozsu\nAutor o titular imagen: '\nSe publica para su análisis o comentario crítico bajo el amparo del derecho de cita según art.32-1 LPI\nFuente: curriculum vitae infografic de hagan blount\nComentario o análisis sobre: CV visual - Figura retórica: Aquest es un currículum infografic on s’utilitzen pràcticament dos colors ( tons de blau i tons de grisos i negres) . utilitza símbols representatius dels llocs on ha estat treballant, dels llocs on ha viscut ( amb el mapa del món), fa gràfics, i utilitza diferents mides de tipografia per destacar el que ell considera mes rellevant.\nTot i que pot semblar que i ha massa lletra, es complementaria ja que amb la infografia es veu clarament del que esta parlant, però amb el text dona informació de mes per si t’interessa, però es complementaria, no essencial.\nDivideix el seu currículum en la seva historia i desprès explica el que ha estat fent i on ha estudiat. Desprès com a informació complementaria utilitza codis QR per saber mes coses d’ell i frases que lo agraden.\nComentarios + Comentar\nObtenido de «http://multimedia.uoc.edu/~grf/index.php/Curriculum_vitae_infografic_de_hagan_blount_por_Amunozsu»


Cronògraf TAG Heuer Carrera 45 mm - Joieria Online Grau\nCronògraf TAG Heuer Carrera 45 mm\nL'exclusiu Cronògraf TAG Heuer Carrera disposa d'un potent moviment de manufactura Heuer 02 i d'una reserva de marxa de 80 hores. Tota aquesta impressionant tecnologia suïssa, és contrastada perfectament amb un disseny vistós, que és ideal per utilitzar en el dia a dia o en diferents aventures. Sent l'adrenalina de la col·lecció Carrera i sublima teus looks quotidians.\nAmb el Cronògraf TAG Heuer Carrera aniràs a l'uníson amb l'aventura i amb aquells desafiaments on necessites donar tot de tu. Aquest rellotge de moviment de manufactura Heuer 02, està dotat amb una reserva de marxa de 80 hores. A més a la seva impactant disseny, consta d'una esfera esquelet negra (on es revela el potent motor de l'cronògraf), una caixa de 45 mm i un preciós bisell fix de ceràmica negra. Els índexs i les agulles són de color platejat, i porten un revestiment de Super-LumiNova® per afavorir la llegibilitat en els moments en què els desafiaments protagonitzin. La col·lecció Carrera és tan atractiva com l'amor que sents per l'aventura.\nPreu 6.600,00 €


Cataracta | PortalCLÍNIC\nLa cataracta apareix quan el cristal·lí, a causa de l’envelliment, es torna opac i perd la seva transparència. Això provoca que no es puguin enfocar els objectes i es formin imatges borroses. És la primera causa de ceguera prevenible al món i afecta gairebé 8 de cada 10 persones majors de 75 anys.\nLa Cataracta en primera persona\nEn estadis inicials, possiblement, moltes vegades no cal fer ni cap tractament. Quan la cataracta limita l’activitat del pacient i no podem solucionar-ho amb cap altre sistema òptic, llavors està indicat fer el tractament quirúrgic.\nXavier Corretger Oftalmòleg\nUveïtis Degeneració Macular Associada a l'Edat (DMAE)


‘Peggy Pickit veu la cara de Déu’, sota la direcció de Moisès Maicas, és una obra que es representarà per primera vegada a Catalunya i que reﬂ exiona amb ironia sobre l’enveja i la consciència occidental de les mancances del tercer món.\nSegons el director de la funció, ‘Peggy Pickit veu la cara de Déu’ és una comèdia “àcida, crítica, controvertida i molt divertida” que la companyia mataronina Teatre Invisible estrenarà a la ciutat el dissabte 11 de febrer. A més, està previst que entre el 15 de febrer i el 5 de març es representi a Barcelona al Maldà.\nL’obra del conegut dramaturg Alemany Roland Schimmelpfennig està escrita en forma de “seqüències cinematogràﬁ ques i diàlegs picants amb elements que avancen el desenvolupament de la trama”, concreta el director. Maicas destaca dues col·laboracions en la funció: la de la coreògrafa Maria Garriga, la qual ha treballat amb els actors el gest i el moviment dels personatges i la de Xevi Bonany, professional creador de màscares que ha treballat la nina Peggy Pickit.\nLa trama gira entorn el retrobament de dues parelles d’amics antics estudiants de medicina, després que una d’elles hagi passat sis anys vivint a l’Àfrica. El temps transcorregut i la distància que separa el món de les dues parelles provoquen “moments hilarants i irònics i situacions emotives amb molta força dramàtica”, revela Maicas.\nA més, considera que la trama es desenvolupa al voltant de situacions i conﬂictes realistes que són trencats durant l’obra pels comentaris que els personatges fan als espectadors i per les rèpliques musicades, un dels trets innovadors incorporats per la companyia.\nLectura dramatitzada dijous 9\nSchimmelpfennig és un autor desconegut a la ciu-tat i Maicas explica que els va semblar important “fer una presentació prèvia del dramaturg per tots aquells que estiguessin interessats a conèixer el seu pensament i inﬂuència”. Per aquest motiu el dijous dia 9 de febrer tindrà lloc a l’espai de Can Gassol una lectura dramatitzada elaborada a partir de fragments de les seves reﬂ exions sobre l’escriptura de les seves peces i amb fragments d’aquestes.\nEl ‘Calidoscopi Schimmelpfennig’ vol donar a conèixer la ﬁlosoﬁ a escènica i el pensament teatral de l’autor europeu. La primera ració de dues a la ciutat.


Ajuntament de Lliçà d'Amunt/Formulari d'inscripció per participar a "Retrateca, gent i llibres"\nData i hora oficials: 24/10/2019 05:02\nGaleria d'imatgesNit de l'Esport 201724 Hores 2017Festa Major 2017Concurs fotogràfic calendari 2018Nadal 2017/18Sant Jordi 2018Fira Tenes 201824 Hores 2018Festa Major 2018Concurs fotogràfic calendari 2019Nit de l'Esport 2018Nadal 2018/2019Carnaval 2019Sant Jordi 2019Fira Tenes 2019Ple de Constitució de l'Ajuntament 2019Dia Internacional de l'Orgull LGTBI+24 Hores 2019Festa Major 2019\nEsportParticipacióEducacióHabitatgeGent granTreball, empresa i formacióCulturaTransportJoventutSalutBenestar socialIgualtatMedi ambient\nLlocs d'interèsEls Pastorets de Lliçà d'AmuntFormulari d'inscripció per participar a "Retrateca, gent i llibres"\n/ Formulari d'inscripció per participar a "Retrateca, gent i llibres"\nCal emplenar un formulari per persona. En el cas dels menors edat, la inscripció l'ha de realitzar el pare, mare o tutor legal del nen/a, autoritzant el tractament de les dades. En cas de resultar escollit/da per participar en el projecte serà necessari signar una autorització per permetre l'ús de les imatges.\nPer a qualsevol dubte o consulta sobre el projecte, us podeu adreçar al correu electrònic: retrateca.caloliveres2020@gmail.com\nLa data màxima d'inscripció és el 3 de novembre.\nSeleccioneu una opcióde 5 a 14 anysde 15 a 24 anysde 25 a 39 anysde 40 a 64 anysde 65 i més\nNº de carnet de la Biblioteca:\nSeleccioneu una opcióDonaHomeAltres\nEn quin barri de Lliçà d'Amunt vius?\nQuin és el teu llibre preferit?\nEn el cas de menors d'edat. Com a pare/mare/tutor autoritzo el tractament de les dades\nNOTA LEGAL: Us informem que les dades personals facilitades en aquest formulari seran tractades per l'Ajuntament de Lliçà d'Amunt amb l'única finalitat d'atendre la vostra participació en el projecte, amb el vostre consentiment i en compliment d'una missió efectuada en interès públic. Aquestes dades no se cediran a tercers, si no és per imperatiu legal, i es conservaran durant el temps previst a la normativa de procediment administratiu, de contractació pública i d’arxiu històric. Podeu exercir els drets d'accés, rectificació, supressió, oposició i limitació al tractament de les dades a la Seu electrònica i presencialment a l'Oficina d'Atenció al Ciutadà (OAC) de l'Ajuntament. Podeu ampliar aquesta informació a a secció sobre Protecció de dades del web municipal.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 17-09-2019 13:11


Hotel Ciutat Tàrrega (Tàrrega) | femturisme\nHotel Ciutat Tàrrega Tàrrega\nHotel Ciutat Tàrrega (Habitacio Doble)\nHotel Ciutat Tàrrega (Habitacio Triple)\nHotel Ciutat Tàrrega (Restaurant 2)\nHotel Ciutat Tàrrega (Restaurant 3)\nHotel Ciutat Tàrrega (Restaurant 4)\nHotel Ciutat Tàrrega (Restaurant)\nHotel Ciutat Tàrrega (Taules Del Restaurant)\nHotel Ciutat Tàrrega (Sala Polivalent)\nHotel Ciutat Tàrrega (Sala Estar)\nPàgina web\thttp://hotelciutattarrega.com\nTrucar973 31 47 37\nC/Sant Pelegrí, 95.\tTàrrega\nAl 2015, aquest hotel va canviar de gerència i els motiva enormement oferir als seus clients un tracte exquisit en tots els serveis que ofereixen. Situat en la mateixa ciutat de Tàrrega (Lleida), l’Hotel Ciutat de Tàrrega ofereix unes instal·lacions totalment renovades, amb unes habitacions amb totes les comoditats perquè la estància del nostre client sigui la més adient i satisfactòria possible.\nHan renovat la estètica del restaurant. Ofereixen una selecta carta amb cuina mediterrània i de la terra (com els caragols). En la varietat està el gust i és per això que també s’adapten totalment a les exigències dels clients. Poden celebrar petites festes familiars o trobades de grups. Ofereixen també Menú Diari a un preu molt econòmic.\nDisposen també d’una gran sala polivalent ideal per a àpats familiars que es vulguin celebrar més íntimament. Aquesta sala disposa de wifi i projector per a reunions d’empresa o grup. També donem un servei total de refrigeris i àpats durant aquestes reunions.\nTàrrega està caracteritzat per estar situat al bell mig de Catalunya, això permet estar equidistant de les boniques platges de la Costa Daurada com dels nostres Pirineus. Ademés, si desitgeu passar uns dies en aquesta ciutat, la oferta turística és molt variada.\nDisposen d'habitacions individuals, dobles i triples amb totes les comoditats per una bona estada:\nEn el mateix hotel, a la planta baixa trobem el restaurant. Cuina meditàrrania on barregem la cuina tradicional amb la cuina més moderna. Trobareu els autèntics caragols, plat tan tradicional per les nostres terres.\nDisposen també de Menú diari de dilluns a diumenge, juntament amb una àmplia carta de tapes.\nSi el que prefereixen és un menú especial per a una ocasió singular, truquil’s i li elaboraren un menú adient a les vostres exigències.\nA l’hotel, disposen també d'una sala polivalent preparada per a reunions de grup, reunions d'empresa, i qualsevol altra celebració en grup. S’adapten a les vostres necessitats:\nPiscolabis durant les trobades, àpats familiars, berenars i un llarg etcètera.\nNº d'inscripció al Registre de Turisme de Catalunya: HL-000767\nRuta dels Templers per la Segarra (a 9.7 km)\nRuta dels Plans (a 9.8 km)\nRuta del riu Cercavins (a 9.8 km)\nSantuari de Santa Maria de la Bovera (a 10.7 km)\nL'Aquelarre de Cervera (a 11.4 km)\nDe Sant Ramon a Cervera, travessant… (a 11.4 km)\nDescobreix les propostes nadalenques de les Borges Blanques per aquestes festes!


La Fundació Reddis subvencionarà a dos centres educatius de Reus\nLa fundació ha anunciat que ajudarà econòmicament l'escola Alberich i Casas i l'Institut Domènech i Montaner en la compra de llibres de text\n10/10/2018 10:26 | Actualitzat a 10/10/2018 13:05\nLa Fundació Reddis contribuirà amb 4.000 euros destinada a la compra de llibres de text | Reddis\nAquest dimarts 9 d'octubre, la Fundació Privada Reddis de Reus ha anunciat que ha realitzat una aportació econòmica a dos centres d'ensenyament de la capital del Baix Camp, destinada a la compra de llibres de text. Els centres que han rebut l'aportació econòmica són l'Escola Dr. Alberich i Casas i l'Institut Domènech i Montaner. Aquestes ajudes s'invertiran en la gestió i adquisició, per part dels centres beneficiats, de material educatiu i informàtic.\nD'aquesta manera, la fundació ha destinat una quantitat de 4.000 euros que es repartiran equitativament entre les dues institucions escolars de la localitat reusenca. La Fundació Reddis destina aquests fons per tal d'ajudar a les famílies dels centres educatius amb menys recursos, que no poden adquirir material escolar, com és el cas dels llibres de text. D'aquesta manera, porten invertits 50.000 euros al llarg dels últims 7 anys, en diferents centres de Reus.\nUna subvenció destinada a les famílies amb menys recursos econòmics\nLa direcció de la Fundació Privada Reddis ha confirmat aquest dimarts 9 d'octubre la seva intenció de seguir aportant econòmicament, mitjançant subvencions, als centres d'ensenyament de la capital del Baix Camp. Aquest any han escollit dos centres: l'Escola Dr. Alberich i Casas i l'Institut Domènech i Montaner. La fundació ha aportat una quantitat de 4.000 euros, 2.000 euros a repartir per cada centre, que aniran destinats a l'adquisició de material escolar.\nAquesta mesura va ser aprovada per la comissió d'ensenyament de la institució reusenca, tot just fa set anys. Les ajudes i inversions es destinen amb l'objectiu de poder resoldre les dificultats econòmiques que pateixen algunes de les famílies del municipi, que no poden assumir l'alt cost dels llibres de text i material escolar pels seus fills. Amb aquesta finalitat, Reddis tracta de compensar la desigualtat social i mostra el seu compromís amb el dret universal a l'ensenyament i l'educació.\nReddis ha invertit 50.000 euros en els últims 7 anys\nMés de 20 centres educatius de la ciutat de Reus s'han vist beneficiats per aquestes inversions, on la Fundació Privada Reddis ha invertit un total de 50.000 euros, en temps de dificultat econòmica. En aquests temps de crisi econòmica mundial, la fundació reusenca es mostra al costat de les famílies de la ciutat amb menys recursos, sent fidels als seus principis que es recullen en les seves actes fundacionals.\n#Entitats de Reus #ensenyament


Espècies invasores | - Tipografía La Moderna\nUna de les principals característiques estructurals d’aquests individus és la impressionant closca, que els facilita l’aïllament de l’entorn, formada bàsicament per màsters\nPep Jordà - 12/01/2019\nLes espècies invasores són organismes que en introduir-se fora del seu hàbitat natural resulten perilloses per a la fauna i flora nadiua perquè provoquen canvis radicals en l’estructura dels ecosistemes i amenacen la seua supervivència. Algunes d’elles, dissortadament molt populars al país, són el caragol gegant, la tortuga de florida, el musclo zebra i l’executiu de mitja capeta. Avui ens centrarem en aquesta última. No només per ser la més desconeguda de totes sinó també per resultar la més nociva per als éssers humans.\nL’executiu de mitja capeta, una espècie forastera que ha desplaçat de l’entorn natural l’empresari, amo o cap de tota la vida, és un organisme pluricel·lular d’aparença humana que habitualment s’assenta als hàbitats polítics i financers tot i que es pot adaptar a qualsevol altre medi on trobe possibilitats de medrar. Especialment si aquest medi no té propietari declarat, com per exemple caixes d’estalvi, assegurances, societats de gestió, partits polítics, ajuntaments, etc.\nDes del moment del niament l’ocupació de l’executiu de mitja capeta es centra en la tasca d’engreixar el seu patrimoni a base de sous astronòmics, comissions, participacions sobre les comissions, pensions vitalícies i qualsevol altra forma de malbaratament o nepotisme que es puga imaginar. De fet només abandona aquesta febril activitat per desplaçar-se, amb major o menor freqüència, en viatges de negocis o de plaer (és difícil esbrinar-ne la diferencia) sol o acompanyat, però sempre a càrrec de l’organització amfitriona que l’acull.\nUna de les principals característiques estructurals d’aquests individus és la impressionant closca, que els facilita l’aïllament de l’entorn, formada bàsicament per màsters, manca de sentit comú i una quantitat descomunal de poca vergonya. I un do, el de la ubiqüitat, que els permet estar simultàniament a tot arreu i rebre alhora ingressos de varies fons públiques.\nEl que els investigadors no han aconseguit descobrir encara és si els executius de mitja capeta són essers intel·ligents (donada la seua capacitat d’enriquir-se) o, si pel contrari són més simples que el mecanisme d’un càntir (ja que sovint són enxampats amb les mans a la caixa, acostumen a ser gestors nefastos amb les habilitats socials d’un formatge gruyère i només són capaços de demostrar la seua vàlua amb l’especulació o quan el vent bufa de cara).\nL’eradicació d’aquestes especies és possible, de fet s’ha aconseguit amb algunes com el caragol gegant, però quan això falla és necessari el control de les poblacions per tal que els danys ecològics i socioeconòmics siguen els menors possibles. Hi ha tres mètodes que es poden utilitzar individualment o de manera combinada, a saber: el control químic (efectiu de vegades, tot i que la majoria d’aquestos individus son politoxicòmans i resistents, per tant, als productes químics); el control físic (funciona si s’aconsegueix – cosa força difícil – extraure el subjecte de la seua poltrona o lloc de niament) i el control biològic. Aquest últim és sens dubte el millor mètode, ja que si l’expansió descontrolada s’ha produït degut a la manca de depredadors, la millor forma de combatre’ls és introduir al seu ecosistema enemics naturals com ara el treball, l’esforç, la intel·ligència, l’honestedat, el respecte, l’educació i el sentit comú.


La Saison culturelle vol arribar als joves amb noves propostes en\nLa Saison culturelle vol arribar als joves amb noves propostes en el marc d'una programació eclèctica\nNoticies » Cultura 09 de setembre, 2021\nLa nova temporada de la Saison culturelle de l'ambaixada de França a Andorra presenta una programació amb especial atenció als joves i preus especials per als alumnes.\nDestaca l'espectacle "Empreinte", del col·lectiu Pokemon Crew, una batalla de danses que es podrà veure el 25 de maig a l'Auditori Nacional i la participació de la il·lustradora i creadora de còmics Mademoiselle Caroline al Saló del còmic de la Massana.\nTambé es retrà homenatge a Molière, amb motiu del 400 aniversari del seu naixement, amb la projecció als cinemes Illa de quatre de les obres del dramaturg a càrrec de la Comèdie Française, la primera el 28 d'octubre.\nUna de les primeres propostes anirà a càrrec d'Alexis Michalik el 29 d'aquest mes al Complex sociocultural d'Encamp amb una de les seves creacions, "Intramuros".\nL'embaixador de França, Jean-Claude Tribolet, destacal'objectiu d'arribar als joves en una temporada que ha qualificat "eclèctica" amb diverses propostes per captar un públic que no sigui exclusivament francès.\nReportatge: Donar medul·la òssia, un petit gran gest que pot salvar vides\nEl MoraBanc Andorra no remata la feina a Sevilla (102-98)


Concurs de fotos de Nadal\nEn la Clínica Veterinària Quatre Potes comença un dels concursos més divertits de l’any: el concurs de fotos de Nadal!\nLa mobilitat urbana sostenible, a examen\nL'Ajuntament inicia una fase d'enquestes ciutadanes emmarcada en l'estudi de revisió del seu Pla de Mobilitat Urbana Sostenible\nL'Escola d'Art Escultor Beltrán de Sueca homenatja a Conrado Meseguer en l'aniversari del seu naixement\nNaix el “Club de Producte de la Ribera – Un riu d'experiències”\nSueca ha presentat recentment el “Club del producte La Ribera – Un riu d'experiències” del Consorci de la Ribera. La iniciativa naix per potenciar els atractius dels municipis de la comarca com a destins receptors i, per això, l'objectiu principal és dotar d'homogeneïtat i d'un estàndard de qualitat les empreses turístiques partícips que s'adherisquen al club. La jornada va comptar amb el suport de l'Ajuntament de Sueca a través de les regidories de Turisme i Comerç.\nSueca arranca el seu 16 Espai Jove\nTothom sap que Sueca és una ciutat de cultura efervescent. Eixe talent que naix en tantes suecanes i suecans des de ben prompte s'exposa, cada any, a un espai, alhora tangible i intangible, participatiu, obert i visitable, dedicat expressament per a ells, com una mena de plataforma, per tal d'implicar-los en la vida cultural i associativa de la ciutat. Així, Sueca ha arrancat ja amb la 16 edició del seu Espai Jove.\nBones festes i pròsper any 2019!\nFelicitació de Nadal de l'Ajuntament de Corbera\nPresentació del CD Corbera de Futbol Sala\nEl passat 11 octubre l´Escola del CD Corbera de Fútbol Sala va fer la seua Presentació Oficial.\nNotícies 733 - 744 de 12196


Buitenplaats Welsdael Margraten Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 64 allotjaments a Margraten.\nKlein Welsden 5, Groot- en Klein-Welsden, Margraten, Països Baixos, 6269 NS - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nSuite 1 Habitació amb Vista Panoràmica (One-Bedroom Suite with Panoramic View)\nMés informació sobre Buitenplaats Welsdael\nAl visitar Margraten, vosté es sentirà com a casa a Buitenplaats Welsdael, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Buitenplaats Welsdael, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Buitenplaats Welsdael.\nCal que informeu el Buitenplaats Welsdael de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Margraten


Àngel Ros creu que el grup propi del PSC a Madrid és irrenunciable ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dijous, 15 de desembre de 2011 12:31 h\nL'alcalde de Lleida considera que l'executiva socialista hauria d'haver fet aquesta demanda de manera preventiva a la mesa del Congrés\nL'alcalde de Lleida i candidat a la presidència del PSC, Àngel Ros, creu que l'executiva socialista hauria d'haver demanat de forma preventiva a la mesa del Congrés dels Diputats el grup propi, per si en la votació del congrés del partit, que se celebra aquest cap de setmana, surt aquesta reclamació, del que Ros n'és un aferrissat defensor. En una entrevista a Catalunya Ràdio, un dels actuals quatre candidats a la presidència ha manifestat que hauria preferit que Miquel Iceta, que avui es podria retirar de la cursa, s'hagués mantingut 'neutral' respecte de la seva preferència, que és per Pere Navarro, segons les seves paraules d'ahir a Lleida.\nÀngel Ros, grup propi, grup propiÀngel Ros, Miquel Iceta, PSC\nÀngel Ros continua la seva lluita pel grup propi del PSC a Madrid. En una entrevista, ha defensat que és una proposta 'clarament irrenunciable' des de la seva manera de fer perquè a Madrid hi ha d'haver una veu catalana que no sigui la de CiU o la d'ERC. Al seu parer, li interessa al PSC i també al PSOE, perquè hi hagi una veu catalana no independentista, sinó federalista.\nAmb aquesta convicció i tenint en compte que aquest cap de setmana el grup propi se sotmetrà a votació en el congrés del PSC, Ros ha reconegut que hi ha el risc d'haver d'esperar a una altra legislatura perquè l'executiva del partit hauria d'haver fet una petició 'd'eventuals canvis' a la mesa del Congrés dels Diputats 'cautelarment' i haver-ho comunicat al PSOE. 'Això és clau', ha afegit.\nSobre les paraules d'Iceta, que aquest vespre anunciarà si abandona o no la cursa per liderar el PSC i tot apunta que es retirarà, Ros ha lamentat que hagi manifestat clarament la seva preferència per Pere Navarro. 'Tots tenim legítimament dret a manifestar preferències', ha afirmat Ros, que també ha afegit que hauria preferit que hagués mantingut 'una neutralitat'.\n16 de desembre de 2011, 16.17 h\nM'avorreix una mica aquesta història repetitiva del nen adolescent dient als pares que no vol que li donin ordres. Que jo sàpiga a la constitució diu que cada diputat és lliure de votar com li sembli, no que tingui l'obligació d'obeir el seu partit. N'hi hauria prou si abans d'un vot anticatalà els diputats del PSOE elegits a Catalunya fessin pinya i decidissin ells sols votar per Catalunya contra el seu partit. Això resoldria el problema sens canviar lleis o reglaments. I no caldria seg... Llegir més\n16 de desembre de 2011, 13.09 h\nMolt interessant el resum d'en Ramoneda sobre les estratégies que a parer de Chomsky utilitzen els poders per a aconseguir un control social.I és una pena que tan poca gent hagi llegit el seu escrit( Potser "massa lletra" per als temps que corren?.)\nDiran que com ho sé? Dons perquè poca gent ha votat i el seu articlet era per a fer-ho.EL FELICITO!!\n15 de desembre de 2011, 22.25 h\nEl lingüista Noam Chomsky va elaborar la llista de les "10 Estratègies de Manipulació" a través dels mitjans.\n1. L'estratègia de la distracció L'element primordial del control social és l'estratègia de la distracció que consisteix a desviar l'atenció del públic dels problemes importants i dels canvis decidits per les elits polítiques i econòmiques, mitjançant la tècnica del diluvi o inundació de contínues distracci... Llegir més


Cultura > Cicle de cinema: “Cinema de l'Iran”\nCasa Àsia presenta als Cinemes Girona de Barcelona set pel·lícules del cinema iranià més recent amb la col·laboració de la Conselleria Cultural de l’Ambaixada de la República Islàmica de l’Iran i la Farabi Foundation de Teheran.\nEls títols que integren aquest programa s’han realitzat entre els anys 2014 i 2015 per una nova generació de directors els quals incorporen narratives locals i domèstiques obertes, posant a disposició del públic una informació que només el cinema pot transmetre.\nSense voler abordar tota la complexitat d’una societat polièdrica com la iraniana, les pel·lícules que es presenten responen a l’interès dels seus autors per comunicar-se amb el món més enllà de les seves fronteres naturals, i que efectivament assoleixen amb públics d’altres nacionalitats com la nostra. La selecció d’aquestes set produccions demostra que existeix un cinema viu amb un sòlid desenvolupament, un cinema que segueix ocupant un lloc privilegiat a l’escena internacional avalat per la seva imparable trajectòria des de fa més de trenta anys. A l’última edició del Casa Asia Film Festival | CAFF (2016), es van premiar dues de les pel·lícules que s’inclouen en aquest cicle. Es tracta de TAJRISH...AN UNFINISHED STORY, dirigida per Pourya Azarbayjani, la qual va obtenir el Premi al Millor Guió a la Secció Panorama; i COLDNESS, dirigida per Bahram i Bahman Haj Abol Loo, premiada pel Jurat Jove amb el Premi al Millor Guió, així com el premi al Millor Director del Jurat de la Secció Oficial.\nDissabte, 18 de març del 2017, 20.00 h\nAlireza Esmaeili, Consellera Cultural de l’Ambaixada de la R. I. de l’Iran.\nTaraneh i Khosro són una jove parella que intenta arreglar els seus problemes matrimonials amb l’ajuda d’un psiquiatra. Tenen un fill i estan fent front a molts problemes per la discrepància a l’hora de decidir com educar-lo. A més a més, tots dos han patit al llarg del seu matrimoni, ja que no entenen què és la prosperitat ni com assolir-la. La directora Tahmineh Milani és també guionista i productora. Va començar la seva carrera amb la pel·lícula Children of Divorce de l’any 1989.\nDissabte, 25 de març del 2017, 20.00 h\nSoroor i Amir es van conèixer ara fa 20 anys. Des de llavors, ella ha enviudat i ara és mare soltera d’un nen i ell s’ha casat. No obstant això, la seva amistat ha perdurat malgrat el pas dels anys. Pourya Azarbayjani va començar la seva carrera com a ajudant de director i, a dia d’avui, ha produït i dirigit varis curtmetratges. La seva òpera prima com a director i productor és Unfinished Stories. Tajrish… An Unfinished Story, amb la qual va guanyar el premi al Millor Guió a la Secció Panorama a Competició de la passada edició del festival de cinema asiàtic de Barcelona, Casa Asia Film Festival | CAFF.\nDissabte, 1 d’abril del 2017, 20.00 h\nLa pel·lícula descriu la vida de Shahab, un nen que a l’edat de sis anys encara no ha après a parlar i només es comunica amb la seva mare. Quan altres nens es riuen d’ell i el tracten com a un discapacitat mental, Shahab respon barallant-s’hi físicament. Aquesta situació causa molts problemes a la seva família, sobretot a la seva mare, qui ha d’acceptar-ho d’alguna manera.\nDissabte, 8 d’abril del 2017, 20.00 h\nDavoud, un lluitador sord de tan sols 10 anys, viu amb el seu pare a un poble del nord de l’Iran. Obviant la disconformitat del seu pare, ell decideix dedicar-se a la lluita i competir per ajudar la seva germana infèrtil. El seu objectiu és el d’arribar a competir a la Copa de Lluitadors Sords. Ava és el primer llargmetratge de Siamak Kashef Azar, director aclamat i premiat a diversos festivals nacionals i internacionals pels seus curtmetratges.\nDissabte, 15 d’abril del 2017, 20.00 h\nShirin ens explica la història de com va conèixer l’home amb qui està promesa en matrimoni. Ell, que es diu Garoos, és professor, i ella estudiant. Aviat Garoos es sentirà en perill ja que es troba en una situació poc ètica. L’estructura de la història es desenvolupa com els contes del folklore oriental, especialment els iranians. Tanmateix és una història diferent, donada de la modernitat dels seus personatges, escenaris i localitzacions. Així com els contes tradicionals, combina la realitat i la imaginació d’una manera divertida i entretinguda, donant una visió de les realitats i els reptes d’avui dia, especialment d’aquells que tenen a veure amb la connexió entre l’home i la natura.\nDissabte, 22 d’abril del 2017, 20.00 h\nUn jove combatent anomenat Yahia obté un permís per tornar a la seva ciutat un parell de dies, però tot es complica quan arriba el moment de prendre una decisió. El seu mestre d’ebenisteria ha mort, deixant grans deutes a la seva família. En una carta dirigida a Yahia, ell li demana que ajudi a salvar casa seva. No sap què vol realment: si quedar-se o tornar. El director Reza Karimi ha dirigit diversos llargmetratges, destacant la seva òpera prima Love + 2.\nDissabte, 29 d’abril del 2017, 20.00 h\nCOLDNESS, Dir. Bahram i Bahman Haj Abol Loo | 2015 | 87’ | VOSE\n“Soyuq” tracta sobre una família que ha de canviar de llar degut als problemes econòmics. A més a més, a l’escola, el fill petit de 8 anys es fa pipí a sobre a causa de l’estrès, i s’amaga contínuament sota el xador de la seva mare. Ella decideix desfer-se d’una vegada de l’hàbit. També, a causa del seu pare fugitiu, el fill ha d’enfrontar més problemes. Coldness va rebre el premi al Millor Guió atorgat pel Jurat Jove, i el premi al Millor Director per la Secció Oficial a Competició la passada edició del festival de cinema asiàtic de Barcelona, Casa Asia Film Festival | CAFF.\nDel 18 de març al 29 d'abril de 2017\nPreu abonats i socis dels Cines Girona: 2 euros\nCasa Asia i Cines Girona, amb la colaboració de la Conselleria Cultural de la Embaixada de la República Islàmica de l'Iran i la Farabi Foundation de Teheran.\nPrograma del cicle (castellà)\nPrograma del cicle (català)\nFilmografia sobre l'Iran disponible a la Mediateca de Casa Àsia\ncultura , pel·lícules , Iran , cinema


Quartada estudi o de com tractar el disseny a vuit mans\nParlem amb quatre emprenedors anoiencs sobre el disseny, els processos creatius i el seu projecte professional\nAlgun dels seus membres prové de disciplines tan dispars en relació al món del disseny com és el camp de la tecnologia. Es tracta de quatre joves que a partir dels estudis a l'Escola d'Arts i Oficis Gaspar Camps d'Igualada van comprovar les bondats de les sinergies del treball en comú i actualment es troben en l'inici de la seva carrera professional com a equip creatiu. Conformen l'estudi de disseny, il·lustració i serveis web Quartada estudi el Pau Parcerisas (Igualada, 1992), la Mariona Pujol (Santo Domingo, 1991), l'Albert Soler (Igualada, 1993), i l'Albert Vendrell (Igualada, 1982).\nAlbert Soler: "Noms com Paul Rand, Milton Glaser i Müller Brockman han donat prestigi a la concepció de la figura del dissenyador, han impulsat una revolució en aquest sector tant jove, que com a molt té 200 anys d’història"\n- De quines disciplines veniu i quins estudis heu cursat?\nA.V.: Vinc de Belles Arts, i després de fer de tot una mica... vaig arribar al disseny per accident, ja grandet, però ara trobo que totes les coses qua havia anat fent m'han servit molt per entendre un camp que abraça tantes coses com aquest.\nP.P.: Vaig fer el salt al disseny gràfic després d’haver passat pel batxillerat tecnològic i descobrir que estava perdent el temps, des de ben petit m’havien apassionat les arts, per què no estudiar-les? I així ho vaig fer, passant pel batxillerat artístic i posteriorment al Gaspar Camps, on vaig cursar-hi el grau mig i el superior de gràfica publicitària. A partir d’aquí segueixo formant-me, de forma autodidacta, sobretot entrant al món laboral.\nA.S.: Els meus primers passos com a dissenyador gràfic els vaig fer al Gaspar Camps, quan encara no sabia què era el disseny ni tot el que podia arribar a abraçar aquesta disciplina. La idea inicial era sortir del Gaspar Camps i cursar una carrera en Publicitat i Relacions Públiques, però vaig descobrir el disseny gràfic, i com si es tractés d’una revelació, vaig tenir clar que m’hi volia dedicar la resta de la meva vida. Conscient de l’abast de la tecnologia i la seva ràpida evolució en aquest sector, vaig decidir cursar un Grau Superior en disseny web, un perfil molt buscat i alhora molt útil per fer front a les necessitats comunicatives de l’actualitat. Per últim, aquest any he acabat un Grau Superior en Gràfica Impresa a l’escola Massana de Barcelona, enfocat sobretot al concepte i a la producció.\nM.P.: Vaig entrar al Gaspar Camps abans que els meus companys d’estudi, vaig passar del Grau Mig al Grau Superior, que és on ens vam conèixer. Sempre m’he preocupat d’estar al dia de les noves tecnologies aplicades al disseny gràfic, cosa que ens ha permès una millor optimització del temps i de la gestió dels recursos. Actualment m’estic formant a la feina; el disseny i la tecnologia evolucionen ràpidament, per tant no puc deixar d’aprendre, i internet està ple de professors.\n- De quina forma neix Quartada?\nP.P.: Quartada neix abans de ser un estudi de disseny, quan els quatre components anàvem al Gaspar Camps i coincidíem amb les inquietuds del disseny i la passió per aquest, ens trobàvem a les tardes després de les classes per fer els treballs i per parlar i debatre sobre disseny. Després d’acabar els curs vam seguir quedant, ens presentàvem a concursos de disseny per veure si ens guanyàvem els primers “calerons” dissenyant; després d’alguns premis i unes quantes decepcions vam veure que havíem de pujar una mica el llistó i crear un estudi, treballàvem a gust, ens sortien idees molt bones, no estàvem lligats a res... no podíem desaprofitar les condicions ideals que se’ns havien presentat!\nA.V.: Llavors, aprofitant que des de La Coll@nada li van encarregar al Pau el cartell per la Festa Major del 2015, vam decidir a constituir-nos com a estudi.\n- Treballeu sempre a vuit mans sobre un mateix projecte?\nA.S.: Quan es tracta de grans projectes com el cas d’una identitat corporativa o en aquells en els què necessitem molta creativitat, ens hi posem tots de cop, a vuit mans, d’aquesta manera les idees de l’un es poden fusionar amb les de l’altre, o poden provocar aquell impuls en la ment d’un dels quatre que acaba generant la idea que estàvem buscant.\nA.V.: Depèn del projecte. Al principi gairebé fèiem quatre projectes per cada encàrrec... però amb el temps estem aprenent a fer un ús més adequat del nostre temps i de les coses que a cadascú se li donen millor. Tot i així, el fet de ser quatre ens ajuda a sortir-nos airosos ràpidament d'aquells llocs on ens estaríem trencant el cap molt més temps.\nM.P.: Hem pogut comprovar que un projecte es manté més fresc i arriba més lluny si no hi treballa sempre el mateix dissenyador. Tot i així, el moment en el què ens trobem com a estudi i les diferències entre els projectes que ens encarreguen, han fet que desenvolupem una forma de dissenyar en la què ens dividim en petits equips i definim els líders de cada projecte per afrontar-los d’una forma més encertada i organitzada.\n- Com és el vostre procés creatiu? Treballeu primer sobre esbossos? Primer busqueu conceptes bàsics? Teniu algun calaix d'idees que aneu acumulant?\nA.V.: Doncs des de Quartada creiem que la part més important és definir el concepte/idea del projecte. Primer intentem analitzar què és el què se’ns demana, qui és el client i a qui va dirigit. Després de fer una recerca d'informació construïm un mapa conceptual, i una vegada assolit això comencem amb la pluja d'idees, sense cap tipus de filtre...\nP.P.: Un cop definida la idea i els objectius, ens distribuïm les tasques en funció dels punts forts de cadascú, tot i treballar les tasques individualment els quatre en som partícips, aportant diferents punts de vista, suggerències, així aconseguim resultats molt bons i que treballant sol no s’aconsegueixen.\nM.P.: Preferim no tancar-nos en aquelles tècniques en les que ens sentim més còmodes, sinó agafar la que ens sembla més adequada per cada projecte, encara que això suposi el doble de feina, ja que una de les millors coses del disseny és que estàs obligat a aprendre constantment.\n- En quin format o disciplina us trobeu més còmodes? Il·lustració, fotografia, infografia, audiovisual?\nP.P.: Normalment ens sentim més còmodes amb el que fa referència a les arts gràfiques, pòsters, logotips, maquetació…, però no per això ens tanquem les portes als altres camps, com l’audiovisual, 3D, branding… Sovint solen ser els projectes més interessants, ja que el fet de no dominar el camp ens suposa un repte afegit.\nA.S.: Un dels punts que estem intentant potenciar a l’estudi és el disseny web, ja que s’ha convertit en un dels mitjans fonamentals de la comunicació, si no estàs a internet no existeixes!\nA.V.: Una de les coses que ens van animar a ajuntar-nos com a equip va ser precisament que encara que tots tenim nocions de molts dels elements que s'utilitzen en el disseny, cadascú s’estava especialitzant en camps diferents. D'aquesta manera podem abastar moltes més feines i oferir un servei més complet.\n- Vau produir un audiovisual sobre les noves tendències en el consum al detall per RetaiLink. Com vau desenvolupar el projecte?\nA.V.: Des de l'Ajuntament d'Igualada ens van encarregar el logotip i la maquetació del projecte, que és presentava a un concurs de la Unió Europea. Finalment el projecte va estar seleccionat i es durà a terme fins al 2018. Ens van encarregar una breu animació que expliqués de forma condensada i concisa algun dels punts del projecte. És per coses com aquestes que pensem que la feina d'un dissenyador no és fer coses boniques, ni decorar, sinó tenir una capacitat d'anàlisis suficient com per endinsar-te en un món que no coneixem per poder extreure’n les idees bàsiques...\nP.P.: Aquest va ser un encàrrec especialment “complicat”, ja que havíem de crear una animació on es reflectissin conceptes tècnics d’economia. Bona part de la feina va ser la d’entendre’ls i estructurar-los i un cop vam tenir una idea clara vam començar a definir-ne el guió i l’estil, marcat per la línia gràfica que vam desenvolupar pel projecte. Un cop vam tenir això ens vam posar a dibuixar, animar i sonoritzar tot el curtmetratge.\nA.S.: Com que el temps d’entrega era ajustat, ens vam haver de planificar la feina de manera que tots hi poguéssim estar treballant a la vegada sense haver d’esperar la feina de l’altre; així mentre un animava la primera escena, l’altre n’il·lustrava la segona, i el de més enllà ja estava buscant els efectes de so. Per tant, tots podíem treballar a la vegada en l’animació.\n- Heu definit rols o en cada projecte les tasques de cadascú canvien?\nA.V.: Poc a poc les anem definint. Encara que en bastants casos qualsevol podria fer la feina dels altres, ens coneixem molt bé i deleguem la feina a qui se li dona millor. Fotografia i web són cosa del Soler i la Mariona, el lettering o les tipografies normalment recauen en el Perci, a mi sovint em toca la part més d'il·lustració…\nP.P.: Sí, a mesura que anem agafant experiència en el treball en equip ens repartim millor les tasques, tot i així tampoc tenim uns rols establerts, té els seus punts positius i negatius…\nA.S.: De fet, en la major part de feines, qui rep l’encàrrec lidera el projecte, sobretot per la confiança amb el client. Un cop definides les necessitats comunicatives i la idea conceptual del projecte, o fins i tot per raons de timming i organització, ens distribuïm les feines per executar-lo tal com tenim pensat.\nCartell presentació de la cervesa 'Golden Koeman', de la Lenta | Font: Quartada Estudi\n- Hem vist part de la imatge de la nova cervesa de La Lenta, la Golden Koeman. Com ha estat el procés creatiu, a partir de quina idea inicial treballàveu, amb quines dificultats us heu topat?\nA.V.: Treballar amb els de La Lenta ha estat una gran experiència... Primer ens van encarregar el logotip de la seva empresa, una cervesera artesanal, i amb la seva primera cervesa ja ens van donar via lliure. Ens havíem d'encarregar del naming, el concepte i la imatge gràfica... podríem catalogar-ho com un projecte de branding, ja que hem desenvolupat tot el procés creatiu. Tenim molt respecte per algú que ens dóna tanta confiança i llibertat des d'un bon principi.\nEl fet és que amb la primera birra ens vam arriscar amb el concepte: Optimista/Pesimista, una cervesa amb dos noms... i com que amb la segona ens van donar la mateixa llibertat a l'hora d’encarar el projecte, ens havíem de superar. Primer vam pensar el nom, acompanyat d'un esbós... i va ser llavors quan vam descobrir que es celebraven 25 anys d’aquell gol! Tot quadrava a la perfecció i moltes coses es van anar presentant amb la mateixa facilitat. Les solucions dels problemes que teníem sobre la taula semblaven estar esperant la resposta adequada... com és el cas de la xapa, que no podia ser res més que la pilota etrusco, la que es va utilitzar a la final de la Champions del 1992, a Wembley.\n- Quin dissenyador seria el vostre referent?\nA.V.: George Lois. Tot i que no seria un dissenyador, estricament parlant, sinó més aviat un creatiu publicitari. Va ser un pioner en el camp de la publicitat i el disseny per la utilització de la imatge i la paraula per crear unes idees molt potents.\nP.P.: No tinc cap referent únic, admiro a molts estudis i dissenyadors coneguts, actuals i passats, com Clase Bcn, Mario Esquenazi, etc. També artistes, sobretot els dels moviments d’avantguarda. Són aquells que tracten el disseny o l’art com una eina, aquells que innoven en el món de la comunicació, que aporten el seu granet de sorra en la societat, aquells que han marcat el pas en el món del disseny i l’art.\nA.S.: Em sento identificat amb el Pau, no crec en un únic referent, al llarg del segle XX hi ha un gran nombre de professionals de diferents àmbits que han marcat un abans i un després en la història del disseny. Noms com Paul Rand, Milton Glaser i Müller Brockman han donat prestigi a la concepció de la figura del dissenyador, han impulsat una revolució en aquest sector tant jove, que com a molt té 200 anys d’història. Però més important que aquests gurús del disseny ho són les escoles (la suïssa, l’alemanya, …) que han definit les bases d’aquesta professió que tant ens estimem i han apostat pel disseny com a eina de canvi. Situant-nos a l’actualitat, m’atrau molt el procés creatiu i l’execució de projectes d’estudis com Extra!, Ladyssenyadora, Run i Forma&Co; crec que a casa nostra hi ha molt talent!\nM.P.: Segueixo la feina de freelancers que pengen els seus treballs a webs com Behance o Pinterest, són el lloc perfecte per descobrir nous talents i per estar al dia de les tendències del disseny gràfic. Un bon exemple, sobretot per aquells projectes que desenvolupem manualment, és l’estudi francès Zim&Zou, que treballen sobretot amb el paper per crear figures i escenaris volumètrics.\nWeb Quartada Estudi


Cardelús, 10è en la segona cita de la Copa del Món de MotoE | BonDia Diari digital d'Andorra.\nRedacció/Foto: Circuit de Jerez\nEl pilot de l’Avintia Esponsorama Racing va cedir tres posicions en arribar a la primera frenada a causa de la seva poca experiència en sortir amb la moto elèctrica, però de mica en mica va poder anar recuperant el terreny perdut si bé no va poder contactar amb el grup principal degut a l’incident protagonitzat per Marcon i Zacone. Amb tot, l’andorrà es va mostrar satisfet al final de la cursa. “Entrar per primera vegada en el Top10 d’aquesta categoria és un nou pas endavant en la meva adaptació al pilotatge d’aquestes motos de comportament força diferent a les que estic acostumat a pilotar”, va dir.\nLa pròxima cita d’aquesta Copa del Món reservada a les motos elèctriques no es disputarà fins el 13 de Setembre al circuit de Misano. Abans però, l’andorrà tornarà a competir, en aquesta ocasió al Moto2 European Championship a les curses programades al circuit de Jerez els dies 29 i 30 d’Agost.


Puigdemont, a la Guàrdia Civil. m. martí\nEstàvem ja a les acaballes de la sessió plenària de Girona d'aquest dilluns a la nit. Amb més de cinc hores de ple al sarró, els pocs oients que quedaven al saló de plens ja només eren els que ho fan perquè els hi va un sou. Polítics, assessors i periodistes. Un ja mirava si els quadres que pengen de les parets eren els mateixos i es preguntava perquè els espectadors que abans venien amb crispetes ara ja no són mai a la sala quan, de sobte, el regidor de Ciutadans Manuel Vázquez va reclamar a l'alcaldessa, Marta Madrenas, el tiquet per haver portat a la bugaderia la bandera espanyola l'Onze de setembre.


Els valors de la Revolució Francesa\n11/07/2018 - 06:51\tJean Michel Rascagneres\nDissabte vinent, el nostre veí del nord celebrarà la seva festivitat nacional. Com és tradicional, a casa nostra, l’ambaixada de França obrirà les seves portes i el seu jardí per a commemorar aquesta diada. Aba...\nLes personalitats múltiples\n27/06/2018 - 06:36\tJean Michel Rascagneres\nUna clau de l’explicació d’algunes actituds irracionals\nLara, la postpolítica\n30/05/2018 - 06:46\tJean Michel Rascagneres\nUn país al bell mig d’Europa. Unes eleccions. Uns resultats inesperats i alguns diuen irracionals. La impossibilitat, en un primer terme, de constituir govern. Finalment, un pacte prenyat. L’aliança de dos part...\nConsens i expressió democràtica\n16/05/2018 - 06:46\tJean Michel Rascagneres\nS’apropa el temps de les eleccions. A mitjan setembre s’hauria de revelar la incògnita sobre la data. Podria ser al desembre, mes tradicional per als comicis a casa nostra. Tornaríem així a la normalitat històr...\nL'obligada renovació del discurs polític\n02/05/2018 - 06:45\tJean Michel Rascagneres\nEls canvis que ens afecten a tots es succeeixen sense pausa. Després de la revolució industrial vivim ara la numèrica, les conseqüències de la qual no són sempre fàcils de discernir. Aquests moviments obliguen ...\nPrendre la mesura de les coses\n18/04/2018 - 06:16\tJean Michel Rascagneres\nControlar la inflació legislativa permet protegir el medi ambient\nLa inversió dels valors\n04/04/2018 - 06:35\tJean Michel Rascagneres\nL’administració està perdent la seva preeminència històrica\nUna Andorra pluricultural\n21/03/2018 - 06:37\tJean Michel Rascagneres\nLa unió de cultures diferents\nens fa més forts\n07/03/2018 - 06:44\tJean Michel Rascagneres\nNo hem de perdre l’optimisme malgrat els entrebancs\n21/02/2018 - 06:41\tJean Michel Rascagneres\n“No et preocupis...”\n07/02/2018 - 06:38\tJean Michel Rascagneres\nL’ús d’internet és antinòmic al concepte d’intimitat\nEnfortir les polítiques d'igualtat\n24/01/2018 - 06:32\tJean Michel Rascagneres\nL’homenatge merescut a l’esport femení al qual hauríem de participar\n10/01/2018 - 06:35\tJean Michel Rascagneres\nAndorra, destinació d'excel·lència\n27/12/2017 - 06:46\tJean Michel Rascagneres\nJa estem a punt de tancar l’any 2017. Dotze mesos que han passat a gran velocitat i s’han caracteritzat per una lleugera recuperació econòmica, després d’un llarg període de crisi. Ara bé, siguem prudents, atès...


TEMA 1: LA DIMENSIÓ HISTÒRICA DE LES LLIBERTATS COMUNICATIVES Pràctica puntuable: test d’unes 15 preguntes (dia 19) Els drets són una categoria històrica, es desenvolupen en períodes jurídics i històrics molt concrets.\nCensura: procediment pel qual el govern indaga per evitar que una publicació concreta arribi al públic. És un mecanisme previ a la publicació.\nI. La premsa i l’Antic Règim a) Els drets no poden ser desvinculats de la seva inserció històrica. La premsa va ser conseqüència lògica del desplegament dels interessos de la classe dominant (burgesia).\nb) Fins a les revolucions liberals del s.XIII, la legitimitat del poder depenia en gran mesura de la censura.\nc) La impremta (s.XV) implica una transformació de la lògica de la transmissió del coneixement.\nA la burgesia li interessava tenir un gran control de la llibertat d’expressió i de tot el que es publicava i divulgava. Fins al s.XV, però, no era necessari tenir una forta estructura censuradora ja que la majoria de la població era analfabeta. A més, no existia la impremta.\nII. L’ordenament jurídic de la impremta (Espanya)  Les normes que estableixen la regulació de la impremta de l’Antic Règim a Espanya està en la Novíssima Recopilación de Carlos IV Efervescència on es posa en dubte el poder i el monopoli de l’Església. Conseqüències: es produeixen guerres de religió. Fort sistema de censura que eviti que l’expansió de la impremta porti a un augment de la llibertat d’expressió. Es volia un estat absolut.\n     1468 – 1502: Els llibres escrits durant aquesta època circulen lliurement.\nConseqüència: apareixen idees heterodoxes. A partir de 1502, els reis catòlics estableixen normes de regulació.\nTipus d’intervencions de llibres i diaris: prohibicions i llicències. Prohibicions com fer una llista de llibres prohibits. Llicències per a poder imprimir, publicar o vendre un llibre.\nQui atorga les llicències? Des de 1554, el Consell de Castilla i els diferents Consells que funcionaven a Aragó, Catalunya, Navarra i València. Dins dels Consells, hi havia un jutge d’impremta o assimilat, que s’autonomitza el 1805. Per tant, les llicències les atorgava el poder civil. La inquisició s’ocupava de perseguir, de denunciar.\nLes llicències tenen una naturalesa territorial (obres nacionals o estrangeres), formal (llibres o qualsevol escrit imprès), i material (l’Església només participava en les llicències de llibres religiosos).\nLa censura i els censors. Pilar del règim jurídic de la impremta a l’Antic Règim.\n2.1. La llibertat de premsa en el constitucionalisme espanyol Apareix un nou règim que implica la constitucionalització del poder. La llibertat d’informació i publicació és un punt clau. Tot el poder ha d’estar legitimat per la societat. Els individus d’una societat tenen uns drets naturals independentment de la seva condició. La llibertat d’expressió és fonamental. Serveix perquè: 1-la burgesia pugui manipular la opinió pública (reflectida al Parlament), 2-tenir un control dels representants del Parlament que eren els encarregats de prendre decisions. Els ciutadans i els parlamentaris estaven connectats mitjançant la OP. 3funció educativa de la llibertat d’impremta. Com la OP té una funció essencial d’educar als ciutadans.\nConstrucció constitucional de la llibertat d’expressió a Espanya. Etapes: a) 1r període: 1810 – 1833 – L’emergència constitucional A la Junta Central de 1810 a Cádiz, abans de fer la Constitució, es fa un decret a l’Estat que es reconeix la llibertat d’impremta per a tots els ciutadans, però només en temes polítics (es censura l’àmbit religiós). El 1812 es fa la Constitució i el 1820 es desenvolupa mitjançant un decret la llibertat política, les penes de presó i els judicis per jutjat. Entre el 23 i el 33 desapareix la llibertat d’impremta, entra la Santa Aliança al poder i reinstaura l’Antic Règim.\nb) 2n període: 1833 – 1866 – Llibertat censitària Constitucions de 1837 (liberals) i Constitució 1845 (conservadors). Punts en comú: no hi ha censura prèvia. Dipòsits de preus molt elevats per fundar diaris, cosa que comportava que només podien exercir la llibertat d’expressió i impremta la gent que tenia diners.\nc) 3r període: 1868 – 1874 – Llibertat democràtica Primer cop que es construeix una constitució (1869) veritablement democràtica. Era una Constitució basada en drets. Dóna autèntica llibertat de premsa, anul·la tota la normativa relacionada amb la impremta que hi havia fins llavors  prohibició de la censura i el dipòsit.\nParèntesis republicà (1873 – 1875): repressió de la premsa carlista i cantonalista d) 4t període: 1875 – 1936  Llibertat de premsa sense censura. Dipòsit d’exemplars en l’administració.\nSanció pel mal ús de la llibertat. Suspensió de diaris per només decisió d’un jutge.\n Dictadura de Primo de Rivera: desapareix el sustema de llibertats i s’instaura la censura.\n II República (1931). Constitució moderna i democràtica. Llibertat d’expressió.\nProhibició de suspensió de diaris sense autorització judicial. Garanties constitucionals dels drets. Problema: es crea una llei de defensa de la República que funciona juntament amb la Constitució. La República va sancionar varis diaris perquè suposaven “un atac a la República” i vulneraven la llei de defensa de la República.\nIII. La premsa durant el franquisme  Fins 1966, premsa al servei del règim   Llei de 1938 (Serrano Suñer): totes les publicacions són controlades per l’Estat. El monopoli de la informació el tenen les agències de l’Estat. Hi ha diaris privats però l’Estat n’escull els redactors, corresponsals, directors... com que era el propi Estat qui produïa tota la informació, quasi no hi havia censura.\nLlei de Fraga de 1966: liberalització de la premsa. Fraga creu que el règim s’ha de modernitzar per sobreviure. Fraga insta un règim d’autocensura. Es liberalitzen els diaris i no hi ha censura prèvia (no cal enviar abans de publicar). Però hi ha repressió a posteriori, hi ha sancions administratives i penals (suspensió inclosa).\nIV. Les llibertats administratives a l’època contemporània del dret internacional al dret constitucional democràtic Després de la IIGM es produeix un doble procés: A la ONU es fa la carta dels Drets Humans. A partir de 1950, a Europa hi ha un gran impacte després del nazisme alemany. Es busca construir un sistema europeu de drets que protegeixi els ciutadans de les actuacions arbitràries de poders públics. A Europa, aquests sistema es diu Convenció Europea de Drets Humans. Aquest conveni produeix dues institucions distintes: 1-Consell d’Europa: òrgan integrat per estats i que té funcions consultives, mediadores... és la institució central del sistema del conveni, on hi estan representats tots els estats. Té una naturalesa política. 2Tribunal Europeu de Drets Humans: té funcions judicials. Els fins del conveni són els drets a) El constitucionalisme democràtic i comparat, a partir de les normes dels DDHH, reconeix en tots els casos els drets fonamentals relacionats amb el dret a la informació i a la llibertat d’expressió.\nb) Existeixen Tractats (en àmbit internacional o regional reconeixen drets humans a tots els homes en virtut de la seva pròpia naturalesa, que tenen l’objectiu de guardar la dignitat dels éssers humans) i Constitucions dels Estats. Per entrar a la societat democràtica constitucional, Espanya ratifica el Conveni Europeu de Drets Humans, el Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics i la Carta Europea de Drets Fonamentals.\n4.2. Obligatorietat dels Tractats Internacionals a) Formen part del nostre ordenament jurídic quan són publicats al BOE b) No necessàriament s’afegeixen nous drets, sinó que els drets fonamentals que es reconeixen a la CE de 1978 s’han d’interpretar d’acord als dels Tractats.\nc) Alguns Tractats incorporen Tribunals als que els ciutadans espanyols poden acudir per a protegir els seus drets fonamentals.\nV. Configuració constitucional del dret a la llibertat de comunicació a) Les llibertats comunicatives a. Dimensió institucional: llibertats comunicatives com a institució jurídica, reconeguda per l’ordenament, amb funcions essencials a l’hora de la opinió pública i garantir el procés democràtic b. Dimensió subjectiva: llibertats comunicatives són drets fonamentals de llibertat, amb unes facultats, unes garanties constitucionals i uns límits b) Qui pot vulnerar el dret fonamental a la comunicació reconegut a l’Art. 20 de la CE?  Els poders públics: per exemple, mitjançant la censura prèvia o el segrest de publicacions  Les persones privades: poden vulnerar la clàusula de consciència o el secret professional del periodisme c) Protecció constitucional dels drets fonamentals ...


Compromís pregunta al govern espanyol si vol convertir el Castor en una benzinera\nLa plataforma marítima del projecte Castor podria convertir-se en una benzinera, en un punt de subministrament de combustible a embarcacions a alta mar o per a la recàrrega de metaners. El senador de Compromís, Jordi Navarrete, ha preguntat per escrit al govern espanyol si preveu alguna d'aquestes opcions per evitar al desmantellament de les instal·lacions. La formació ha tingut coneixement que l'administració estatal podria estar barallant algunes d'aquestes alternatives de reconversió. La inamovible indefinició mostrada pel Ministeri per a la Transició Ecològica sobre el desmantellament de les instal·lacions reforça aquesta tesi. Navarrete alerta que es tractaria d'una opció «insostenible», a més de perillosa: tant pels valors ambientals del delta de l'Ebre i la costa com per l'activitat turística.\nAquestes són algunes de les qüestions que experts i representants polítics com Navarrete intenten respondre des de fa temps interrogant de forma sistemàtica el govern espanyol en institucions com el Senat. «Des de fa temps sabem que el projecte ha estat nefast i que s'ha de segellar definitivament, amb una seguretat perfecta. El que ens fa dubtar és la indefinició sobre allò què vol fer el govern definitivament amb les instal·lacions», raona el senador de Compromís.\nTot i que durant els últims anys les especulacions han estat diverses, el govern espanyol segueix mantenint l'habitual hermetisme al voltant del futur del Castor, alimentant les suspicàcies. En el context d'haver carregar uns 200 milions d'euros més a la factura del fiasco del Castor –que ascendeix a més de 3.000 milions- per la seu desmantellament, la possibilitat d'ubicar a la plataforma marítima una benzinera per a embarcacions en alta mar o recàrrega de bucs metaners no es pot descartar, segons alerta Compromís. «Que ho aclareixin. Si, com vol Compromís, es desmantella el projecte, s'abandona i no es pot fer cap instal·lació en aquest antic pou petrolífer, o decideixen mantenir la indefinició. És el concepte de malpensa i ho encertaràs», subratlla.\nEspecialment, davant del creixement de l'activitat coneguda com a bunkering, és a dir, el subministrament de combustible per a vaixells a alta mar. De fet, les principals empreses gasistes estan orientant una part de la seva activitat a subministrar gas natural liquat (GNL) a bucs metaners o vaixells que es propulsen mitjançant aquest combustible.\nActualment, les vuit regasificadores a l'Estat espanyol ja permeten aquestes operacions en vuit ports. Repsol, entre d'altres, ofereix bunkering de gasoil, fuel o GNL als recintes portuaris de Barcelona, Tarragona, València o Cartagena, entre d'altres. La idea del sector, però, és anar encara més enllà i començar a utilitzar de forma imminent embarcacions que efectuïn aquestes operacions, amb autonomia per a grans distàncies.\nEn aquest sentit, les preguntes del senador de Compromís sobre l'existència d'algun projecte de reutilització de les instal·lacions i, novament, també per l'opacitat governamental al voltant del futur del projecte –recordant que encara no s'han encarregat les auditories i informes sobre el desmantellament als quals l'ha ministra per a la Transició Ecològica, Teresa Ribera, ha al·ludit públicament-, arriben també condicionades per un principi de «precaució».\n«Un cop que ja tenen clar que el projecte no tirarà endavant que no intentin fer una alternativa insostenible ambientalment parlant: un projecte gasístic o de bunkering just davant de la costa del parc natural delta de l'Ebre o de la Serra d'Irta, seria un risc turístic i ambiental», ha argumentat, tot recordant el perill que el transvasament d'hidrocarburs en les condicions sovint adverses d'alta mar podria suposar per aquests espais, ambientalment molt fràgils i que, en bona mesura, viuen de l'activitat turística també.\nComenta el contingut : Compromís pregunta al govern espanyol si vol convertir el Castor en una benzinera