Màsters impropis | Enric I. Canela | catedràtic de bioquímica i biologia molecular. FACULTAT DE BIOLOGIA DE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA | Opinió | L'Econòmic\nMàsters impropis Màsters impropis Màsters impropis Màsters impropis + Màsters impropis E-mail\ncatedràtic de bioquímica i biologia molecular. FACULTAT DE BIOLOGIA DE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA - 13 maig 2018 2.00 h\nL’afer de l’expresidenta madrilenya Cristina Cifuentes ha creat polèmica amb els màsters. ARXIU /EFE.\nMàsters impropis Màsters impropis Màsters impropis Màsters impropis Màsters impropis E-mail\nLa recent publicació de l’AQU ‘La inserció laboral dels titulats i titulades de màster de les universitats catalanes’ de l’abril de 2018, mostra que en tres anys la proporció titulats de màster ha augmentat: “S’ha passat d’1 titulat de màster per cada 3 de grau el curs 2011-2012 a 1 per cada 2 el curs 2015-2016”. “Actualment, es titulen uns 34.000 estudiants de grau, uns 15.000 de màster i uns 2.500 de doctorat cada any”\nPer raons poc edificants els màsters han ocupat ampli espai a la premsa i per les mateixes raons s’ha generat una polèmica sobre la universitat i les garanties que ofereixen els seus títols, la qual cosa ha fet saltar alarmes, infundades, sobre la fiabilitat dels esmentats títols.\nNo m’ha sorprès gens el fet, però sí la gestió desastrosa del conflicte per part de la universitat i de la CRUE Universidades, associació espanyola que les agrupa.\nMés que la fiabilitat, que a Catalunya la podem garantir i també l’excel·lent qualitat de la majoria, el que m’amoïna és la utilitat dels màsters tal com estan configurats.\nPart del mercat cobreix llocs de treball amb qui aporta més títols i no és estrany trobar un titulat màster mal pagat allà on hi hauria d’haver un graduat d’FP. Aquest mètode de selecció porta que els estudiants de grau, per obtenir un millor lloc de treball, completin la formació amb un màster, sovint bastant inútil per a ells i per a qui els contracta.\nLa recent publicació de l’AQU La inserció laboral dels titulats i titulades de màster de les universitats catalanes de l’abril de 2018, mostra que en tres anys la proporció de titulats de màster ha augmentat: “S’ha passat d’1 titulat de màster per cada 3 de grau el curs 2011-2012 a 1 per cada 2 el curs 2015-2016”. “Actualment, es titulen uns 34.000 estudiants de grau, uns 15.000 de màster i uns 2.500 de doctorat cada any”.\nAquest estudi indica que només el 60% dels titulats de màsters fan funcions específiques del màster. Són 10 punts menys que els titulats de grau. Els mateixos titulats, quan se’ls pregunta per la satisfacció en la feina, donen una bona puntuació, 7,7 sobre 10, però consideren poc útils els coneixements adquirits en el màster: la nota mitjana és de 5,3 i en algunes àrees per sota de 5.\nUna dada significativa és que la majoria fan un màster del mateix àmbit que el grau i els de Ciències Socials pràcticament tots i els que canvien preferentment van a Ciències Socials. Desconec la valoració dels coneixements adquirits en la satisfacció per la feina que fan els titulats que han canviat d’àrea. M’atreveixo a aventurar que deu ser més gran que la resta. Probablement el valor afegit del màster dels que continuen en el mateix àmbit només es deu a l’any extra de formació universitària.\nFa anys, en lloc de grau i màster hi havia llicenciatures de cinc anys, en durada equivalent a grau més màster. Es podria pensar que ambdós models són equivalents. En absolut, la programació és diferent i els resultats formatius, també.\nLes diverses reformes de l’ensenyament universitari ens han portat a graus de quatre cursos, ara també de tres, als quals poden seguir un màster d’un o dos cursos. Amb aquest sistema molts dels antics postgraus no oficials, sovint denominats màsters, es van reconvertir en màsters oficials d’un any de durada sense perdre el caràcter de formació complementària i professional que tenien. Alhora van aparèixer màsters de continuïtat dels graus que venien a ser com el cinquè curs de la carrera, però desconnectats del grau i que sovint serveixen per fer el doctorat. A més, la necessària formació complementària del doctorat és ara inexistent.\nÉs necessari un cop de timó. Seria més racional disposar d’una oferta de formació pregraduada de grau, de tres i quatre anys, i de màster de quatre i cinc anys sense el títol intermedi de grau. Així s’evitaria un trencament inútil entre grau i màster de continuïtat que és el que, erròniament des d’un punt de vista laboral, fan gran part dels graduats que continuen els estudis. Alhora, una oferta de màsters oficials complementaris per donar la formació més professional o vocacional i no derivats de cap grau.\nFa un mes en aquesta mateixa secció defensava els graus oberts, una gran flexibilitat en la formació per aconseguir una elevada adaptació dels graduats, no tan sols a diferents llocs de treball, sinó a una demanda canviant i que no podem predir. Aquests graus oberts són els millors candidats a complementar-se amb màsters adequats a les necessitats, sovint no immediatament d’acabar el grau. No màsters de continuïtat.\nEl mercat no necessita graduats amb màster amb enfocaments massa especialitzats. Hi ha una proliferació de màsters que haurien de limitar-se a ser cursos de postgrau complementaris i vocacionals. Trencar aquest absurd només depèn de les universitats.\nLa inserció laboral dels titulats i titulades de màster de les universitats catalanes és un informe que elabora cada tres anys l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya, l’AQU. El més recent analitza la inserció laboral de 8.747 persones, que suposen el 45% de la població titulada de màster els cursos 2011-2012 i 2012-2013. Es va realitzar el 1r trimestre de 2017.\nL'econòmic 13-05-2018, Pàgina 37


Unitat 7 - 1rESOA by Cesc Ayora - issuu\nApunts col·lectius de 1r d’ESO A\nEls vegetals són organismes pluricel·lulars formats per cèl·lules eucariotes vegetals. Tenen teixits i òrgans, cadascun dels quals exerceix una funció determinada en l’organisme (les fulles s’encarreguen de la nutrició, les flors de la reproducció, les arrels de l’absorció...). En aquest aspecte es diferencien de les algues, que no disposen de teixits.\nEls vegetals no es desplacen, per bé que poden presentar petits moviments en resposta a determinats estímuls ambientals com la llum.\nEls vegetals són autòtrofs fotosintètics, el que significa que la seva font de matèria és matèria inorgànica i la seva font d’energia la llum solar. Porten a terme el procés de la fotosíntesi per tal d’assimilar matèria inorgànica, convertir-la en matèria orgànica (en les seves pròpies estructures), tot obtenint de la llum solar l’energia necessària per fer-ho.\n1. La fotosíntesi A principis del segle XVII Jean Baptiste Van Helmont, un conegut químic flamenc, va portar a terme un experiment amb el que volia explicar el procés que feia créixer un vegetal, és a dir, el mecanisme que feia servir per nodrir-se.\nVan Helmont va deixar créixer un petit salze en un test durant 5 anys, exposant-lo a la llum i regant-lo diàriament. El salze va créixer més de 70kg, mentre el test pràcticament conservava el mateix pes al cap de cinc anys. Van Helmont va deduir aleshores que l’únic factor que havia pogut fer créixer el vegetal hauria estat l’aigua que havia anat afegint al test.\nPocs anys més endavant un prestigiós noble anglès, Joseph Priestley, va demostrar que no era l’aigua el que feia créixer els vegetals, sinó una substància continguda en l’aire, el CO2, el mateix gas que respiràvem els animals. Ho va explicar a través d’un senzill experiment en què feia conviure un animal i un vegetal dins d’una mateixa campana de vidre. Tancats per separat en la campana l’animal i el vegetal morien.\nActualment sabem que la fotosíntesi és el procés pel qual un vegetal utilitza la llum solar per obtenir energia i formar matèria orgànica a partir d’inorgànica. Els únics éssers vius que fan la fotosíntesi són els cianobacteris, les algues i els vegetals.\nQuan hi ha llum solar, el cloroplast (concretament, la clorofil·la que conté) capta la llum. La llum que capta serveix per unir petites molècules inorgàniques (CO2 de l’aire) i després, fer-ne de més grans (matèria orgànica). És a dir, el cloroplast transforma la matèria inorgànica en matèria orgànica.\nUn cop fet aquest procés, la matèria orgànica es pot cremar en el mitocondri i transformar-se en energia química que el vegetal podrà fer servir per créixer, dividir les seves cèl·lules, regenerar-se, o bé la podrà emmagatzemar en el vacúol per utilitzar-la quan l’absència de llum li impedeixi fer la fotosíntesi.\nÉs durant la nit o quan no hi ha llum solar que el vegetal, enlloc de fer la fotosíntesi, respira per mitjà dels mitocondris de les seves cèl·lules, de la mateixa manera que ho fan les cèl·lules d’un animal o d’un fong. De fet, hi ha parts del vegetal que no estan en contacte amb la llum solar i que no disposen de cloroplasts (ni els necessiten) per fer la fotosíntesi. Únicament les cèl·lules de les parts verdes de les plantes seran, doncs, fotosintètiques.\n2. Classificació dels Vegetals Briòfits\n[no vasos conductor]\n[no flors ni llavors]\n[flors i llavors]\n2.1. Els briòfits Els briòfits, representats fonamentalment per les molses, són els vegetals més primitius en l’arbre evolutiu. No tenen teixits diferenciats ni tampoc vasos conductors. La seva mida reduïda fa innecessari el transport de nutrients i sals minerals per l’interior del vegetal.\nLa reproducció dels briòfits, com la de tots els vegetals, segueix un cicle d’alternança de generacions, en què el vegetal passa per dues fases o estadis diferenciats al llarg de la seva vida: el gametòfit, que produeix gàmetes i és, doncs, la fase sexual del vegetal; i l’esporòfit que genera espores i configura, així, la fase asexual.\nEn el cas dels briòfits, l’organisme perenne que solem reconèixer és el gametòfit, que produirà gàmetes de tots dos sexes, capaços de nedar en l’aigua (d’aquí que les molses hagin de viure en llocs humits). Quan un gàmeta masculí (mòbil) coincideixi amb un femení (estàtic) tindrà lloc la fecundació i la formació d’una estructura en forma de micròfon damunt del gametòfit: l’esporòfit, que produirà espores que, empeses per l’aire o l’aigua, podran viatjar fins a trobar un indret on germinar i formar un nou gametòfit.\n2.2. Els pteridòfits La majoria de pteridòfits són les falgueres i les cues de cavall (equisets).\nEs reprodueixen per alternança de generacions. Tenen teixits, que són els vasos conductors que transporten sals minerals i agua de les arrels cap a les fulles (fil·loides) i de les fulles a les arrels.\nLa barreja de sals mineral i aigua es diu saba. Hi ha dos tipus de saba: la saba bruta (H2O i sals) que és transportada pel conducte que puja i, la saba elaborada (sucres) és transportada pel conducte que baixa.\nA l’esporòfit de la falguera en algunes èpoques li surten al darrera de les fulles uns punts marrons que són els sorus (contenidors d’espores) que formaran espores que germinaran. Quan troben un lloc ideal per viure germinen, és a dir, trenquen la paret que les envolta i formaran el gametòfit de la falguera, diminut i en forma de cor. Aquest produirà gàmetes femenins i masculins. El gàmeta masculí anirà a buscar un gàmeta femení, que estarà enganxat a la paret, normalment d’una altra falguera i formarà l’esporòfit.\n2.3. Les gimnospermes (llavor despullada) La gimnospermes són vegetals que fan flor i llavor però no fan fruit. La majoria són de la família de les coníferes (pins, avets, xiprers, sequoies, cedres…). A les flors masculines es formen els gàmetes masculins (pol·len), aquest es recobreix per una paret molt gruixuda, té dues ales que li serviran per desplaçar-se quan hagi de viatjar per l'aire. El gra de pol·len anirà viatjant per l'aire fins arribar a la flor femenina, i allà sortirà de la paret que l'envolta i fecundarà els òvuls que hi ha a la flor femenina.\nQuan hi ha més d'un òvul en una flor femenina el pol·len fecunda als òvuls, després la flor s'endureix (lignifica) i es forma una pinya, quan aquesta cau a terra s'escampen els pinyons i germinen, i tornen a repetir el procés.\n2.4. Les angiospermes (llavor protegida) \nLa llavor està recoberta per un fruit.\nSón la majoria dels vegetals.\nTenen flor, llavor i fruit. Ex: Roure, ametller, posidònia, cactus, atzavara,...\nReproducció entomòfila: necessiten els insectes per la pol·linització, per això les flors són de colors llampants.\nL’insecte s’alimenta del nèctar de la flor mentre se li queden enganxats els grans de pol·len al cos. L’insecte, anirà a buscar una altra flor i en aquell moment, algun d’aquells grans de pol·len cauran al pistil d’una altra flor. Més tard es produeix la fecundació, i quan s’ajunten els dos gàmetes es produeix el zigot. A continuació es produeix el ó es produeix l’embrió, finalment es produeix el fruit. Quan el fruit caigui, se’l menjarà un animal, farà les seves necessitats, i la llavor del fruit caurà a terra i creixerà una nova planta.\nUnitat 7 - 1rESOA\nApunts col·lectius Unitat 7: El Regne Vegetal 1r ESO A


L’enigma Maria Magdalena- Sapiens.cat\n« El Sant Sudari\nJesús i la Magdalena al Sant Sopar de Leonardo? »\nL’enigma Maria Magdalena\nMaria de Magdala, la Magdalena. Segurament la figura més controvertida del Nou Testament. Prostituta penedida, deixeble avantatjada o esposa de Jesús? La seva figura ha donat lloc a múltiples especulacions, des de la lectura més ortodoxa de les Escriptures fins a la literatura esotèrica. El personatge de la Magdalena s’ha convertit en un dels grans epicentres mistèrics de la religió cristiana.\nApropem-nos primer a la lectura canònica del personatge. La Magdalena procedia de Magdala, una ciutat situada a la costa occidental del llac de Tiberíades, l’existència històrica de la qual és objecte de debat. Possiblement, aquesta població es correspongui amb Tariquea, a Galilea. D’aquí li ve el nom. La seva figura apareix en els quatre evangelis canònics com una de les dones que acompanyaven a Jesús i els dotze apòstols. Poca cosa més ens diuen d’ella fins que arribem al final del relat de la Passió de Crist.\nAixí, segons les Escriptures, poca o cap incidència tindria la Magdalena en la vida de Crist. Només seria un personatge amb un paper figuratiu en diferents episodis. Així, sabem que Jesús l’havia exorcitzat per treure’n “set dimonis” i que va allotjar i proveir materialment Jesús i els seus deixebles durant la predicació a Galilea. Després, sabem que la Magdalena va ser testimoni de la mort de Jesús en la creu i que va intervenir en els rituals funeraris practicats al difunt. Finalment, en companyia d’altres dones, va ser el primer testimoni del moment de la resurrecció quan Jesús va aparèixer-se-li. Inclús, segons el relat de Joan, l’aparició de Jesús ressuscitat es produiria a ella en solitari. Una atenció especial cap a la Magdalena? Per què seria així?\nAra bé, la tradició cristiana occidental llatina va identificar tres personatges del Nou Testament amb la seva figura: Maria de Betània, la germana de Llàtzer el ressuscitat i la dona adúltera a qui Jesús va salvar de la lapidació. No existien evidències documentals de cap tipus per adjudicar a la Magdalena aquests altres personatges, però així va ser. I la tradició pesa molt quan ens apropem a les figures del cristianisme.\nAquesta assimilació de personatges ens porta cap a un episodi controvertit. Potser l’origen de la polèmica al voltant de la seva figura? Lluc narra com una dona, Maria de Betània, ungeix amb perfums els peus de Jesús i els eixuga amb els seus cabells a casa de Simó el leprós, poc abans de la seva arribada a Jerusalem. Una narració gairebé eròtica. En el cas de ser la Magdalena, en aquest episodi tindríem la primera evidència per a presentar-la com a companya sentimental de Crist.\nIgualment, la imatge de la Magdalena com una prostituta penedida no apareix enlloc de les Escriptures. És un episodi més de la tradició. Va ser el papa Gregori I el Gran qui va identificar Maria de Magdala amb una prostituta. Corria el segle VI i, a partir d’aquesta identificació, la Magdalena va convertir-se en una icona de l’art occidental. Molt s’ha especulat al voltant del perquè d’aquesta associació entre la Magdalena i la prostitució. Era una manera de qüestionar una visió feminista del cristianisme? Pot ser. Però també hem de valorar una lectura més pietosa: Jesús podia estimar personatges menyspreats per la societat, Déu acollia tothom.\nAmb el descobriment dels Evangelis Gnòstics, el 1945, a Luxor (Egipte), la figura de la Magdalena va redimensionar-se. En ells, apareix esmentada com una deixeble molt propera a Jesús, tan propera com els apòstols. Inclús, en l’Evangeli de Felip, trobem que Jesús tenia amb la Magdalena una relació de més proximitat que amb la resta dels seus deixebles i se la descriu com la “companya” de Jesús. Ara bé, en cap cas trobem cap prova de que fos l’esposa de Jesús. I molt menys de que tinguessin descendència. El que sí podem observar en aquests Evangelis és una lectura diferent del cristianisme, allunyada de l’Església de Pere: la idea de trobar a Jesús en l’interior dels creients en comptes de la necessària intermediació de l’Església. Seria aquesta una Església diferent de la de Pere i encapçalada per Maria Magdalena?\nEl nom Maria en hebreu és Míriam, que es podria traduir com “lloc elevat on resideix la divinitat”. D’aquesta manera, el nom de Maria Magdalena, de la mateixa manera que abans el de la Verge, podria indicar que aquesta va portar la llavor de Déu, és a dir, el fill de Jesús. Però novament ens movem en el camp de l’especulació. Cap prova ho indica. És més, aquest nom, Maria, era força comú entre la comunitat jueva del període. Per exemple, era el nom de la germana de Moisès. I si realment ens indiqués simbòlicament que la Magdalena era la dona de Jesús i mare del seu fill, com hem d’interpretar que el Nou Testament citi a set Maries o Míriams (incloent-hi la Verge i la Magdalena) al llarg de les seves pàgines?\nPer a acceptar la descendència de Crist i Maria Magdalena hauríem de donar per fet que van casar-se, I d’aquesta possibilitat no en tenim constància, però no ho hem de descartar ja que en aquells temps no prendre matrimoni i consumar-lo era un problema social de gran transcendència. Hi havia molt poques excepcions. Ara bé, si cerquem en els textos oficials de l’Església no trobem resposta sobre aquesta qüestió.\nCom hem vist, podem deduir una relació propera, gairebé íntima, entre Jesús i Maria Magdalena, però aquesta és negada per l’Església. Hem de recórrer a fonts externes per trobar-nos amb aquest polèmic passatge: “l’estimava més que a tots els deixebles i acostumava a besar-la a la boca sovint”, és un fragment de l’Evangeli de Felip. Com s’atreveixen a afirmar alguns investigadors, les bodes de Canà van ser en realitat les núpcies del fill de Déu? És per això que en aquell moment va reaparèixer la figura Verge Maria, present en la boda? I si això hagués estat així, el fet de tenir descendència hauria estat una conseqüència lògica de l’amor i del seu temps. Mai ho sabrem, però és la interpretació històrica més coherent.\nI que va ser de la Magdalena després de la mort de Jesús? Segons la tradició ortodoxa, Maria Magdalena va retirar-se a Efes, una de les dotze ciutats de Jònia (Turquia), acompanyada per la Verge Maria i l’apòstol Sant Joan, i en aquesta població va morir. El 886, les seves relíquies van ser traslladades a Constantinoble, on es conserven en l’actualitat.\nMés endavant, però, va sorgir una tradició diferent, segons la qual Maria Magdalena va refugiar-se a Egipte amb l’oncle de la Verge, Josep d’Arimatea. Posteriorment, cap al 42 d.C., haurien navegat pel Mediterrani en una barca sense rems fugint de les persecucions al cristianisme produïdes a Terra Santa fins arribar a la Gàl·lia, a Saintes-Maries de la Mer. Així, la Magdalena hauria viatjat fins a la Provença i hauria iniciat la seva evangelització fins que, finalment, s’hauria retirat a una cova (a Sainte-Baume, als afores de Marsella) on hauria dut una vida de penitència durant trenta anys fins a la seva mort. D’aquí neix la llegenda que emparenta els monarques merovingis amb la descendència de Jesús.\nÉs una llegenda més de les moltes que configuren la tradició cristiana. Però ha donat peu a l’especulació. La Magdalena va arribar a França acompanyada per la seva filla, la descendència divina, la filla de Jesús? Seria aquest el veritable Sant Greal? Cap document ho indica, però és una història ben bonica. Pròpia de la literatura. Un mite més.\nI finalment, la mare de totes les preguntes i potser la que presenta la resposta més senzilla: l’Església va voler esborrar la figura de Maria Magdalena? Rotundament no. L’Església considera santa a Maria Magdalena des de l’edat mitjana, en el segle XII, i si haguessin volgut esborrar-la de l’imaginari cristià mai l’haurien elevat a la categoria de santa. Igualment, existeixen múltiples temples cristians dedicats a la seva figura i en el santoral trobem diverses santes amb la denominació de Maria Magdalena. Amb això és impossible pensar que l’Església hagués pensat en esborrar-la de la història. Podem creure que van adaptar la seva figura, que van deformar-la o modificar-la en funció de determinades conveniències o conviccions, però mai van voler esborrar-la.\nEtiquetes: Cristianisme, Església, Història Antiga, Jesús de Natzaret, Maria Magdalena, Misteris de la història\nEntrada publicada a 3.3 Roma, República i Imperi\tel dimarts, 3/04/2012 a les 18:55.


Evangelio del 18/01/2015\nPublicado el 09/ Ene/ 2015\nL’evangelista Joan ha posat un interès especial en indicar als seus lectors com es va iniciar el petit grup de seguidors de Jesús. Tot sembla casual. El Baptista es fixa en Jesús que passava per allà i diu als deixebles que l’acompanyen: «Mireu l’Anyell de Déu».\nProbablement, els deixebles no l’han entès gaire, però comencen a «seguir Jesús». Durant un temps, caminen en silenci. No hi ha hagut encara un veritable contacte amb ell. Estan seguint un desconegut i no saben exactament per què ni per a què.\nJesús trenca el silenci amb una pregunta: «Què busqueu?» Què espereu de mi? Voleu orientar la vostra vida en la direcció que porto jo? Són coses que cal aclarir bé. Els deixebles li diuen: «Mestre, on habites?» Quin és el secret de la teva vida? Què és viure per a tu? Pel que sembla, no busquen conèixer noves doctrines. Volen aprendre de Jesús una manera diferent de viure. Volen viure com ell.\nJesús els respon directament: «Veniu i ho veureu». Feu vosaltres mateixos l’experiència. No busqueu informació de fora. Veniu a viure amb mi i descobrireu com visc jo, des d’on oriento la meva vida, a qui em dedico, per què visc així.\nAquest és el pas decisiu que necessitem fer avui per inaugurar una fase nova en la història del cristianisme. Milions de persones es diuen cristianes, però no han experimentat un veritable contacte amb Jesús. No saben com va viure, ignoren el seu projecte. No aprenen res especial d’ell.\nMentrestant, en les nostres Esglésies no tenim capacitat per engendrar nous creients. La nostra paraula ja no resulta atractiva ni creïble. Pel que sembla, el cristianisme, tal com nosaltres l’entenem i vivim, interessa cada vegada menys. Si algú se’ns apropés a preguntar «on viviu», «què hi ha d’interessant en les vostres vides», com respondríem?\nÉs urgent que els cristians es reuneixin en petits grups per aprendre a viure a l’estil de Jesús escoltant junts l’evangeli. Ell és més atractiu i creïble que tots nosaltres. Pot engendrar nous seguidors, ja que ensenya a viure de manera diferent i interessant.


Dijous amb molts núvols i poca pluja a Catalunya\nEls ruixats o plugims febles només s'esperen al Pirineu durant la tarda\nPrevisió per a dijous 4 de maig de 2017 | Pere Almendárez\nDijous s'espera un dia amb núvols abundants a totes les comarques però molt poques precipitacions. Durant el matí el cel ja estarà molt ennuvolat a totes les comarques catalanes amb algunes boires o boirines a les fondalades interiors. De cara al migdia i la tarda, els núvols seran més trencats a les comarques del sud del país deixant entreveure el sol a estones. Per altra banda, al Pirineu les nuvolades deixaran algun ruixat o xàfec, poc important. A la resta del territori, cel mig o molt ennuvolat. Vent de component sud amb alguna ratxa moderada durant la tarda.\nTemperatures mínimes sense gaires canvis, nit poc freda en conjunt. Mínimes entre els 0 i 5â¯°C al Pirineu, els 6 i 9â¯°C a l'interior i els 9 i 12â¯°C a la costa. Les màximes pujaran lleugerament, especialment a les comarques de Ponent i del sud. Màximes entre els 10 i 18â¯°C al Pirineu, els 19 i 25â¯°C a l'interior, localment més altes a les comarques de Ponent, i els 18 i 22â¯°C a la costa.


Articles de la categoria Cultura i oci - acicastello\nArticles de la categoria Cultura i oci\nL'Església celebra el Corpus Christi en honor al Santíssim Sagrament present a l'Eucaristia, el segon dijous després de Pentecostés. Actualment per acords governamentals amb la Santa Sede es realitza el diumenge immediat següent. A Xàtiva, com a altres poblacions, als seus inicis, datats al segle XIV, constava d'un element pagà i altre cristià. El dia anterior, aleshores dimecres, es realitzava un recorregut pels carrers de Xàtiva conegut com la cavalcada de La Degolla, també anomenada del Convit perquè anunciava i invitava a la festivitat de la jornada següent, i inclús en alguns textos se li dóna el nom de Cavalcada dels Cavallets, per desfilar en ella este grup de danses. Llegir més\n200.000 assistents a les Trobades 2014 que finalitzen a Algar del Palància\nVora 5.000 persones participen al Camp de Morvedre – Algar de Palància Vora 200.000 assistents a les Trobades 2014, més d’un miler de tallers i paradetes a les 18 festes per la llengua celebrades enguany des del 5 d’abril fins al 15 de juny. El clam per la nostra escola ha recorregut el País Valencià de sud a nord, amenitzat també per una desena de concerts de La Gira d’Escola Valenciana. RedactaVeu / Algar de Palància Vicent Moreno, president d’Escola Valenciana: “Amb el lema 'La nostra escola' s’ha consolidat una vertebració social de promoció i defensa de l’escola en valencià, pública, de qualitat, constructiva, participativa i transversal que està evidenciant la necessitat de generar el canvi en el Govern valencià, un govern que vetlle pels programes òptims d’ensenyament que reclama la societat valenciana, una Administració que atenga les necessitats educatives del nostre futur: els xiquets, les xiquetes i els joves valencians”. Llegir més\nDilluns, 16.6.2014 12:00h\nCorre l'estiu, de Pepet i marieta, cançó de l'estiu de TV3!!\nPer fi vos podem anunciar el que venim preparant des de fa mesos: Pepet i marieta seran els protagonistes de la campanya d'estiu 2014 de TV3 i Catalunya Ràdio. Els de l'Ebre han enregistrat un single i un videoclip que es presentaran el dia 27 de juny. La cançó, titulada Corre l'estiu, continua amb la línia festiva i reivindicativa del grup, però amb un toc d'alegria estival que de ben segur se vos encomanarà! Ací vos deixem l'anunci, fet aquest migdia, al telenotícies de TV3. Llegir més\nDimecres, 11.6.2014 08:45h\nBanda Simfònica Lira Castellonera davall la batuta del seu director José Tello Espert El proper dissabte, 14 de juny la Banda Simfònica Lira Castellonera. davall la batuta del seu director titular José Tello Espert realitzarà el tradicional Concert de Corpus el concert començarà a les 20:00 hores a l'Auditori Municipal Rex Llegir més


Salut desplegarà 500.000 tests d'antígens aquesta setmana que donen resultats en vint minuts\nper Gerard Recasens dimarts, 13 d’octubre 2020 - 09:30h\nUna professional sanitària vestida amb un equip de protecció contra la Covid-19. | CatalunyaDiari\nEl Departament de Salut desplegarà 500.000 tests d'antígens aquesta setmana, que permetran tenir resultats en vint minuts. Els tests s'aplicaran a persones amb símptomes, amb una «sensibilitat i especificitat molt bona» en els cinc primers dies. En paral·lel, Can Ruti, la Vall d'Hebron, Bellvitge i el Banc de Sang i Teixits posaran en marxa una tècnica 'pulling' per detectar nous casos. Els hospitals prendran una mostra de vuit persones i la traduiran en una sola analítica. En cas que el resultat sigui negatiu, es donaran com a negatius les vuit persones de la mostra. Si el resultat és positiu, es faran analítiques individualitzades. «Això permet augmentar molt la capacitat de diagnosi», ha assegurat la consellera de Salut, Alba Vergés.\n«La millor manera d'ajudar als professionals d'atenció primària és reduir la necessitat de proves»\nLes proves es faran amb mostres nasals, que també contribuiran a facilitar el procés. Actualment, es produeixen més de 140.000 proves a la setmana a Catalunya, és a dir, una prova per cada cinquanta persones. «La millor manera d'ajudar als professionals d'atenció primària és reduir la necessitat de proves», ha manifestat la consellera després de visitar el laboratori clínic de la Metropolitana Nord de l'Hospital Germans Trias i Pujol, a Badalona.\nDavant aquesta situació, Vergés ha reclamat «complicitat» a la ciutadania i els ha demanat limitar al màxim la mobilitat i la interacció social. El laboratori de Can Ruti ha fet més de 250.000 proves des que va començar la pandèmia, amb una capacitat de 6.000 al dia. Aquesta xifra podria augmentar fins a les 11.000 proves al dia amb la nova tècnica de 'pulling'. «Tot aquest esforç no serà suficient si no som un equip de 7,5 milions de persones donant resposta a la pandèmia del coronavirus», ha afegit.\nEls resultats es podran tenir en uns 20 minuts


El Servei d'Oncohematologia Pediàtrica de Vall d'Hebron acull una doctora becada per Aspanoa | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nEl Servei d'Oncohematologia Pediàtrica de Vall d'Hebron acull una doctora becada per Aspanoa\nLa pediatra Alba Fernández farà una estada d'un any a Vall d'Hebron per especialitzar-se en oncologia i hematologia infantil gràcies a un projecte de formació de l'Associació de Pares de Nens Oncològics d'Aragó\nLa Dra. Alba Fernández, pediatra que va finalitzar la residència el passat mes de maig, farà una estada formativa d'un any en el Servei d'Oncohematologia Pediàtrica de Vall d'Hebron, que lidera el Dr. Lucas Moreno, gràcies a una beca de Aspanoa (Associació de Pares de Nens Oncològics d'Aragó). Es tracta d'una associació fundada el 1988 amb l'objectiu de millorar la qualitat de vida dels nens amb càncer, donar suport als seus pares i impulsar la investigació.\nAspanoa ofereix projectes de formació, millora de la qualitat assistencial i humanització oncohematologia pediàtrica. En el cas dels projectes de formació, estan dirigits a professionals sanitaris de les àrees terapèutiques relacionades amb el càncer infantil. "Vaig triar Vall d'Hebron per fer la meva estada formativa per ser un centre amb una gran experiència en pacients pediàtrics amb tumors sòlids, hematològics i en trasplantament", explica la Dra. Alba Fernández, que abandona Saragossa per instal·lar-se a Barcelona. La Dra. Alba Fernández s'especialitzarà en Onco-Hematologia pediàtrica a Vall d'Hebron gràcies al projecte formatiu d’Aspanoa, que té una dotació de 30.000 euros.\nEl Dr. Lucas Moreno, Director Clínic del Servei d'Oncohematologia Pediàtrica, valora de forma molt positiva la col·laboració entre Vall d'Hebron i Aspanoa. "És una associació que té un compromís molt ferm amb els nens amb càncer, només l'any passat va ajudar a 196 menors en diferents fases de la malaltia", destaca. Per part de Vall d'Hebron, Lucas Moreno posa en relleu que es tracta d'un hospital que atén uns 120 pacients nous d'oncologia infantil a l'any. "Durant la seva estada formativa, la Dra. Alba Fernández tindrà ocasió de veure el dia a dia d'un dels centres més grans de l'Estat, que atén casos d'una complexitat molt alta i és re preferent en tumors com el sarcoma, el neuroblastoma o el trasplantament de progenitors hematopoètics", exposa.\nVall d'Hebron, referent de l'tractament de l'càncer en nens i adolescents de l'Estat\nEl Servei d'Oncologia i Hematologia Pediàtriques de Vall d'Hebron és, segons les dades del Registre Espanyol de Tumors Infantils (RETI), un dels centres que més nens i adolescents tracta de l'Estat, i és centre de referència per al trasplantament de progenitors hematopoètics o cèl·lules mare (més conegut com "trasplantament de medul·la òssia"), amb més de 1.300 realitzats i altres tumors com sarcomes i neuroblastoma. L'Hospital de Dia d'Oncologia i Hematologia Pediàtrica atén fins a 3.600 visites l'any per rebre tractament i fins a 7.600 visites per consultes.


L'Auditori celebra el seu 10è aniversari amb concerts de Vladimir Ashkenazy, Stanley Clarke, Pinchas Zukerman, Naturally 7, Bebe o Roger Mas - Ajuntament de Girona\nL’Auditori de Girona inaugurarà la nova programació, de gener a juny, amb un concert de Jordi Savall el dimarts 19 de gener. Aquest serà l’inici d’una extensa programació de gran qualitat, treballada per arribar al màxim de públic possible i amb gran diversitat d’estils i gèneres. Una temporada en la qual l’equipament gironí, consolidat com un escenari de referència, compleix 10 anys des de la seva inauguració, i ho celebrarà convidant el pianista Vladimir Ashkenazy, el 24 d’abril, i amb una jornada de portes obertes, el 29 de maig.\nAl llarg d’aquests deu anys, l’Auditori ha destacat per la qualitat i l’excel·lència artístiques de les seves propostes, és un projecte exemplar al territori i marca el prestigi musical de la ciutat de Girona. Per l’escenari gironí han passat grans artistes, nacionals i internacionals com ara Paco de Lucía, Jessye Norman, Valery Gergiev, Lorin Maazel, Ryuichi Sakamoto, Brad Mehldau, Ainhoa Arteta, Jane Birkin, Chick Corea, Michel Camilo, Jackson Browne, Maria Bayo, Luz Casal, Julieta Venegas, Miguel Poveda, Maria Joao Pires o Rosario Flores entre moltíssims altres.\nLa programació d’aquest desè aniversari està formada per un total de 31 concerts, 19 de música clàssica, 9 de música moderna i 3 concerts familiars. Per complementar l’oferta de concerts i amb la vocació de cercar nous públics, l’Auditori de Girona ha programat la línia Auditori Obert, amb una oferta paral·lela als concerts i formada per múltiples activitats com ara cursos, conferències prèvies a concerts, concerts per a les escoles o exposicions, que complementen i reforcen el caràcter formatiu i educatiu de l’equipament, i la voluntat d’arribar a tots els públics.\nAlgunes de les cites ineludibles d’aquesta nova temporada de clàssica seran: el prestigiós director d’orquestra i pianista Vladimir Ashkenazy (24 abril), que, juntament amb el seu fill oferiran un concert a dos pianos. Jordi Savall (19 gener) ofereix el concert inaugural de la temporada amb Les Concerts Royaux i Les Nations de Couperin. L’Orquestra Simfònica de Viena (14 febrer), torna a Girona cinc anys després, i en aquesta ocasió sota la direcció d’Adám Fischer. El pianista Alexei Volodin actuarà al costat de l’Orquestra de Cambra de Munic (6 març), i torna a l’escenari gironí la Royal Philarmonic Orchestra i el violinista i director d’orquestra Pinchas Zukerman (22 maig).\nLa programació de música moderna comptarà l’única actuació a l’estat espanyol de la formació The Stanley Clarke Band (11 març), en coproducció amb el Black Music Festival. Roger Mas farà el concert de presentació oficial a les comarques gironines del seu nou treball Irredempt (12 febrer). La cantant Bebe (30 gener), després de quatre anys de silenci, presenta a Girona el seu darrer treball. Els impressionants Naturally 7 (7 maig) oferiran a l’Auditori un concert únic a l’estat espanyol, i en coproducció amb el Girona a cappella festival. I des de l’Auditori, també s’organitza el concert que Malú oferirà al Pavelló Municipal Girona – Fontajau (30 abril), i que serà concert d’estrena de gira a Catalunya\nTotes les entrades i abonaments es posen a la venda demà, 17 de desembre, a través dels canals habituals.\ndocument pdf Programació musical\nGener a Juny de 2016 1753.1 KB


Detalls Apartament Marina Gaudí II\nApartaments a Barcelona › Apartaments Barcelona › Eixample dret › Marina Gaudí II\nLloguer mensual amb 5 m2 de terrassa privada i aire condicionat , Barcelona\nDes de: €1060\nModern i acollidor apartament a Barcelona, a poca distància a peu de la Sagrada Família, una de les obres mestres d'Antoni Gaudí. És un apartament totalment moblat de 45 m ², ideal per a una parella o una sola persona. Ampli saló menjador amb boniques plantes, 1 habitació doble, bany amb dutxa, cuina americana i terrassa. Roba de llit i tovalloles incloses en el preu.\nLa zona és molt tranquil i és a només 15 minuts del centre de la ciutat. El barri té totes les comoditats necessàries, com les botigues de queviures i dues estacions de metro 1 minut de l'edifici.\nExtras: Aire condicionat: 40 € per mes, Internet WiFi 55 € per mes. La neteja final de l'apartament després de la seva sortida no està inclòs. Depenent de l'estat de l'habitatge serà de 120 euros cap amunt.\nArribades des de 13:00 h. Sortides prematures sota petició (si la reserva anterior ho permet). Les arribades després de 20:00 h tenen un recàrrec addicional de 30 €. Les arribades més tard de les 23:00 h tenen un recàrrec addicional de 50 €. Les arribades en cap de setmana i/o dies festius tenen un recàrrec de 50 €. Les claus seran entregades a la propietat\nSortides fins a 11:00 h. Les sortides abans de les 09:00 h tenen un recàrrec de 50 €. Sortides tard sota petició (si la següent reserva ho permet) Les sortides tard tenen un suplement de 20 €.\n5 valoracions a Apartament Marina Gaudí II\nVaig viure a l'apartament durant les meves vacances de canvi a Barcelona i absolutament estimat això! Tot a l'apartament estava funcionant bé i era molt acollidora. D'altra banda, la ubicació és molt bona. Es triga aproximadament 10-15 minuts per arribar al Passeig de Garcia i Placa de Catalunya amb metro i uns 20-30 minuts caminant. L'àrea és molt segura i molt més força que la ciutat centre. També hi ha moltes botigues i bons restaurants al veïnat.\nNo era un problema per a mi personalment, però hi ha ascensor a l'edifici.\nLocalització, espaioses i equipades i el balcó!\nAquest lloc és meravellós. Localització, mida, Ausstattung.Wir hi havia 4 mesos i tot era gran.\nMarina Gaudí II can be reserved only if the booking start date is between 01 jul. 2020 - 13 jul. 2020


(S'ha redirigit des de: Àntia de Roma)\nEn haver convertit i batejat un oficial romà, fou arrestat per Fèlix i portat a Roma davant l'emperador Adrià (una tradició diu que fou portat a Messina, Sicília). L'emperador el féu lligar a una graella de ferro roent, però les lligadures es trencaren miraculosament i el bisbe es llevà i predicà a la multitud. De nou a la graella, Eleuteri no volgué abjurar de la fe, però el foc no li feia cap mal i s'apagà. Fou portat llavors a un forn encès, però a les dues hores, el jove en sortí totalment il·lès. L'emperador, enrabiat, el feu lligar a un carro tirat per cavalls salvatges que l'arrossegaren camp enllà; en arribar a un turó, però, un àngel l'alliberà i les bèsties del bosc l'envoltaren pacíficament. Hi visqué durant un temps fins que uns caçadors el trobaren i el lliuraren als soldats.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eleuteri_i_Àntia_de_Roma&oldid=21792488»\nLast edited on 24 ago 2019, at 11:58


10 octubre: Dia Mundial de la Salut Mental | Cerdanyola del Vallès\nInici / Actualitat / 10 octubre: Dia Mundial de la Salut Mental\ndg., 10/10/2021 - 09:15\nAvui 10 d'octubre, Dia Mundial de la Salut Mental. Han passat més de 18 mesos des de l'inici de la pandèmia de COVID-19. En alguns països, la vida està tornant a una certa aparença de normalitat; en altres, les taxes de transmissió i els ingressos hospitalaris segueixen sent elevades, pertorbant la vida de famílies i comunitats.\nL'OMS ha detectat en tots els països com la pandèmia ha tingut un gran impacte en la salut mental de les persones. Alguns col·lectius, com ara treballadors/es de la salut i altres de primera línia, estudiants, persones que viuen soles i aquells amb problemes de salut mental preexistent, s'han vist especialment afectades. Al mateix temps, una enquesta de l'OMS realitzada a mitjans de 2020 va mostrar clarament que els serveis d'atenció als trastorns mentals, neurològics i d'ús de substàncies s'havien vist significativament interromputs durant la pandèmia.\nPerò hi ha motius per a l'optimisme. Durant l'Assemblea Mundial de la Salut al maig de 2021, els governs de tot el món van reconèixer la necessitat d'ampliar els serveis de salut mental de qualitat a tots els nivells.\nEn aquest context, ha quedat ben clar que s'ha de cuidar la salut mental. Un dels recursos disponibles és l'app GestioEmocional.cat proporciona una sèrie de recursos i eines perquè per poder gestionar i valorar l'estat emocional en funció dels símptomes que es tinguis, rebre consells i indicacions sobre què cal fer en cada situació, o bé ser atès per un professional de la salut.\nL’ Ajuntament de Cerdanyola del Vallès es suma a la lluita contra l’estigmatització que pateixen les persones afectades per malalties mentals i al suport necessari per impulsar iniciatives que en millorin l’atenció, que ha de ser igual per a tothom.\nLa regidora de Promoció de la Salut, Carme Arché, vol enviar un missatge de solidaritat a les persones afectades i les seves famílies així com a totes les entitats que destinen els seus esforços a la salut mental i destaca que “l’Ajuntament de Cerdanyola vol donar visibilitat a aquestes malalties. Des de Promoció de la salut oferim suport als serveis públics del nostre territori que treballen en salut mental, CSMA (Centre de salut Mental Adults) , CSMIJ (Centre de salut Mental Infantil i Juvenil), SRC (Servei de Rehabilitació Comunitària) i Centres d’Atenció Primària, col·laborant en els seus programes i cedint diferents espais municipals per a la realització de les activitats que desenvolupen els seus professionals. La salut mental afecta tot el món”.


Esmorzars per a tots els gustos\nSalat, dolç, de forquilla, japonès, xinès, mexicà... Menja bé de bon matí!\nPer Ricard Martín Data de publicació: Dilluns 20 març 2017\n© Berta PfirsichPicnic\nHistòrics són els seus croissants, melindros i carquinyolis. En un barri fagocitat pel turisme, la Brunells segueix com si els darrers 15 anys –el temps que fa que hi vaig– no haguessin existit. I això és bo: en la cafeteria d'aquesta pastisseria pots gaudir d'un bon cafè amb llet ple de sucre blanc –res d'especialitat, sinó d'aquell Bou tant fort que et desperta d'una coça– i un croissant de xocolata antològic. Finíssimes i llardoses (plenes de llard, és positiu) capes de pasta fullada que embolcallen un bon xut de xocolata negra. Hi ha molts guiris, sí, però això encara és terreny autòcton.\nUn dels llocs claus per esmorzar a Gràcia: aquesta immaculada cafeteria és punt de reunió del professional liberal, modernet i 'hipster' de bon esmorzar del barri. El greg Pétros Paschalidis hi forneja cada dia, només amb ingredients naturals, la versió hel·lènica del dònut: la 'lúkuma'. Surten amb molts de sabors i farcits, alguns tant sorprenents com la de matija, glacejat amb essència de resina. També fan proves sovint: darrerament hi hem vist 'lúkumas' quadrades o amb 'topping' d'Oreo.\nRichard Bies, un pastisser nord-americà de raça – va ser cap de pastisseria a Escrivà, entre molts altres llocs– és el forner i propietari de la Donuteria, una cafeteria-obrador de dònuts artesanals. Cada dia forneja uns deu sabors diferents, que poden ser tan sorprenents com el de chutney de mango, coco i curri, o el de crema catalana. També en fa algun de salat, com el de poma, béicon i xarop d'aurò. Són grans i densos, a anys llum del producte industrial. Això en realitat és alta pastisseria aplicada al producte quotidià.\n“Hi ha molts xinesos que s’aixequen a les sis del matí i no s’han acostumat a menjar un croissant i un cafè amb llet”, explica el Kai Zhou, del restaurant Kai Xuan. En aquest restaurant hi fan l’esmorzar xinès de veritat, amb peces que com qui diu només fornegen ells a Barcelona: el 'xiaolongbao', un brioixet de massa gruixuda farcit amb verdures o carn, i el 'baozi', el mateix però en versió gegantina. Especialment addictiu és el 'da bing', massa de blat fregida i farcida de carn i verdura, assimilable a la pizza.\nUna preciositat de lloc davant el qual no funcionen les postures cíniques: Ugot és com el saló de te de la tieta francesa que mai vau tenir. La israeliana Adi Nachson ha omplert un antic magatzem d'ànima, amb una vaixella recopilada durant anys, un terra primorosament restaurat i una miscel·lània de mobles d'antiquari. En diuen bruncherie: hi podeu fer esmorzars potents i bons (ous fets en totes les modalitats possibles), plat del dia curós i de qualitat i pastisseria casolana feta per l'Adi ('Ugot' és pastís en hebreu). I també hi trobareu algun plat israelià, com la 'shakshuka', potents ous al plat especiats. Els esmorzars aquí són un plaer.\nQuè és La Cuina d’en Garriga? Doncs allò que hauria de sovintejar més a Barcelona. Un lloc sense estridències on el comensal gaudirà de plats sense trampes i on la base és un producte excel·lent i a un preu apte per a la classe mitjana. Això també s'aplica a l'esmorzar de traginer: si sou de la divisió cuqui i els llocs d'esmorzar de forquilla 'hardcore' us fan yuyu (Can Vilaró, Gelida...) aquí podreu gaudir d'uns ous extraordinaris amb cansalada Maldonado (de la millor del món) amb presentacions i coccions impecables. O els mateix ous de Calaf amb foie elaborat per la casa.\nEl B Lounge, restaurant del Barceló Raval, té una vessant noctàmbula impagable –bona cuina, espai ampli, original, i un mirador a dalt de tot, de 360 º únic a la ciutat. Ara bé, a l'hora d'esmorzar també tenen un roc a la faixa de proporcions considerables: el seu 'brunch' dominical, cada diumenge de 12 a 16 h, té un bon DJ, sí. Però el més important és que l'oferta tancada és molt atractiva: per 25, teniu un "tot el que puguis menjar" però amb teca de qualitat i que pot ser saludable si la combines bé: bàgels, embotits, quiche, fruites, formatges... Però també pastissos i dolços. Si em demaneu, la millor opció és posar-se tebi dels tres grups alimentaris 'hipsters' (pastrami, ous 'florentine'' i 'carrot cake') i pujar al mirador a fer-los baixar amb un Bloody Mary.\nMalpaso també és el restaurant (mexicà) de l’editorial, que com qui diu és porta amb porta. Com l'editorial, també és exquisit. I l'oferta d'esmorzars del cap de setmana és un desfici. És un bon lloc per esmorzar a diari, però els dissabtes i diumenges a partir de les deu hi trobareu, per 20 €, una barra lliure de menjar popular mexicà adaptat al nostre àpat matiner: mollete de frijoles negres, 'pancakes' amb bacó, 'enchiladas verdes' o 'huevos rancheros'. I podeu descobrir les aigües mexicanes, aigua amb fruita. La relació qualitat-preu és excel·lent.\n7 restaurants creatius prop de Barcelona\nPlats viscerals: atreviu-vos amb els menuts!\nCasa Leopoldo: torna la gran casa de menjars de Barcelona


Casa de Surf Sintra Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTravessa Das Perdizes No 5, Sintra, Sintra, Portugal, 2705-333\nBunk Bed Room with Shared Bathroom (2 Adults) - Llit\nConvento dos Capuchos4,58 km\nParc Monserrate4,63 km\nPalácio de Monserrate4,9 km\nMonserrate Palace4,91 km\nQuinta da Regaleira6,68 km\nChalet da Condessa Dâ€™Edla6,92 km\nPenha Longa6,96 km\nEstrada Velha6,99 km\nThe Sintra Gift7,04 km\nMés informació sobre Casa de Surf\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Casa de Surf és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sintra. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa de Surf ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen buceig, pesca, massatge, pistes de tennis, equitació estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sintra, faci de Casa de Surf la vostra llar.\nQuinta da Regaleira - 6,68 km\nConvento dos Capuchos - 4,58 km\nParc Monserrate - 4,63 km\nPalácio de Monserrate - 4,9 km\nMonserrate Palace - 4,91 km\nNomada - 6,45 km\nChalet da Condessa Dâ€™Edla - 6,92 km\nPenha Longa - 6,96 km\nEstrada Velha - 6,99 km\nThe Sintra Gift - 7,04 km\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 12945/AL\nCal que informeu el Casa de Surf de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: 12945/AL


El tsunami social que ens urgeix afrontar | NacióDigital\nper Josep M. Vilalta , 15 de novembre de 2019 a les 10:55 |\nEl benestar i la cohesió social a Catalunya presenten signes d'alarma. D'una banda, es tracta d'elements estructurals i històrics que coneixem: un estat del benestar encara feble, una estructura econòmica en bona part de baixa qualificació i amb alts nivells d'atur, bosses de pobresa, immigració, dèficits educatius amb desigualtats. Per un altre cantó, la magnitud de la crisi econòmica i financera iniciada els anys 2007-2008 ha estat determinant per accentuar-ne la magnitud i l'abast: així, per exemple, la població que viu per sota del llindar de pobresa ha augmentat, entre els anys 2007 i 2018, d'un 18,2% a un 21,3%. Una pobresa que s'acarnissa especialment amb les dones i la població immigrada.\nAlhora, observem fenòmens més recents com els de la dificultat en l'accés a l'habitatge (el nombre de famílies desnonades arriba a 13.041) o els salaris i contractacions que no permeten viure dignament: la taxa dels recentment anomenats "treballadors pobres" és del 14,4% (gairebé 500.000 persones), molt superior a països com Alemanya (9,1%), França (7,4%) i, fins i tot, superior a la mitjana espanyola (13,1%). La taxa d'envelliment es troba en el 18.7% de la població.\nEl que ens hauria de preocupar des de la vessant de les polítiques socials i de benestar és la distància enorme que trobem entre la riquesa que produïm (la nostra capacitat econòmica) i la realitat social del país. Probablement, l'indicador que amb més cruesa així ho posa de manifest és el de progrés social a escala europea. D'acord amb l'Índex Europeu de Progrés Social, Catalunya es troba en la posició 163 (sobre un total de 272 regions europees), una classificació exageradament inferior a la que ens correspon en termes de riquesa, on ens posicionem en el lloc 68. Podem afirmar, en aquest sentit, que Catalunya no aconsegueix traduir el creixement econòmic en major benestar i cohesió social.\nCom fer front a aquesta realitat social tan preocupant i alhora complexa? Pot semblar una obvietat, però en primer lloc cal ser-ne conscients (col·lectivament) i reconèixer que les solucions no seran fàcils ni miraculoses; és a dir, cal reconèixer el problema (els problemes, de fet), cal voluntat (política) per afrontar-los, amb contundència i a mitjà i llarg termini; cal, finalment, una acció concertada de diferents actors (institucionals, empresarials, socials i acadèmics). Cal també una nova mirada a la realitat social, on el coneixement, la recerca i la innovació social siguin factors crítics per a la millora.\nParlo de forma explícita del reconeixement del problema del benestar i la cohesió social perquè en els darrers anys el debat polític i el punt de mira social i dels mitjans que se'n fan ressò s'ha centrat en altres aspectes/realitats (principalment l'anomenat procés o en com recuperar el creixement econòmic) i en part han desviat l'atenció de les problemàtiques socials més punyents. De fet, avui en dia des de la ciència política, la sociologia i l'economia s'adverteix dels perills que les desigualtats i la manca d'horitzons dignes per a àmplies capes de la societat tenen per a la democràcia i que en part expliquen el creixement de fenòmens com el populisme, el feixisme i la desafecció política i envers les institucions.\nMalgrat aquesta panoràmica que he descrit resumidament, és cert que des de les polítiques públiques i l'acció social s'han dut a terme i es duen a terme iniciatives i projectes que van en la bona direcció. Així, ajuntaments, diputacions, consells comarcals, la mateixa Generalitat i diverses entitats del tercer sector social estan afrontant amb decisió els reptes que hem descrit i que quasi sempre, com hem dit, van més enllà de la capacitat competencial d'un organisme i requereixen una àmplia concertació per a la seva anàlisi i pel disseny, execució i avaluació de polítiques i programes.\nCal dir també que sobre el sector social (que inclou les administracions públiques i el propi tercer sector social) plana una sensació d'haver d'afrontar realitats molt dures i complexes amb unes eines (organitzatives, financeres, d'anàlisi, de recerca i innovació) sovint febles. La comparativa clàssica amb la fortalesa del sector sanitari al nostre país és recurrent i alhora certa: així com hem sabut bastir un sistema de salut de qualitat que en part és referent al món desenvolupat (malgrat les seves mancances i les problemàtiques dels darrers anys), no hem pogut o sabut edificar històricament un sistema de serveis socials robust, amb les conseqüències que tot això comporta en una societat cada cop més desigual i que afronta realitats tan importants com la pobresa infantil, les desigualtats educatives, l'atur i la precarització del mercat de treball, la immigració, l'habitatge o la vellesa.\nEl II Pla Estratègic de Serveis Socials 2020-2024 de la Generalitat ha de constituir, en tot aquest context, un instrument adequat per fer front als reptes sociodemogràfics de Catalunya. El Pla, el document de bases del qual ha estat elaborat pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, es troba actualment sotmès a un procés participatiu, per tal d'incorporar-hi les aportacions de la ciutadania i, sobretot, de les persones expertes i els professionals dels serveis socials. El Pla, que busca cohesionar, universalitzar i fer més efectiu el Servei Català de Serveis Socials, tot garantint una atenció centrada en la persona i la seva interacció familiar i comunitària, presenta cinc palanques de transformació, entre les quals m'agradaria posar èmfasi en la quarta, sobre "Governança i Coneixement". Aquesta hauria d'ajudar a estructurar un imprescindible marc de recerca, innovació i coneixement en l'àmbit social i reforçar les capacitats dels seus i les seves professionals a través de la formació de base, alhora que atorgar al sistema públic de serveis socials la qualitat, el prestigi i el valor que requereix.\nAixí mateix, el Govern de la Generalitat va aprovar recentment el Pla nacional per a la implementació de l'Agenda 2030 a Catalunya, i l'impuls de l'anomenada Aliança Catalunya 2030 entre actors institucionals i privats per fer efectius els Objectius de Desenvolupament Sostenible a Catalunya. L'Agenda 2030 inclou, com a objectius, molts dels referits a la cohesió social que hem esmentat.\nEn aquest context, la Plataforma Coneixement, Territori i Innovació (Plataforma CTI), impulsada per l'Associació Catalana d'Universitats Públiques (ACUP), la Generalitat de Catalunya, PIMEC, Foment i la Fundació La Caixa, així com d'altres institucions i empreses, va presentar el proppassat 18 de setembre al Palau Macaya de Barcelona, l'anomenada Agenda d'innovació social a Catalunya. Aquest document, que complementa l'Agenda per a la innovació i la competitivitat de Catalunya, té per objectiu promoure un espai de reflexió i diàleg entre els diversos agents implicats en la innovació social a Catalunya, així com estimular l'acció col·lectiva en aquest camp.\nA més, sosté que davant d'un context social fràgil i en profunda transformació, la universitat pot jugar un paper clau a l'hora d'impulsar dinàmiques i solucions basades en la innovació, ja sigui estimulant la recerca i proveint dades que generin coneixement sobre la realitat (Social DATA), aglutinant els actors de diferents sectors i promovent les interaccions entre ells (Social NET), propiciant entorns innovadors (Social LAB) i identificant persones i institucions que assumeixin lideratges creatius forts i facilitin les condicions per a la innovació (Social LEADERS). L'Agenda d'innovació social es proposa, en aquest marc, desplegar projectes per donar respostes concertades als reptes socials. Ara més que mai, la cruesa de la realitat social del país requereix respostes conjuntes, amb polítiques eficients i una perspectiva a mig i llarg terminis.\nLes anàlisis de NacióDigital, La lupa del sector públic, Societat, la lupa del sector públic, riquesa, producció, pobresa, polítiques socials, benestar, tsunami social, cohesió social, lupa del sector públic\nNoi vas equivocat...\nPer Espritsant el 15 de novembre de 2019 a les 19:11\nTu creus que a la massa social independentista de sous de més de 2000 euros al mes nets, els hi preocupa aixó, si els hi hagues preocupat molt hagessin fet unes manis de po, pero ja veus la ma d´obra barata i esclava del segle XXI, també els interessa dins de les mateixes arrels del procès soberanista, peró tu que creus que la merda que cagen... algu la tindria de netejar, i gent que cobra tant i tant i vols sortir a la foto i fent selfies a les manis, no son gent que s´enbruta les mans de merda.... aixó ja ho saps prou com funciona aqui i a la maricastaña...


Salvem la darrera cabina telefònica de Barcelona!\nPublicació: dijous 2 de febrer 2017, 17:32h\nLes cabines de telèfon de Barcelona es van instal·lar als anys 60 i ràpidament es van convertir en un símbol de la ciutat. L'any 2010 n'hi havien més de 100.000 repartides per tot Barcelona. Però avui dia, si volem trobar una cabina de les antigues, amb vidre i sostre, ens costarà molt. De fet, només n'hi ha una a tota Barcelona. Està al carrer Lledoner número 2, a la Vall d'Hebrón. Una única supervivent. Una gladiadora i lluitadora incansable que ha sabut mantenir-se dempeus i guanyar -fins avui dia- la batalla a l'avenç tecnològic i al vandalisme.\nTot i sobreviure, aquesta darrera cabina te tots els números d'acabar a terra, veient com les seves companyes han anat caient una per una. Però l'Anna, una veïna de l'Eixample, va crear una petició a Change.org per demanar a l'Ajuntament que conservi aquesta última cabina de Barcelona. La sol·licitud ja supera els 1.500 signants, tot i que de moment no es plantegen anar a parlar amb l'Ajuntament a títol individual. "He esperat el suport de les signatures per no interactuar a títol individual, i també per conèixer millor les opcions i la situació real de la cabina", ens explica l'Anna.\nLa veritat és que la cabina està deteriorada i bruta, però conserva part dels vidres, en part perquè la setmana passada la van restaurar. Van posar alguns vidres trencats i van canviar el terra de la cabina. L'Anna, si aconsegueix que l'Ajuntament l'escolti i finalment la conservi, voldria poder "confiar en el civisme i pensar que entre tots en tindrem cura i la respectarem com un patrimoni comú. Una cosa de tots i totes, si bé és cert que abans que l'arreglessin estava força deteriorada. En tot cas, vull confiar en la gent".\nLa petició a Change.org ha tingut una bona acollida. En tot cas, l'Anna es planteja altres accions per salvar la cabina, com "crear un esdeveniment 'Última trucada' on durant un període breu tothom pugui fer una darrera trucada a manera de comiat. Els diners recollits podrien anar a la Fundació Arrels". També voldria fer algun tipus d'activitat com un passi de pel·lícules on la cabina sigui la protagonista, com 'La Cabina' d'Anonio Mercero, o 'Última Llamada' de Joel Schumacher. Tot sigui per salvar la darrera cabina de telèfon de Barcelona, que ja és patrimoni de la ciutat. I està en perill d'extinció!


3er Dolç Festival – CDiTCs\n21 agosto, 2015\t 2 noviembre, 2015\nInicio Actuació 3er Dolç Festival\nEl 18 de juliol de 2015, la Colla de Dolçainers i Tabaleters de Castelló, va participar en la tercera edició del Dolç Festival. Aquesta iniciativa promoguda per la Diputació de Castelló i recolçada per la Federació Valenciana de Dolçaina i Tabal, a dut a la Colla aquest any a la població de Xert.\nA més a més, Xert celebraba la «V Dansada a Xert», pel que vam tindre la sort de compartir escenari (en aquest cas plaça) amb la resta de participants, com van ser la Colla de dolçainers i tabaleters de Xert, el Grup «Veniu a Cantar» de Benicarló, Grup de Danses «Lo Cirilo» d’Alcalà de Xivert, Grup de Danses infantils de Xert i el Grup de Danses «La Barcella» de Xert.\nEl dia es va tancar amb un sopar de germanor i tot i que la plutja va fer acte de presencia duran la vesprada, no va deslluir cap de les actuacions. Moltíssimes gracies als veïns de Xert per la seva acollida.\nSiguienteMare de Déu d’Agost


Notícies :: Opinió :: En defensa del patrimoni natural de Catalunya\nDijous 15\tGener 2015 - 15:07\nJa han passat mesos des de la presentació pública de la Declaració a favor del patrimoni natural de Catalunya (de 29 de març de 2014), un document que recollia un suport social mai abans vist en aquesta temàtica, ja que el signaven un centenar d'organitzacions dels àmbits acadèmics, professionals i del tercer sector. L'impuls d'aquesta crida i d'aquest consens provenia, i prové, de la constatació del deteriorament continuat del patrimoni natural al nostre país i de la insatisfacció generada per part de l'administració responsable.\nDes d’aleshores s’han realitzat diverses accions de divulgació de la Declaració, que ha estat presentada personalment al mateix president de la Generalitat, a més de ser objecte d'una compareixença al Parlament de Catalunya i, per suposat, haver estat enviada al diversos responsables sectorials del Govern. Tanmateix, molts tenim la percepció general que l'administració no ha fet res durant aquests mesos. Realment no hem vist que s'hagi fet cap passa per començar a tractar alguna de les preocupacions recollides a la Declaració.\nNo és d'estranyar, doncs, que, al final, el tema hagi ressorgit. S'ha redactat un recordatori i s'han tornat a recollir adhesions. I no hauria d'estranyar als responsables polítics de la conservació del medi natural del país que en aquest recordatori es doni una passa endavant i es demani la destitució d'algú. És el fruit de la indignació lògica dels ciutadans que veuen totalment desateses les seves raons i comproven el desinterès oficial per escoltar-les per molt fonamentades que estiguin.\nS'ha de dir que, en el marc d'aquest procés de protesta i de proposta, les organitzacions signatàries de la Declaració han anat reforçant la seva coordinació i capacitat d'entesa. Això ha donat lloc a un diàleg fructífer i a iniciatives paral·leles ben interessants. Un exemple concret és l'elaboració participativa d'un mapa d'impactes al patrimoni natural, que està en marxa, i al qual us animem a aportar-hi els vostres coneixements (*). Però el que volem dir amb això és que, al marge dels elements negatius del balanç, a banda de la incredulitat pel desinterès demostrat pels responsables polítics, aquest procés està ajudant a una major cohesió entre tots aquells sectors que, des de la societat civil, l'acadèmia i els àmbits professionals, sí que ens sentim responsables del llegat que suposa per a un país el seu patrimoni natural. Nosaltres, sempre positius, ho volem destacar com a una inversió de vertebració social important per al futur.\nMés, sobre...: patrimoni natural , catalunya , plataforma , declaracio , declaració


La Lleganya: L'home que feia setze ...\nL'home que feia setze ...\nGràcies a l'obra de John Carlin, i a la versió cinematogràfica que en va fer Clint Eastwood, la història de la Rugby World Cup de 1995 i de la conversió dels Springboks en l'equip de la nació de l'Arc Iris va travessar les fronteres del rugbi per ser coneguda socialment. Coneguda i apreciada. Són molts els qui, després de llegir el llibre o veure la pel·lícula, s'han acostat al món del rugbi amb uns altres ulls, perdent prejudicis i copsant que, darrere d'un esport rude, hi ha un tou de valors en joc que transcendeixen allò merament esportiu.\nInvictus, però, no és l'única gravació sobre aquell moment. La cadena esportiva ESPN va produir, el 2010, el film The Sixteenth Man, dirigit per Cliff Bestall i amb la veu en off de Morgan Freeman, que l'any abans havia encarnat magistralment el paper de Nelson Mandela, Madiba, en el film d'Eastwood.\nAquí sota teniu el tràiler, i els enllaços, al documental que recrea d'una manera molt fidel un dels moments històrics de la rugby nation i de Sudàfrica.


Els hospitals de titularitat municipal de Tortosa i Amposta es desvinculen definitivament del grup Sagessa | Aguaita.cat\nEls hospitals de titularitat municipal de Tortosa i Amposta es desvinculen definitivament del grup Sagessa\nLa societat GINSA anuncia l'acomiadament de cinc treballadors així com la recol·locació de 33 més arran de la seua sortida de l'accionariat dels tres centres ebrencs\nACN, Tortosa / Amposta | 09/01/2018 a les 20:41h\nArxivat a: Societat, Hospital de la Santa Creu, Clínica Terres de l'Ebre, salut, Jesús, Fussmont, Hospital Comarcal del Montsià, Amposta, Ginsa, Sagessa, Tortosa, Adam Tomàs\nImatge d'arxiu de l'hospital comarcal d'Amposta. | S.B.\nLa societat GINSA, AIE, integrada dins del grup Sagessa, es desvincula definitivament de la gestió dels hospitals de titularitat municipal de Tortosa –Hospital de la Santa Creu de Jesús i Clínica Terres de l'Ebre- i Amposta –Hospital Comarcal del Montsià així com els centres i serveis de la Fussmont, com la residència d'avis-. L'assemblea general de la societat, amb representants de totes les institucions que la composen, ha anunciat que els seus membres van arribar a un acord mutu el passat 27 de desembre que autoritza la sortida de l'accionariat. Mentre que en el cas dels centres tortosins la desvinculació es va fer efectiva el passat 31 de desembre, en el cas d'Amposta serà este dimecres, 10 de gener. Amb motiu d'esta sortida, que suposarà "una disminució del 23%" de la seua facturació, GINSA anuncia en el mateix comunicat una reestructuració de la societat "a les necessitats actuals". Això, addueix, suposarà extingir cinc contractes de treball i recol·locar 33 professionals –la majoria dels serveis i manteniment- als diferents centres del grup.\nActualment, la societat disposa d'una plantilla formada per 350 treballadors.\nDe moment i per fer efectiva la transició, GINSA ha anunciat que continuarà prestant els "serveis indispensables" durant el temps "estrictament necessaris" per facilitar el traspàs i migració de sistemes que "garanteixi la correcta prestació dels serveis públics d'aquestes entitats i un procés de desconnexió progressiu i ordenat". Així ho han acordat els ajuntaments que fins ara formaven part de la societat en el marc d'un acord que ha permès la seua sortida "pactada, negociada i amistosa", que requeria la unanimitat de tots els seus membres, segons ha reconegut l'alcalde d'Amposta, Adam Tomàs. On no hi ha hagut acord, però, és en la part proporcional del cost de la plantilla que donava suport als centres i que els municipis haurien d'assumir. En este cas, ha acordat posar el cas en mans d'un arbitratge. Amposta, però, ja ha anunciat que subroga una vintena de treballadors que assumirà Fussmont així com alguns de manteniment –s'ha ofert també a d'altres que estaven a Reus poder tornar a Amposta-.\nMalgrat que el comunicat tanca fent palès el balanç "molt positiu" del treball conjunt al llarg del temps en el desenvolupament sanitari i de l'atenció social, la voluntat dels ajuntaments de Tortosa i Amposta d'abandonar la societat del grup Sagessa havia estat manifestada públicament de forma prèvia i reiterada pels respectius alcaldes. El de la capital del Montsià, ho va avançar en una entrevista concedida a l'ACN l'estiu de l'any 2016. Els escàndols judicials i financers a l'entorn del conglomerat de gestió sanitària capitanejat per l'Ajuntament de Reus, o la destitució del director general que va dixar sense gerent el centre ampostí, van acabar per deteriorar la confiança dels ajuntaments ebrencs, titulars dels centres hospitalaris i sociosanitaris que gestionava. "Sagessa havia tingut cert sentit durant molts anys per desplegar un sistema social i sanitari a les Terres de l'Ebre que la Generalitat no podia organitzar al seu dia. Però la Generalitat té una estructura pròpia des de 2003 que ha anat creixent, no té sentit que tinguéssem el centre de gestió a Reus", ha subratllat Tomàs. La proximitat, recorda, és clau. "Començava a resultar feixuc malgrat la predisposició des de Reus. Volíem més independència de gestió i informació: això ens acaba de convèncer que hem de ser nosaltres mateixos i tenim marge econòmic per a l'autogestió", ha afegit.\nEn el cas d'Amposta, la societat prestava serveis valorats en 1,6 milions d'euros, que el consistori està ja treballant per assumir amb la creació d'una nova estructura de compres o el sistema informàtic. Així doncs, seran els mateixos ajuntaments els que, de moment, continuen assumint la gestió dels centres després de que la proposta efectuada pel conseller de Salut destituït, Toni Comín, de crear una empresa pública territorial que ho assumís, davant la impossibilitat jurídica que fos l'ICS directament, no va acabar de convèncer els municipis. L'aplicació de l'article 155 va acabar trucant possibles modificacions o acords posteriors. Tomàs, en este sentit, ha precisat que la voluntat és continuar treballant amb la Generalitat en esta mateixa línia, però ha recordat la necessitat de que, com a contractant dels serveis sanitaris d'estos equipaments municipals, no només assumisca la gestió sinó també el passiu que arrosseguen. "Tenim préstecs que paguem amb el que la Generalitat ens compra i no té sentit que dixem l'activitat i assumim nosaltres els préstecs. Ens agradaria que la Generalitat entrés, però ha d'assumir els passius", ha tancat.\nLa CGT reclama una millor gestió per evitar els col·lapses a urgències d'hospitals de Tarragona i l'Ebre\nViure quan els músculs no tenen força\nLa CUP sosté que es mantindrà el model de gestió hospitalària tot i l'adéu a Sagessa


Sí a l'ampliació d'El Prat, el manifest\nLa Cambra de Comerç de Barcelona, el Cercle d'Economia, Foment, Pimec i el Racc lideren la iniciativa per a l'ampliació de l'Aeroport del Prat\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 31 de maig de 2021 09:43\nAeroport del Prat de Barcelona | iStock\nLa Cambra de Comerç de Barcelona, el Cercle d'Economia, Foment, Pimec i el Racc són els màxims responsables del manifest a favor de la nova ampliació de l'Aeroport del Prat. Una millora que diuen que ajudarà a reforçar el paper de l'aeroport barceloní de hub intercontinental i donar sentit a la feina que es fa per atreure vols intercontinentals i de llarga distància, segons han explicat les entitats en el manifest: "Per incrementar la seva capacitat, cal construir la terminal satèl·lit ja prevista i l'allargament d'una de les pistes; addicionalment aquestes obres donarien a l'aeroport una dimensió adequada per assolir un paper destacat de hub".\nTal com han afirmat les entitats signatàries, a causa de la situació actual, posant èmfasi en el dèficit històric d'infraestructures denunciat per la societat civil catalana, no s'hauria de renunciar a una inversió de 1.600- 1.700 milions d'euros en una infraestructura que contribueix el 7% del PIB de Catalunya, i que, amb l'ampliació, arribaria a una contribució del 9%.\n"L'ampliació de l'Aeroport és imprescindible no només des de la perspectiva de l'economia del visitant i de la ciutat de Barcelona, que en cap cas volem menysprear; sinó també, i molt fonamentalment, per a la localització a Barcelona, a la seva Àrea Metropolitana, a les comarques que l'envolten i a tot Catalunya, d'iniciatives empresarials internacionals", han afegit.\nAixí doncs, les entitats signatàries d'aquest manifest han reclamat l'acord entre Aena, la Generalitat, l'Àrea Metropolitana de Barcelona, i els Ajuntaments de Barcelona, el Prat, Gavà, Viladecans, Sant Boi (i la resta dels afectats), per tal d'enviar a les institucions europees un missatge clar i contundent de consens amb relació a l'interès públic que justifica l'ampliació, i a les mesures de compensació mediambiental que cal adoptar; per tal de facilitar la seva execució.\nAeroport del Prat: deures per al nou Govern\nLa llei de ferro d’El Prat


ACTIVITATS NÀUTIQUES A LA TARDOR A ROCROI VILANOVA | RocRoi Adventure activities blog\nACTIVITATS NÀUTIQUES A LA TARDOR A ROCROI VILANOVA\n07/10/2020 RocRoi\tLeave a comment\nEl centre de RocRoi a Vilanova i la Geltrú és l’únic centre d’activitats obert tot l’any. En aquest centre es realitzen activitats nàutiques com ara el caiac, l’open caiac, el paddle surf, el ràfting de mar, la vela, el catamarà, el big SUP, ioga a la platja o en un SUP, etc. I una de les millors èpoques de l’any per gaudir de totes aquestes activitats és a la tardor: temperatures altes, poca afluència de gent, mar en calma i poc vent.\nPer aquest motiu hem planificat algunes activitats per fer aquesta tardor amb tots els que vulgueu fer-les. En aquest pla s’inclouen activitats individuals i grupals, però sempre s’inclou l’aventura, l’adrenalina i la diversió. Aquí va la nostra proposta d’activitats nàutiques a la tardor a RocRoi Vilanova:\n- Cap de setmana de pont d’octubre (10 – 12 OCT), 7 – 8 i 28 – 29 novembre:\no Excursió guiada en open caiac de 3h a Els Colls\nLa zona de Els Colls és una zona rocosa de poca alçada on la vegetació arriba quasi a tocar la mar. En aquesta zona es formen petites coves que ens permetran endinsar-nos en elles per gaudir d’aquest espai natural tan bonic. A més, durant el trajecte trobarem gran diversitat de cales.\no Excursió paddle surf de 2h\nLa sortida guiada en paddle surf és una experiència que tots hauríem d’experimentar com a mínim un cop a la vida. L’experiència de recórrer la costa de Garraf en un SUP paddle és única: equilibri en cos i ment, rem segur i vent a la cara. T’atreveixes a provar?\n- Cap de setmana del 17 i 18 d’octubre:\no Curs de catamaran\nVols aprendre a navegar en un catamarà per poder gaudir del mar amb la teva parella, amics o família? Aquest és un curs intensiu d’un dia de catamarà per fins a tres persones. El curs s’imparteix en dues hores durant el matí i dues hores durant la tarda. El preu per a una persona és de 170 €.\n- Cap de setmana de Halloween (31 octubre-1 novembre):\no Excursió guiada en veler\nPuja a un dels nostres velers amb capacitat de fins a quatre persones i gaudeix de la navegació en un entorn natural com és la platja de Vilanova i la Geltrú.\n- Cap de setmana de el 14 – 15 de novembre:\no Curs de caiac\nAprèn a navegar en caiac de mar en espais oberts i exposats a contratemps com és el Mar Mediterrani. Amb aquest curs podràs realitzar activitats d’un nivell superior tipus sortides de diversos dies en paratges naturals que no et podries ni imaginar. Aquest curs de caiac és un curs intensiu d’un dia repartit en dues hores al matí i dues a la tarda. El curs es pot realitzar amb un grup de fins a 10 persones i el preu per persona és a partir de 125 €.\n- Cap de setmana del 21 – 22 de novembre:\no Excursió guiada en catamarà\nAquesta és una de les excursions guiades més populars al nostre centre de RocRoi Vilanova. En ella descobriràs cales i platges de la costa de Garraf en catamarà amb un guia expert que us podrà explicar curiositats i la història de la zona.\nJa no tens excuses per no venir a gaudir de les activitats nàutiques aquesta tardor a RocRoi Vilanova. Recorda que a la tardor normalment el mar està en calma, el vent és fluix i la temperatura és agradable i oscil·la entre els 18 i 25 graus.\nT’esperem a RocRoi!\nPrevious PostPONT DEL 12 D’OCTUBRE A LA PLATJANext PostQUINES ACTIVITATS PUC FER A LA TARDOR AL PIRINEU?\nAQUEST HIVERN, CANVIS I DEVOLUCIONS 100% GARANTITS SENSE COSTOS ADDICIONALS\nCURS PER APRENDRE A NAVEGAR EN CATAMARÀ A ROCROI VILANOVA\nQUINES ACTIVITATS PUC FER A LA TARDOR AL PIRINEU?


La cantant Suu va omplir Cal Figarot de música, en el marc d’un concert del Festival Musicveu | RTVVilafranca\nLa cantant Suu va omplir Cal Figarot de música, en el marc d’un concert del Festival Musicveu\nEn el concert d’aquest diumenge al vespre a Cal Figarot, l’artista va fer un repàs a la seva trajectòria, fent posar dempeus el públic vilafranquí que la rebre amb una entrega total a la seu social dels Verds.\nDesprés de triomfar amb el seu primer disc ‘Natural’ i guanyar el premi Enderrock a millor artista revelació, la cantant Suu va tenir èxit arreu presentant les cançons del darrer treball ‘Ventura’. El pop festiu de Suu, que a vegades abraça el reggae, l’ska i el calypso, en aquest treball ha anat evolucionant també cap a l’electrònica.\nEn el concert d’aquest diumenge al vespre a Cal Figarot, l’artista va fer un repàs a la seva trajectòria, fent posar dempeus el públic vilafranquí que la rebre amb una entrega total a la seu social dels Verds. Un públic que, comprant la seva entrada, va contribuir solidàriament amb l’Associació Ressò, beneficiaria del festival Musicveu d’enguany.\nUn dels temes que va fer vibrar més als espectadors va ser, sens dubte, ‘Tant de bo’, una melodia enganxosa que ha estat aquest estiu la banda sonora de Televisió de Catalunya, fet que ha contribuït també a bona part del seu èxit i repercussió mediàtica.\nCal Figarot, MUSiCVEU, Suu


RÀDIO ARENYS - El grup de veïns que recull firmes pel campanar fa una segona entrega de signatures a l'Ajuntament\nEl grup de veïns que recull firmes pel campanar fa una segona entrega de signatures a l'Ajuntament\nDe fet, es mostren satisfets de la gran resposta que està obtenint la iniciativa i del suport que reben per part de la resta d’arenyencs. Recordem que la campanya ha sorgit després que hagin sortit veus contràries a què aquestes toquin, tant a les hores, com els quarts, així com en les celebracions religioses. Aquest grup de veïns no vol que a la nostra vila acabi passant com altres municipis de Catalunya, on s’ha acabat traient-los el so. Una de les veïnes que recull les firmes, Maria Comet, ha mostrat la seva satisfacció al veure la sensibilitat del poble d’Arenys davant la possibilitat que el campanar pugui deixar de sonar.\nComet ha criticat que sigui algú que ha vingut de fora a viure a Arenys de Mar i vulgui canviar les tradicions locals. A més, dóna la casualitat que aquest veí viu a la part alta de la riera, allunyat per tant del campanar.\nDe fet, aquest veí ha fet arribar escrits tant al Defensor del Poble, com el Síndic de Greuges i el Defensor del Pueblo. Precisament, aquest últim ha enviat diversos requeriments a l’Ajuntament perquè es respecti els decibels a l’hora de fer sonar els campanes. Tot i això, l’Alcalde ha dit que mentre farà tot el que sigui possible perquè les campanes no deixin de sonar.\nRàdio Arenys (05-02-2014)\n© Ràdio Arenys (2014)


Comprar Materials de lloguer Paleàpolis Musicografia\nDinsic > Musicografia > Paleàpolis\nEl títol de la composició ens situa en un moment històric i en un espai concret: la paleàpolis és una part de l’antiga ciutat grega, com es pot veure en els treballs arqueològics de Sant Martí d’Empúries. El compositor estableix un nexe imaginari amb aquest paisatge mític, i els àmbits modals utilitzats per a cada secció defineixen una sonoritat que ens submergeix en paisatges de la Grècia clàssica.En la partitura trobem indicats els modes, autèntics i plagals, emprats en cada secció.\nLa partitura està escrita per a arpa i orquestra de cordes, amb unaintervenció de solo que pot ser interpretat per flabiol, flauta o violí. Les sis breus seccions de l’obra porten dos tipus d’indicacions: l’expressiva i la modalitat.\nLa dansa de la quarta secció i la cançó tradicional de la darrera es combinen amb altres parts de caire molt diferent, com el solo d’arpa o el passatge “Misteriós”, concebut quasi com un ritual.\nPaleàpolis està dedicada a Albert Bosch i a la Jove Orquestra de Figueres.\nArpa, Flauta, Violí, Viola, Violoncel, Contrabaix\nQuartet de corda núm. 3 musica 2 abesten 4 Da Camera 22 Palau insòlit piano Carnestoltes Quartet de corda núm passeport cançó can El timbaler del Bruc abesten 3 soliloquis els músics més petits acompañamiento de canciones infantiles corda cantata nadalenca nit de vetlla Da Camera 22: Tres danses americanes per a quartet de corda partitura nadal somnis orquestra i cada instrument flauta Sonatina de Nadal abesten abesten 2 cançoner Literatura e interpretación de la trompeta Musica


La professora de l'INS Domènech i Montaner haurà de ser readmesa\nRosa Maria García va ser professora de l'INS Domènech i Montaner durant 8 anys.\nAixí ho declara la sentència imposada pel jutge\nActualitzada 30/06/2016 a les 21:52\nDesprés que el passat 16 de juliol la professora de l’INS Domènech i Montaner acomiadada per quedar-se embarassada, Rosa Maria García, tingués el judici al contenció de Tarragona, ara ja es coneix la sentència. El jutge ha dictaminat a favor seu, dient que reconeix el dret de la mestra a «obtenir el destí que tenia amb anterioritat» i condemna al Departament d’Ensenyament a pagar els costos judicials amb un màxim de 300 euros, tot i que té dret a presentar un recurs d’apel·lació en un màxim de 15 dies.\nAra és decisió de Rosa Maria decidir si vol tornar al seu anterior lloc de treball, però ella no ho veu del tot clar. «Per una part, ocuparia el lloc de treball més convençuda que mai», explica García, referint-se als esforços judicials que ha fet. Per l’altra banda, li preocupa com reaccionaria l’equip directiu del centre, que la va fer fora.\nLa sentència del magistrat exposa que no pot conèixer les «raons concretes que motiven la decisió de no continuïtat» i que aquesta «ha de contenir un mínim de motivació per garantir que no s’incorri a l’arbitrarietat, i més quan la recurrent-Rosa Maria García- ha gaudit d’una baixa de maternitat imminentment abans», referint-se al curs 2014-2015.\nLa sentència dóna més punts a favor de la professora a l’exposar que ella no sabia «ni tan sols a quin curs a quin curs es referien els incompliments, ja que la major part del curs anterior va estar de baixa». García exposava que se l’acomiadava per no haver desenvolupat correctament les tasques que li eren assignades. A això se li ha d’afegir que «l’informe de l’inspector és de data posterior a la resolució que es recorre, tractant-se d’un informe preceptiu».\nUn dels motius que van portar a l’antiga treballadora del centre reusenc a denunciar va ser que considerava que no la volien renovar per la baixa de maternitat. Aquest fet també l’ha ressaltat el jutge en la seva sentència: «El que és més greu, tampoc s’hn aclarit les fundades sospites de l’actora que la seva baixa de maternitat podria ser la causa determinant de la decisió administrativa» i exposa que aquest «fet incorriria en una vulneració dels drets paterns protegits i emparats tan constitucional com legalment, considerant que, si els incompliments es refereixen al curs anterior de dita baixa, no s’entén perquè se li va concedir destí pel curs subsegüent».\nGarcía afirma que «passa molt sovint» i coneix altres dones en la mateixa situació que no ho han volgut denunciar.


Seat, Nissan i Renault pararan la producció per problemes derivats de la Covid-19 - À Punt\nSeat, Nissan i Renault pararan la producció per problemes derivats de la Covid-19\nFord Almussafes encara no ha pres cap decisió, tot i que UGT ha demanat que s'hi paralitze l'activitat.\nPlanta de Seat a Martorell (Barcelona) / À Punt NTC\n13 de març 2020 - 19:47\nLes empreses automobilístiques Renault, Nissan i Seat pararan l'activitat industrial a les seues factories espanyoles pels problemes derivats del coronavirus. La planta de Nissan a la zona franca de Barcelona ha hagut de parar per la falta de subministraments d'un proveïdor clau, fabricant de rodes, situat a la zona d'Igualada, que es troba sota confinament a causa de la Covid-19.\nSeat ha decidit tancar les tres línies de producció de la planta de Martorell, a Barcelona, a partir de dilluns que ve per problemes de subministrament i de mobilitat, així com per la decisió del govern espanyol de decretar dissabte l'estat d'alarma durant quinze dies per a contindre la pandèmia. L'aturada de la producció afectarà 7.000 dels 13.000 treballadors, la resta continuarà treballant amb normalitat sempre que siga possible.\nRenault, per la seua banda, ha anunciat que paralitza l'activitat industrial a les seues factories els pròxims dies 16 i 17 de març després d'un cas positiu d'una treballadora a Valladolid i pels problemes de subministrament de peces causats per les dificultats de transport.\nFord Almussafes encara no ha pres cap decisió sobre la paralització de la producció. El sindicat UGT, majoritari a la planta, ha demanat a la direcció de la factoria que preveja totes les mesures possibles davant l'emergència sanitària del coronavirus, fins i tot paralitzar l'activitat productiva de manera preventiva.


RAÓ EN LA DIVERSITAT: ELS DEVOTS DEL FORMIGÓ\nELS DEVOTS DEL FORMIGÓ\nAquesta gent actua i medra en l’obscuritat, a cara descoberta i sense carasseta, doncs la nocturnitat amb que s’han elaborat les seues normes ho permet.\nL’ambició i avarícia de personatges que embruten amb els seus afers ajuntaments i conselleries, ha omplert amb més de 300 milions de metres quadrats de formigó el nostre litoral, les nostres muntanyes i els nostres camps en tan sols deu anys.\nMireu-los, allà van amb el seu trage i corbata aquestos homenets que disposen del nostre territori en nom d’un progrés social i econòmic líder... Líder en desenrotllament insostenible i en mal ús de l’exercici polític!\nAixò si! Espavilats si que ho són, doncs valorar el sòl rústic comprat per les promotores a preus molt baixos, com si foren urbanitzables fins i tot abans de la seua requalificació..., escolteu! Això sols ho poden fer éssers dotats d’un do especial, quasi miraculós en tant que aconsegueixen, per a major glòria benefactora i misericòrde cap a eixos pobrets i famèlics promotors, que quatres xavos pagats per aquelles terres esdevinguen plusvàlues milionàries amb beneficis astronòmics.\nI com la Providència és magnànima amb aquesta humil i desventurada gent que tant ha patit, ha volgut també dotar-los de la gràcia per la qual puguen comprar vivenda sobre plànol i vendre-la abans de la formalització de l’escriptura, generant així, Oh, miracle diví! Plusvàlues de fins el 846% en menys d‘un any.\nTambé sel’s ha concedit el meravellós fenomen de convertir el 25% de sòl agrícola en paisatge de ciment i pilotetes que passegen entre forats. Què bonic!\n“La LUV divina nos ha traido la prosperidad y la vanguardia a esta nuestra Comunidad” escoltant les pregàries de necessitats i desemparats empresaris, urbanitzadors, constructors, arquitectes, advocats i algun que altre polític amant de La Creació, de la seua flora, fauna i paisatge, als quals, i en atenció als immaculats sentiments d’aquestes resignades ànimes, la divinitat els ha enviat, quan ha sigut menester, eixos càndids querubins trànsfugues advocats de les causes impossibles, com per exemple la de Dénia.\nI tan gran és la magnanimitat dels déus amb aquestos infortunats i menesterosos empresaris del taulell i afins que, davant aquesta injusta i traïdorenca crisi enviada per les forces del mal i responsable que no es compre ni tan sols un dels més de quatre milions de pisos buits que hi ha arreu de l’estat (quant suor i sacrifici per a res, què injust!), responsable també que el deute de les immobiliàries als bancs arriben als 313.176 milions d’euros (d’ells uns 10 en mora), la pietosa deïtat, dic, no ha consentit que els preus dels pisos baixen entre el 15 i 21% com als EEUU i Anglaterra, ni tampoc que els bancs els traguen al mercat per vendre-los i sanejar el seu balanç ni, per la mort de Déu! obligar la majoria d’aquestes pobres empreses a fer suspensió de pagaments i encetar així concursos d’acreedors, no!\nL’omnipotent ésser diví ha procurat que l’estat injecte 50.000 milions d’euros per comprar deutes dels bancs, tranquil·litzant així a aquestes empreses tan desemparades, alhora que els propis bancs i caixes d’estalvi, fent honor a la misericòrdia, esdevinguen socis immobiliaris per tal d’engreixar el seu patrimoni en bens immobles abans que depreciar els seus actius... Ja vindran temps millors! Vosaltres sou forts, podeu esperar! Tingueu fe!... els exhorta la deïtat.\nMentre tant, l’opulent i multimilionari poble treballador (empleats de fàbriques, dependents de botigues, autònoms, etc.), obligats a obeir aquesta voluntat divina, està acomplint la seua altruista tasca: som els donants d’eixos 50.000 milions d’euros!\nI per la part que ens pertoca als valencians, aquest ric poble del “levante español” que gràcies als seus devots tenim col.legis, instituts, hospitals i centres de salut a cada pam i dotats de les últimes tecnologies, hem d’estar orgullosos d’haver oferit, tots a una veu, eixes noves glòries que la nostra riquesa natural atresora per a bé del pobre i desconsolat món de la construcció dispensador de progrés.\nAixí doncs, unim-nos, germans, a través d’eixos càntics d’amor, per continuar oferint cada quatre anys la llum popular de nostres llanternes que il.luminen la nit de nostre poble. Això si, ja comencen a esgotar-se les bateries, preparem-nos a vorer fantasmes institucionals per tot arreu!\nPreparem-nos a vorer la realitat.\n“per no frenar al final de la curva,\nme’n vaig anar dins d’un barranc,\ni en el taller, el mecànic em deia\n‘burro, animal, per no frenar’ ...”\nSi, ja se, que la nostra benvolguda comunitat, te himne, i no lletra (o almenys oficial), però aquesta oficiosa, podria ser ben gràfica de on se’n anem tots plegats si no posem un poc de seny i sentit comú entre els nostres adlàters.\nEns visiten moltes persones, i segurament, quasi totes es senten meravellats per la bellesa de les nostres costes, de les nostres muntanyes, dels fons marins. De tot allò que el creador, o l’accident còsmic, ha posat al nostre abast. I això esta bé.\n¿Per què s’empenyen alguns en crear un mon de formigó, rejoles, i construccions que res tenen a vorer amb les dunes, platges verges, i muntanyes per a explorar?\nPensem com a xiquets, si encara podem.\nQue magnífiques aventures entre els canyars, desembarcs a platges inhòspites, tresors amagats entre les dunes, cabanyes al damunt d’un pi, o baix d’un taronger.\n¿No serà millor conservar en la memòria dels que vinguen en un futur, allò que fa encantadors els pensaments que encara conserven a la memòria?\nNo es tracta de ser ‘Peters Pan’, sinó de créixer a poc a poc, amb coneixement, madurant i cremant etapes, gaudint de cada instant, olorant l’aire pur que tenim, reconeixent el camí que tantes voltes hem fet, i ensenyar-lo als nostres fills, de manera reconeixible.\nI, mentre tant, freneu, que si no se’n anem de cap dins del barranc, ... recordeu la cançoneta.\nUna abraçada des de Xàbia,\nSempre, de tota la vida, la primera estima ha sigut la nostra mare, i la segona la nostra mare TERRA. En quina classe de fills ens hem convertit?


Lloguer de vacances Llafranc, Costa Brava | ATA\nLloguer de vacances Llafranc\nDiuen que el litoral de Palafrugell, al Baix Empordà, és el rovell de l’ou de la Costa Brava. Doncs allà mateix es troba Llafranc, un nucli eminentment turístic que encara conserva part del seus orígens de poble mariner i de pescadors.\nArrebossa’t a la sorra blanca de la seva platja, passeja i gaudeix del paisatge al camí de ronda que uneix Llafranc i Calella, i puja al far de Sant Sebastià per contemplar l’espectacle que s’obre als teus ulls. L’escriptor Josep Pla, fill de Palafrugell, va dir de Llafranc que era “un autèntic descans”. És això i molt més. Vine a descobrir-ho.\nDes de l'Associació Turística d'Apartaments de la Costa Brava i Pirineu de Girona t'oferim les millors ofertes per a gaudir de les teves vacances a Llafranc, Costa Brava.\nA continuació, podràs trobar tant cases amb piscina privada a Llafranc com apartaments de vacances a Llafranc a preus imbatibles. Reserva ara les teves vacances d'una manera totalment segura i econòmica a través de la nostra associació.\nApartaments i cases de vacances a Llafranc\nApartament LLAFRANC 2\n5 persones, 2 habitacions, 70 m2