Espanya acumula més de 10.000 contagis registrats en dos dies\nLes UCI dels hospitals gironins comencen a tenir complicacions davant l'increment de pacients crítics. | ACN\nPel que fa a les defuncions, des de l'últim informe n'hi ha hagut 132, i ara la xifra és de 77.496\nper Andreu Varea / ACN 22/04/2021 18:55h | Actualitzat a 2021-04-22 19:16h\nEspanya ha registrat 10.814 positius de Covid-19 des de dimecres, fet que deixa la xifra global en 3.456.886 des de l'inici de la pandèmia. Pel que fa a les defuncions, des de l'últim informe se n'han registrat 132 noves, i ara la xifra total des de l'inici de la pandèmia és de 77.496. Segons el darrer balanç del Ministeri de Sanitat, en els darrers set dies s'han registrat 330 morts. D'aquestes, a Madrid n'hi ha hagut 86, a Andalusia 63, al País Basc 27 i a Castella i Lleó 26, mentre que a Catalunya n'hi ha hagut 23.\nLa Comunitat de Madrid encapçala els contagis en els últims set dies amb 13.236 casos, seguida d'Andalusia amb 9.109. Per darrere, Catalunya amb 8.801 i el País Basc amb 5.769. Des de l'inici de la pandèmia, Madrid és on més contagis s'han acumulat, amb 666.823 casos. Just després se situa Catalunya amb 569.080. Els segueix Andalusia amb 539.780. La comunitat autònoma amb més diagnosticats el dia previ és Madrid amb 1.962. A Catalunya n'hi ha hagut 238.\nMés de 10.000 pacients ingressats per Covid-19 a tot Espanya\nAra com ara, al conjunt de l'Estat hi ha 10.049 pacients ingressats per la infecció, que ocupen el 7,99% de tots els llits disponibles. 2.283 persones estan ingressades a l'UCI, el 22,62% del total de llits per a crítics. A Catalunya, el nombre de pacients a l'hospital per coronavirus és de 2.063, el 8,16%, i a l'UCI n'hi ha 535, un 36,64% de la capacitat total. Això vol dir que prop de 4 de cada 10 llits de crítics que hi ha al Principat estan ocupats per malalts de Covid-19.\nEn les darreres 24 hores hi ha hagut 1.178 persones hospitalitzades a l'Estat per la infecció, mentre que 1.169 han estat donades d'alta. D'aquestes hospitalitzacions, a Madrid n'hi ha hagut 321, a Catalunya 233 i a Andalusia 176.\nEl 21,4% de la població espanyola, amb almenys una dosi de la vacuna\nD'altra banda, de les 15.435.285 de dosis de la vacuna que el govern espanyol ha entregat a les comunitats autònomes i a l'Exèrcit fins a aquest 22 d'abril (10.199.085 de Pfizer / BioNtech, 1.372.800 de Moderna, 3.717.000 d'AstraZeneca i 146.400 de Janssen) se n'han administrat 13.909.964 (9.691.293, 881.273 i 3.337.398 respectivament), que representen un 90,1% del total. Així, 10.141.949 persones, el 21,4% de la població espanyola, ha rebut almenys una dosi, i n'hi ha 3.768.015 que han rebut les dues, el 7,9%.\nA Catalunya, de les 2.450.730 dosis rebudes (1.607.030 de Pfizer, 221.100 de Moderna, 598.600 d'AstraZeneca i 24.000 de Janssen), se n'han administrat fins ara 2.217.908, el 90,5% del total. Hi ha 1.639.279 persones amb almenys una dosi i 578.629 amb la pauta completa. La comunitat que més dosis ha rebut ha estat Andalusia (2.549.950) i fins ara n'ha administrat el 93,6% (2.386.916). Extremadura és la que ha injectat fins ara el percentatge més alt de les vacunes que ha rebut, concretament 377.168 de 397.985, el 94,8%.\nLa demanda dels aeroports i aerolínies europees: «Com més aviat millor»


Usuari Discussió:Aaxeel - Viquitexts\nAvís automàtic de robot a És tot fosc i jo al llit[modifica]\nHola. Gràcies per col·laborar amb Viquitexts. Us donem la benvinguda al projecte; tot i així, hi ha un problema amb les vostres contribucions a la pàgina És tot fosc i jo al llit i un robot que intenta reconèixer i reparar vandalismes i proves d'edició us l'ha marcada per destruir. Si el robot ha marcat per destruir una edició legítima, espero que accepteu les disculpes del seu controlador, i que n'informeu a la seva discussió per intentar millorar-ne el seu funcionament. Disposeu de la pàgina de proves per fer les vostres proves d'edició. --IradiBot (comentaris/incidències) 17:12, 2 abr 2009 (CEST)\nAvís automàtic per robot a És tot fosc i jo al llit[modifica]\nHola. Gràcies per col·laborar amb Viquitexts. Us donem la benvinguda al projecte; tot i així, hi ha un problema amb les vostres contribucions a la pàgina És tot fosc i jo al llit i aquestes han estat revertides per un robot que intenta reconèixer i reparar vandalismes i proves d'edició. Si el robot ha revertit una edició legítima, espero que accepteu les disculpes del seu controlador, i que n'informeu a la seva discussió per intentar millorar-ne el seu funcionament. Disposeu de la pàgina de proves per fer les vostres proves d'edició. Gràcies.--IradiBot (comentaris/incidències) 17:14, 2 abr 2009 (CEST)\nEl vostre compte ha estat blocat temporalment per a evitar que continueu vandalitzant la Viquipèdia. Si desitgeu fer contribucions útils, sou benvingut a tornar quan el vostre bloqueig expire. Podeu discutir les causes del vostre blocatge en aquesta mateixa pàgina.—el comentari anterior sense signar és fet per KRLS (discussió • contribucions) 17:28, 2 abr 2009 (CEST).\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Usuari_Discussió:Aaxeel&oldid=10577»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 abr 2009 a les 17:28.


Com llegir la meva factura telefònica [vídeo] - Som Connexió\nEn el nostre dia a dia rebem factures de tota mena. Siguin d’un servei o l’altre, en paper o en format digital, totes tenen una cosa en comú: ens fa molta mandra obrir-les i encara més revisar-les.\nPerò… i si li donem la volta a aquest rebuig i intentem treure’n alguna cosa de profit?\nLa factura de Som Connexió és un document senzill i clar que busca facilitar a l’usuari la informació de valor del seu consum. A la factura hi ha dades que ens poden ser molt útils si sabem fer-ne una lectura més enllà de la xifra que hem d’abonar.\nPer ajudar-vos a entendre i analitzar les vostres factures de Som Connexió hem preparat aquest petit vídeo on us expliquem quina informació us dóna la factura que rebeu cada mes i com la podeu utilitzar.\nDe què ens serveix revisar el nostre consum?\nEn primer lloc, mirant l’històric de consum dels últims mesos, podem veure si la tarifa que tenim contractada és la que més s’adequa a les nostres necessitats.\nTambé ens pot servir per veure les fluctuacions del nostre consum i decidir un canvi de tarifa puntual. Per exemple, pot ser que un mes ens hàgim excedit en el consum de dades perquè hem passat molt temps fora de casa. Si preveiem que aquest mes en farem un ús similar, podem canviar la nostra tarifa.\nTambé és possible que passi just el contrari, que preveiem que el mes vinent consumirem molt per sota del que és habitual, i també podem demanar un canvi de tarifa.\nEn qualsevol cas, us recordem que a Som Connexió podeu canviar de tarifa d’un mes per l’altre tantes vegades com vulgueu i sense cap penalització.\nPer últim, revisar el nostre consum també ens ajuda a prendre consciència. Per exemple, si veiem una progressió en l’ús de dades, podem analitzar si l’augment del consum respon a una necessitat real o a una dinàmica provocada per altres factors. En funció del que veiem, podrem decidir variar els nostres hàbits de consum.\nAra et pots llegir


El règim bonapartista executa els dissidents de Barcelona\n3 de juny de 1809\nFoto: Institut Nacional d'Història de l'Art, París\nBarcelona. Dijous, 3 de Juny 2021. 00:00\nTal dia com avui de l’any 1809, fa 211 anys, a Barcelona, el règim bonapartista executava cinc dissidents que havien estat detinguts i empresonat pocs dies abans. Segons l’acusació i la sentència condemnatòria, els convictes Salvador Aulet, corredor de canvis; Joan Massana i Josep Navarro, rendistes; i Joaquim Pou i Joan Gallifa, religiosos de l’orde dels teatins, formaven part d’una conspiració —anomenada popularment de l’Ascensió— que tenia la missió de sabotejar el funcionament de l’administració militar napoleònica a Catalunya. El règim bonapartista va resoldre l’execució sumària d’Aulet, Massana i Navarro amb el mètode de la forca; i de Pou i Gallifa amb el del garrot vil per la seva condició de religiosos.\nEl 13 de febrer de 1808 l’exèrcit francès del general Duhesme havia entrat pacíficament a Barcelona i havia desplegat una àmplia xarxa d’agents bonapartistes que, en poc temps, tindrien identificats i vigilats els elements d’ideologia més reaccionària de la ciutat, considerats els principals opositors a la nova administració. Seria precisament un d’aquests agents, el capità francès Provana, que aconseguiria introduir-se en el nucli de la conspiració i, amb el cap de policia Casanova, la desarticularia. Aulet, Massana i Navarro serien detinguts a casa del primer. I els clergues, al convent del seu orde a la plaça de Santa Anna. En aquella darrera operació, aconseguirien escapolir-se els també clergues Ofarril, Mora, Foxà, Rovira i Morera.\nEl judici que va seguir les detencions, instruït per Madinabeytia —regent de l’Audiència del nou règim— i que va precedir les execucions, dirigides pel general Porte —comandant militar de la plaça—, va tenir un ampli ressò i va ser objecte d’un important debat social. I malgrat que bona part de les classes mercantils i intel·lectuals de la ciutat estaven compromeses amb la nova administració bonapartista (com, per exemple, el comerciant i emprenedor Erasme de Gòmina, un dels homes més rics del país), aquelles execucions van ser durament reprovades pel conjunt de la societat barcelonina. Poc després d’aquelles execucions, el règim napoleònic va promoure el desembarcament de 2.700 funcionaris procedents de París.\n2 de juny de 1423 Neix Ferrante, fundador de la branca napolitana del Casal de Barcelona Marc Pons\n1 de juny de 1939 Destapen una suposada trama de bous, faldilles i política Marc Pons


150 alumnes es reuneixen a Girona en una trobada transfronterera - El Gerió Digital\nHa de servir per fomentar les relacions entre futurs estudiants universitaris de banda i banda dels Pirineus\nDijous, 3 d'abril de 2014 11:42h\nEstudiants de batxillerat a l'Escola Politècnica de la Universitat de Girona © ACN\nLa Universitat de Girona acull durant tot el dia la segona edició del Campus Transfronterer, una iniciativa de les universitats de Girona i Perpinyà que busca acostar els estudiants de primer de batxillerat que estudien català i francès. Quan encara els queden dos anys per iniciar els estudis universitaris, el projecte també vol que coneguin l'oferta de graus d'un i altre centre per tal que es puguin decidir a anar a estudiar fora de la seva zona. L'any passat, la primera trobada es va fer a Perpinyà i, aquest dijous, s'ha repetit a Girona on, al llarg de tot el dia, els han preparat activitats per fomentar la relació entre els estudiants i també el coneixement de la ciutat i de la universitat.\n"Tots són estudiants que coneixen les dues llengües i els volem presentar totes les opcions d'estudis de les dues ciutats per incentivar la seva mobilitat", ha explicat el vicerector de la Universitat de Perpinyà, Jean Benkhelil. Per la seva banda, el delegat del rector de la UdG, David Brusi, també ha insistit en la importància de fer accions per acostar els dos territoris. "Volem propiciar un dia d'intercanvi entre estudiants que no tenen la llengua com a una barrera i volem fer que tinguin més relacions i lligams entre un costat i l'altre", ha destacat Brusi, que creu que hi ha molta feina a fer encara per tal que hi hagi més mobilitat d'estudiants a una i altra banda dels Pirineus.\nEls 150 alumnes que participen de la jornada vénen dels instituts Santiago Sobrequés (Girona), Alexandre Deulofeu (Figueres), Illa de Rodes (Roses), Cap Norfeu (Roses), Déodat de Séverac (Ceret), Français Arago (Perpinyà) Polyvalent Aristide Maillol (Perpinyà) i Charles Renouvier (Prades).\nL'Amandine i la Clotilde són estudiants de l'institut de Ceret i fan educació bilingüe. "Parlem català i per a nosaltres és un avantatge per venir aquí i entendre-ho tot", reconeix l'Amandine, que assegura que estaria interessada en venir a estudiar a Girona i que, per això, avui vol aprofitar per conèixer millor quins estudis ofereix la UdG. "Venim per veure si amb el nostre nivell de català podem estudiar en condicions i si podem tenir relacions com les que tenim a França amb els estudiants catalans", apunta la seva companya, la Clotilde.\nEntre els estudiants catalans hi ha també interès per conèixer quins atractius ofereix l'oferta universitària de Perpinyà per tal de plantejar-se si, a l'hora d'anar a la universitat, fan el salt a l'altre costat del Pirineus. "He viscut sis anys a França i conec bé la llengua, si vull anar a estudiar a fora suposo que seria més fàcil accedir a les places de les universitats franceses", explica un dels alumnes de l'institut Santiago Sobrequés de Girona, l'Alex Company, que té família francesa.


Fem 13 – Jonquerenc : 0 – 7 – Vilassar Hoquei\nRevisió mèdica 2019\nFem 13 – Jonquerenc : 0 – 7\nPartit on les nostres petites han lluitat molt, però sense el premi del gol.\nEl partit comença a les 12.51h amb l’aliniació següent per part del CH Vilassar : Berta Xampeny, Noa Abellán, Anna Ramos, Ivet Palazón i Berta Estapé. A la banqueta, Paula Cobo, Leire Mesa i Alba Hernández.\nEls primers minuts de partit són clarament de domini del les vilassarenques. Cal destacar una arribada amb xut de la Noa, que bloca la portera rival, i una bona i ràpida conducció amb arribada a porteria rival per part de la Ivet.\nAl minut 17.25 la nostra portera, la Berta, ha de realitzar la primera intervenció de mèrit i salvar una clara ocasió de gol del CP Jonquerenc.\nDurant els minuts següents, el Vilassar realitza un bon treball de marcatge individual. L’entrenadora dóna indicacions des de la banda i la defensa es mostra ferma, atenta i centrada. Durant aquest minuts hi ha atacs i ocasions en ambdues porteries.\nAl minut 14.25 una altra bona interveció de la portera vilassarenca.\nNo és fins als set minunts de partit que arriba el primer gol de l’equip rival. Aquest gol no fa baixar els braços a les nostres jugadores, que continuen lluitant amb força, ganes i cortage.\nEl nostre 1r canvi és la Paula Cobo que entra en sustitució de l’Anna. La Paula surt amb moltes ganes i demostrant, com sempre, una actitud lliutadora i compromesa amb l’equip.\nEn el minut 12.11 l’entrenadora del Jonquerenc demana el 1r temps mort. Nosaltres aprofitem per fer el 2n canvi, entra l’Alba en substitució de la Berta Estapé. En els pròxims minuts cal destacar una gran ocasió de gol de la Ivet, que apunt ha estat d’entrar. I una bona jugada de l’Alba per la banda esquerra que ha acabat en una centrada que no ha rematat ningú entre els tres pals.\nEl minut 9.58, després d’una bona jugada d’equip del Jonquerec, arriba el 2n gol.\nPoc després entra la Leire en sustitució de la Ivet. El canvi aporta força i velocitat al Vilassar.\nAquest 2n gol esperona a les jugadores del Vilassar que tornen a realitzar bones actuacions en defensa i joc en equip.\nEn el minut 5.50 arriba el 3r gol de l’equip visitant. Son minuts on el rival domina i obliga a fer grans actuacions a la nostra portera.\nEn aquests darrers minuts de partit, cal destacar una gran actuació en defensa i posterior xut de la Berta E, un parell de bones jugades conjuntes de conducció i arribada de la Berta i la Noa, la bona actitut de l’Alba que ho prova i lluita, i el pal de la Noa després d’una gran execució d’una falta directa.\nS’acaba la 1ª part amb el resultat de 0 a 3.\nLa 2ª part começa amb les mateixes jugadores que a l’inici de la primera del CH Vilassar. El CP Jonquerenc ens marca el 4t gol als pocs segons. Remarquem una bona jugada de la Ivet que qüasi fa pujar el primer gol del Vilassar al marcador en el minut 18.34.\nEn els següents minuts domini de l’equip rival, amb un bon joc col·lectiu. Tot i que hi ha arribades a les 2 porteries.\nUna altra gran intervenció de la nostra portera arriba en el minut 15.45 en un “un contra un”.\nUn altre temps mort per part del Jonquerenc. El Vilassar aprofita per fer sotir a la Leire, que en la següent acció fa un gran xut a porteria.\nEn el minut 10 hi ha un altra bon xut de la Noa i poc després una parada més de la Berta.\nLa Noa no desisteix i prova repetidament fer entrar la pilota a la porteria rival. Qüasi ho aconsegueix en el minut 4.40 !!!\nEn el minut 4.17 l’arbitre pita una falta directa contra el Vilassar. Aquesta falta, tot i la bona actitud de la nostra portera acaba amb el 5é gol del Jonquerenc.\nEls últims minuts 2 gols de l’equip rival deixen un marcador final de 0 – 7.\nTot i que el FEM-13 ho ha intentat fins l’últim segon de partit, aquesta jornada el gol no ha arribat.\nÀNIMS NOIES !\nSÍ, SÍ, SÍ…VILASSAR FEMENÍ !!!\nConsells per una alimentació saludable 03/30/2020\nDavant la situació provocada pel coronavirus , l’ajuntament de Vilassar tanca fins nou avis el pavelló d’esports Paco Martin. 03/12/2020


Viladamat convoca un sopar popular on tothom s'ha de portar el tiberi - Empordà\nViladamat convoca un sopar popular on tothom s'ha de portar el tiberi\nEl dissabte 29 de febrer es farà una cercavila amb gralles i tambors\nRikus amenitzarà la festa. EMPORDA.INFO\nRikus amenitzarà la festa.\nEl programa del Carnaval de Viladamat es concentra tot en la tarda del dissabte 29 de febrer. La cercavila, pensada per a totes les edats però, sobretot, per als més joves, començarà a les cinc de la tarda des de la plaça de l'1 d'Octubre. Els disfressats i les comparses no estaran sols, ja que els acompanyaran gralles i tambors per a posar so autòcton a la festa. Quan acabi la rua, tots plegats podran compartir un espectacle musical al local social amb Rikus. Estaran tots convidats a una xocolatada desfeta fins que s'acabi, avisa l'organització.\nA partir de les vuit del vespre hi haurà un sopar popular on cadascú haurà de portar menjar i beguda. S'acceptarà compartir el que hi hagi, com en tot bon Carnaval. L'organització ja avisa en el programa que hi haurà karaoke i música enllaunada.\nEls veïns de Viladamat voten en quina reforma volen invertir 18.000 euros.


Reportatge sobre ERC del cicle #campanyaenoff per a la web de El Periódico de Catalunya.\nUn any dóna per molt i a fe que aquest 2012 l'he viscut també intensament, tan des d'un punt de vista professional com personal. Afortunadament, no tinc massa clar on comença una cosa i on acabo l'altre. Com ja vaig fer l'any passat, faré el repàs per blocs d'actuació professional, com l'any passat. Allò personal, com el viatge al Marroc que acabo de fer, ho guardo per mi i, qui sap, per un proper post.\nDurant aquest any, m'he tret una de les espines que més ganes tenia de resoldre des que em vaig incorporar a full time al projecte de Clack, en companyia de l'Eloi Aymerich principalment i cada cop d'una forma més important també amb la Georgina Altarriba i l'Ariadna Vázquez: exercir el periodisme, el meu ofici, en un mitjà de comunicació dels que els periodistes en diem "els grans", "els de Barcelona". I fer-ho de forma gairebé diària. Gràcies a la proposta d'en Saül Gordillo, des de l'1 de juliol som els responsables de les edicions locals de sis poblacions metropolitanes a la web de El Periódico -L'Hospitalet, Cornellà, Sabadell, Terrassa, Badalona i Santa Coloma-.\nNo és només que fent aquesta tasca m'estigui traient l'espina que tenia, sinó que a més la nostra aportació la fem treballant el periodisme de proximitat, aquell en què em sento més còmode i que s'imbrinca també en els valors què Clack defensa com a productora. Per a mi, és doncs, la quadratura del cercle.\nD'altra banda, la col·laboració amb aquest diari m'ha permès viure una de les experiències periodístiques que més temps feia que desitjava: seguir una campanya electoral, en aquest cas la de les eleccions catalanes de novembre. I també en aquest cas ho hem pogut fer a la nostra manera, a través d'una barreja de format audiovisual i escrit sota una sèrie d'entregues que portaven per títol #campanyaenoff que pretenien acostar l'espectador al backstage de la campanya, a allò que hi ha darrera el convidat. Un divertimento exquisit que hem fet a quatre mans amb l'Eloi Aymerich amb capítols dedicats a CiU, el PSC, ERC, ICV-EUiA i el PP. També vaig aprofitar un viatge electoral al País Basc, a l'octubre, per escriure a El Periódico algunes cròniques de l'Euskadi postETA.\nA banda de la feina que hem fet a El Periódico, des de Clack hem tancat el cicle de projeccions de l'estimadíssim documental 165 Regent Street sobre la història dels Capgrossos de Mataró, hem treballat per a les editorials Grup 62, Planeta, Fragmenta, Cossetània i Proteus o bé en l'enregistrament d'actes o en l'elaboració de book tràilers, hem seguit produïnt vídeos-entrevista per a l'Associació Catalana de Premsa Gratuïta o resums dels actes del cicle del Museu Bassat, de la Xarxa Tranversal o del Congrés Edificar la Pau al segle XXI i participat en el projecte dels llibres electrònics de Enhancing Books, si em fixo en les tasques en què jo he col·laborat. Com sempre, encara que en format reduït, hem seguit endavant amb el Diaridelamusica.com.\nD'altra banda, també com a Clack hem seguit amb el projecte de l'espai cultural El Públic, iniciat el 30 de setembre de 2011, provant formats d'actes i consolidant-nos ràpidament com un referent per a moltes persones de la ciutat i per algunes de la comarca, cosa que ens enorgulleix enormement. Potser la data més emblemàtica d'aquest 2012 pel que fa a El Públic és la fantàstica revetlla popular de Sant Joan que vam organitzar a Can Xammar i que pretenem que es consolidi com un clàssic. Ha estat un any fantàstic, en aquest sentit, amb altres mogudes com el Musclos & Santes i la festa del primer aniversari.\nDe cara a l'any que ve, l'estrena d'un documental fet a mitges amb una productora equatoriana i Televisió de Catalunya que veurà la llum i del que esperem que es parli molt i molt i unes quantes coses més.\nCom a Valors, el 2012 ha estat l'any en què un dels formats del nostre projecte, el radiofònic, ha fet el salt a una de les grans emissores nacionals, La Xarxa, fins ara COMRàdio. El programa que elaborem s'emet cada dissabte d'11 a 12 de la nit, el presenta la companya Queralt Flotats i es titula Valors a l'alça. Podeu recuperar-los tots aquí.\nTambé coincidint amb la V Jornada Valors sobre la Responsabilitat celebrada el 19 de maig, hem estrenat una pàgina web excel·lent obra de la factoria Cuyàs-Paladini, que incorpora un potent Diccionari de valors que no és més que una manera de buscar tots els continguts generats al llarg dels darrers nou anys a través dels formats en què el projcte s'ha anat desenvolupant.\nA banda de la Jornada en sí, hem organitzat actes amb Francesc-Marc Álvaro sobre la Memòria, amb Gregorio Luri sobre l'Educació, amb Josep Bargalló sobre castells i els tradicionals 10 Minuts de Silenci per Escoltar el Nadal.\nTambé hem reforçat i apuntalat el nivell de continguts de la revista en sí, posant també especial èmfasi en la distribució 2.0 -som la novena revista en català a Twitter- i estrenant una nova careta de la secció de vídeos. I hem reforçat la nostra visibilitat a nivell nacional, fent part del Pla Nacional de Valors.\nAquest 2012 hem parlat de la Política amb Manuel Milián Mestre, de la Resiliència amb Màrius Serra, de la Ciència amb Moisès Broggi, de l'Esperança amb mossèn Rovira Belloso, de la Pau amb Enrique Dussel, de la Responsabilitat amb Federico Mayor Zaragoza, de la Memòria amb Luis Rojas Marcos, de la Prudència amb Enric Juliana, de Castells amb David Bagés, de la Coherència amb Montserrat Nebrera, i per tancar l'any, de la Il·lusió amb Pep Bou.\nI hem fet més estreta la col·laboració amb l'editorial Proteus, organitzant la V Jornada Valors conjuntament i amb noves iniciatives que veuran la llum molt aviat en forma de llibre.\nA nivell freelance he seguit col·laborant amb el portal CatalunyaReligió.cat -col·laboració que s'extingirà els propers mesos, tot té un final-, amb el diari El Punt Avui en clau mataronino/maresmenca -fins el mes de juny, amb articles que van aixecar polseguera com aquest dedicat a Mònica Lora- i amb la revista Foc Nou. També amb els articles a Tribuna Maresme, la majoria sota el títol del bloc que he reobert a internet, LaRiera48, d'anàlisi polític local i que prova de fer un seguiment periodístic de l'actualitat política mataronina -també alguns apunts en clau nacional, com aquest, i de més enllà, com aquest altre i aquest, que durant el 2013 incrementaré-.\nTambé algun apunt sobre la meva estimada Bòsnia -també aquí- i recomanacions diverses publicades també a la revista. Com a divertimento però amb bisos per a ser continuada, l'experiència Pensaments de Santes, al voltant de la Festa Major, i a quatre mans amb el meu germà postís Ramon Radó, excel·lent i lúcid periodista.\nI un any més he seguit també participant -i aprenent, sobretot- dels companys de l'APPEC, l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català.\nNomés que el 2013 s'assembli una mica al 2012, ja serà un any meravellós.\nEtiquetes de comentaris: Balanç 2012


Venda online del fungicida anti oïdi Flower\nEl Flower Horta Fungicida Anti oïdi 10cc és un producte fitosanitari dissenyat per prevenir i combatre els fongs de les plantes de marihuana del teu cultiu, ja disponible a Alchimiaweb.com.\nFungicida Flower Anti-oïdi, sistèmic i eficaç contra els fongs\nAquest fungicida és sistèmic, és a dir, que s'absorbeix per la planta i es distribueix per tots els seus teixits, actuant en profunditat per tot arreu, combatent així els fongs de forma eficaç i evitant la seva futura implantació.\nEl principi actiu és el tetraconazol al 12.5%, de composició mineral, eficaç contra l'oïdi, el clapejat, la taca blanca, la roya i la antracnosi, entre d'altres fongs.\nPer usar-lo, hem de diluir-lo en aigua a raó de 10cc (tota l'ampolla) en 15L d'aigua, o bé usant 1ml/l d'aigua, i polvoritzar bé totes les fulles de les plantes del teu cultiu de marihuana, per les dues cares, així com les tiges.\nFungicida Flower Anti-oïdi, ens serveix tant de preventiu com de tractament\nL'aplicarem cada 15 dies si el fem servir com a preventiu, i cada setmana com a tractament, si ja tenim fongs que volem eliminar, aplicant amb el sistema d'il·luminació indoor apagat o al final del dia.\nSi el fem servir en floració, és important no mullar els cabdells i deixar d'usar-lo 3 setmanes abans de la collita com a mínim, per assegurar-nos que no queden rastres del producte en els teixits de les flors que puguin afectar la seva qualitat o a la nostra salut.\nSi tenim en compte això, podem usar-lo tant en cultius de marihuana indoor com en exterior, garantint que eliminarem plagues de fongs de ràpida aparició de forma eficaç.\nCaracterístiques del Fungicida Anti-oïdi 10cc Flower:\nPrincipi actiu: tetraconazol al 12.5%\nEficaç contra l'oïdi, la roya i altres fongs\nPot usar-se com a preventiu o com a tractament\nUtilitza només en la fase de desenvolupament vegetatiu\nPolvoritzar bé tota la planta\nProductes relacionats amb Fungicida Anti-Oïdi 10cc Flower (Fungicides)\nOpinions de Fungicida Anti-Oïdi 10cc Flower i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Fungicida Anti-Oïdi 10cc Flower o preguntar sobre aquest producte?


21 de febrer, Dia de la Llengua Materna. 2019 Any Internacional de les Llengües Autòctones: reconeixement i defensa de la diversitat lingüística – Mònica Perenya – RLD blog\n28 de febrer de 2019 5 de juny de 2020 eapcDeixa un comentari\n“Les llengües autòctones són importants per al desenvolupament, la construcció de la pau i la reconciliació”, Any Internacional de les Llengües Autòctones 2019\n“Les llengües són els instruments més poderosos per conservar i desenvolupar el nostre patrimoni, tant el tangible com l’intangible. Promoure-les i divulgar-les serveix, no només per preservar la diversitat lingüística i l’educació multilingüe, sinó per fer-nos conscients de la riquesa lingüística i cultural del món i per afavorir la solidaritat entre les persones i els pobles a través de la comprensió, la tolerància i el diàleg”, Nacions Unides, Dia de la Llengua Materna\nEntre 1951 i 1952 a l’antic Bengala Oriental, avui Bangladesh, van tenir lloc diverses reivindicacions a favor de l’oficialització de la llengua bengalí. Tot i que el bengalí era parlat per la majoria de la població de Bengala Oriental, l’urdú era legalment l’única llengua nacional del domini del Pakistan. El dia 21 de febrer de 1952 diversos estudiants i activistes van ser tirotejats pels militars i la policia a la Universitat de Dacca. Cinc estudiants van morir i centenars de persones van resultar ferides.\nPer recordar aquests fets, el novembre de 1999 la UNESCO va declarar el 21 de febrer Dia de la Llengua Materna amb l’objectiu de reconèixer el valor de la diversitat lingüística i cultural i promoure el plurilingüisme.\nLes llengües tenen un paper fonamental en la vida quotidiana de les persones. No només perquè són l’eina bàsica per a la comunicació, l’educació, la integració social i el desenvolupament personal i col·lectiu, sinó també perquè és a través d’elles que salvaguardem i conservem la nostra identitat i el nostre patrimoni cultural, les nostres tradicions i els nostres records.\nÉs a través de les llengües i del llenguatge que ens comuniquem amb el món, que donem forma al pensament i definim la nostra identitat; expliquem i conservem la nostra història, vivim els nostres costums i les nostres tradicions i creem la nostra cultura; a través de la llengua aprenem, dialoguem, argumentem i negociem i ens relacionem amb els altres; amb la llengua defensem els nostres drets com a persones i participem en tots els aspectes de la societat. Gràcies a la llengua tenim memòria, conservem el passat i construïm el futur.\nLa llengua és essencial en el camp de la protecció dels drets de l’home, de la bona governança, de la consolidació de la pau, de la reconciliació i del desenvolupament sostenible.\nTanmateix, malgrat el seu valor inestimable, sembla que no som capaços de valorar la riquesa que representa la diversitat del nostre món i, així, les llengües d’arreu continuen desapareixent a un ritme alarmant.\nEn aquests moments de canvis socials profunds el món necessita més “intel·ligència col·lectiva” que mai, i la diversitat lingüística és una fortalesa que totes les societats haurien de voler compartir perquè la convivència entre diverses maneres de veure i entendre el món és una font d’innovació i de creativitat important i una plataforma molt potent per establir el diàleg i la comprensió mútua, i per construir noves formes de ciutadania global. Fer-ne una bona gestió contribueix a crear societats més justes posant els fonaments d’una pau duradora tant dins com entre societats.\nLa diversitat lingüística és un element fonamental per a un desenvolupament social més integrador i sostenible, incrementa la qualitat de l’educació i fa l’aprenentatge inclusiu, ambdós imprescindibles per impulsar el progrés en l’agenda educativa mundial. Al món hi ha uns 370 milions de pobles mal anomenats “indígenes” que parlen la majoria de les 7.000 llengües vives de la humanitat, moltes de les quals són parlades per persones que pateixen marginacions i discriminacions, agreujades per situacions de pobresa profunda i altres formes de desigualtat.\nDavant d’aquesta situació, la UNESCO alerta sobre la necessitat de donar suport a les llengües d’aquests pobles, i advoca per una educació de qualitat, basada en el multilingüisme i el suport a les llengües autòctones, com a base per al diàleg, la reconciliació i la pau, així com el desenvolupament inclusiu.\nAmb la voluntat, doncs, de sensibilitzar, no només els parlants de les llengües més amenaçades, sinó tots els ciutadans, sobre el valor d’aquesta riquesa, Nacions Unides ha declarat el 2019 Any Internacional de les Llengües Autòctones.\nAquesta celebració té com a objectiu transmetre missatges clau sobre la importància de l’aprenentatge de llengües en contextos no formals, sobre l’ús de les llengües familiars i maternes als entorns públics i en els mitjans d’informació i comunicació i promoure la transmissió intergeneracional d’aquestes llengües i cultures. En un món que canvia ràpidament i en societats en transformació profunda que afronten una diversitat creixent, aquesta tasca és fonamental per assolir els objectius de l’Agenda 2030 per al desenvolupament sostenible i, especialment, l’objectiu del desenvolupament sostenible 4 en educació.\nL’Agenda del 2030 promet “no deixar ningú enrere”, i això ha d’incloure tots els pobles i la seva diversitat lingüística i cultural. Per això, aquest any la UNESCO convida tots els seus estats membres i socis a celebrar aquests valors i objectius en tantes llengües com sigui possible fent èmfasi en el valor d’aquestes llengües com a forces per al desenvolupament sostenible i la pau duradora.\nAquest any 2019, doncs, els objectius del Dia de la Llengua Materna ressonaran al llarg de tot l’any a través de la celebració d’actes de caràcter ben divers.\nA Barcelona, el mateix dia 21 de febrer va tenir lloc un acte d’homenatge a la comunitat bengalí amb la col·locació d’una placa a la plaça del Pedró, a Ciutat Vella, en llengua bengalí, com a símbol del valor que la ciutat atorga a la seva diversitat lingüística i cultural com a instrument per a la convivència i la cohesió social. Linguapax va participar en aquest acte en representació de la UNESCO en tant que organisme amb estatus consultiu, compartint els objectius i els valors tant del Dia de la Llengua Materna com de l’Any Internacional de les Llengües Autòctones.\nUn altre bon exemple de celebració del Dia de la Llengua Materna és el que ens ha proporcionat la Delegació de Linguapax Àsia amb la divulgació d’un vídeo amb testimonis en diferents llengües de Tailàndia i d’Okinawa que tenen intenció d’anar ampliant al llarg de l’any. https://youtu.be/wsgsree_38g\nEl mateix dia, han organitzat, en un context més acadèmic una conferència a la Universitat de Tsukuba, al Japó. http://www.linguapax-asia.org/?lang=en\nI Linguapax Amèrica Llatina també s’ha sumat a la celebració amb el llançament d’aquest vídeo, de caràcter més reivindicatiu, alertant el president del Govern de Mèxic del perill de desaparició de les llengües indígenes del seu país.\nEl vídeo va acompanyat d’un manifest, Por una política lingüística formada e informada en México, José Antonio Flores Farfán, GALA-Linguapax, del grup GALA (Grupo de Acompañamiento de Lenguas Amenazadas-Linguapax) format a partir d’una iniciativa que té com a objectiu incidir en la política lingüística mexicana i més enllà. El grup està format per organitzacions, activistes i investigadors de les llengües originàries i, parlants de les llengües com el maia yucatec, el tu’un savi (mixteca), el mexicà (nàhuatl), etc. La participació a GALA és de caràcter voluntari, com a Linguapax, concebuda com una iniciativa de la societat civil, encara que molts dels seus membres tenen alguna filiació institucional.\nGALA-Linguapax té per objectiu reorientar les desastroses polítiques lingüístiques que han caracteritzat les polítiques de l’Estat mexicà al llarg de la seva història, iniciant una crítica constructiva i desenvolupant polítiques ascendents, alternatives i inclusives, amb accions tangibles, que incideixin en la revaloració de l’enorme llegat lingüístic mexicà. Entre les primeres acciones dutes a terme, hi ha la carta oberta al president de la República mexicana, a través de la qual se li demana canviar urgentment la gestió del gran multilingüisme mexicà per preservar-lo, estabilitzar-lo i desenvolupar-lo.\nEsperem que aquestes activitats i les moltíssimes més que s’estan desenvolupant arreu contribueixin efectivament i eficaçment a assolir els objectius marcats per les celebracions tant del Dia de la Llengua Materna com de l’Any Internacional de les Llengües Autòctones.\ndiversitat lingüística, LINGUAPAX, llengües maternes, Mònica Perenya


The Village Inn Longframlington Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 11 allotjaments a Longframlington.\nFront Street, Longframlington, Longframlington, Longframlington, Regne Unit, NE65 8AD - Veure al mapa\nConvenientment situat a Longframlington, The Village Inn és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA The Village Inn, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha restaurant, bar, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador, plat de dutxa, sala d'estar a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km), billar, equitació, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a The Village Inn.\nTots els tipus de viatgers (153) Parelles (97) Viatgers en solitari (36) Famílies amb infants petits (6) Grups (14)\nAllotjaments a Longframlington


L'aigua: el principal problema del segle XXI - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'aigua: el principal problema del segle XXI\nrichard elelman 20.03.2017 | 07:57\nUn paratge idíl·lic amb l´aigua de protagonista, a Islàndia arxiu/manel villaplana\nUn paratge idíl·lic amb l´aigua de protagonista, a Islàndia\nMentre els discursos dels polítics semblen reflectir una determinació de les administracions nacionals de buscar solucions dissenyades per garantir un futur més sostenible, els fets són més aviat discrets. Els estats signen tractats, però no els apliquen.\nEls governs assenyalen la importància de la política mediambiental i parlen enèrgicament de l'economia verda i l'economia circular, però no els atorguen la prioritat necessària quan presenten els seus pressupostos anuals. Les bones paraules no es tradueixen en accions concretes i el resultat és que els informes científics, socials i econòmics que demostren clarament que el planeta està en un punt límit són rebuts, no necessàriament amb escepticisme, però sí amb una clara tendència a situar-los darrere dels interessos de les multinacionals, que ens subministren serveis bàsics d'una manera que garanteix el seu benestar comercial en detriment del benestar col·lectiu dels nostres ecosistemes.\nCausa capital de conflictes\nL'aigua, segons el departament de Defensa dels Estats Units, serà la principal causa de conflictes interregionals i internacionals els propers 100 anys. L'escassetat d'aigua causaria, a una escala global, migracions massives cap a les regions més afortunades. Les tràgiques situacions que es poden observar avui en dia, com la dels refugiats buscant una manera d'escapar de les matances a l'Orient Mitjà, quedarien com una anècdota comparada amb el massiu desplaçament de pobles sencers buscant establir-se en regions que els puguin abastir les necessitats essencials. Els conflictes entre els que tenen i els que no seran d'una magnitud inimaginable.\nAlguns sectors polítics internacionals, reticents a semblar tan catastrofistes en públic, estan creant estratègies per assegurar que puguem afrontar el futur amb una mica d'optimisme. Però una barrera que s'ha de superar i que, alhora, s'està demostrant molt resistent a qualsevol intent de canvi és la manca d'una visió global compartida pels estats nació. Les nacions, gairebé per definició, solen buscar aquells avantatges i oportunitats que proporcionen beneficis exclusivament per als seus votants en detriment dels altres pobles. Igualment negatiu i difícil de superar és el poder exercit per l'interès comercial de les grans corporacions, que s'asseguren, amb els seus lobbies a Washington, Nova York, Berlín, Brussel·les i altres capitals rellevants, l'atenció dels governants de torn.\nLa solució: els municipis\nHi ha, però, una manera de circumnavegar els obstacles esmentats. Les ciutats (o potser millor dit, les municipalitats) tenen l'avantatge de poder evitar les pressions descrites i s'han mostrat, al contrari del que es podria suposar, més obertes a aliances internacionals amb els seus homòlegs en altres regions, fins i tot quan aquests estan localitzats en països històricament considerats com a rivals.\nLa veritat és que les ciutats són, en gran part, la causa dels reptes que han de ser resolts. Les ciutats són els centres del creixement econòmic, de la creativitat, de l'activitat cultural i de la innovació. Essent aglomeracions demogràfiques, també són les principals fonts d'una enorme quantitat de problemes mediambientals, incloent el consum exagerat d'aigua i energia, la contaminació i la creació de residus, l'eliminació dels quals afecta greument la condició del sòl. Per assegurar un full de ruta efectiu cap a una societat més sostenible, la importància del paper de les ciutats ha de ser reconegut per tots els actors involucrats. És en l'àmbit urbà local on es trobaran i s'executaran les solucions amb relació a l'ús d'aigua i a la recuperació dels recursos bàsics.\nCada dia, les administracions locals s'estan mostrant més propenses a reconèixer la seva culpa i a assumir el seu protagonisme en la lluita per un subministrament d'aigua més ecològicament equilibrat. No en va, organitzacions supranacionals com la UE i l'OCDE, l'ONU i el Banc Mundial han començat a parlar obertament del paper fonamental de les ciutats en lloc de les nacions com les principals administracions indicades per aplicar les mesures necessàries per garantir el benestar de les properes generacions.\nLa proximitat d'un govern municipal amb els ciutadans els converteix, a més a més, en el canal de comunicació perfecte per assegurar que existeix el coneixement, interès i suport cívic amb relació al tema de l'aigua necessaris per establir un consens social sòlid que, al seu torn, ens proporcionarà, amb la continuïtat política requerida, la capacitat d'aplicar les mesures adequades. La implicació dels sectors públics, industrials i científics junt amb el ciutadà, el votant, és i serà essencial.


dona, Orient Mitjà\nEdició: Jenny Golden, Jean Tsien, Esteban Uyarra\nRafea és una dona beduïna que viu amb les seves quatre filles en un dels pobles més pobres del desert de Jordània, a la frontera amb l’Iraq. A Rafea se li ofereix l’oportunitat de viatjar a l’Índia per assistir al programa del Barefoot College, en què dones analfabetes de tot el món es formen durant 6 mesos per ser enginyeres solars. Si ho aconsegueix, podrà electrificar el seu poble, formar altres enginyers i mantenir les seves filles.\nSerà un viatge difícil per a Rafea, però el seu repte més gran serà trencar amb la mentalitat tradicional beduïna arrelada al fet que el lloc d’una dona és a casa, per servir el seu marit. El documental mostra el poder de l’educació contra la força de la tradició.\nSobre la direcció (Jehane Noujaim, Mona Eldaief)\nJehane Noujaim va créixer al Caire, on va començar la carrera com a fotògrafa. Va continuar els estudis de cinema i filosofia a Harvard. Ha treballat com a directora i productora de diversos films, entre els quals hi ha títols com Startup.com (2001), Control Room (2004) o The Square (2013). Mona Eldaief va néixer al Caire i va créixer als Estats Units, on va estudiar ciències polítiques i fotografia. Ha treballat com a directora de fotografia en els documentals A Wedding in Ramallah (2002) i Her name is Zelda (2003).\nDOC NYC - Premi del públic. EUA, 2012.\nDOC NYC - Premi Especial del Jurado. EUA, 2012.\nIDFA - Premi Justícia Global Oxfam. Països Baixos, 2012.\nWIFF - Millor pel·lícula. Canadà, 2012.\nSheffield Doc/Fest - Secció Oficial. Regne Unit, 2013.\nLLOGA UNA FAMÍLIA, S.A »


Presentació – Uneix-te al Moviment Jove\nEl Govern d’Andorra, els set Comuns, l’Associació Carnet Jove, el CRES i el Fòrum Nacional de la Joventut d’Andorra impulsen un projecte participatiu per obtenir un coneixement exhaustiu i detallat de la realitat actual en l’àmbit de la joventut a Andorra.\nAixí, es posarà en marxa un ampli procés de dinamització i participació que recollirà totes les veus i visions del país, amb la finalitat d’aconseguir una reflexió i anàlisi compartides per tots els agents de l’àmbit de la joventut a Andorra.\nObtenir un coneixement extensiu i qualitatiu sobre la joventut a Andorra, les seves necessitats percebudes i la seva valoració i expectatives sobre com se’ls ha de donar resposta.\nAssentar les bases per a la definició i l’impuls de les polítiques de Joventut i les intervencions a desenvolupar, segons les necessitats i els recursos disponibles.\nImplicar tots els organismes del país relacionats amb la joventut, cadascun des del seu àmbit d’actuació.\nReduir la distància entre els joves i les institucions, millorant-ne la relació i el reconeixement mutu, i empoderant els diversos col·lectius joves.\nEl projecte es desenvoluparà ens diferents etapes:\n1) Inici i disseny:\nEn aquesta fase es constitueix la Comissió Assessora del projecte (formada per membres de les diverses institucions i entitats que participen del projecte) i es defineixen els elements metodològics i operatius per a la posada en marxa del projecte.\n2) Entrevistes i sessions de treball amb stakeholders:\nEn aquesta fase, de caire qualitatiu, s’entrevisten uns 20-25 agents rellevants de l’àmbit del jovent a Andorra per tal d’obtenir la seva visió i valoració.\n3) Anàlisi de fonts secundàries i participació dels joves:\nEn aquesta fase es comença per fer una revisió i buidatge d’informació ja elaborada sobre la població jove d’Andorra, que permeti contextualitzar i complementar el coneixement obtingut en la Fase 2.\nA continuació s’organitzaran 5 tallers de coneixement col·laboratiu amb joves: 3 a Andorra, 1 a Toulouse i 1 a Barcelona. Aquests tallers serviran per fer una exploració qualitativa de les necessitats, interessos i expectatives del jovent andorrà, i en sortiran propostes concretes d’actuació en matèria de joventut.\nFinalment, s’obrirà una fase de participació digital amb la finalitat d’ampliar, valorar i prioritzar les propostes sorgides dels tallers. L’objectiu de participació es fixa en 800 joves (més del 5% de la població).\nEn base a la informació i coneixement obtingut s’elaborarà un Informe de la Joventut a Andorra, on es descriurà la realitat actual i les necessitats, interessos i expectatives dels joves. Aquest informe servirà de referencia i orientació per a la definició i desenvolupament de polítiques i programes de joventut al país:\nEl jovent d’Andorra en xifres\nRealitats i estils de vida\nVincle amb el país i sentiment de pertinença\nOferta pública: programes i accions per als joves\nNecessitats, interessos i expectatives dels joves:\nTreball i accés al món laboral\nLleure, cultura juvenil i esports\nAquest projecte neix i es posa en marxa partint de dos elements clau consensuats per tots els seus impulsors: garantir la transparència al llarg del seu desenvolupament i assumir el compromís de donar resposta a totes les propostes dels joves. Amb aquesta finalitat, es crea aquest microlloc que serà el canal principal i de referència del projecte.


Pack Primers Apats | pk-06\n/ Pack Primers Apats\nPack Primers Apats\nMultimarca Ref. pk-06\nPack per tenir-ho tot a punt per als primers apats del teu nadó.\n46,00 € 43,70 € 5% Unitat\n1 Vaixella de fibra de blat de moro The Dida\nL'alternativa ecològica a les vaixelles de plàstic. Composta per 5 peces i fabricada amb fibra d'arròs és ideal per a gaudir de l’alimentació amb tranquil·litat i seguretat.\nEl pack conté: tassa amb nansa i tapa amb dosificador (275 ml.), bol amb base de silicona antilliscant, plat amb base de silicona antilliscant, forquilla i cullera; tot fabricat amb fibra d’arròs, un material innovador, segur i 100% biodegradable. Disponible en color marró (color natural de la pasta de fibra d’arròs) i amb silicona de color blau turquesa.\n- Si utilitzem temperatures molt altes pot despendre una olor de closca d’arròs, totalment natural i inofensiva\n1 Pitet amb mànigues de Close Parent\nEstampat a escollir.\nPitet amb mànigues i esquena oberta, transpirable, molt útil per mantenir el petit net i sec, tant a l’hora de menjar com per jugar o pintar.\nÉs completament impermeable i la part exterior repel·leix les taques i és fàcil de netejar amb un drap o tovalloleta humida.\n100% poliéster laminat amb membrana TPU.arent, estampat a escollir.


IDEEM EL NOSTRE PATI: 2017\nJA PODEM APARCAR ELS NOSTRES PATINETS\nAhir, divendres 26 de maig, el Josep Castells ens va instal·lar el pàrquing de patinets que ens va dissenyar expressament per a l'escola. Mireu com estan de contents els nens i nenes quan, a primera hora del matí, arriben de casa i es troben amb aquesta sorpresa...\nMoltes gràcies, Josep, per la feina ben feta!\nEl primer patinet que arriba!\nQuin goig que fa tot plegat!\nPublicat per escolamontroig a 1:15 Cap comentari:\nOMPLIM DE TERRA LES BOTES\nAprofitem estones d'esbarjo per acabar les jardineres de bóta. Tenim uns nens i nenes molt altruïstes i treballadors!\nPublicat per escolamontroig a 4:29 Cap comentari:\nDes de l'Ajuntament, ens han vingut a fer la instal·lació del reg. Estan fent molt bona feina. Gràcies per la vostra implicació en el projecte!\nHan hagut de fer una arqueta força gran!\nJa tenim els primers ametllons i les primeres prunes. Potser podrem fer panellets o ametlles torrades, o melmelada per berenar!\nPublicat per escolamontroig a 3:55 Cap comentari:\nUS PRESENTEM EL VÍDEO DE LES OLIVERES\nDes d'aquest enllaç podreu visionar el vídeo de les oliveres que ens ha creat el Xavier Vilardell, pare del Marc de segon i del Nil de P4. Com sempre, li ha donat aquell toc festiu i animat que fa que te'l miris amb molt bons ulls i aire alegre. Una mostra més del treball ben fet que estem duent a terme amb el projecte comunitari "Ideem el nostre pati".\nMoltes gràcies, Xavier. Gaudiu-ne!\nPublicat per escolamontroig a 22:49 Cap comentari:\nPREPARANT LA PLANTADA DE GESPA I TRÈVOL\nPer tenir un turonet ben verd hem començat els preparatius per plantar trèvol i gespa. De moment traiem pedres i preparem el terreny.\nAviat vindrà l'Ajuntament per instal·lar-nos el reg. Moltes gràcies!\nPublicat per escolamontroig a 4:17 Cap comentari:\nAvui passejant pel pati hem descobert aquesta petita ofrena al peu d'una olivera...\nGràcies a la col·laboració desinteressada d'algunes persones continuem els treballs (esporgar, passar el motocultor...)\nMoltes gràcies Jordi i Lluís!\nD'altra banda l'Enric, pare de l'Adrià i l'Atxer, ens ha ajudat a preparar les bótes de vi que ens van donar des de l'Aula de natura "La Saidia" d'Almacelles. Hem pogut començar a preparar-les. Hi plantarem menta i altres herbes aromàtiques que utilitzarem pel Repte d'Emprenedoria.\nPublicat per escolamontroig a 3:18 Cap comentari:\nCOM TRACTAREM LES OLIVERES?\nHem aprofitat l'espai de l'Assemblea verda per posar en comú les normes que hem pensat que havíem de seguir per tenir un tracte respectuós al nou espai. Hem fet rètols que hem repartit a totes les aules.\nPublicat per escolamontroig a 3:15 Cap comentari:\nEnguany la primavera s'està fent notar al nostre pati!!!\nLa primera flor d'ametller!!\nPublicat per escolamontroig a 18:30 Cap comentari:\nASSEMBLEA DE BENVINGUDA!\nJa hem plantat les oliveres, ara ens toca donar-los la BENVINGUDA. Ens hem reunit tots els nens i les nenes de l'escola al pati. Hem llegit els missatges que havíem preparat, hem recitat un poema i hem escoltat una cançó.\nPublicat per escolamontroig a 20:00 Cap comentari:\nAlumnat i famílies posem el nostre granet de sorra per ajudar a plantar les oliveres.\nJA SÓN A L'ESCOLA!\nBen aviat hem anat a buscar les oliveres i les hem transportat fins a l'escola per trasplantar-les. L'arribada de les del segon dia ha estat espectacular. Tots i totes hem col·laborat a plantar-les.\nGràcies a totes les persones que ens heu ajudat tant!\nPublicat per escolamontroig a 16:00 Cap comentari:\nANEM A BUSCAR LES OLIVERES\nAquestes que veieu aquí són les quatre oliveres que ens han regalat per a l'escola. Són oliveres centenàries que arriben des dels municipis de Camarasa i Santa Linya.\nMoltes gràcies al Manolo Pujal, al Josep Vendrell i al Carles Palomes.\nPublicat per escolamontroig a 15:00 Cap comentari:\nPARTICIPEM AL PROJECTE "HACK THE SCHOOL"\nEl nostre projecte ha estat un dels trenta seleccionats per participar al "Hack the school". El proper dissabte 18 de febrer participarem a la primera trobada formativa que ens donarà eines per millorar la transformació del nostre pati en un espai educatiu per aprendre i conviure.\nAmb l'inici del 2n trimestre reprenem el treball de la Comissió de pati. Hem de començar a organitzar la plantada de les oliveres.\nEns hem engrescat a presentar el projecte "Ideem el nostre pati" a la Crida "Hack the school".


La Covid-19 provoca canvis metabòlics que podrien predir la seva gravetat\nBarcelona. Divendres, 10 de setembre de 2021. 16:00\nPortem més d'un any i mig de pandèmia i encara es continuen analitzant els possibles efectes que pateixen les persones infectades pel virus SARS-CoV-2, causant de la Covid-19. Després d'examinar les mostres de sang de gairebé 200 pacients amb la malaltia, un equip d'experts de l'Institute for Systems Biology ha descobert canvis metabòlics subjacents que regulen la forma en què les cèl·lules immunes reaccionen a la malaltia. Aquests canvis estan associats amb la gravetat de la malaltia i podrien utilitzar-se per predir la supervivència del pacient.\nSegons Jihoon Lee, un dels autors de l'estudi que ha estat publicat a la revista Nature Biotechnology, "sabem que hi ha una varietat de respostes immunes a la Covid-19, i els processos biològics subjacents a aquestes respostes no es comprenen bé. Analitzem milers de marcadors biològics vinculats a les vies metabòliques que són subjacents al sistema immunitari i trobem algunes pistes sobre quins canvis inmuno-metabòlics poden ser fonamentals en una malaltia greu. La nostra esperança és que aquestes observacions de la funció immunològica n'ajudin altres a reconstruir la resposta a la Covid-19. La comprensió més profunda que s'obtingui aquí pot eventualment conduir a millors teràpies que puguin apuntar amb més precisió als canvis immunes o metabòlics més problemàtics".\nEls investigadors van recollir 374 mostres de sang, dues extraccions per pacient durant la primera setmana després de ser diagnosticades amb infecció per SARS-CoV-2, i van analitzar el seu plasma i cèl·lules immunes individuals. L'anàlisi va incloure 1.387 gens implicats en les vies metabòliques i 1.050 metabòlits plasmàtics.\nEn mostres de plasma, l'equip va trobar que l'augment de la gravetat de Covid-19 s'associa amb alteracions de metabòlits, la qual cosa suggereix una activitat immunològica més important. A més, a través de la seqüenciació unicel·lular, els investigadors van trobar que cada tipus de cèl·lula immunitària principal té una firma metabòlica diferent.\n"Hem trobat una reprogramació metabòlica que és altament específica per a les classes de cèl·lules immunes individuals (per exemple, cèl·lules T CD8 + "assassines", cèl·lules T CD4 + "auxiliars", cèl·lules B secretores d'anticossos, etc.) i fins i tot subtipus de cèl·lules, i la reprogramació metabòlica complexa del sistema immunitari està associat amb el metaboloma global del plasma i són predictius de la gravetat de la malaltia i fins i tot la mort del pacient", expliquen els experts.\nEls científics creuen que "molts dels conjunts de dades que es recopilen d'aquests pacients tendeixen a mesurar aspectes molt diferents de la malaltia i s'analitzen de forma aïllada. L'enfocament descrit aquí permet que la suma dels diferents conjunts de dades sigui molt més gran que les parts i proporciona una interpretació molt més rica de la malaltia".\ncoronavirus Covid a Catalunya: la cinquena onada va de baixada Anna Solé Sans\nSalut Intel·ligència Artificial per veure quins malalts de Covid necessitaran respiradors María Cardoso


L'entrada del furgó policial amb Joaquim Forn al Suprem. ACN\nMadridEl canvi d’estratègia dels presos polítics al Tribunal Suprem ja és una realitat. Han passat de dir el que creien més convenient a “dir el que pensen”, com apuntava ahir una font present en les declaracions davant del jutge Llarena. Els consellers Josep Rull i Raül Romeva van seguir el mateix camí que el líder d’ERC, Oriol Junqueras, el president d’Òmnium, Jordi Cuixart, i el diputat de JxCat i candidat a la investidura, Jordi Sànchez. Tots van aprofitar que l’instructor els comunicava formalment l’ordre de processament per rebel·lió per denunciar la falta d’independència judicial. Joaquim Forn, en canvi, se’n va desmarcar i va tornar a demanar que se’l deixi en llibertat després d’haver acatat l’article 155, deixat l’escó i abandonat completament la política. Això sí, va retreure a Llarena que anés canviant les condicions per revisar les mesures cautelars.\nJoaquim Forn Josep Rull Raül Romeva Pablo Llarena Tribunals


Confinats per un foc amb un ferit en un bar de Cappont\nActualitzada 02/06/2017 a les 09:03\nDesenes de persones van ser confinades aquest dijous al barri lleidatà de Cappont per un incendi que es va saldar amb una persona ferida en un bar del carrer Trinitaris. El succés es va produir passades les deu de la nit quan es va declarar, per causes que es desconeixen, un incendi a la cuina d’un bar ubicat al número 2 d’aquest carrer. El foc va provocar una intensa fumarada que va causar alarma entre els veïns.\nAl lloc es va desplaçar un important dispositiu de Bombers, Guàrdia Urbana i Mossos d’Esquadra, que van donar per controlat el foc passades les onze de la nit.\nEl succés es va saldar amb ferides de segon grau a la mà d’una persona (el propietari o un treballador del local) que va intentar apagar les flames. També va ser atès un bomber amb ferides lleus. Així mateix, hi va haver alarma per la presència de dos bombones de butà, que va fer témer una explosió. Finalment es van treure sense incidents.\nEls Bombers van confinar els veïns de l’immoble de cinc plantes als baixos, on hi ha el bar. La mesura es va prendre per evitar que es veiessin afectats per la intensa fumarada.\nLa Guàrdia Urbana va muntar un dispositiu de seguretat des de l’avinguda València, l’avinguda Doctora Castells i la plaça Sant Joan de Mata. Al lloc dels fets va acudir l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, que va garantir que abans de les dotze de la nit tots els veïns que s’havien quedat fora podrien entrar als seus domicilis i pernoctar amb normalitat.\nCremen nou hectàrees a la Floresta i a la Mitjana\nDenunciat per causar un foc d'1,4 hectàrees a Cervià de les Garrigues\nCinc intoxicats en un pis d'Almenar després de cremar-se un rentaplats\nUn operari mort i un altre ferit greu després d‘una deflagració en una gasolinera de Sant Sadurní d’Anoia\nMés de vint desallotjats a Llavorsí i Mollerussa per incendis


Presenta cinc capelles laterals per banda.\nL'absis és rectangular.\nLa porta d'entrada és neogòtica.\nLa Capella del Remei és contigua, amb porta de 1615 (inscripció al timpà).\nEscultura de fusta policromada que representa una figura femenina, dreta, coronada i vestint una túnica fins als peus.\nPorta als braços un nen que té el braç enlairat i agafa un ocell.\nAmbdós tenen la pell de color negre.\nAls seus peus hi ha unes formes arrodonides semblants a muntanyes i dues petites figures alades a sobre, utilitzant una serra.\nNova iconografia de la Verge de Montserrat.\nNo té tron.\nPintura mural policroma amb la representació de temàtica religiosa, centrada en la part superior central per una Crucifixió voltada de figures d'àngels que porten copes.\nA la part inferior hi ha els temes de l'Anunciació i del Naixement, un a cada banda.\nEstil figuratiu realista, un xic ingenu.\nEl 1868 es va convertir en segona parròquia de Vilafranca, per insuficiència de la de Santa Maria.\nEl 1902 Eugeni Campllonch va projectar l'altar major.\nEl 1908 es va acabar el nou campanar, en substitució d'un altre més primitiu i no tan alt.\nSegons l'antiga propietària, la sra. Benach, l'escultura és anterior al 1936.\nElla fou la donadora de l'estàtua a l'església de la Trinitat.\nLa capella del Remei, cremada el 1934, es reconstruí de nou i s'inaugurà el 1935.\nEl director de l'obra fou l'arquitecte Josep Brugal i el pintor Lluís Mª Güell.\nAra és la capella del Santíssim de l'església de la Trinitat.\nLa pintura mural és anterior a la data de la crema i fou restaurada posteriorment.”


Índex temàtic: Si\nEls sindicats són organitzacions de masses de la classe treballadora que tenen com a principal paper la representació dels treballadors i la organització de la lluita, principalment per la defensa dels interessos econòmics col·lectius de llurs membres com a treballadors assalariats.\nA Gran Bretanya, els sindicats sorgiren espontàniament, a principis del segle XIX, abans de l'existència de cap partit polític de la classe treballadora. A Europa, però, els sindicats foren establerts a les darreries del segle XIX per partits polítics de classe obrera, i fins a l'actualitat, hi ha confedederacions sindicals estatals rivals, vinculades cadascuna a un partit política. A Gran Bretanya, però, fou el sindicat qui establí el Partit Laboratista.\nLa condició per ingressar en un sindicat la defineix l'occupació, no les idees polítiques. Així, en essència, l'estructura dels sindicats ha de reflectir la divisió del treball, no les idees polítiques, per bé que també poden haver-hi diferències pel grau de combativitat en la defensa dels interessos dels treballadors.\nAmb tot, és normal que en països i indústries on els sindicats són forts, fins i tot els obrers que s'oposen políticament al sindicalisme hi participen. El caràcter apolític dels sindicats es deriva de llur natura: la força d'un sindicat, fins i tot la seva pròpia existència, depén de la seva capacitat de controlar monopolísticament la força de treball d'una branca o indústria particular. En termes generals, els sindicats treballen a través de la negociació amb representants dels patrons i amb la signatura de convenis entre les dues parts que establixen els termes i condicions de treball per un període de temps, i si es trenquen els convenis, els obrers van a la vaga, o es produix un locaut patronal, cal fer noves negociacions. Els sindicats no poden fer això, en efecte, si no poden evitar que els patrons contracten altres treballadors per fer la feina en revenja contra els que han anat a la vaga. La solidaritat entre els treballadors és per tant el fonament del sindicalisme, fins i tot la capacitat per forçar la solidaritat si aquesta no es practica espontàniament.\nDesprés de la revolució russa, els comunistes sindicats crearen la Internacional Sindical Vermella, però aquesta no advocà per la formació de “sindicats comunistes”, i en un primer període s'hi afiliaren confederacions sindicals com la CNT ibèrica. Amb tot, a finals dels anys 1920, ja en el “Tercer Període”, com l'anomenà Stalin, molts partits comunistes de tot el món crearen sindicats “vermells” rivals, oposats als sindicats previs que eren controlats, habitualment, pels socialdemòcrates (no fou el cas dels estats francès i espanyol, on el PCF controlava la CGT, i el PCE donava suport a la “socialista” UGT front a la CNT). Aquesta política conduí gairebé sempre al fracàs, i fou abandonada per la majoria de PC a partir de la segona meitat dels anys 1930.\nLa solidaritat entre sindicats és essencial, per qualsevol lluita que es desenvolupi més enllà dels fragments de branca i d'indústria, i perquè assolisca una línia de classe. Conseqüentment, hi ha una tendència històrica cap a la coordinació, quan no la unificació o la federació, entre sindicats.\nA la primera dècada del segle XX, la IWW — Industrial Workers of the World — moviment sindicalista estès sobretot pels països de parla anglesa, proposà la formació d'Un Gran Sindicat (OBU, en sigles angleses). Els intents de construir l'OBU com a sindicat “vermell” rival dels oficials mai no aconseguí cap progrès, però la idea va romandre com una força important en el moviment sindical dels EUA fins aleshores.\nUn sindicat també es diferencia fonamentalment de qualsevol altre moviment social, perquè defensa explícitament els interessos econòmics propis dels seus membres, mentre que qualsevol altre moviment social existix en base a un principi, evidentment separat dels interessos socials dels seus membres. Amb tot, el moviment sindical expressa necessària un principi, precisament i única, ja que expressa els interessos socials d'una classe, el proletariat.\nEls bons sindicats — els sindicats que són democràtics, tenen alts nivells d'afiliació en tots els llocs de treball, enllaços dedicats i lleials a llurs companys — són un requisit necessari per a tot desenvolupament polític i social de la classe treballadors. Uns bons sindicats són fins i tot més útils als treballadors que tindre bons programes polítics, partits d'esquerres i representants parlamentaris sense tindre bons sindicats amb els que determinar llur propi futur.\nUna de les contradiccions inherents d'un sindicat és que un sindicat ha d'anar més enllà dels interessos dels seus membres com a esclaus salarials — aconseguir el preu més alt possible per la força de treball que venen, reduir la durada de la jornada de treball i la vida laboral (a través d'una edat més prematura de jubilació o a través de millors perspectives de pensions) — ja que l'alliberament real de llurs membres implica no un millor preu per la venda de llur força de treball sinó l'abolició de l'esclavitud salaria! Aquesta contradicció té molts aspecte; fins i tot l'obrer millor pagat és alienat, i el sindicalisme per ésser efectiu necessita que els obrers continuen alienats de llur treball, ja que d'una altra forma podrien ésser coartats i l'acció industralia seria impossible. A més, una de les coses més importants que els sindicats poden fer per defendre els interessos econòmics de llurs membres és l'escurçament de la jornada de treball, si bé l'efecte d'una jornada de treball més curt pot conduir simplement a transformar l'obrer més i més en un consumidor, el lloc més alienat i impotent de la societat burgesa.\nLa resolució d'aquesta contradicció és que els sindicats sols poden ésser supertats i transformats en una cosa diferents quan, gràcies al sindicalisme, els obrers hagen adquirit un poder social autosuficient per ésser capaços de determinar un futur diferent. Es diu que els sindicats representen la consciència burgesa dels treballadors, però són una precondition per la consciència revolucionària de la classe treballadora.\nAixí, tot i que el programa dels sindicats siga molt conservador (si el comparem amb el Manifest Comunista, per exemple) sols pot expressar el nivell de desenvolupament de les masses obreres. El socialisme revolucionari no té cap forma d'obviar l'etapa de la construcció i la direcció dels sindicats.\nTrockij ho assenyalà d'aquesta forma:\n“La tasca històrica de la IVª Internacional no consisteix en reformar el capitalisme si no en enderrocar-lo. El seu objectiu polític és la conquesta del poder pel proletariat per a realitzar l’expropiació de la burgesia. Tanmateix, l’acompliment d’aquesta tasca estratègica és inconcebible sense l’actitud més acurada cap a totes les qüestions tàctiques, inclús les més petites i parcials. Totes les fraccions del proletariat, totes les seues capes, professions i grups han de ser arrossegats al moviment revolucionari. El que diferencia l’època actual no és que el partit revolucionari estiga exempt del treball prosaic de tots els dies, sinó que pot realitzar aquesta lluita tot mantenint l’indissoluble lligam amb les tasques de la revolució.\n“La IVª Internacional no rebutja les reivindicacions del vell programa ‘mínim’, en la mesura en què conserven alguna força vital. Defensa incansablement els drets democràtics dels obrers i llurs conquestes socials. Fa aquest treball de tots els dies, però, des del marc d’una perspectiva correcta, real, és a dir, revolucionària. En la mesura que les velles reivindicacions parcials ‘mínimes’ de les masses s’enfronten a les tendències destructives i degradants del capitalisme decadent -i açò s’esdevé a cada vegada més obertament i resolta, contra les bases del règim burgés, el vell ‘programa mínim’ és ultrapassat constantment pel programa de transició la tasca del qual consisteix en una mobilització sistemàtica de les masses per a la revolució proletària.” [Programa de transició, Trockij, 1938 ]\nL'activitat dels sindicats, fins i tot en els primers estadis de llurs desenvolupament no es limita, però, de cap manera a l'activitat laboral. El sindicats a Austràlia crearen l'Australian Labor Party, i a Gran Bretanya, el Trade Union Congress fundà el Labour Party, amb l'únic objectiu d'elegir delegats sindicals pel Parlament per tal de legislar mesures que protegissin els drets dels obrers en allò que no es podia obtindre per l'activitat industrial i també per contrarestar l'ús del Parlament per organitzar i legitimar l'acció contra els sindicats. Fins a Tony Blair a Gran Bretanya, i fins fa no gaire a Austràlia, els treballadors que votaven a llurs sindicats qui aniria de candidat a les butlletes laboristes. En altres països, els sindicats intervenen sistemàticament en diversos partits polítics per forçar la presa de mesures beneficioses per la classe treballadora. Aquest fet òbviament no ha posat fi al capitalisme!, ja que el poder la burgesia no resideix en el Parlament, sinó en el capital, and capital controls the estat.\nAquesta arma parlamentària del treball defensiu dels sindicats, que sorgeix de les condicions de la classe treballadora al si de la societat burgesa, és el fonament del reformisme, la política que expressa els interessos de la burocràcia del moviment sindical i els seus branquillons parlamentaris.\nAquí tenim una altra contradicció en el desenvolupament dels sindicats: des del moment que passen a existir els sindicats han de captar diners i pagar representants a temps complet, advocats, organitzadors i altres, un aparell que pot crèixer fins a rivalitzar en magnitud a les grans corporacions capitalistes, amb caps executius i diputats amb salaris que superen de molt el dels obrers representats. És inevitable que aquesta classe de persones que es guanyen la vida i fan carrera com a representants de la classe treballadora — la burocràcia obrera — tinguen una consciència social completament diferent i desenvolupen interessos socials diferenciats i inevitablement llur propi credo polític — el reformisme.\nAixí, tot i que els sindicats tinguen un paper vital que jugar en el desenvolupament de la força i la consciència de la classe treballadora, els sindicats no estan equipats per derrocar el capitalisme. L'acte extrem dels sindicats és refusar de vendre llur força de treball, aturar la feina — en el seu punt àlgid, la vaga general. La vaga general és un mitjà d'exercir la màxima pressió sobre el govern i la classe capitalista — però a menys que la vaga tinga un curt termini, algú ha de fer-se amb el control del procés de producció o s'hi passarà necessitat. Així qualsevol vaga general està condemnada al fracàs si la classe treballadora no està preparada per agafar el control.\nDes de l'inici de la vaga general fins a la presa del control de la producció, cal passar per la presa del poder estatal i per tant hi fa falta una direcció política revolucionària de la classe treballadora, ja que els sindicats no s'hi basten. D'altra banda, una direcció política revolucionària que siga incapaç de guanyar-se la direcció i el suport dels sindicats mai no pot dirigir una revolució socialista.\nAixí els marxistes han de treballar com a membres de llurs sindicats al costat dels altres treballadors, ocupant-se dels problemes quotidians del moviment obrer, però la decisió de convocar una vaga, signar un acord, establir una nova branca o coses similars, són decisions que sempre ha de prendre el sindicat, d'acord amb llurs propis membres i llur pròpia constitució, preferiblement a través del mètodes de la democràcia proletària. Quan s'arriba a la vaga general però (i per “vaga general” no volem dir una jornada de protesta, sinó la vaga indefinida de tots els sindicats), com aquesta sols pot guanyar-se si la classe treballadora està preparada i és capaç de prendre el poder polític, la situació és diferent. Un cop s'ha convocat a la vaga general, el destí de tota la societat és en joc, i el comportament de la vaga general és responsabilitat del moviment polític revolucionari de la classe treballadora.\nDel Programa de transició:\n“(a) els sindicats no tenen i, a la vista de les seues tasques la seua composició i el caràcter del seu reclutament, no poden tenir un programa revolucionari acabat: per això, justament, no poden reemplaçar el partit...\n“(b) els sindicats, fins i tot els més potents, no enquadren més enllà del 20 al 25 % de la classe obrera i, a més, sol tractar-se de les seues capes més qualificades i millor pagades. La majoria més oprimida sols episòdicament és arrossegada a la lluita, durant els períodes d’expansió excepcional del moviment obrer. En eixos moments, cal crear organismes ad hoc, que enquadren tota la massa en lluita: els COMITÉS DE VAGA, els COMITÉS DE FABRICA, i, finalment, els SOVIETS.\n“(c) en tant que organització de les capes superiors del proletariat, els sindicats, com ho testimonia tota l’experiència històrica, inclosa l’experiència encara fresca dels sindicats anarco-sindicalistes d’Espanya, desenrotllen poderoses tendències a la conciliació amb el règim democràtic burgés. Durant els períodes d’aguda lluita de classes, els aparells dirigents dels sindicats s’esforcen per esdevenir amos del moviment de masses per tal de neutralitzar-lo, Això és produeix inclús durant les simples vagues, sobretot durant les vagues massives amb ocupació de fàbriques que esberlen els principis de la propietat burgesa. En temps de guerra o de revolució, quan la situació de la burgesia esdevé particularment delicada, els dirigents sindicals es converteixen en ministres del govern burgés ”. [Programa de transició, Trockij, 1938]\nTipus de sindicats: els primers sindicats que es desenvoluparen a Anglaterra fora dels gremis feudal s'organitzaren segons els diferents oficis, és a dir, cada sindicat organitzava tots els obrers amb un mateix ofici, i per tant exercia el monopoli sobre aquell tipus de treball, tot i que sovint tenien un nombre relativament petit de membres.\nEn el segle XIX, el sindicalisme s'implantà entre els obrers no especialitzats, la qual cosa donà lloc, com a exemple, als sindicats de treballadors del gas i al sindicat del port, en les lluites dels quals Eleanor Marx tingué un paper central. Així mentre els obrers especialitzats que havien estat la base dels primers sindicats eren sectors relativament privilegiats de la classe treballadora, els obrers que s'unien als grans sindicats industrials al tombant dels segles XIX i XX eren els sectors més pobres de la classe treballadora. Amb tot, en general, els sectors més pobres de la classe treballadora solen ésser els que no pertanyen a cap sindicat. El sindicalisme industrial es difongué a indústries com el ferrocarril on fins i tot els oficis especialitzats foren absorvits en un únic sindicat d'indústria. Els gestors i els càrrecs de coll blanc d'aquestes indústries, però, tendiren a romandre fora del sindicat. En la segona meitat del segle XX, com els sectors supervisors i de coll blanc de la força de treball es proletaritzaren, aquests sindicats d'indústria s'estengueren cap a dalt per incloure tothom llevat dels alts gestors, especialment en el sector públic.\nCom l'afiliació als sindicats ha davallat en les darreres dues dècades del segle XX, ara és el sector públic el que conserva la major força, juntament amb els oficis de coll blau. Així, la davallada de llocs de treball en el sector públic i la dels oficis industrials de coll blau, fereix especialment el nombre d'afiliats als sindicats. El sector de serveis s'ha organitzat, però els percentatges d'afiliació sindical no han mantingut el ritme de creixement que correspondria als canvis de composició de la classe treballadora.\nA la Unió Soviètica i a l'Europa oriental, els sindicats continuaren en funcionament ja que malgrat l'abolició oficial del capital, el treball assalariat continuava. A la Unió Soviètica, els sindicats s'organitzaren per oficis, i eren una important eina pel sistema de suport social. A Polònia, per exemple, els sindicats s'organitzaren per indústries. Fou aquesta mena d'organització industrial la que féu possible que Solidarnosc esdevingués un força d'oposició al govern, quelcom que era impossible pels sindicats soviètics. Aquests sindicats naturalment estaven infiltrats completament per l'aparell estatal que recolzava oficialment sobre la classe treballadora organitzada.\nEn països d'industrialització recent com Filipines i Indonèsia, els govern dirigeixen sindicats “grocs” que actuen com a organitzacions de control sobre els treballadors (com ho fan alguns sindicats de països capitalistes desenvolupats), i els obrers han de crear sindicats il·legals paral·lels als sindicats oficials “grocs”. Amb tot, fins i tot aquests sindicats “grocs” han estat emprats pels treballadors i transformats en un grau considerable en instruments de la classe treballadora, malgrat els esforços fets per agents policials i parapolicials infiltrats.\nEl desenvolupament dels sindicats en aquests nous països industrialitzats difereix de la forma amb la que es desenvoluparen a Europa i a Amèrica. La severitat de la vigilància policial i la mobilitat del capital fa que l'organització en el lloc de treball siga molt difícil. Conseqüentment, la majoria dels sindicats independents d'aquests països han estat construïts des de fora, sovint per joves intel·lectuals, i tendeixen a operar en una forma que recorda molt a la dels moviments socials moderns o als grups de pressió.\nSistema asiàtic de producció\nAbans del 1857, Marx i Engels empraren ocasionalment aquesta expressió com a sinònim de societat tribal. Marx i Engels creien que la civilització asiàtica era la primera de la qual podia parlar la humanitat (una interpretació en part basada en la de Hegel, veieu: El reialme oriental). La darrera vegada que utilitzaren aquest terme fou en el Grundisse, un cop abandonaren la idea d'un sistema asiàtic de producció particular, i mantenien quatre formes bàsiques d'evolució social: tribal, antiga, feudal i capitalista.\nEngels explica aquest canvi en una anotació al Manifest Comunista del 1888:\nA l'any 1847, la prehistòria de la societat, l'organització social que precedí tota la història escrita, encara era com qui diu desconeguda, D'ençà de llavors Haxthausen ha descobert la propietat comuna de la terra a Rússia, Maurer l'ha reconeguda com a base social de la qual es desprengueren històricament totes les tribus alemanyes, i a poc a poc hom ha descobert que les comunitats rurals amb una propietat comuna de la terra van ser la forma primitiva de la societat des de l'Índia fins a Irlanda. Finalment es va descobrir l'organització interior d'aquesta societat comunista primitiva en la seva forma típica per mitjà de la gran descoberta de Morgan de la veritable naturalesa de la gens i de la seva posició dins la tribu. Amb la dissolució d'aquestes comunitats primitives comença la divisió de la societat en classes diferents que acaben oposades mútuament. (Nota d'Engels de l'edició anglesa del 1888 i alemanya del 1890.) Jo he provat de seguir aquest procés de dissolució a Der Ursprung der Familie, des Privateigentums und des Staats, Stuttgart 1886.\nÍndex de la lletra s


Pàg.1 2 3 4 5\nDel 14 al 22 de maig el Museu de Manresa se suma al Dia Internacional dels Museus #DIM2022\nHorari: Del 14 al 22 de maig\nPer aquesta edició, l'ICOM proposa celebrar el Dia Internacional dels Museus sota el lema "El poder dels museus". I és que els museus tenen el poder de transformar el món que els envolta, de provocar canvis positius en les seves comunitats. Ho fan a través de tres eixos: la sostenibilitat, la innovació en la digitalització i l'accessibilitat i la construcció de comunitat a través de l'educació.\nTornem a obrir les portes dels nostres espais i a oferir activitats per a tots els públics.\nAdjuntem el nostre programa i us convidem a participar-hi!\nDel 18 de maig al 30 de juny\nEl joc dels museus – Troba les peces i completa les imatges\nUs proposem una història relacionada amb 7 peces dels 7 equipaments museístics de Manresa i us convidem a llegir-la i completar-la anant a buscar les peces a cada equipament.\nEls fulletons amb la història es podran trobar als diferents equipaments museístics de la ciutat, al Centre Cultural el Casino i a l’Oficina de Turisme de Manresa. Les imatges de les peces es podran aconseguir a l’equipament museístic corresponent.\nFins el dia 30 de juny podreu presentar el fulletó de la història completa amb les imatges a qualsevol dels llocs indicats i optareu a un premi!\neMM2 - Espai Memòries, Magatzem Lapidari del Museu de Manresa\nVisita guiada a l'exposició El que diuen les pedres callen els arbres.\nItinerari guiat per les localitzacions de les esglésies enderrocades durant la Guerra Civil i\nvisita comentada a l'exposició de l'artista Jesús Galdón El que diuen les pedres callen els arbres.\nInici de la visita a l’Espai Manresa 1522, Carrer Mestre Blanch, 4 (Teatre Conservatori).\nDe 17:30 h a 19 h\nMuseu de Manresa - Sala d'activitats del claustre\nPresentació del projecte Accions Integradores – Umanresa\nProposta educativa sobre activitats lúdiques inspirades en l’Enginyeria i l’Arqueologia i adreçada als infants. Les propostes són fruit del programa Accions Integradores d’Umanresa-FUB que té per objectiu promoure actituds pro-socials i pedagògiques en les estudiants del Grau en Mestre d’Educació Infantil i connectar amb les necessitats de l’entorn.\nOrganitza: Museu de Manresa i el projecte H2020 Communities for Sciences (C4S) – UManresa\nActivitat adreçada a infants i famílies\nDissabte 14, de 10 a 14 h i de 17 a 20 h.\nDiumenge 15, de 10 a 14 h.\nPortes obertes a les exposicions del museu. Últim cap de setmana per visitar Becoming Devenir Esdevenir la instal·lació de l'artista Eugènia Balcells en el marc dels Jardins de Llum 2022.\nI l’exposició El llenguatge de les caixes d'Antolina Vilaseca i Hilda Zagaglia\nDissabte 21, de 10 a 14 h i de 17 a 20 h.\nDiumenge 22, de 10 a 14 h.\nPortes obertes a l’exposició El llenguatge de les caixes d'Antolina Vilaseca i Hilda Zagaglia\nCarrer del Balç. Centre d’Interpretació de la Manresa Medieval.\nDimecres 18, de 10 a 14h i de 17 a 19h\nDissabte 21 d maig de 10 a 14h i de 17 a 20h\nDiumenge 22 de maig de 10 a 14h\nDins de les dependències d'un antic casal noble, s’ofereix un muntatge amb recursos multimèdia que posa en valor un conjunt patrimonial únic i permet conèixer com era la Manresa del segle XIV.\nVisita gratuïta al Centre d’Interpretació i al Carrer del Balç, un magnífic exemple d’urbanisme medieval català. Visita guiada a les hores en punt.\nReserva d’entrades a: www.manresaturisme.cat\nEspai Manresa 1522. Centre d’Interpretació de la Manresa Ignasiana.\nDissabte 21 de maig de 10 a 14h i de 17 a 20h\nRedescobriu amb nosaltres el renovat Espai Manresa 1522. Hi veureu elements patrimonials de les restes de l’església del Carme i Sant Pere Màrtir, que ocupava l’espai de l’actual Plaça Sant Domènec i van ser destruïda el 1936.\nVisita gratuïta al Centre d’Interpretació.\nPortes obertes a l’Espai Memòries eMM2, magatzem lapidari, amb la intervenció artística "El que diuen les pedres callen els arbres"\nHorari: Diumenge 8 de maig, de 10h a 14 h\nEspai eMM2 - Espai Memòries\nEl que diuen les pedres callen els arbres\nDescobriu el magatzem del Museu de la plaça de la Reforma, que preserva la col·lecció d'elements de pedra del Museu de Manresa provinents principalment de l'enderroc de les esglésies de la ciutat que es va fer durant la Guerra Civil, i la instal·lació de l’artista Jesús Galdón.\nDiumenge 8 de maig, de 10 a 14 h\nMagatzem lapidari, Plaça de la Reforma s/n\nTel.: 93 874 11 55\nVISITA COMENTADA a l'exposició Artistes Manresans de 1931\nHorari: Diumenge 10 d'abril, a les 12:00 h\nVisita comentada del proper diumenge 10 d'abril a l'exposició Artistes Manresans de 1931.\nLa mostra reuneix de nou l'obra dels pintors i pintores que van exposar l’any 1931 a la Segona Exposició d’Artistes Manresans: Alfred Figueras, Evarist Basiana, Maria Noguera o Lluís Uró, entre molts d’altres. Un homenatge al llegat que ens van deixar aquest grup d’artistes que van influir i marcar el camí de l’art manresà dels segles XX i XXI.\nActivitat gratuïta amb inscripció prèvia a museu@ajmanresa.cat i al tel.: 93 874 11 55\nTancament d'inscripció el divendres 8 d'abril a les 14 h.\nTel/Fax 93 874 11 55


Pedro Sánchez pressiona amb unes generals el 14 d'abril si no s'aproven els pressupostos | Diari Català Digital 📋\nPedro Sánchez es planteja convocar eleccions generals el 14 d’abril, segons fonts de l’executiu espanyol a l’agència EFE. Aquesta possibilitat es dona a conèixer 24 hores abans que comenci al Congrés dels Diputats el debat de les esmenes a la totalitat als pressupostos, en què el president espanyol necessita els independentistes per poder tirar-los endavant. Fins a sis partits, entre aquests PDeCAT i ERC, les han presentat han presentat esmenes a la totalitat.\nAquest diumenge la manifestació de PP, CS i VOX van reclamar a Sánchez una convocatòria avançada d’eleccions.\nAquesta possible convocatòria obligaria el govern espanyol a dissoldre les Corts i convocar les eleccions la setmana vinent, el proper 19 de febrer, per complir els 54 dies que estableix la llei.\nEl proper diumenge 14 d’abril, dia en què es va proclamar la Segona República Espanyola el 1931, i que aquest any se celebrarà el Diumenge de Rams previ a les Setmana Santa. Aquest diumenge, a més, els escolars de moltes comunitats ja estaran de vacances. La possibilitat d’un “superdiumenge” electoral per al 26 de maig també ha planejat en l’horitzó encara que compta amb destacats detractors entre les pròpies files socialistes.\nEls barons del PSOE prefereixen acudir a les urnes sota una estricta perspectiva territorial, sense haver d’afegir com a ingredients electorals els aspectes més delicats de la vida política nacional, com la crisi a Catalunya.\nLa vicepresidenta del Govern espanyol, Carmen Calvo, ha insistit aquest dilluns que l’executiu està “concentrat” a tirar endavant el projecte de Llei de pressupostos generals de l’Estat, que comencen a debatre aquest dimarts al Congrés dels Diputats. Però, en una entrevista a RNE recollida per Servimedia, no ha descartat que hi hagi eleccions generals anticipades i es va limitar a recordar que el president, Pedro Sánchez, va assegurar que sense pressupostos els “temps són més curts”.\nTags: CATALUNYA ÚLTIMA HORA ✅, Pedro Sánchez, POLÍTICA ✅, PSOE ✅


Falta regulació al medi natural! | Cinegeticat - Portal referència de caça\nFalta regulació al medi natural!\nEduard Melero – Cardona – 22/11/2016\nMentre escric aquest editorial (revista 16 Cinegeticat), plou. Plou i ho fa molt ben fet, com plovia abans, fa molt temps. I això és una molt bona notícia. L’aigua, com diuen allà al Delta, és vida! Els boscos necessiten aigua i els animals també, feia massa temps que estàvem en un cicle d’escalfament i sequera i això distorsionava la mateixa natura fins al punt que moltes migratòries canviaven els seus destins o, fins i tot, les èpoques de viatge. Aquesta pluja no ho arreglarà tot, però sí que és un bri d’esperança per tornar a canviar el cicle i tenir una meteorologia, si més no, més equilibrada i menys extrema.\nCom tot en la vida, però, el que per una banda és bo, per l’altra no ho és tant. Ho dic perquè aquesta bona pluja segurament oferirà una excel·lent temporada de bolets i això farà que, un any més, el bosc s’ompli de persones, cotxes, autobusos i gossos que transitaran sense cap mirament per dins les batudes del senglar. Fa temps que es reclama un decret de regulació d’accés al medi natural que contempli tots els aprofitaments, activitats i recursos que ofereix (bolets, suro, fusta, pinyes, fruits, herbes aromàtiques i medicinals, tòfones, caça, biomassa, senderisme, excursionisme, muntanyisme, escalada, 4×4, trial, bici, turisme…), però de moment només hi ha regulats els “paganinis” de torn, és a dir, els caçadors, els “rematants” forestals i una mica els tofonaires. La resta conviuen en un buit legal que segons el sentit comú de l’usuari pot ser compatible o totalment incompatible.\nPer posar un exemple, l’altre dia en una batuda senyalitzada als camins principals (perquè si haguéssim de senyalitzar tots els camins que hi ha en un bosc seria impossible), estava fent el pas quan, de sobte, em vaig trobar un gos que no era de cap gosser de la colla, que empaitava una cria de cabirol i, darrere seu, un pare desesperat cridant-lo i la seva filla amb la bossa plena de pinyes perquè de bolets no n’hi havia ni un, plorant perquè el gos no venia. Resultat: un dia de cacera perdut i rodejat de rucs. I això, cada cop esdevé més sovint, perquè no hi ha cap mena de regulació. Passa el mateix amb els cotxes aparcats a les entrades dels camins o dels camps, bosses plenes de restes de l’esmorzar penjades en un pi (suposo que pensant que el servei de recollida de deixalles passa a quarts d’onze), gossos deslligats que campen per lliure, episodis de vaques assassines, intoxicacions per ingestió de bolets que s’agafen sense tenir ni idea de què són, boscos llaurats amb rasclets com si hi hagués passat un ramat de senglars, corriols esmolats per les motos i bicicletes de muntanya, fils per tancar el bestiar trencats, gent perduda pel bosc… En fi, mil i una històries!\nEn el millor dels casos, quan es comenten aquestes situacions amb les persones responsables dels “actes”, acoten el cap i reconeixen els errors comesos, però en molts d’altres, et trobes amb persones que encara es pensen que “el bosc és de tots” i et vénen a donar lliçons de boy scout! Amb aquest panorama, queda claríssim que l’accés al medi natural requereix una regulació i, el que és més important, educació ambiental i respecte des de la base. Però és clar, per arribar aquí aniria bé que els docents no fossin “ecotalibans del capità enciam”, perdoneu l’expressió però és perquè m’entengueu…! No vull pas dir que tots ho siguin, però n’hi ha!\nPer acabar, vull felicitar totes les persones que el passat 1 d’octubre van assistir a la manifestació ocellaire celebrada a Barcelona. Considero que va estar bé, però m’agradaria veure els resultats ben aviat, així com veure també el nou replantejament cinegètic que pretén fer la Generalitat i la nova llei de caça que tant s’ha anunciat.\nBons bolets i bona caça!\nHashtags bolets caça cacera medi natural regulació als boscos revista de caça usos


L'Ajuntament de Confrides / L'Abdet obri la piscina municipal amb rigoroses mesures sanitàries en prevenció de la COVID-19\nLes instal·lacions estaran disponibles per al bany durant els mesos de juliol i agost amb els mateixos preus d'altres anys\nL'Ajuntament de Confrides / L'Abdet, després de molta faena de condicionament i constatar la millora de la situació sanitària amb la finalitat de l'estat d'alarma, obrirà les portes de la seua piscina municipal demà dimecres dia 1 de juliol amb rigoroses mesures sanitàries en prevenció de la Covid-19.\nL'Alcalde Rubén Picó ha supervisat tots els procediments d'adaptació, i afirma que “hem treballat molt en l'adaptació de la piscina municipal per a la seua reobertura. Tots els usuaris poden estar tranquils ja que la nostra piscina municipal serà tot un referent, tant en mesures organitzatives com preventives”.\nLes instal·lacions estaran disponibles per al bany durant els mesos de juliol i agost, i s'han adaptat a la normativa sanitària. A més s'han implementat altres mesures addicionals, és per això que en tot moment es controlarà l'aforament. Abans i després de l'accés a la piscina es prendrà la temperatura als usuaris amb un termòmetre làser i se'ls desinfectarà les mans i els peus. Una altra de les mesures establides ha sigut parcel·lar tota la superfície que ocupa la zona de gespa i terra de la piscina, redirigint la circulació en un únic sentit i deixant lliure una via per a accedir a les parcel·les i a la piscina, de manera que cada usuari o nucli familiar farà ús únicament de l'espai que tinga assignat. També s'ha limitat l'aforament fins a un màxim de 60 usuaris.\nAhir el laboratori LABOQUIM va realitzar les últimes analítiques prèvies a la reobertura, “totes les anàlisis han eixit bé. Hem desenvolupat una sèrie de mesures basades en la normativa que marca la Generalitat Valenciana i que estaran senyalitzades i visibles en tot el recinte per a poder gaudir d'aquest entorn de manera segura”. “S'ha retirat el mobiliari urbà, les condícies romandran tancats i les dutxes del recinte seran revisades de manera constant” afirma Rubén Picó.\nLa piscina municipal manté els preus d'altres anys: 1’5 euros d'entrada general (de 16 anys d'ara en avant), i 1,00 euro de 0 a 14 anys. L'horari d'obertura serà d'11.00 a 14.00 hores i de 15.00 a 20.00 hores, “amb aquesta pausa al migdia per a poder netejar i desinfectar a fons l'espai”, ha manifestat el primer edil. Els qui vulguen fer ús de la piscina també en horari de vesprada podran fer-ho, presentant l'entrada adquirida al matí.\nRubén Picó fa una crida també als usuaris de la piscina i apel·la a la prudència en l'ús d'aquest servei, “els usuaris de la piscina hauran d'atendre en tot moment les indicacions del personal responsable, els qui vetlaran per a es complisquen aquestes mesures, i respectar les pautes establides”.


La comunitat energètica d’Olost i Santa Creu, referent en transició energètica a l’Estat\nEl dimarts 21 de juny la Comunitat Energètica d’Olost i Santa Creu va ser convidada en la presentació pública del primers resultats de subvencions per a comunitats energètiques del Ministerio de Transición Ecològica (MITECO).\nL'acte el va organitzar el MITECO i la Diputació de Barcelona. En la presentació es van exposar els resultats de la primera convocatòria estatal d’ajuts a comunitats energètiques. Una convocatòria en la qual es van seleccionar els 45 millors projectes de tot l’estat espanyol i en què el 22% va recaure a Catalunya. El projecte d’Olost i Santa Creu Sostenible SCCL va rebre la segona màxima puntuació en l'àmbit estatal, només per darrera d’un projecte molt similar que és el de Balenyà Sostenible.\nLa presentació va anar a càrrec de la secretària d’estat d’energia, Sara Aagesen, i del director de l’IDAE, Joan Groizard. També es va convidar a participar al regidor de medi ambient de l'Ajuntament d'Olost, Gil Salvans, com a representant d’Olost i Santa Creu Sostenible SCCL per explicar l’experiència del projecte i així poder compartir-lo amb tots els assistents.\nTambé podeu veure la següent notícia, on surt la informació d'Olost i Balenyà a partir del minut 33: https://www.youtube.com/watch?v=8RTkpRDP7H8\nL'ajuda obtinguda per la comunitat energètica d’Olost i Santa Creu ha estat de 167.000 €, que ha de servir perquè en els pròxims 12 mesos s’impulsin els primers 3 projectes d’autoconsum compartit així com també la creació d’un sistema de gestió de demanda i d’informació perquè els socis i sòcies participants puguin tenir informació dels seus consums i produccions d’energia solar, i així millorar l’eficiència a les llars del municipi.\nOlost i Santa Creu Sostenible SCCL està formada per més de 70 sòcies i socis d’Olost i Santa Creu i anima tota la població del municipi a sumar-se en aquest projecte transformador i de poble.\nEstà previst que el dijous 7 de juliol a les 19.00h es convoqui una trobada per explicar les subvencions obtingudes i tots els passos realitzats per la comunitat energètica d’Olost.\nTambé es vol animar a tots els veïns/es que encara no en formen part a sumar-se en aquest projecte en les pròximes setmanes per poder impulsar així les primeres instal·lacions.\nUs podeu associar a través del següent enllaç: https://olostisantacreusostenible.cat/fes-te-soci/


Compromís proposa vuit punts per a la igualtat efectiva entre homes i dones a partir d’una ordenança municipal – Compromís\nPublicat el 8 de Març de 2011 en Llibertat i Igualtat\nCompromís considera necessari seguir lluitant perquè s’aconseguisca la igualtat efectiva entre homes i dones i per açò ha proposat vuit punts amb els quals fomentar aquesta paritat en diversos àmbits de la vida pública, a través de polítiques municipals.\nLa coalició, que vol mostrar el seu ferm suport a les dones, ha presentat els seus “Vuit compromisos amb la Igualtat” avui a Alacant amb motiu de la celebració del Dia de la Dona.\nEn l’acte han estat presents la diputada autonòmica i cap de llista als Corts per Alacant, Mireia Mollà; l’edil de Cultura en l’ajuntament d’Elx i candidata a l’alcaldia d’aquesta ciutat, Àngels Candela, i les candidates de la llista municipal de Compromís per Alacant Naima Benaixa i Juana Sánchez.\nEl text s’ha elaborat després de la reunió que Compromís va mantenir la passada setmana amb membres dels sindicats UGT i CCOO, de la plataforma feminista d’Alacant, del Consell de la Joventut de la ciutat, de la Universitat d’Alacant i de la Plataforma d’Iniciatives Ciutadanes, entre unes altres.\nEn ell es proposa l’elaboració d’una Ordenança Municipal per a la Igualtat Efectiva de Dones i Homes amb la finalitat de dotar als ajuntaments d’un instrument normatiu específic i vinculant matèria d’igualtat, del que ja disposen altres ciutats com Tolosa (País Basc).\nA partir d’aquesta premissa, Compromís ha volgut reflectir la necessitat de lluitar per la implantació de la perspectiva de gènere en el disseny de les polítiques municipals i en àmbits com la sanitat, on aposta per desenvolupar un servei d’orientació per a dones, i el disseny urbanístic de les ciutats.\nL’objectiu del document és també fomentar l’accés de les dones al mercat laboral en igualtat de condicions que els homes, garantir-los recursos socials i impulsar la integració de les dones immigrants.\nEntre els vuit punts es proposa també la creació d’un Pla Integral Municipal contra la Violència Masclista, amb la finalitat de reforçar la lluita contra aquest fenomen des dels propis ajuntaments.\nLa diputada Mireia Mollà ha explicat que “a dia d’avui aquesta igualtat encara no està sent efectiva” i ha recordat que la Generalitat, a principi de legislatura va vetar una proposta de Compromís d’adaptar la llei estatal d’Igualtat Efectiva entre Dones i Homes.\nEn aquest sentit, Mollà espera que la pròxima legislatura “s’aconseguisca aquesta adaptació” i ha assegurat que els vuit compromisos presentats avui “seran una de les principals propostes que desenvolupen en els ajuntaments en els quals tindran representació després de les pròximes eleccions.”\nÀngels Candela, per la seua banda, ha destacat la importància que es prenguen aquest tipus de mesures des de l’àmbit municipal, per la qual cosa “des de Compromís per Elx, Compromís per Alacant i moltes altres ciutats la coalició vol seguir la seua aposta de polítiques municipals per a les dones”, ja que “encara queda moltíssim camí per recórrer”, com també ha afirmat Tomàs Mestre.\ndia de la dona igualtat mollà