El filòsof: Accident evitable.\nLa setmana passada parlàvem d’un empat totalment immerescut, on el València va aconseguir un punt amb un sol xut a porta i en un partit on el Barça, va jugar a un molt bon nivell, avui no podem parlar amb els mateixos termes i l’equip blaugrana ha jugat un partit molt discret que ha merescut guanyar als punts, no de forma totalment meritòria. Mai estaré a favor d’un equip que jugui com ho ha fet el Depor avui, que ha sortit amb dos laterals a cada banda, amb 8 defenses i els davanters molestant als mitjos del Barça, tots al seu camp, s’han limitat a tapar espais i defensar, fins que ha arribat el segon gol blaugrana, que llavors el seu entrenador ha reaccionat i ha posat més jugadors ofensius i s’han fet amb el partit, en un moment on el Barça ja estava amb el cap a Japó i que després no s’han sabut refer. Parlo d’accident evitable, perquè el primer canvi del Barça, era el que acostuma a fer quan no està el trident, treu a un dels dos joves i posa a l’altre, el segon canvi també era lògic, jo fins i tot pensava que Rakitic avui estaria a la banqueta i jugaria Sergi, ja que el croat porta una tralla al cos, que pot portar risc de lesió, però el tercer canvi era el totalment evitable i el que ha provocat l’empat del Depor, quan ha decidit treure a Mathieu Lucho s’ha pegat un tret al peu. No se quantes oportunitats més de cagar-la li han de donar a aquest paquet, degut al preu que va costar, m’agradaria que Bartra tingués la meitat de carta blanca que té aquest senyor per a cagar-la, perquè no és normal que un dia rere l’altre sigui lamentable la seva actuació i torni a jugar al següent partit, no entenc perquè si volia donar descans a Alba no ha sortit Adriano. Aquest personatge ja és dolent quan surt de titular, ja ni et vull explicar quan surt de suplent, hi ha exemples molt variats cada cop que surt a jugar amb el partit mig sentenciat. És vergonyosa la seva apatia, ha estat sortir ell i convertir-se la banda esquerra en un colador, trenca el fora de joc al primer gol dos metres més endarrerit que la línia defensiva, el segon gol està a anys llum del davanter que va per la seva banda, encara que qui la caga més sigui Busquets, és intolerable com ha sortit aquest personatge al camp. A un jugador se li pot perdonar una errada en un moment determinat, són humans, se li pot perdonar un mal partit, un mal dia el té qualsevol, el que no es pot permetre és que un jugador no surti al 100% de concentració i actitud, que és el que passa cada cop que aquest personatge surt de la banqueta.\nNo li està malament a Lucho, per seguir confiant amb un dels pitjors jugadors qualitat-preu de la història del Barça, que amb dos minuts al camp s’ha convertit en el millor jugador del Depor. El jugador va costar 20 milions, ha quedat més que demostrat que va ser un fracàs de fitxatge, perquè seguir incidint amb el mateix error dia rere dia? No serà ni el primer ni l’últim mal fitxatge del Barça, no entenc aquesta tossuderia amb intentar demostrar que no es van equivocar, quan és palmari el fracàs, que no jugui més, els diners ja estan gastats, el mal ja està fet, no incidim en fer més mal i que encara surti més car amb el seu rendiment.\nEl partit ha estat molt avorrit, amb un equip que ha vingut a jugar amb vuit defenses, dos mitjos i un davanter tots al seu camp i el Barça que els partits a les 16 hores, se li encallen (la primera volta de lliga el Barça haurà jugat 7 partits en aquest horari, però clar el senyor Bartomeu això de queixar-se li ve gran), la combinació ha estat el que s’ha vist al camp, dos gols per jugades individuals i molt de control amb poques ocasions, amb el cap a Japó i amb una afició que per a variar sembla que no estigui més que per a cridar independència al 17:14 de cada part. Malgrat això, l’equip havia pogut resoldre el partit jugant a mig gas, però la llençat per la borda d’una forma bastant lamentable, perquè s’ha deixat robar la pilota i el domini del partit, pensant que a una contra marcaria el tercer, però ha sortit Mathieu i ha suposat el gol visitant que ha trencat els esquemes als blaugrana i ha donat molta moral al Depor, que s’ha vist amb opcions de pescar un punt i ha pujat la intensitat. Els jugadors ja han sortit prou al tran tran, no són màquines i un cop desconnectes, no és tant fàcil activar-se un altre cop i menys quan tens la pressió d’un marcador ajustat i el rival motivat, ha estat un empat en un moment molt tardà que no ha donat temps a reaccionar.\nL’entrenador rival ha encertat el seu plantejament tancant tots els espais interiors i posant a dos laterals a jugar de mitjos, per ajudar als laterals per les sortides d’Alba i Alves, apart ha posat als dos davanters a sobre de Busquets i a tapar la línia de circulació entre el de Badia i els dos interiors, no s’han complicat la vida i davant de la possibilitat de perdre la pilota se l’han tret de sobre sense miraments.\nAmb l’apartat individual avui queda bastant desert, l’equip ha jugat un partit correcte en quant a entrega i actitud però molt poc brillant, sense destacat massa pràcticament cap jugador. Preocupant l’estat que està Messi, que malgrat això ha estat el millor del partit amb diferència, ja no pel gol, sinó perquè ha participat molt en la construcció i ha donat moltes passades de mèrit que els companys no han sabut aprofitar. Però el veus pel camp i no sembla el jugador que va començar la temporada, els moviments pel camp recorden més al Messi de fa dues temporades, amb problemes als isquios, que jugava a mig gas, per molt que diguin que no passa res i Lucho digui que està perfecte, se’l veu sense la velocitat i l’estat físic adient, esperem que sigui un procés normal després de lesionar-se un lligament del genoll, però que no venguin la moto que està bé perquè està molt lluny de com estava abans de la lesió.\nRakitic també ha fet un molt bon partit, gol inclòs, però ha notat el desgast a la segona part, ha fet un partit com acostuma a can Barça, molt seriós, recuperant pilotes i ajudant a Busquets a la contenció i les cobertures sobretot quan puja Alves, ho ha provat en vàries ocasions de fora de l’àrea i esperem que el gol que ha marcat, l’animi a provar-ho més en un futur, ja que té totes les condicions per a fer-ho i l’equip ho necessita, en aquestes ocasions que es tanquen molt i tapen les passades interiors.\nIniesta i Busquets han complert l’expedient, però tampoc han fet un partit brillant, el de Badia inclús ha estat decisiu negativament a la jugada de l’empat. Han fet un partit com la majoria, sense destacar massa i complint amb les seves funcions.\nSuárez avui no ha estat tot el resolutiu que s’espera d’ell, malgrat haver marcat i anul·lar-li el gol injustament, ha tingut algunes jugades de mèrit però se l’ha vist una mica més apagat que de costum en atac, malgrat que ha estat el jugador que més ha corregut i pressionat al rival i el que ha arrastrat a la resta a fer la pressió, encara que avui no era massa necessari ja que el Depor la regalava ja que tenia tots els jugadors a camp propi i pegaven pilotades a seguir. Si sumem el desencert seu, l’estat de Messi i que amb Sandro no es confia, trobem el resultat del partit d’avui. Entenc que la gent digui que Sandro i Munir no són jugadors per al Barça, perquè aquests mesos no han complert les expectatives que van posar els aficionats, però en moltes ocasions han sofert la indiferència dels seus companys, ja que Sandro avui no ha jugat malament i ha tingut moltes oportunitats que estava sol per a encara el porter i tant Suárez com Messi, han decidit acabar ells la jugada.\nProbablement, els que han estat més entonats han estat els dos laterals, que han fet pràcticament d’extrems i que han recolzat molt als mitjos amb la sortida de pilota, encara que no han estat gens precisos quan han arribat a línia de fons. Els dos centrals avui han estat molt fluixos, han tingut poca feina i la poca que han tingut no l’han resolta gens bé, a part que avui no han ajudat als mitjos fent conduccions per a trencar línies, avui que l’equip rival s’ha concentrat en tapar la circulació amb Busquets, aquestes conduccions eren molt necessàries i no s’han produït. En quant al porter ha fet una parada molt meritòria i molt important a la primera part, quan l’equip encara anava empatant, però al segon gol em sembla que pot fer una mica més.\nAl final, un partit que estaven avisats, que venia el sisè classificat, que s’havia cobert l’expedient i resolt sense gaire esforços, es llencen dos punts que a final de temporada igual es troben molt a faltar, ha dit Lucho en roda de premsa que els canvis no han aportat el que esperava, que ho apuntava i que era errada seva. Si aquesta punxada ha de servir per a que apunti a la seva llibreta que Mathieu és un inepte, que no és jugador per al Barça i que juguin els altres, jo els dono per molt útils aquests dos punts perduts.\nPer acabar alguns temes extra esportius. Primer que res la demostració que els mitjans són igual de caverna a Madrid que aquí a Barcelona. Aquestes darreres setmanes s’han produït dos accions patètiques, de prepotència per part de tots dos clubs, una ja la vaig comentar que va ser la denuncia al TAS del Barça pel tema Arda, l’altra el fracàs coper del Madrid. Les dues accions són ridícules, dos clubs recorrent sancions perquè es pensen que són els amos del món i actuant amb una prepotència lamentable. Que ha passat? Doncs que totes dues cavernes han decidit “informar” (bonica paraula, llàstima que el periodisme l’hagi desterrat del seu full de ruta), segons el que han volgut els clubs que els manen i han atacat a l’altra part. Que surti la premsa blaugrana a parlar de la prepotència blanca i que es callin la boca amb el ridícul del Barça amb el tema TAS, doncs no fa més que demostrar un cop més la seva submissió lamentable i la seva pèrdua d’independència, si ets bo per a criticar el Madrid per prepotents, has de ser bo per a criticar al Barça pel mateix.\nIgual que ara, tots estan parlant que si el Barça està espiant a Dybala de la Juventus, que si és l’objectiu d’aquest estiu, però es callen un cop més de la patètica gestió que fa el club, de la feina que fan els seus scoutings i xarxes de captació, però clar això no tenen els collons de dir-ho, no sigui cosa que s’enfadi el senyor Bartomeu i no els doni merchandising per a fer col·leccionables. Aquest noi, el segueix el club des que jugava a l’Argentina, des que va fer el salt a Itàlia i els diferents equips que ha anat passant, però resulta que s’interessen pel jugador i el volen fitxar quan es parla als mitjans d’entre 50 i 60 milions, quan es seguia al jugador des que en valia 1. Al final un cop més es demostra la incapacitat d’aquests senyors per a gestionar un club i per a fitxar jugadors quan valen poc, anar a fitxar a Dybala quan val 60 milions i està jugant a la Juventus i sent dels millors del Calcio, no té cap mèrit, el mèrit és tenir un director esportiu i un organigrama que el porti quan valgui 1-2 milions. Ara anirà el Braida aquest a justificar el seu salari, quan fa ja més de dos anys que està al club i que se suposa que coneix el mercat de jugadors, més encara el mercat italià. És molt ridícul la veritat.\nPerò els mitjans es callen la boca, com callen a l’hora d’exigir al president del Barça, que tingui cura de les seccions en lloc de presentar-se només quan hi ha possibilitats de títol per a fer-se la foto. Ja no vull parlar de posar als dos Pascual, a dirigir els clubs amb pressupostos milionaris per any rere any llençar-los a la brossa, és que el propi Palau fa pena, és que l’afluència de públic cada cop és més escassa. Porten prometent un pavelló nou des de l’anterior període de govern i de moment l’únic que estem veient és que el Barça de basquet, amb un dels pressupostos més grans d’Europa i una història al darrere, que se li ha baixat la categoria per la merda de pavelló obsolet que tenen, que cada cop que es televisa al Barça com a partit de la jornada a l’Eurolliga, els culers hem de veure avergonyits com el club queda com un equipet de carrer, sempre amb problemes amb els marcadors i els cronòmetres. Ja està bé de fer el ridícul a tota Europa, que fins i tot el Financial Times ha hagut de sortir a desmentir al president del Barça dient que en pocs anys el Barça tindria uns ingressos de mil milions, perquè esperen obtenir molts ingressos de patrocini. Però si no són capaços de trobar un patrocini adient al prestigi del club, que han de pidolar a Qatar i promocionar una dictadura que té a la seva gent sense drets i que patrocinen als terroristes islàmics. Com volen aconseguir mil milions? Ja per a cloure, la darrera notícia dels insults de Cardoner a la cantant Marina Rosell, per recriminar-li el tema de Qatar, són les formes d’alguns dirigents del club, quan no hi ha càmeres pel voltant. En mans d’aquesta gentussa està el club que diuen que és Més que un club.\nEmpat amb gust a derrota.


Puig i Cordón, Joan: (5 dies) Crida a la responsabilitat.......\n(5 dies) Ja vaig comentar que en la reunió que vam tenir amb EUiA, vaig posar sobre la taula la possibilitat d’un acord a la Basca en versió blanenca. Es a dir un govern amb Josep Trias d’alcalde (CiU) i recolzat per EUiA, Esquerra i el PP.\nFins i tot vaig afegir que si el problema era Esquerra, ens quedàvem a fora i assumíem igualment la responsabilitat de la governabilitat. Dia que passa tinc més clar que mai que aquesta és la millor opció, gent amb ideologia, que te clar el que vol i per tant disposada a pactar, assumint la responsabilitat que la ciutadania ens ha donat, diàleg per damunt de tot.\nI dic que estic més convençut cada dia que passa quan veig el paper del candidat del PSC que vol governar i pactar sense ideologia, es a dir sense importar-li el que diuen els altres i preocupat sobre tot per la cadira.\nEl PSC ens va enganyar l’anterior legislatura signant un pacte de govern que no va assumir des del primer moment. Ho diuen ells mateixos “en pactes el PSC ho pot justificar tot i això ens dona un plus per aconseguir les nostres fites”.\nI aixo és el que esta passant a Blanes, un candidat sense ideologia és un perill, i per tant crec molt sincerament que la millor solució és un acord responsable dels quatre partits amb ideologia que queden, per què podem pactar amb unes bases a sobre la taula, i Blanes no s’aturarà i per damunt de tot, no ens enganyaran.\nFinalment he publicat en el meu bloc que si Esquerra és el problema, ens quedem a fora; però afegeixo, si per aquest acord de govern responsable (CiU, EUiA, Esquerra i PP) el problema soc jo, també puc plegar.\nPer damunt de tot, Blanes mereix generositat i responsabilitat\nPublicat per Joan Puig i Cordón el divendres, de juny 08, 2007\nUna actitud que t'honora, Joan.\nPer a 4 anys d'alcaldia, la diferència entre Marigó i Trias és que Marigó simula que escolta i que dialoga... però després fa EL QUE LI DÓNA LA GANA, trencant compromisos i paraules..., vaja, actua a la pràctica com fan els dictadors, mentre que en Josep Trias sí que és home de consens (a l'estil d'alcalde de quan ho fou Fèlix Bota) i Trias sap allà on s'ha de mantenir ferm i allà on pot cedir en tota negociació.\nTrias sí que pot ser de veritat un ALCALDE DE TOTS ELS BLANENCS, però no només de paraules, sinó de fets.\nSi fos possible arribar conformar el govern Trias-Salmerón-Lillo-Puig (o Conxita), preveig un futur govern FORT i SÒLID, que parlant molt les coses i dialogant entre els 4 caps de llista, s'arribin a acords més sincers i per tant més POTENTS que no amb les vel·leitats i fragilitats de les voluntats de Marigó que promet "blanc" però després FA "negre", enredant a qui sigui.\nJoan, siguis tu o bé sigui la Conxita, les teves reflexions i propostes T'HONOREN, i tant de bo, ojalà, arribin a les orelles receptives dels altres partits que hagin d'arribar.\nP.S.:(Si m'ho preguntes a mi personalment, segueix endavant, Joan, no abandonis el vaixell, no dimiteixis...... Endavant i sort, Joan.... i Visca Blanes).....\n08 de juny, 2007 13:32\nEl pacte a la basca no l'acceptarà en Salmeron. No deixarà tirat en Marigó, li deu masa fvors.\n08 de juny, 2007 14:49\ndoncs que plegui, prou ja de marca blanca del psc.\nvolem sols, he votat a ic i si no canvien me vaig cap a casa\nus recomano la pagina\njo me he adherit\n08 de juny, 2007 15:03\nTot això està molt bè, però no oblidem que les converses entre Marigó i Ramos ja s'han produit i si en una primera tanda varen ser principalment informatives, en una segona volta de ben segur han anat mes enllà. La questió es ben clara, en quin estadi es troben aquestes converses i quin es l'altre convidad?\nEntrem a la setmana decisiva i les aixecades de camisa son a l'ordre del dia. Quin equip serà el mes pasarell i es quedarà sensa vallar?\nSerà el PSC?\nSerà el PDB?\nSeràn els del pacte nacional CiU/ERC?\nLa gent d'iniciativa avui tenen el seu congres, marcat per la desesperació i el pesimisme, potser despres de donar cops de cap entrin en el joc, però no serà masa tard?\nCom a gran aficionat a la politica i aspirant a estratega, l'experiencia hem diu que aquells acords que una setmana avans es comenten per el poble al carrer no s'arriven a produir. Qui ha filtrat i per quin motiu? Pareu bé les orelles i escolteu, nosaltres ja ho hem fet, això es una partida rapida on els moviments a mes de ser valorats adecuadament han de ser sorpresius.\nLa partida la guanyarà el primer que l'acabi o el darrer que mogui, es pot acabar DILLUNS o continuar jugant fins dissapte. En qualsevol cas, QUI LO SA?\n08 de juny, 2007 18:56\nSenbla ser que Marigó te ben lligat a Lillo i ara s'està treballant a Ramos.\n08 de juny, 2007 20:25\nestic al corrent del tema Marigó-Ramos, però el que no es cert es el tema del PP. El que es despren de la reunió ejecutiva d'EUiA es:\n08 de juny, 2007 20:50\nno culpeu tant a en marigo i reviseu les parides de joan puig, ell a fet una politica de pandereta... no deixa cap carreg ni per caritat.. la pela es la pela com a bon catala que es\n09 de juny, 2007 11:19\nl'unic que fa parides és el marigó que es nega a fer el pacte d'esquerres\n09 de juny, 2007 15:47\nA veure si ara el Marigó és que treballa de gratis.\nNo et fot, aquests fans del P.S., cal ser ben brètol, per escrire el que escriuen (com el de les 11.19h del 9 de juny)...\nTan brètols com per NO escriure que els diputats del PSC-PSOE cobren TANT O MÉS que en Puig.\nMés que brètol, cal ser mal parits, per amagar el que cobren els alcaldes, regidors i diputats sociates..., dels quals MOLTÍSSIMS d'ells compaginen DOS CÀRRECS amb els corresponents dos sous.\nOi que ho saps, això, Pere Garcia...., i només fas que abocar merda, anònim Garcia??\n11 de juny, 2007 15:53


Ismael Serrano gestiona emoció, humor i pandèmia al Camp Nou\nEl cantautor madrileny fa tot sol un concert de gairebé dues hores\nIsmael Serrano durant el concert al Camp Nou MANOLO GARCÍA\nCamp Nou. Cruïlla XXS. 21 de juliol del 2020\nEn els primers concerts pandèmics es gestionava l’alliberament i la prudència, hi havia una alegria maldestra perquè encara s’estaven aprenent els protocols. Després va venir la sensació de seguretat, més per l’hàbit que per cap altra cosa, i amb ella una conducta més relaxada, sobretot en els moments previs quan coneguts i saludats xerraven fent una cervesa, perquè som un país on molt sovint cultura i cervesa van de bracet i de la butxaca. I ara, en el desconcert de prohibicions, excepcions i augment de contagis, mana la tensió entre l’emoció i la disciplina. Una pot desfermar el factor cursi i l’altra obre la porta al control i la vigilància. I tot és lamentablement comprensible.\nDimarts, uns minuts abans de l’inici de la primera de les dues actuacions d’Ismael Serrano al Camp Nou (repeteix dimecres) dins el Cruïlla XXS, dues parelles d’amics es troben a la grada del gol sud. Ràpidament apareix una acomodadora per recordar-los que han de seure respectant la distància profilàctica. Un altre espectador du la mascareta al colze mentre menja crispetes. També ràpidament una altra acomodadora l’avisa que ha de dur-la ben posada a la cara, que per menjar pot abaixar-se-la, però no treure-se-la. Tothom obeeix. No hi ha cap insurgència davant l’allau de missatges de seguretat que va repetint la megafonia: el mantra de la pandèmia. La cultura és segura. I qui sap quan tornarà a ser alguna cosa més.\n"Després de tot el que hem viscut, és emocionant retrobar-se, així que gràcies", va dir Ismael Serrano a l'acabar la primera cançó, No estarás sola. Qui estava tot sol a l’escenari era ell. La crisi del 2008 va ser dura també per als músics, que van haver d’adaptar-se a formats reduïts per poder tocar acompanyant els solistes, i ara és encara més magre, quan ni tan sols un artista consagrat com Serrano porta banda. Els concerts d’aquest estiu d’excepció estan despullant tantes misèries... La cultura és precària.\nEl cantautor monologuista\nDes del punt de vista dramatúrgic, Serrano omple tot sol l’escenari fusionant el cantautor i el monologuista. Reparteix simpatia, commiseració i l’autoironia pròpia de l’ofici. "Un concert d’Ismael Serrano. Que bé que ho hem passat, com hem plorat", va deixar anar després d’estrenar una cançó que té com a punt culminant el vers "solo soy aquel que te amó como pudo" i que anirà en el disc que està enregistrant. En el mateix àlbum hi haurà un altre tema, que també va cantar, dedicat a "les dones que ens han cuidat i que ens cuiden", perquè "la pandèmia ha posat en valor les cures, la gent que ens cura, que majoritàriament són les dones".\nEl contrast entre l’humor i l’emoció més sentida va fixar el to d’un recital de gairebé dues hores en què el cantautor va tocar setze cançons i va reservar minuts generosos, sovint mentre afinava la guitarra, a explicar anècdotes sobre física quàntica, astronautes i excursions per Costa Rica i a reflexionar sobre un confinament que no vol "romantitzar". Cada comentari desembocava lògicament en una cançó. "Mirar les estrelles i posar-se cursi és inevitable", va dir abans del bolero Contigo aprendí. "M’hauria encantat cantar boleros en un creuer, ha de molar", va comentar al final. I així va ser tota la nit, una de freda humorística per apaivagar la calenta de l’emoció, com si renunciés conscientment a explorar els límits d’aquesta emoció, la qual només tolera mentre dura la cançó. És com si deixés el públic amb la porta als nassos. O potser és l’única manera que el concert no acabi en mar de llàgrimes, sobretot quan tries un repertori amb peces com Recuerdo, Pequeña criatura, Vértigo i Caperucita. En qualsevol cas, el públic va participar de bon grat, agraint tant les bromes com les reflexions sobre el confinament, cantant la tornada d’Últimamente i Ahora que te encuentro i rebent amb l’entusiasme la nostàlgia de Papa, cuéntame otra vez.\nHereu de Silvio Rodríguez i Joan Manuel Serrat (va versionar Esos locos bajitos), Serrano també va fer jugar el vessant més reivindicatiu de Si se callase el ruido, contra la política de banderes, i Sucede que a veces, que al Camp Nou va ser aplaudida a l’altura del vers "reyes que pierden sus coronas". I quan el concert enfilava el final, va haver-hi un interessant gir de guió. Serrano estava cantant Ana, i en un dels moments més delicats de la cançó una espectadora va aixecar-se potser amb la intenció de marxar. La situació era similar a la de la pel·lícula Ser o no ser d’Ernst Lubitsch en què el personatge que interpreta Robert Stack s’aixeca de la butaca del teatre quan Jack Benny comença el monòleg de Hamlet. Serrano, de sobte convertit en artista vulnerable ferit en l'orgull, va interpretar que l’espectadora volia anar al lavabo, i la va renyar més o menys amistosament, lamentant que volgués absentar-se justament en aquell moment. "No podies aguantar dos minuts?" Finalment, va acabar la cançó sense cap deserció entre el públic. I tothom va desfilar, uns cap al lavabo, altres directament cap a la porta de sortida.\nmúsica Ismael Serrano Cruïlla XXS


Bar Restaurant La Caseta, Les Planes d'Hostoles\nLa Caseta és un restaurant situat a peu de carretera en Planes d’Hostoles, en Girona. Aquest restaurant de muntanya compta amb una decoració antiga i ofereix una cuina tradicional catalana elaborada amb productes de mercat. El restaurant serveix plats copiosos de menjar casolà tant per gaudir al local com per empor...\nLa Caseta és un restaurant situat a peu de carretera en Planes d’Hostoles, en Girona. Aquest restaurant de muntanya compta amb una decoració antiga i ofereix una cuina tradicional catalana elaborada amb productes de mercat.\nEl restaurant serveix plats copiosos de menjar casolà tant per gaudir al local com per emportar. Entre els plats que destaquen al seu menú es troben les carns a la brasa, l’arròs a la cassola, les mongetes saltejades amb cansalada o les postres casolanes. A més, els dimecres és el dia de l’escudella.\nTambé disposen de menú diari, menú de dissabte, menú de diumenge, menú per a grups, menú per a nens, esmorzars de forquilla i plats per a persones celíaques.\nL’establiment compta amb salons privats per a celebracions i esdeveniments. Es poden realitzar reserves amb antelació.\nObre de dimarts a diumenge de 06:30 h a 20:00 h. Només obre per a sopar amb reserva prèvia de dilluns a divendres. Obre a l’agost.\nLa resta de dies, obert de 06:30 h a 20:00 h.\nObert per sopar els dies feiners amb reserva prèvia.


KBarcode - wikimanuals\nKbarcode és un generador de codi de barres i etiquetes per a linux. Es pot utilitzar per a imprimir des de targetes de visita simples fins a complexes etiquetes amb codis de barres diferents (per exemple, descripcions article).\nKbarcode ve amb un dissenyador WYSIWYG fàcil utilitzar per realitzar etiquetes, un assistent de configuració, importació per lots de dades per a la impressió d'etiquetes (directament des del albarà de lliurament), milers d'etiquetes predefinides, eines de gestió de dades i traduccions en molts idiomes. Fins i tot la impressió de més de 10.000 etiquetes d'un sol cop no és problema per kbarcode . Les dades per a la impressió poden ser importades des de diverses fonts de dades, incloent bases de dades SQL, arxius CSV i la llibreta d'adreces del KDE.\nA més, és un generador de codi de barres simple. Els principals tipus de codis de barres com EAN, UPC, ISBN CODE39 són compatibles. Fins i tot codis de barres 2D complexos són compatibles amb l'ús d'eines de tercers. Els codis de barres generats poden imprimir directament o es poden exportar a les imatges per al seu ús en una altra aplicació.\nKbarcode és programari lliure alliberat sota els termes de la GNU GPL.\nAl nostre centre l'utilitzem per a realitzar els carnets de la biblioteca de tots els alumnes del centre.\nVaig a descriure el procés realitzant captures de pantalla, done per supossat que el programari està instal·lat correctament des del repositoris de la teua distribució.\nEditem el carnet\nAl menú Aplicacions -> Oficina apareixen quatre programes, ens insteressa de moment el Label Editor\nAl ejecutar-lo podem crear un nou arxiu des del menú File -> New en aquest moment podem triar la distribució de la pàgina per als nostres carnets\nEns quedarà un àrea de treball més o menys grans depenent del format que triem\nInsertar foto de l'alumne\nAra podem afegir imatges, text i còdic de barres picant en el menú "Insert" en aquest cas afegim la foto de l'alumne per fer això piquem en "Inser Data Field..."\nPiquem en Next per anar passant finestres (deixem l'opció per defecte)...\nEn aquest pas es crea una variable personalitzada que més tard ens sevirà per a que el programa trobe les fotos al nostre equip\nEns quedarà així, ara necessitem donar la direcció completa de la carpeta on es troben les fotos\nObtingut de «https://wikimanuals.edutictac.es/index.php?title=KBarcode&oldid=3242»


La Conselleria de Gabriel Vicens acaba d'enllestir l'Avantprojecte de llei d'ordenació del territori i d’urbanisme a les Illes Balears\nÉs una llei necessària i esperada des de fa anys. Ha estat impulsada pel PSM-EN, i és una de les principals apostes programàtiques de l'actual Govern per corregir el desenvolupament territorial urbanístic a les nostres Illes\nLa Conselleria de Mobilitat i Ordenació del Territori, dirigida per Gabriel Vicens, ha presentat l'avantprojecte de llei d'ordenació del territori i d’urbanisme a les Illes Balears.\nL'elaboració s'ha fet tenint en compte esborranys anteriors i, sobretot, la intensa feina feta (durant un any) per la Comissió específica (consells insulars, conselleries més implicades, Advocacia, Ajuntament Palma, DG d'Ordenació del Territori), a més dels criteris propis de la Conselleria de Mobilitat i Ordenació del Territori.\nVicens no vol que l'avantprojecte sigui un text tancat, ben al contrari, s’impulsarà un període de debat i consulta amb les diverses institucions i amb la societat civil i sectors professionals a fi de recollir aportacions que millorin el text. Es indispensable el debat i el màxim diàleg.\nS'inicia un procés de presentació amb el següents col•lectius i institucions: Institucions (consells insulars, ajuntaments..), sectors professionals i col•legials, sectors empresarials i agents sindicals, entitats agràries i entitats ecologistes.\nAquests són els 10 punts més destacats de la futura llei:\n1.\tA la fi les IB tendran una llei pròpia, després de més de 25 anys en què l'Estatut recull l'ordenació territorial i l’urbanisme com a competències exclusives.\n2.\tUnifica, integra i actualitza la normativa autonòmica urbanística d'ordenació territorial, excessivament dispersa i fragmentada.\nDesplaça la legislació estatal del 76 (preautonòmica), encara vigent. Es modifiquen o deroguen més de 20 normes territorials i urbanístiques autonòmiques. S'adapta a la reforma de l'Estatut i a la legislació bàsica estatal més recent.\n3.\tCriteris de creixement sostenible i d’interès general condicionaran les polítiques d'ordenació territorial i urbanística. Les polítiques públiques de regulació, ordenació, ocupació, transformació i ús del sòl respondran a aquests principis. Orientacions i directrius transversalment en tot l'articulat de la llei.\n4.\tParticipació ciutadana, transparència informativa i drets d'informació dels ciutadans en matèria territorial i urbanística: un gran pas endavant. Garantia de drets d'informació i iniciativa, accés per mitjans telemàtics, foment de la interpretació per noves tecnologies, programes preceptius de participació ciutadana, aplicació del principi de publicitat, dret d'acció pública davant els tribunals, etc.\n5.\tAtenció especial a les necessitats socials d'accés a l'habitatge. Foment dels habitatges subjectes a règim de protecció pública i creació de patrimonis públics de sòl. Reserves de sòl corresponent al 30% en sòl urbá i urbanitzable, localització que afavoreixi la cohesió social, previsions incorporades al planejament, etc.\n6. Regulació clara de la classificació ¡ qualificació deis tipus de sòl, restringeix el concepte de sòl urbá, es cerca evitar la creació de "falsos urbans" o de sòls urbans sense el preceptiu procés de transformació urbanística.\n7.\tS'articula una regulació en positiu del sòl rústic d'acord amb la seva naturalesa rústica i adreçat a activitats relacionades amb l'ús i explotació racional dels recursos naturals. Es remarca clarament el caràcter excepcional per a ús d'habitatge unifamiliar i, conseqüentment, se'n restringeixen els paràmetres d'edificació i ocupació.\n8.\tEs regulen per primera vegada els convenis urbanístics (per fixar-ne els objectes, limitacions, sotmetre'ls al règim de publicitat i evitar blindatges amb indemnitzacions desorbitades), es regulen les àrees de reconversió territorial (per què realment responguin al seu objectiu) i es modernitzen els sistemes de gestió urbanística (sempre mantenint el control municipal i respectant la iniciativa dels propietaris).\n9.\tEs crea normativa de paisatge pròpia. Es dona contingut al Conveni Europeu del Paisatge (Florència, 2000). Els plans territorials i el planejament urbanístic definiran les polítiques de paisatge i integraran estudis de paisatge on s'estableixin les directrius i estratègies que permetin la valoració, protecció i recuperació del paisatge. Qüestions relatives al paisatge seran considerades en totes les fases d'elaboració del planejament i gestió urbanística.\n10.\tEs reforça la disciplina urbanística: s'agilita la intervenció dels consells insulars en matèria de disciplina urbanística, s'amplien les responsabilitats en la comissió d'una infracció urbanística, es fixa una classificació més precisa i coherent de els infraccions, s'incorporen estímuls per a la legalització de les infraccions legalitzables i estímuls per la restauració de la realitat física alterada (demolició) si són il•legalitzables, etc.


Quinta do Pinheiro Residence Apart T Albufeira Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoja Pé s/n, Olhos de Água, Albufeira, Portugal, 8201-912 - Veure al mapa\nMés informació sobre Quinta do Pinheiro Residence Apart T\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Quinta do Pinheiro Residence és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Olhos de agua. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Olhos de agua. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, ascensor.\nL'ambient de Quinta do Pinheiro Residence es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de camp de golf (a 3 km), piscina exterior. Quinta do Pinheiro Residence és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Olhos de agua.


Viatge a Sud-àfrica | Nadiu Viatges\nTurisme responsable per Sud-àfrica\nEnvoltada pels oceans Atlàntic i Índic, Sud-àfrica conté alguns dels paisatges més impressionants del món.\nConeguda com la Nació de l’Arc de Sant Martí, es caracteritza per la seva fascinant diversitat cultural i geogràfica.\nEn aquest viatge farem un recorregut que ens mostrarà l’essència de Sud-àfrica i més enllà.\nLa Ciutat del Cap o la “Mother City”, com és coneguda pels locals, respira multiculturalitat i és un dels llocs més dinàmics del continent.\nFarem la Ruta Panorama, on ens esperen meravelles naturals com el Canó del Riu Blyde, el segon més gran després del Canó de Colorado.\nLa Reserva Privada de Sabi Sands, adjacent al PN Kruger, és una reserva privada. Llar d’una gran diversitat d’animals que vaguen lliurement entre el parc nacional i la reserva.\nDia 1. Arribada a Johannesburg\nSawubona! Arribada a l’aeroport internacional de Johannesburg on ens esperaran per traslladar-nos al nostre allotjament. Després del check-in a l’hotel, tindrem la resta del dia lliure per desfer les maletes i descansar després del vol internacional.\nJohannesburg o Joburg, com se la coneix abreujadament, posseeix una rica història que comença amb la febre de l’or al segle XIX. A més, no només és la capital de la moda a Sud-àfrica, sinó que també presumeix de tenir el major bosc creat per l’home en el món, amb més de 10 milions d’arbres. La ciutat ofereix l’oportunitat de descobrir la història recent de Sud-àfrica en el seu Museu de l’Apartheid.\nA l’hora indicada ens recollirà a l’allotjament el nostre guia per portar-nos a una excursió en privat combinant la visita al Museu de l’Apartheid. El Museu va obrir les seves portes el 2001 i aquí els visitants poden embarcar-se en un viatge històric de descobriment, una exploració personal del passat que examina l’apartheid fins a les primeres eleccions democràtiques celebrades el 1994. La visita al museu dura aproximadament dues hores.\nDesprés continuarem cap a Soweto (sud-oest), una àrea residencial en expansió que s’ha convertit en una “ciutat dins d’una ciutat”. Soweto és la llar d’aproximadament 2 milions de persones, moltes de les quals treballen en diverses parts de l’àrea metropolitana de Johannesburg. El nostre guia seguirà una ruta que ens portarà més enllà dels principals punts d’interès, inclòs l’Hospital Chris Hani Baragwanath, la parada de taxis Baragwanath, l’església Regina Mundi, el Monument a Héctor Pieterson i l’antiga casa de Nelson Mandela.\nEs tracta una oportunitat excel·lent de conèixer de prop la història de Sud-àfrica.\nDia 3. Reserva privada Sabi Sands\nDesprés de l’esmorzar, ens recolliran en el nostre allotjament per traslladar-nos cap a la regió de Mpumalanga. De camí, recorrem l’escènica Ruta Panorama: llocs d’impressionant bellesa natural com la “Ventana de Dios” en el canó del riu Blyde, les cataractes Lisbon, els “calderos de la suerte de Bourke” o les curioses formacions de les Three Rondavels. Arribada a la reserva privada.\nDurant les següents dues jornades descobrirem l’abundant fauna africana a la Reserva Privada de Sabi Sands. Hi ha set reserves privades al Parc Nacional de Kruger; els animals es mouen lliurement per totes, però la més famosa i coneguda per la seva densitat d’animals és Sabi Sands. El riu Sand travessa la reserva durant 50 km de nord-oest a sud-est, mentre que el riu Sabie flueix en el límit sud. Aquests rius proporcionen el suport que dóna lloc a una de les majors i més diverses concentracions de vida salvatge d’Àfrica. La reserva Sabi Sand és també el lloc d’origen del turisme d’observació de la vida salvatge sostenible a l’Àfrica meridional, i és la més antiga de totes les reserves privades.\nEscollim curosament allotjaments dins de les millors reserves privades que posen el focus en l’experiència de safari. Incloem safaris tradicionals en 4×4 oberts però a més safaris a peu amb experts trackers i rangers que compartiran amb vosaltres tot els seus coneixements de medi. Aquesta serà sens dubte una experiència per atresorar per sempre.\nPensió Completa i activitats incloses.\nDia 4. Reserva privada Sabi Sands\nUn dia típic de safari A Umkumbe transcorre de la següent manera:\n(L’horari és flexible i, depenent de el nombre de persones allotjades, pot ser adaptat a les seves necessitats de safari):\n05h30 anomenada despertador\n06h00 Cafè i un esmorzar lleuger\n06h30 Sortida del safari al matí\n09h00 a 10h00 Tornada al lodge\n10h30 Esmorzar / Brunch\n11h00 Safari a peu opcional\n15h00 Te i un dinar lleuger\n16h00 Sortida del safari de tarda i nit\n19h00 a 20h00 Retorn a el campament i begudes al bar\n21h00 begudes, cafè o te al voltant de la foguera\nDia 5. Ciutat del Cap\nTrasllat a l’aeroport (Nelspruit o Hoedspruit) per embarcar en el vol fins a Ciutat de Cap.\nLa ciutat més cosmopolita d’Àfrica té un carisma i un color especials, entre altres raons, gràcies a un increïble enclavament amb el parc Nacional Table Mountain en el mateix cor de la ciutat.\nResta del dia lliure. Depenent de l’hora d’arribada tindrem temps per realitzar alguna activitat opcional, o bé sortir a fer una passejada per la bonica “Promenade” (passeig marítim) i sopar en alguns dels animats restaurants de Main Road, a Sea Point, punt de trobada de locals i viatgers, la seva base durant l’estada a Ciutat del Cap.\nAllotjament a Ciutat del Cap.\nDia 6. Ciutat del Cap\nA primera hora del matí, ens vindrà a recollir el nostre guia de parla hispana i portuguesa per l’excursió de dia complet a la Península del Cap. Aquesta excursió regular ens portarà al mític Cape Point i Cap de Bona Esperança, en una activitat de dia complet. Començant per una espectacular carretera que treu el cap a l’Oceà Atlàntic i que uneix Clifton Beach i Hout Bay.\nA continuació, ens embarcarem per conèixer de prop Duiker Island, un illot santuari de multitud d’aus marines com el corb marí del Cap, les gavines negres o les gavines cuineres, i sobretot centenars de foques del Cap. Continuarem per la escènica carretera de Chapman’s Peak fins arribar a el Cap de Bona Esperança, el punt més al sud-oest d’Àfrica. Un lloc amb una atmosfera molt especial on van ocórrer grandioses gestes de navegants, com Bartolomé Díaz, primer europeu a visitar-lo que el va batejar com “el Cap de les Tempestes”.\nDe tornada a Ciutat del Cap passarem per Simon’s Town, un pintoresc poble amb sabor mariner a la vora de False Bay. Hi haurà temps de visitar un santuari de pingüins africans després del qual tornarem a Ciutat de Cap.\nDia 7. Ciutat del Cap\nAvui recollireu el vehicle de lloguer amb el qual continuareu el viatge. Ciutat del Cap i la Província del Cap es troben entre els llocs més bonics sobre la terra, oferint una gran gamma d’atraccions, impressionants vistes, infinitat d’activitats, un clima suau i un ric patrimoni cultural.\nAvui tindreu temps lliure per recórrer la ciutat, pujar a Table Mountain i/o Lions Head, visitar Robben Island, gaudir d’un passeig per Bo-Kaap i les seves cases de colors, o prendre un te a la gran dama de l’hostaleria local, el Mount Nelson Hotel. Potser, fins i tot, passar un dia de platja a Clifton o Camps Bay.\nAl capvespre incluim un creuer en veler que ens portarà des de l’històric Victoria & Alfred Waterfront fins mar endins, per la badia. El creuer ofereix espectaculars vistes de la muntanya i la ciutat, així com fantàstiques oportunitats fotogràfiques de la “Mother City” amb Table Mountain com a teló de fons.\nDia 8. Ruta Jardí\nComença el recorregut a través de la Ruta Jardí per carretera, amb el vostre vehicle de lloguer, fins a la Reserva Natural de De Hoop, passant, opcionalment, per Hermanus (balena franca austral), Gaansbai (tauró blanc) i/o el far de Cape Agulhas, el punt més meridional d’Àfrica. On es troben els oceans Atlàntic i Índic. De Hoop és Patrimoni de la Humanitat i es troba entre les preferides dels excursionistes, ciclistes i observadors d’aus i balenes, ja que en la temporada de juliol a octubre es poden observar des de la mateixa costa.\n(Si disposes de més dies, recomanem ampliar la teva estada una nit més per recórrer amb més tranquil·litat aquesta bella àrea natural.)\nAllotjament i sopar a De Hoop Collection.\nDia 9. De Hoop Nature Reserve – Knysna\nAl matí tindrem temps d’admirar la bellesa d’aquesta Reserva Natural, fer una caminada i, si és l’època, potser observar alguna balena franca. Posteriorment, continuarem el nostre recorregut.\nKnysna està situada entre les majestuoses muntanyes de Outeniqua i l’Oceà Índic i envoltada de boscos de renom mundial. La bella llacuna de Knysna és una reserva marina protegida. Les seves més de vuit platges ofereixen l’oportunitat de realitzar multitud d’activitats aquàtiques. Muntanyes, valls, llacs, boscos i rierols estan preparats per ser explorats.\nDesprés de l’arribada al vostre allotjament us recomanem adreçar-vos al Waterfront (el port esportiu) per gaudir d’un sopar en un dels seus animats restaurants.\nAllotjament a Knysna.\nDia 10. Knysna\nAvui ens dirigirem a explorar els bonics boscos de l’P.N. Tsisikamma. El parc incorpora 80 km de costa rocosa, amb espectaculars paisatges marítims i marins. Una remota regió muntanyosa amb valls aïllats, coberts de muntanyes Fynbos i boscos temperats, amb profundes goles fluvials que condueixen a la mar. Podrem realitzar recorreguts a peu accessible per a tots els nivells, i travessar un congost per un impressionant pont penjant.\nUn cop a Tsitsikamma sortirem a gaudir d’una excursió en caiac. Aquesta aventura, de dues hores i mitja, pel congost del riu Storms, ens permetrà explorar més profundament el món ocult de Storms River Gorge, a la qual la majoria de la gent no té accés. Experimentarem les llargues piscines sense fons, les coves profundes i els antics boscos indígenes, amb res més que els sorolls tranquils de la natura al seu voltant.\nRetorn a Knysna.\nAllotjament i esmorzar a Knysna.\nDia 11. Port Elizabeth\nDesprés de realitzar el check-out, sortida cap a Port Elizabeth. Us recomanem començar d’hora la jornada per incloure un safari amb el vostre propi vehicle dins el Parc Nacional Addo, on tindreu moltes possibilitats d’observar les grans famílies d’elefants, i és que aquí es troba la major concentració d’aquest mamífer a Sud-àfrica.\nAllotjament i esmorzar a Port Elizabeth.\nDia 12. Aeroport – Ciutat d’origen\nDesprés de l’esmorzar, check out i sortida per a l’aeroport de Port Elizabeth per al seu vol de tornada a casa.\n2850€/persona + vol.\nAllotjaments en habitació doble en règim d’allotjament i esmorzar a Johannesburgo i Ciutat del Cap.\nTrasllat privat a l’arribada a Johannesburgo.\nExcursió privada amb guia de parla anglesa a Johannesburgo (5 hores): Museo Apartheid (entrada incluida) y Soweto.\nTrasllat a la Reserva de Sabi Sands incloent visita a Panorama Route amb entrades a God´s Window, Lisbon Falls i Three Rondavels (Blyde River Canyon) – acompanyament en anglès.\nPensió Completa, te, cafè i 2 safaris diaris amb rangers experts de parla anglesa, durant l’estància a Sabi Sands.\nSabi Sand Guest Conservation Contribution, Sabi Sand Shaws Gate levy, Sabi Sand Shaws Gate vehicle levy.\nTrasllat des de Umkumbe a l’aeroport (Nelspruit o Hoedspruit) per volar a Ciutat del Cap.\nTrasllat privat a l’arribada a Ciutat del Cap.\nExcursió regular amb guia de parla hispana i portuguesa de dia complet a Cape Point: inclou entrades a Cape Point, Boulders Colony (pingüins) i Seal Island Cruise (foques).\nCreuer al capvespre en veler a la Ciutat del Cap.\nMitja Pensió a De Hoop Nature Reserve, esmorzar durant l’itinerari.\nExcursió en Kayak a Tsitsikamma (2/3 hores).\nVehicle de lloguer (recollida el dia anterior del començament de la ruta: dia 7 de l’itinerari) (Hyundai I20 o similar) inclouent quilometratge il·limitat, assegurança sense franquícia i GPS. Altres taxes y càrrecs a pagar directament a destí.\nAssistència telefònica 24 hores en castellà durant tota l’estància.\nEn les excursions amb guia de parla anglesa, possibilitat de guia de parla espanyola, amb un suplement.\n“One way fees” per devolució del cotxe de lloguer en un punt diferent a el de recollida (Pagament directe, aprox. 1.185 ZAR per trajecte. Uns 65 €).\nTarifa de contracte vehicle lloguer: ZAR 100.00 (uns 6 €).\nEntrades als Parcs Nacionals/Reserves de De Hoop, Tsitsikamma i Addo.\nActivitats opcionals en l’itinerari, així com recomanacions no incloses.\nQualsevol servei no indicat específicament a l’apartat de serveis inclosos tindrà consideració de NO inclòs.\nPer viatjar a Sud-àfrica, els ciutadans amb passaport espanyol necessiten passaport en vigor, amb una validesa mínima de 6 mesos. No necessiten visat. Tampoc és obligatòria cap vacuna.\nPer a més informació sobre els tràmits burocràtics, consulteu la pàgina oficial del Ministeri d’Afers Exteriors espanyol.\nUn aperitiu de Sud-àfrica\nViatge a Sud-àfrica Nadiu Viatges Turismo Responsable


Marmot Annabelle Lila comprar i ofertes a Trekkinn\nVintage Violet Softwater Vintage Violet Softwater Vintage Violet Softwater\nMarmot - Roba dona - Vestits\nDescripció Marmot Annabelle\nDe vegades, fins i tot els més durs escaladors poden netejar bé. El vestit Annabelle de les dones és un vestit lleuger i amb molta capacitat per sortir de la carpa amb un aspecte tan punxegut com quan entrava. Paquet per al dia i la nit al poble després d'una setmana a la botiga. Té un teixit de jersei de punt de punt raspallat que es teixeix per aconseguir una protecció solar nominal a la UPF 50. Elàstic per moure's amb tu, l'anterior la longitud de la genollera Annabelle té un ajustament relaxat a través de la faldilla, detalls de rostre a l'espatlla i un detall posterior .\nCamisa de punt lleuger, envasable i rendible\nFactor de protecció ultraviolada (UPF) 35\nObre el detall posterior\nFaldilla relaxada a la falda\nDetall de talla a les espatlles\nMaterials principals: 96% Polièster 4% Jersei estampat elastà 5,3 oz / a\nCompra els teus models favorits de Roba dona i disfruta practicant el teu esport favorit: muntanya! Amb la compra de Marmot Annabelle tens la garantia de devolució de 30 dies si no estàs satisfet amb la compra. A més a més, si tens qualsevol dubte a l’hora de fer la compra de Marmot Annabelle, posa’t en contacte amb el nostre equip tècnic de muntanya a través de correu electrònic o telèfon i t’ajudem!\nCaracterístiques Marmot Annabelle\nTecnologias Marmot Annabelle\nSostenibilitat Marmot Annabelle\n$ 72.99 $57.99\n$ 67.98 $53.99


el cafè de nit: ERMESSENDA\nFotograma de la sèrie\nTV3 ha programat per a la setmana vinent una sèrie en dos capítols sobre Ermessenda de Carcassona. Crec que és un encert, ja que es tracta d’un dels personatges més importants i alhora desconeguts de la Catalunya medieval i per aquest motiu espero que l’assessorament històric i documental hagi estat l'adient, tot i que em temo que, sent una sèrie i no un documental, s’haurà fet alguna concessió més o menys supèrflua. De totes maneres és una bona eina per seguir recuperant personatges i fets de la nostra història.\nJo vaig descobrir fa relativament pocs anys Ermessenda de Carcassona, i des del primer moment em va fascinar. Una dona que en la Catalunya del segles X-XI tingués la força i la personalitat que ella tenia és realment xocant. No diré que fos un personatge íntegre, tenia clars i obscurs, ambicions i interessos, i suposo que en la sèrie de TV3 es veuran reflectits. Ara bé, que una dona fos capaç de conduir amb mà ferma un país i una societat dominada per homes i en els temps difícils en què ho va haver de fer, per si sol ja és un fet que sedueix i admira.\nHi ha molts llibres i cròniques erudites que parlen de la comtessa Ermessenda, però jo voldria fer tres petites recomanacions, molt menys doctes però alhora molt més amenes i properes. En primer lloc el llibre “Dames, reines i abadesses” (2007) de Cristina Albertí, on podem trobar una història resumida de 18 grans dones de la història medieval catalana. Els capítols primer i segon d’aquest llibre estan dedicats precisament a Ermessenda i Almodis de la Marca, tercera esposa de Ramon Berenguer I, nét i successor d’Ermessenda. El segon llibre és “Et donaré la terra” (2009) de Chufo Llorens, en el qual Ermessenda és una de les protagonistes, principalment en l’època de més alta tensió amb el seu nét i la seva esposa Almodis. Finalment, la novel·la de ficció històrica “El falcó del Comte“ (2003) d’Assumpció Cantalozella, on malgrat la irreal, però molt interessant història que es relata, constitueix un magnífic retrat del temperament i la forta personalitat de la comtessa Ermessenda.\nCatedral de Barcelona - Sepulcres dels Comtes de Barcelona\nQuatre dades a títol biogràfic. Ermessenda va néixer a Carcassona cap l’any 972, i el seu pare Roger I de Carcassona la va casar (993) amb Ramon Borrell (besnét de Guifré el pilós), un matrimoni de conveniència, com tots els que es feien aleshores. El 1.017 mor el seu marit i com que el seu fill Berenguer Ramon era menor d’edat, ella es converteix en la seva tutora i regenta els comtats de Barcelona, Girona i Osona. Quan el seu fill assoleix la majoria d’edat, ella es nega al traspàs del poder, i quan el seu fill mor (1.027), ella segueix regentant el poder però aquesta vegada com a tutora del seu net Ramon Berenguer I. Amb aquest tindrà durs enfrontaments no tan sols pel poder sinó també en oposar-se al casament d’aquest amb Almodis de la Marca (1.052) que havia estat casada i posteriorment repudiada per Ponç de Tolosa. Ermessenda va demanar a Roma l’excomunió del seu nét i Almodis, per tal de seguir ostentant el poder. Finalment, l’any 1.057, va fer les paus amb Ramon Berenguer I i va cedir-li tots els comtats mentre que ella es va retirar al castell de Sant Quirze de Besora on va morir el primer de març de 1.058. Ermessenda fou una dona de gran religiositat i es rodejà de consellers savis i prudents com el seu germà Pere, bisbe de Girona o l’abat Oliba, bisbe de Vic i abat de Ripoll i Cuixà. Juntament amb el seu marit, va lluitar contra els sarraïns i posteriorment va participar activament en la reconstrucció d’un país devastat per les incursions d’Almansor.\nErmessenda va ser enterrada a la catedral de Girona. L’any 1982 es va restaurar el sepulcre i a l’interior va aparèixer un sarcòfag romànic original on a la cara frontal es distingien clarament les barres alternes daurades i vermelles pintades en vertical, que són l’evidència més antiga del senyal del Casal de Barcelona i que amb el temps esdevindria la bandera catalana.\nUna de les moltes dificultats que tenim les nacions sense estat, és que se’ns ha ocultat, la història pròpia. Recordo que de petit a l’escola tot es reduïa a llistes de reis gods, i catòlics, a reconquestes i descobriments de territoris allunyats o a “glorioses” guerres d’independència. Però i la història del meu país? on eren Guifré, Jaume I, Pere el Gran, Martí l’Humà, Casp, els Segadors, l’11 de setembre ... ? Cap llibre de text en parlava, no interessava mostrar fets i personatges que xocaven frontalment amb la “formación del espiritu nacional” que calia inculcar. Per això, amb el personatge d’Ermessenda, recuperem una petita part d’aquesta història robada.\nEtiquetes Ermessenda, Història, TV3\nMiquel 18 de març de 2011, a les 13:02\nGracies Josep por compartir la información,a mi me pasa igual hasta ahora no sabia quien era ya tengo ganas de que llegue el lunes y el martes par verla, me gustan estas mini- series historicas.\nJudith 18 de març de 2011, a les 14:34\nara ja puc veure la sèrie!!!! ;P. Petonets guapos i bon cap de setmana\njosep 18 de març de 2011, a les 16:32\nSi us agrada la història tan com a mi, segur que us agradarà.\nEls fogons de la Bordeta 18 de març de 2011, a les 17:30\nOstres, molt interessant! L'alte dia em vaig estar informant sobre aquest personatge tan desconegut de la nosta història i vaig quedar-me alucinada de la seva importància!\nJa tinc ganes de veure la sèrie!\npaco 18 de març de 2011, a les 18:04\nJosep, cuántas cosas nos ocultaron en aquella época, con la asignatura del espíritu nacional bastaba, lo buenos que eran los reyes católicos,el caballo blanco de santiago, franco y j. antonio, y yá estaba todo dicho, salvo tu nombre he puesto todo en minúscula por desprecio a toda ésa tropa de gente.......Saludos .......\njosep 18 de març de 2011, a les 18:51\nUs ha passat el mateix que a mi, quan vaig descobrir Ermessenda vaig al·lucinar. Ara bé, si teniu ocasió de llegir el llibre "Dames, reines i abadesses" (només son unes 150 pàgines) us quedareu de pedra descobrint les grans dones de la Catalunya medieval, sembla increïble!!\nQue t'haig d'explicar a tu dels reis catòlics, cids campeadors, pizarros i borbons diversos. Dels dos personatges finals, millor no parlar-ne, que encara ens faríem més mala sang.\nel taller de cuina 18 de març de 2011, a les 19:37\nUna magnífica introducció històrica. Ara ja podem evuer aquesta mini sèrie!!\nel taller de cuina 18 de març de 2011, a les 19:38\nperdó, cada dia tinc més dislèxia, ja la podem veure!\nLa cuina de l'Eri 18 de març de 2011, a les 20:28\nEstic desitjant veure-la. Gràcies per a les recomanacaions i tota la informació. Quan dius que se'ns ha ocultat la història pròpia, tens tota la raó!! A mi també em van inflar a una història que no és la meva. Per desgràcia, encara ara s'intenta, no se el per què, obviar la nostra història. Quan li pregunto al meu fillol que m'expliqui que li ensenyen a l'escola d'història no puc evitar enfadar-me molt. No hem avançat gens. Per sort, amb el seu interès mira per Internet i consulta, per que sinó.. M'estic enrollant molt!! Moltes gràcies i bon cap de setmana!\njosep 18 de març de 2011, a les 20:48\nJo tampoc me la perdré, es un personatge irresistiblement atractiu.\nEl que m'expliques es decebedor. Penso, i potser m'equivoco, que el que passa ara es que no s'ensenya història (ni l'una ni l'altra) la qual cosa es una autèntica pena. Poc futur té un país que no coneix el seu passat.\nCristina 18 de març de 2011, a les 21:04\nDiuen que l´Ermenssenda era l´Urraca castellana...a mi aquesta comparació la trobo odiosa.\nL´espero en candeletes, i espero no adormir-me.Ara estic llegint l´Arquèoleg d´en Martí Gironell.\nPer cert molt bo el llibre d´en Chufo Llorens..Et donaré la terra, que va quedar en l´ombra per culpa d´En Falcones. No es va saber vendre-\nVisc a la Cuina 18 de març de 2011, a les 22:13\nJo també seguiré la sèrie ja que tracta d'un període de la nostra història que personalment m'atrau d'allò més. Gràcies per les recomanacions dels llibres!\njosep 18 de març de 2011, a les 23:14\nJo no conec molt bé la història d'Urraca I, però en tot cas, les (pobres) dones sempre eren moneda de canvi en tots els tripijocs polítics de l'època. A mi també em va agradar molt el llibre del Chufo Llorens, que per cert ara ha tret Mar de Foc que pinta molt bé. S'acosta Sant Jordi.\nA mi la història que més m'agrada es l'antiga (Egipte, Mesopotamia, Grècia, Roma, etc.) però la Catalunya medieval la trobo fascinant i amb una col·lecció de personatges increïblement atractius.\nGemma 19 de març de 2011, a les 9:04\nM'apunto la recomanació, no coneixia gens aquest personatge...\nMiquelputxet 19 de març de 2011, a les 14:41\nPrimer de tot...FELICITATS Josep. Aquesta entrada m'ha agradat molt. Jo tinc a la meva agenda apuntat el veure i gravar els dos capítols d'aquesta serie...en tinc moltes ganes. Es veritat el que dius...ens han robat la nostre historia i cal recuperar.la. Gracies a tota l'informació que has deixat a l'entrada m'he assabentat una mica de qui era aquesta dona que per desgracia meva encara desconeixia.\njosep 19 de març de 2011, a les 16:42\nD'entrada la cosa pinta molt bé, però amb una sèrie per a TV ja se sap que s'han de fer massa concessions a coses poc importants però que generen audiència. De totes formes confio bastant en TV3.\nGràcies per la felicitació. Jo també tinc a punt el DVD per a gravar (apart de veure) la pel·li.\nL'Ermessenda es un personatge que em va captivar la primera vegada que vaig llegir coses d'ella i tal i com he anat aprofundint amb el personatge, la fascinació ha anat en augment. Ens veiem al MET.\nFem un mos 19 de març de 2011, a les 18:37\nJOSEP – MOLTES FELICITATS!!!.\nQue passeu molt bon dia.\nTenim moltes ganes de veure i gravar aquesta producció, esperarem a dilluns.\nkalamar 19 de març de 2011, a les 18:43\nGràcies per l'apunt, ni idea de qui era aquesta reina. M'agraden les sèries medievals (com em va agradar aquella de l'Arnau!)i crec que aquesta, amb la Marull i l'Homar tindrà suc..\nNo tot són postres 19 de març de 2011, a les 20:26\nAbans de res FELICITATS!!! pel teu sant, i també per l'esplèndida lliçó d'història que ens has explicat.\nmercè 20 de març de 2011, a les 0:04\nJosep, se m'havia passat l'entrada!, gràcies per apropar-nos al personatge just abans de la pelicul.la. Sempre m'ha agradat informar-me una mica del que vaig a veure per posar-me en situació. Tenim l'obligació de conèixer i de no oblidar, només així entendrem moltes coses i tindrem la força per a defensar-ho. Una abraçada!\nJoaquim 20 de març de 2011, a les 13:01\nHauré d'esperar a emetre un judici com cal un cop l'hagi vista, però el tràiler no m'agrada, tot és veu massa d'atrezzo i manca aquella aproximació més creïble de les sèries britàniques.\nEncara que alguns llocs de filmació no sigui de cartró pedra, tot es veu molt polit, i tots sabem quines eren les condicions de vida en aquella època, fins i tot per la gent amb poder.\nRecordes una pel·lícula bastant totxana, per cert, anomenada El lleó a l'hivern (The Lion in Winter-1968)?,amb la Hepburn i Peter O'toole, doncs com allà, tot una mica més brutejat, fumejat i amb les robes més fetes malbé i l'or i les pedres precioses, no tan lluents.\nSuposo que m'explico, oi?\nAltre cosa serà la vessant dramàtica, d'interès assegurat i les interpretacions.\nGràcies per aquest documentat apunt, d'una senyora amb més poder que la molt Honerable Joana Ortega, amb qui tinc un contenciós que ja us explicaré\nMaryLou 20 de març de 2011, a les 14:01\nNo coneixia aquest personatge, ara, amb la teva explicació, segur que la veuré amb ulls diferents.\nA peu coix. Núria Sagués 20 de març de 2011, a les 16:19\nTambé vaig quedar parada quan van fer el "trailer" vaig dir: en quina part de la història m'he perdut el personatge? I com molts suposo que vaig pensar que com aquest se'ns en van amagar molts.\nGràcies per fer l'apunt tant detallat\nANNAFS 20 de març de 2011, a les 16:41\nLa vaig veure anunciar i tinc moltes ganes de veure-la. Potser per tv3 a la carta, perquè es deurà acabar tard i l' endemà me'n recordaria massa d ' Ermessenda. M' anoto també aquestes recomanacions. "Et donaré la terra" ja l' he llegit i em va agradar molt!\njosep 20 de març de 2011, a les 18:09\nJo també l'espero amb candeletes.\nA mi també em va agradar molt Arnau. Esperem que aquesta estigui a l'alçada.\nLa història medieval m'agrada molt, i la catalana per ser força desconeguda, encara més.\nEstem totalment d'acord, cal conèixer les coses per tal de defensar-les amb força.\njosep 20 de març de 2011, a les 18:15\nJo també estic esperant a veure quin es el resultat final. Espero i confio que serà més que acceptable ja que la història s'ho val. Quan ens veiem, ja m'explicaràs el contenciós amb l'honorable llicenciada en psicologia.\nM'alegra que la meva ràpida ressenya t'hagi servit perquè vegis la sèrie amb interès.\njosep 20 de març de 2011, a les 18:20\nAixò, de "quina part de la història m'he perdut" ens ha passat a tots en un moment o altra, d'aquí bé quan parlo de història robada.\nAixò de TV3 a la carta es un bon invent. Nosaltres també l'utilitzem quan no podem veure alguna cosa que ens interessa o no hem encertat a programar el DVD.\nUnknown 21 de març de 2011, a les 16:35\nEstà molt bé tots els apunts que fas sobre Ermessenda des de aquesta web, però jo, des de la meva humil opinió, no recomanaria gravar en DVD la mini-sèrie, sinó comprar-la, jo avui mateix l'he vis al Corte Inglés de Plaça Catalunya i l'he comprat.\nConsidero que un producte d'aquí, fet aquí pels d'aquí es mereix ser comprar i no gravat. A part de veure-la abans que molts, he comprovat que porta un llibret a dins que està la mar de bé, amb referències històriques i explicacions dels personatges.\nRecolzem la industria catalana senyors!\njosep 21 de març de 2011, a les 18:00\nEstic al 50% d'acord amb tu. Una cosa es grabar una pel·li de TV i una altra es piratejar una pel·li (baixant-la d'internet) per no parlar del "pirateig" musical, i a veure, que aixequi la ma qui pugui dir que no s'ha baixat mai una cançó d'internet. Jo em reconec una mica culpable ja que n'he baixat alguna (es poden comptar amb els dits de les mans però), en canvi hi ha gent que es baixa musica i cinema sense parar. Ara bé això seria encetar un altre debat, cosa que tampoc estaria gens malament, no creus?\nUnknown 22 de març de 2011, a les 9:53\nEt dono part de raó, gravar de la TV no és com descarregar d'Internet. Però tal i com som les persones, que donem molta importància al embolcall dels objectes, una veritable forma de conservar una pel·lícula és que tingui la seva portada i el seu valor i imatge de peça ben conservada. És una forma, penso, de recuperar el valor i la cultura de tenir cura de les coses, de l'objecte i de pas de l'art.\nJo sóc més partidari de comprar i conservar cultura, a més en aquests temps, comprar fa moure la moneda i això és un benefici per tothom. Clar que pot sonar menys sostenible tenir objectes de cartró i plàstic que no pas MEGAS a l'ordinador, però no m'agrada aquesta nova cultura del macro-consum de cultura. Estic segur que moltes grans obres, siguin pel·lícules, sèries, música, es perden entre tal mercat sobre-saturat, no podem digerir tanta informació, es del tot impossible.\nEm de tornar a aprendre a valorar, a estimar la peça, a que cada cosa tingui el seu temps i espai.\nClar que tothom ha baixat quelcom d'Internet, i jo, però jo no vull perdre la cultura de l'objecte, de conservar i fer perdurar llibres, discos, CD o pel·lícules, un racó de cultura a casa, més enllà de l'ordinador.\nTot son punts de vista que diuen, i aquest és el meu,\nsalut i bona feina a tothom.\njosep 22 de març de 2011, a les 10:47\nEstic totalment d'acord amb tu. Jo també soc dels "rarets" que compra CD's, llibres i DVD's i es que sempre que puc, m'agrada tenir aquestes coses ben ordenades i documentades, cosa que no tens si t'ho baixes de la xarxa.


Juny de 2022 – NuriaGarriga's blog\nSempre has volgut aprendre a tocar un instrument? Ja en toques un però vols experimentar amb d’altres? Una de les millors maneres per fer realitat aquests objectius són els cursos d’estiu de l’escola. Durant el mes de juliol, oferim els nostres cursos de música, instrument i veu en un format intensiu, de manera que l’alumne pugui aprofitar els mesos d’estiu al màxim. Tot i que les classes tinguin lloc al juliol, es treballa en un pla de continuïtat per a l’agost, amb l’objectiu de consolidar els coneixements i la tècnica adquirits durant el curs.\nEls nostres cursos d’estiu segueixen la mateixa filosofia que els cursos annuals: altament personalitzats al nivell de cada alumne. Tant si comences de zero amb un nou instrument com si optes per ampliar coneixements, adaptarem el programa d’estudis del curs d’estiu al teu perfil i objectius d’aprenentatge. En poc temps, seràs capaç d’interpretar cançons amb el teu instrument preferit!\nA més dels cursos d’instrument, també oferim cursos de preparació d’exàmens oficials del conservatori. Treballem amb tu el millor repertori, la seva tècnica i part interpretativa per tal que aconsegueixis l’accés a formació professional i superior amb garanties d’èxit, com és el cas del nostre alumne Aidan.\nVols més informació? No dubtis a contactar-nos al 93 699 72 90 o a info@nuriagarriga.com i t’explicarem totes les opcions disponibles per a que gaudeixis d’un estiu memorable i ple de música! Apunta’t-hi!\nPosted on 16 Juny, 2022 by escolademusicanuriagarriga Publicat a Activitats\tDeixa un comentari


Macropolígons com horitzó? - Cartes dels lectors - AnoiaDiari\nMacropolígons com horitzó?\nDimecres, 22 juliol 2020. 16:42. Jepi Baulida\nNo sóc economista. I tanmateix, sentint polítics, sindicalistes i empresaris parlar del futur econòmic de la Conca d’Òdena m’he sentit obligat a buscar informació econòmica i a reflexionar-hi.\nLa Conca d’Òdena disposa d’uns aproximadament 60 metres quadrats de polígon per habitant. Els alcaldes de la MICOD diuen que per eixamplar les oportunitats econòmiques caldria doblar la superfície. Es tracta de fer macro-polígons de sòl barat per atraure empreses que necessitin sòl a granel.\nPer entendre si això té sentit, he buscat si en algun indret de Catalunya tenen polígons amb empreses d’envergadura. Martorell disposa d’uns 160 metres quadrats de polígon per habitant i està molt ben comunicat amb trens i autovies en totes direccions.\nA Martorell s’hi han instal·lat grans empreses com la SEAT que ha fet de pol d’atracció d’empreses del seu sector. El PIB -el producte interior brut, el valor de la producció de béns i de la prestació de serveis- de Martorell triplica la mitjana de Catalunya. Suposo que és un model d’èxit econòmic i que els alcaldes de la MICOD i la Consellera igualadina d’Empresa i Coneixement es conformarien amb molt menys.\nNo sé si us faria il·lusió viure a Martorell, però si tinguéssiu un fill buscant feina potser ho apreciaríeu. Per comprovar-ho busco la taxa d’atur, però resulta ser idèntica a la d’Igualada: durant la crisi l’atur va pujar fins arribar al 20% i després del 2012 l’atur ha anat disminuint paulatinament. O sigui, que al vostre fill li costarà el mateix trobar feina tant si viu a Martorell com si viu a Igualada.\nLes dades estadístiques indiquen que trobar feina a Manresa i a Vilafranca del Penedès costa exactament el mateix. Independentment de les hectàrees de sòl industrial de què disposen, ambdues ciutats tenen la mateixa quantitat d’atur i la mateixa evolució, amb una variació de fins a deu punts percentuals en resposta a la crisi immobiliària.\nPerò no tots els municipis tenen el mateix atur. Les estadístiques indiquen que en tots els anys a Santa Margarida de Montbui i a Vilanova del Camí hi ha hagut sistemàticament entre 5 i 8 punts percentuals més d’atur que a Igualada. Aquesta diferència no és deguda a la quantitat de superfície industrial disponible, ja que la superfície disponible és la mateixa per a tota la conurbació. D’acord amb la lletania que recitem als fills que diu que s’ha d’estudiar per trobar feina, les estadístiques mostren 10 punts percentuals més d’igualadins amb estudis (de secundària o superiors) que de Montbuiencs o Vilanovins.\nLa relació formació-feina la comprovo en pobles de Catalunya amb índexs extrems. La formació a Canovelles (al costat de Granollers) és baixa com la de Vilanova del camí i l’atur és també molt elevat. En canvi, la formació a Corbera de Llobregat (més enllà de Martorell) és deu punts percentuals superior a Igualada i l’atur sempre per sota (entre 5 i 7 punts percentuals). Curiosament, Corbera té només un metre quadrat de polígon per habitant, la qual cosa evidencia que amb formació es pot accedir al mercat laboral encara que no tinguis polígons a tocar.\nA més de feina l’economia genera riquesa. Martorell té un PIB molt més alt que el d’Igualada (que no arriba a la mitjana de Catalunya) i si tinguéssiu un fill buscant un lloc per viure apreciaríeu la riquesa de Martorell. Per comprovar-ho busco la renda familiar disponibleingressos de tots els membres de la unitat familiar menys impostos pagats, és a dir, la renda que les famílies poden destinar al consum o a l’estalvii trobo que al llarg de tots els anys, crisi inclosa, aquesta renda familiar sempre ha sigut més baixa a Martorell que a Igualada (uns 500€). No només això, sinó que els dos indicadors de risc de pobresa que proporciona Idescat (a saber: ajuda alimentària i expedients informatius i de risc d’infants iniciats durant l’any) són majoritàriament pitjors per a Martorell.\nLes estadístiques mostren que el PIB de les comarques no correlaciona amb la seva renta familiar disponible. Per exemple, la Segarra té el PIB més baix, l’Alt Camp té un PIB similar i la Conca de Barberà té el PIB més alt que l’Anoia. En canvi, l’Anoia té una renta familiar disponible més baixa que totes elles. Si el benestar de la població, mesurat a través de la renda familiar disponible, no correlaciona amb el PIB, qui és beneficia de la riquesa creada? M’ho imagino... I és que una cosa és la riquesa que es genera (PIB) i una altra de ben diferent és la riquesa que arriba a les famílies (renda familiar disponible).\nAquestes dades obtingudes de l’Idescat i a l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, permeten concloure que els llocs de treball es cobreixen amb treballadors amb la formació adequada i no amb treballadors que viuen al costat. A més, també indiquen que augmentar la superfície disponible no implica que l’atur a la Conca hagi de disminuir ni que el benestar de la població hagi d’incrementar. En aquest punt, em venen al cap les prop de 100 hectàrees industrials disponibles a la Conca que estan esperant emprenedors.\nSospito que per esquivar l’atur a la Conca cal augmentar la formació, i sospito també que les empreses que depenen de la inversió externa i l’economia global no aporten garantia ni protecció davant les crisis que fan augmentar l’atur.\nTornant a l’inici, qui defensa la idoneïtat de requalificar sòl fèrtil per atraure grans superfícies industrials a la Conca ho fa en base a prediccions (oportunitats associades amés superfície industrial) a les quals no trobo solidesa. Si considerem que elseconomistes hi són per fer diagnòstics però no per fer prediccions (com repeteix en Sala-i-Martín), fer penjar el model de territori d’una expectativa econòmica inversemblant, pel que he explicat, és per mi una gran temeritat.\nEn acabar aquest article m’adono que hagués pogut estalviar-vos totes aquestes elucubracions. Per valorar la idoneïtat d’un Pla Director Urbanístic de la Conca d’Òdena que preveu nous macropolígons, l’entitat Per la Conca i d’altres entitats del territori com Unió de Pagesos fa dies que desgranen arguments que no són estrictament econòmics. És un problema de model obsolet, fet d’acord amb la manera de pensar del segle passat. Als seus escrits publicats i als que vindran us remeto. Us animo també a dir-hi la vostra en els mitjans de comunicació i/o en la pàgina web de participació ciutadana que la Generalitat ha habilitat (tot i sabent que només volen recollir aportacions relatives a com implantar macropolígons). Que no sigui dit que no ha sigut dit.\n27 de juliol 2020.21:40h\nMolt bon article Jepi ¡\nFelicitats. Ens ajuda a veure més clar una nova via\nCrec que estás molt encertat amb el teu anàlisis\nLa formació haurià de ser el nostre pal de paller per fer creixer... Llegir més la nostra comarca\nAra toca que totes les Administracions i Entitats socials treballin en el mateix camí\n1 Els grups escolars confinats per coronavirus a l'Anoia són gairebé 30 6554 lectures\n2 El risc de rebrot es multiplica per dos a Igualada en una setmana 2827 lectures\n3 L'Ajuntament anuncia la "congelació total" dels impostos i taxes a Igualada 2388 lectures\n4 Igualada tindrà el curs vinent una residència a la Plaça del Pilar per a 20 estudiants universitaris 2173 lectures\n5 La família de l'Hospital s'acomiada de l'Àngel, que va resistir la COVID-19 a l'UCI durant 172 dies 2103 lectures\n6 La policia igualadina denuncia 35 persones per no dur mascareta, el cap de setmana 2002 lectures\n7 La Consellera de Cultura afirma que "hi haurà cavalcades de Reis" malgrat la COVID-19 1858 lectures\n8 Marc Castells recorda que "no es poden fer trobades familiars" davant la situació de pandèmia 1332 lectures\n9 La víctima mortal en accident al tram de l'A-2 de Castellolí, una veïna de Barcelona 1174 lectures\n10 Joan Domènech afirma que "cal sòl nou per fer venir empreses; les d'aquí soles no absorbiran un 16% d'atur" 1037 lectures


ACTIVITATS CREDAC: 2015\nEXPERIÈNCIES SOBRE NARRACIONS DIGITALS\nAhir dimecres 18 de març a la seu del CRP de Nou Barris organitzada pel Consorci d'Educació de Barcelona es va realitzar una trobada per explicar experiències sobre Narracions Digitals.\nLes companyes Carme Roig i Carme Mundet van presentar alguns treballs fets amb els alumnes de l'escola Auró amb l'iPad i les aplicacions PuppetPals2, Tellagami, Book Creator, ShowMe entre altres.\nVISITA ALUMNAT CFGS INTEGRACIÓ SOCIAL D L'ACADEMIA ROCA\nAvui l'alumnat del Cicle Formatiu de Grau Superior d'Integració Social de l'Academia Roca ha visitat el centre per conèxer la tasca que duen a terme els diferents professionals del CREDAC\nVISITA ALUMNAT DE CICLES FORMATIUS D'INTEGRACIÓ SOCIAL\nAvui, un grup d'alumnes del CFGS d'Integració Social del I. Salvador Seguí ha visitat el CREDAC per tal de conèixer d'a prop el tipus de treball que duen a terme els diferents professionals. La visita es complementa amb una xerrada exhaustiva a càrrec del director, Ferran Velasco. Anteriorment, havien visitat el centre els alumnes de l'acadèmia Roca i els de l'IES Consell de Cent.\nTROBADA D'ALUMNES SORDS: EL PAS DE PRIMÀRIA A SECUNDÀRIA.\nAhir, dimecres 28 de gener, es va fer la reunió d'alumnes sords de 6è de Primària que el curs vinent començaran l'etapa de Secundària, amb l'assistència d'estudiants sords que actualment cursen aquests estudis. La trobada, té l'objectiu de conèixer les experiències de l'alumnat en el canvi d'etapa, preveure´n les dificultats i facilitar-ne l'adaptació. Al mateix temps, en una altra sala els pares dels alumnes participen en una xerrada a càrrec de diferents professionals del CREDAC sobre les característiques i els canvis que es produeixen a la Secundària, tant des del punt de vista personal com social i educatiu.\nSESSIÓ DE TREBALL ALS DISTRICTES DE GRÀCIA, HORTA-GUINARDÓ I NOU BARRIS\nAvui, divendres 16 de gener, a la seu de l'EAP Horta Guinardó, logopedes i psicopedagogues del CREDAC van dur a terme la sessió formativa "Atenció a l'alumnat amb dificultats de llenguatge". L'assessorament anava dirigit a mestres i/o d'altres professionals que atenen alumnat amb trastorns de llenguatge susceptible de rebre atenció logopèdica per part del CREDAC, dels districtes de Gràcia, Horta-Guinardó i Nou Barris.\nAhir dijous es va dur a terme la segona xerrada trimestral del CREDAC adreçada als professionals del centre. La jornada va servir per a presentar\n“EVALOE. Avaluació del treball de llengua oral a l’aula” a càrrec de Marta Gracia, Professora del Departament de Psicologia Evolutiva i de l'Educació\nde la UB, investigadora principal del projecte; i Manel Sánchez que va ser psicopedagog de CREDA i actualment també component d’aquest equip d’investigació (CLOD).\nVISITA ALUMNAT CFGS INTEGRACIÓ SOCIAL D L'ACADEMIA...\nVISITA ALUMNAT DE CICLES FORMATIUS D'INTEGRACIÓ SO...\nTROBADA D'ALUMNES SORDS: EL PAS DE PRIMÀRIA A SECU...\nSESSIÓ DE TREBALL ALS DISTRICTES DE GRÀCIA, HORTA-...


NO T’AGRADA EL TEU TERAPEUTA? ABANS DE ENTRAR EN PÀNIC, LLEGIU AIXÒ: BLOC SIZTA2SIZTA - ASSESSORAMENT\nPrincipal Assessorament No t’agrada el teu terapeuta? Abans de pànic, llegiu això\nTrobar un terapeuta pot ser prou difícil, esbrinar que no t’agraden tant. Què podeu fer si no us agrada el vostre terapeuta?\nDecidir fer realment aquest gran pas i anar a teràpia, després sortir i trobar un terapeuta , pot ser una prova en si mateixa.\nTrobar de sobte que no t’agrada el terapeuta que has reservat pot sentir un veritable cop.Què feu si és així?\n7 tàctiques importants per quan no us agrada el vostre terapeuta\n1) Mantingueu la calma.\nTal és el poder de la teràpia que fins i tot una sessió us pot deixar sentir més emocional i vulnerable del que és habitual.I potser no esteu segur de amb qui parlar del vostre terapeuta o els vostres amics ni tan sols saben que sou teràpia. (No és una pena que no puguem parlar de la nostra salut psicològica com si parléssim de la nostra salut física? És una cosa que a Sizta2sizta ens comprometem a ajudar a passar).\nPer: Jim Linwood\nPerò respireu profundament, perquè aquí teniu les bones notícies. En realitat, és normal que no us agradi al vostre terapeuta a l’instant.\nPenseu-hi lògicament. Amb quina freqüència heu anat a una cita i us heu agradat de seguida a l'altra persona? O va començar una nova feina i li van agradar instantàniament els vostres col·legues i el vostre cap? La teràpia no és diferent.\nNo tots estem dissenyats per portar-nos bé. I només perquè algú és terapeutano els fa perfectes ni agradables a l'instant. Els terapeutes són, horror de xoc, humans.\nA part, és important no deixar que el pànic us faci prendre decisions precipitades sobre què fer encara.\n2) Desplaceu primer la vostra reina del drama interior.\nTot i que us pugueu sentir tan molestos, esteu preparant-vos per acomiadar immediatament el vostre terapeuta i renunciar a la teràpia per complet, intenteu posar en primer lloc el pensament dramàtic.\nPensament dramàtic, també conegut com ' pensament en blanc i negre ', Acostuma a sortir com a declaracions grandioses o extremesque ens fan sortir del pas endavant que acabem de fer. Alguns exemples poden ser: 'La teràpia òbviament no funciona', 'Els terapeutes són estranys' o 'No estic adequat per a aquest tipus d'arranjaments'.\nSi busquéssiu un vehicle nou i conduïu un cotxe però no us agradés, declararia: 'Jo no sóc conductor' o 'La conducció no funciona?'\nPer: Juliana Dacoregio\nLa veritat és queel pensament dramàtic i el pànic sovint poden ser la forma de llançar una pantalla de fum de la nostra ment, de manera que no hem de fer front al que realment ens passa.\nTal vegada potser us espanteu de quina teràpia us provoca o de la vulnerabilitat que us fa sentir.\n(Si encara esteu segurs que realment destituireu el vostre terapeuta, llegiu la nostra peça ‘Ajuda! Vull acomiadar el meu terapeuta! primer).\n3) Centreu-vos en els fets.\nHeu contractat un terapeuta per treballar amb vosaltres i no per ser un amic instantani.En realitat, és un negoci, no personal, per molt íntim que pugui sentir la sala de teràpies.\nPreneu-vos el temps per investigar més sobre què podeu esperar de la teràpia a llarg termini,centrant-se en una imatge equilibrada tant de les màximes com de les mínimes.\nConegueu com són els terapeutes i què podeu esperar d’ells.Vol dir que sabeu què heu de buscar si decidiu trobar-ne un altre.\nConsulteu també el fitxer . És possible que simplement no hagueu triat cap que us convingui.\nLlavors, feu-vos realitat sobre la veritable raó per la qual no us agrada el vostre terapeuta.Podria ser que t’equivoquin. Però si teniu coses dèbils com ara, 'es vesteixen divertits', 'l'oficina feia una olor estranya' o 'No m'agrada la manera com em miraven', pot ser que hi hagi més jocs. aquí del que estàs admetent.\nSón nervis vells i senzills? Por al desconegut? Ets potser? espantat pel canvi pots sentir que la teràpia significarà? O, com molts de nosaltres que busquem teràpia, és possible que la intimitat de la sala de teràpies us faci espantar?\nProveu-ne alguns fer revistes per parlar amb els altres. Sense públic, solem ser més honestos amb nosaltres mateixos.\n4) Seguiu la 'Regla dels quatre'.\nPer: Marco Ghitti\nLa veritat sobre trobar un terapeuta és que és més aviat com sortir amb una cita.Hi ha molts tipus de teràpia i hi ha milions de terapeutes. És poc probable que esperis trobar el teu terapeuta perfecte a la porta.\nPerò, al mateix temps, igual que sortir amb algú, no es pot jutjar algú des de la primera cita. Si ho feu, acostumeu a perdre’s uns bons socis de la vida que podreu beneficiar-vos a la llarga.\nFeu que el terapeuta tingui una bona oportunitat de sorprendre’s mitjançant l’ús de la 'regla dels quatre'.\nRealment és la regla dels tres disfressats, perquè la primera sessió de teràpia sol ser una valoració.Fins i tot si arribeu a la cita tres i creieu que va de forma terrible, passeu pel número quatre. Per alguna raó, sembla que és la sessió on més sovint es produeix el clic (o no), cosa que significa que podeu marxar segur que heu triat la decisió correcta.\n5) Apreneu sobre la transferència.\nLa transferència és parlar de teràpia per a una mena de projecció.Més exactament, és quan prenem inconscientment sentiments que tenim cap a una persona, situació o objecte i després els traslladem a una altra persona, situació o objecte, sense adonar-nos-en o realment no tenen res a veure amb el perquè ens sentim com ens sentim. fer.\nUn exemple senzill és quan heu tingut un dia molt dur a la feina, però us heu quedat frescos, només per tornar a casa i espantar-vos amb la vostra parella perquè us demana que carregueu el rentaplats amb més cura.\n(Llegiu més informació sobre la transferència al nostre article, Com afrontar la transferència en la teràpia) .\nLa forma de transferència més discutida quan es tracta de teràpia, probablement perquè fa un bon drama cinematogràfic i televisiu, és una atracció romàntica o sexual.\nPerò en realitat és igual de freqüent experimentar una transferència negativa a la sala de teràpia.Digueu, per exemple, que el vostre pare us ha fet sentir controlat, i que trobareu que tracteu el vostre terapeuta masculí com un rebel infantil.\nLa qual cosa ens torna al problema que ens ocupa: no agradar al vostre terapeuta. Pregunteu-vos,a qui em recorda? És realment ell que no m’agrada, sobretot si només he fet algunes sessions i no el conec? Està desencadenant algun patró infantil? El veig inconscientment com un dels meus pares, familiars o persona del passat que no m’agradava, com a professor?\nÉs possible que aquest terapeuta que no esteu segur que us agradi sigui una oportunitat per resoldre els sentiments no resolts en un entorn segur per a aquesta altra persona del passat?\n6) Parleu-ne amb el vostre terapeuta.\nPer: Lovelorn Poets\nConvençut de la millor manera d’acabar amb aquest desastrós escenari de no agradar al vostre terapeuta és enviar un correu electrònic ràpiddient que ja no hi assistireu?\nÉs una reacció normal. Potser en el passat els vostres intents de ser honest amb els altres us han fet sentir rebutjat o jutjat.\nPerò si hi ha una persona al món que us pugui manejar dient que no esteu segur que feu clic amb ella, és un terapeuta. No s’enfadaran amb tu si els dius que no estàs segur que siguin per a tu, t’ajudaran a veure què hi ha darrere d’això. I vas pagar l’oportunitat d’explorar-te. Per què no explorar també la por de ser directe?\nCom a mínim, poden ajudar-vos a entendre quines altres formes de teràpia us poden adaptar o fins i tot us poden ajudar a trobar un terapeuta més adequat per a vosaltres.\nSi realment no ho suporteu i heu contractat el vostre terapeuta a través d’una empresa paraigua, proveu de parlar amb l’administrador. Mai se sap què en pot sortir.\n(Per exemple, tot i que algunes empreses no ofereixen res de compensació si canvieu d'opinió sobre el vostre terapeuta, a Sizta2sizta no només no us fem passar una altra avaluació si canvieu de terapeuta, us oferim una sessió amb un nou terapeuta) gratis).\n7) I de debò? Mantingueu-vos en teràpia.\nTeniu tot el dret del món a canviar de terapeuta i trobar-ne un que us convingui.I fer-ho pot ser una bona experiència d’afirmar-se i aprendre més sobre les seves opcions.\nLa majoria de les vegades, voler deixar la teràpia és un senyal que realment ens podem beneficiar de la teràpia.Significa problemes d’intimitat o s'han relacionat problemes relacionats o els nostres incapacitat per comunicar els nostres sentiments efectivament es demana rendició de comptes.\nHeu fet el primer pas i heu obert la tapa de la caixa de Pandora.En aquest moment, sovint és més fàcil avançar que tornar enrere, no importa com es pugui sentir en aquest moment. Suprimir les emocions un cop comencen a augmentar és més difícil del que sembla i pot provocar depressió de baix grau , mentre que processar-los també pot ser dur, però comporta un alleujament i un canvi de vida.\nSi realment esteu segur que voleu deixar la teràpia, per què no fixeu un 'temps d'aturada' en un futur,en lloc de deixar un lloc amb altes emocions? Per exemple, digueu, faré aquestes quatre sessions i després deixaré. I després veure què passa.\nTeniu algun consell sobre què fer si no us agrada el vostre terapeuta? Comparteix a continuació.


¿Que és una goleta? - Top Alquiler Goletas .com\n¿Que és una goleta?\nSumergeix-te en una aventura que et permetra una total evasió de la vida diària.\nDescubreix badies solitàries d'aigües cristalines, poblets pintorescos i antigues localitats històriques.\nPermet que et mostrin llocs mítics on la naturalesa encara manté la seva exuberància intacta.\nEl lloc perfecte per relaxar-se.\nUna goleta és un veler a motor construit de fusta. D'uns 20 o 30 metros, que habitualment pot portar entre 8 i 16 passatgers.\nCada passatger disposa de cabines privades i de l'utilització conjunta de zones bastant àmplies, com les cobertes, amb un solàrium equipat amb hamaques o matalassets; salons a l'interior i l'exterior, on podrà disfrutar de dinars o sopars a l'aire lliure; una cuina totalment equipada, comandada per un cuiner, etc.\nLes goletes són unes embarcacions molt segures; marineres cent per cent per tenir els centres de gravetat molt baixos. Per tant, els balancejos son mínims, inclòs amb mala mar. Són vaixells que poden anar a vela, però la majoria de vegades recorren la costa a motor.\nConsta d'una tripulació que està 24h al servei dels clients.\nLes goletes poden ser classificades com a normals, luxe o gran luxe sense tenir en compte el seu tamany ni la seva capacitat. Una goleta pot comparar-se amb un petit hotel flotant. Tenen diferents tipus de cabines: cabina Master, que és la més espaiosa, i sol estar ubicada a la part de popa; cabina doble amb llit de matrimoni, cabina doble amb llits individuals i cabina triple amb llit de matrimoni i llit individual. Totes elles estan equipades amb el seu propi bany. Les cabines de la tripulació estan separades de la dels passatgers.


Aquesta és una alerta dirigida cap a totes aquelles persones que estan a favor d’un canvi radical, que volen construir una societat més justa: un món just mai no s’esdevindrà sense una transformació feminista. La nova política continuarà sent vella política si és patriarcal.\nVivim moments de transformació i, enmig d’una crisi socioeconòmica, democràtica i nacional, irrompen al debat públic propostes polítiques que qüestionen l’estatus quo, donant força a la ruptura amb l’Estat i el capitalisme. Els fonaments d’allò que fa uns anys ens hauria semblat impensable sembla que comencen a trontollar.\nLes feministes que signem aquest text (i segurament tantes altres), vivim amb esperança i preocupació aquests processos de canvi. Som activistes del moviment feminista. Som a moviments socials, candidatures, vagues, crides, processos, partits, o sindicats. Hi som ara, hi érem abans. Tenim propostes i tenim l’experiència, l’energia i els coneixements per a dur-les a terme. I ara també és la nostra oportunitat de canvi.\nPerò ja hem vist massa vegades com propostes que semblen transformadores acaben deixant de banda els feminismes i a les feministes.\nSabem que el patriarcat envaeix tots els espais de les nostres vides: llits, llars, carrers, institucions, mitjans de comunicació, escoles, mercats. El masclisme es troba en tots els àmbits de l’esfera pública i privada, és dins el nostre cos, i es manifesta de formes molt diferents: des del menysteniment fins al control en el vestir, des de la transfòbia fins a l’explotació econòmica o l’assassinat.\nPer això, l’economia i el treball continuaran sent font d’injustícia i misèria si no hi posem la vida i el seu sosteniment al centre. Sense dret als nostres cossos no hi ha llibertat possible. I cap país, cap ni un, no pot ser lliure mentre s’assassinin dones pel sol fet de ser-ho. No canviarem res afegint petites frases al final dels discursos o entenent «les dones» com un «tema», o una qüestió secundària.\nQue les pràctiques i perspectives feministes siguin de veritat troncals a qualsevol procés de transformació. Reconeguem la feina del moviment feminista, donem centralitat i autoritat a les veus diverses dels feminismes.\nConstruir una pràctica política i econòmica centrada en la sostenibilitat de la vida de les persones i del planeta. El treball de cura és treball, sense plantejaments col·lectius no hi ha canvi possible.\nFer política en primera persona. Donem-nos autoritat. Siguem, totes i tots, subjectes de la pròpia vida i de la construcció col·lectiva de la comunitat.\nAcabar amb la violència masclista. Promovem una societat lliure de violències i militarisme. Diem no a la xenofòbia i al racisme. Diem no a la homofòbia, la transfòbia i la lesbofobia.\nAcabar amb la cultura de la dominació i la colonització del cos, de la terra, de les cultures. Reconeguem la sobirania dels pobles, l’econòmica, alimentària, energètica, la sobirania sobre el propi cos.\nLes nostres lluites són plurals i les fem en plural. En els nostres cossos s’inscriuen diferents exclusions. A les nostres vides es creuen diferents violències. Però també múltiples possibilitats de fer i de ser. Qüestionem la norma i posem com a punts de partida per les nostres propostes polítiques la multiplicitat de les persones i de les identitats, de les necessitats i propostes vitals, econòmiques, polítiques o culturals.\nExigim polítiques feministes i radicals que ens acompanyin en la nostra transformació personal i col·lectiva.Perquè desfer el patriarcat ha de ser condició de les noves formes de fer política, no deixarem passar aquesta oportunitat de ruptura. Generem les aliances necessàries per a fer-ho possible.