CRÒNICA CURSA POPULAR ORIENTACIO - Centre Excursionista de Begues\nCRÒNICA CURSA POPULAR ORIENTACIO\nCRÒNICA CURSA POPULAR ORIENTACIO – 22/11/2015\nBADALONA ORIENTACIO (BO)\nCENTRE EXCURSIONISTA DE BEGUES (CEB)\n“Abans de començar la Crònica de la jornada, volem agraïr especialment des del Centre Excursionista de Begues la implicació, la proactivitat i la professionalitat des del primer minut de l’Annabel Valledor i el Tommi Tölkko, sense els quals aquest projecte mai hauria estat possible materialitzar. Sense deixar de banda a tot el seu equip del Club Badalona Orientació, que va ser excepcional de principi a fi”\nEl passat diumenge 22 de novembre de 2015 va tenir lloc la 1ª Edició de la Cursa Popular d’Orientació celebrada al municipi de Begues.\nLa Organització de la prova va anar a càrrec del Club Badalona Orientació i del Centre Excursionista de Begues, amb la col.laboració de l’Ajuntament de Begues i en concret de la regidoria d’esports que ens va poder facilitar molts dels mitjans logístics i tècnics necessaris per poder-se celebrar. Desprès de gairebé una hora i mitja de muntatge de les carpes, taules, corrent elèctric, divers equipament informàtic per enregistrar les dades de pas dels corredors, avituallament, centre de competició, etc. comencen a arribar els primers participants. Avui s’ha aixecat un vent de nord que ens ha rebut amb una sensació tèrmica molt i molt baixa. Estem a 5ºC! Ja ha arribat el fret al poble!\nSón les 8:30 hores i comença a haver-hi ambient.\nTenim constància que s’han apuntat unes 150 persones a travès de la plataforma on-line que el Club Badalona Orientació ha creat al seu blog. I sabem que encara n’hi haurà més que ho faran el mateix dia. Imatge 1. Moment d’arribada dels primers participants per registrar-se.\nA les 10 hores la recepció s’omple de gom a gom i les inscripcions van funcionant bé. Hi han hagut alguns problemes tècnics amb les impresores però es solventen sense causar incidències envers als participants.\nPoc a poc els participants van sortint cap al centre de competició situat a Can Rigol, a on es distribuiran en funció de la modalitat de prova que hagin escollit, agafaran el mapa corresponent a la seva categoria i aniran passant els seus dispositius electrònics als lectors que cronometraran els temps que fara cadascu.\nS’han creat 4 categories:\nC1: Nivell Expert llarg amb una distància de 5,8 km\nC2: Nivell Expert mig amb una distància de 4,4 km\nC3: Iniciació Adults amb una distància de 3,2 km\nC4: Iniciació Infantil amb una distància de 1,8 km\nEls més experts porten el seu lector i la seva brújula mentre que, per les persones que avui han vingut a fer una descoberta al mon de la orientació, se’ls facilita una tarjeta electrònica en règim de lloguer que en finalitzar hauran de tornar a la Organització.\nEls voltants de Begues s’omplen de participants que van cercant fites per tot arreu. Sembla que s’estigui fent la batuda del senglar!! jejeHi ha moltes families i també experts en el tema. Tots barrejats per la muntanya però amb objectius diferents.\nAquesta és una de les coses que ens ha agradat de la 1ª Cursa Popular d’Orientació de Begues. Perfils de persones molt variats amb objectius diferents, han satisfet a tots la jornada.\nLes categories C1 i C2 han posat a prova als participants amb unes fites molt amagades allunyades dels camins i els pous de glaç típics de la zona, mentre que a\nles categories C3 i C4 les fites es troben en llocs no tant amagats.\nImatge d’un dels mapes que s’han fet servir per orientar als participants.A les 14 hores aproximadament es dona per finalitzada la prova i a les 14:30 hores\nDes d’aquí fem una menció especial als nostres amics i veïns de Begues, “BEGUES BEER TOWN” que van obsequiar als guanyadors amb ampolles de cervesa artesana DOLINA “made in Begues”. Gràcies companys!!\nFent “selfie” amb els nostres patrocinadors.\nL’entrega de premis va anar així:\n1er classificat: BIEL RAFOLS, amb un temps de 43min 02s\n2on classificat: EDUARD VIZCAYA amb un temps de 48min 35s\n3er classificat: EDUARD GARCIA amb un temps de 48min 45s\nEntrega de premis als guanyadors de la categoria C1. Fa entrega del premi, el regidor d’esports del municipi de Begues, Jordi Montaña.\n1er classificat: JORDI IZQUIERDO, amb un temps de 42min03s\n2on classificat: XAVIER COLOM, amb un temps de 47min23s\n3er classificat: DAVID TEIXIDÓ, amb un temps de 50min23s\nFig.7. Entrega de premis als guanyadors de la categoria C2. Fa entrega del premi, el regidor d’esports del municipi de Begues, Jordi Montaña.\n1er classificat: LAURA SARAROLS, amb un temps de 35min41s\n2on classificat: RICARD AGUILERA, amb un temps de 35min50s\n3er classificat: MAURICIO SALAZAR, amb un temps de 37min02s\nEntrega de premis als guanyadors de la categoria C3. Fa entrega del premi, el regidor d’esports del municipi de Begues, Jordi Montaña.\n1er classificat: BRENDA TEIXIDO SARAROLS,amb un temps de 17min44s\n2on classificat: ADRIAN SALAZAR, amb un temps de 27min45s\n3er classificat: SANDRA VALENZUELA, amb un temps de 31min21s\nFig.9. Entrega de premis als guanyadors de la categoria C3. Fa entrega del premi, el regidor d’esports del municipi de Begues, Jordi Montaña.\nI per acabar l’acte d’entrega de premis, amb motiu de la desgraciada explosió de gas que va sacsejar tot el poble el passat mes de juliol, l’Associació de Propietaris de Begues, juntament amb el Club Badalona Orientació i el Centre Excursionista de Begues, es va procedir a oferir d’una manera simbòlica la donació d’un xec a\nl’associació de víctimes de l’explosió la quantitat de 140 €.\nSabem que es molt poca cosa, però tot suma. Ànims a tots i totes els veins i veïnes afectades!Fig. 10. Moment a on es fa l’acte simbòlic de donació en forma de xec a l’associació de víctimes de l’explosió del mes de juliol. En l’acte, d’esquerra a dreta, representant del club Badalona Orientació, Regidoria d’esports de l’ajuntament de Begues, Associació de Propietaris Forestals i Agrícoles de Begues i representant del Centre Excursionista de Begues.\nMEMBRES CLUB BADALONA ORIENTACIO\nREGIDORIA D’ESPORTS – AJUNTAMENT DE BEGUES\nALEIX I ZEQUI\nASSOCIACIO DE PROPIETARIS FORESTALS I AGRICOLES\nMEMBRES CENTRE EXCURSIONISTA DE BEGUES\nI ESPECIALMENT A TOTS ELS QUE HEU GAUDIT DE LA CURSA.\nUS HI ESPEREM L’ANY QUE VÉ!!\nSortida dels mussols al castell d’Eramprunyà\nCurs d’orientació per nens / entrenament per...\n2 Escola d’orientació per nens\nEscola d’Orientació per a nens i nenes de 5-10 anys


Korkud - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n13 de març de 1513 (Gregorià) (45/46 anys)\nBaiazet II, Nigar Hatun\nŞehzade Ahmet, Selim I i Ayşe Sultan\nAbu l-Khayr Muhammad Korkud ibn Bayazid (Amasya, 1470 - Egrigöz, 1513) fou un príncep otomà fill gran de Baiazet II, sultà durant 17 dies. Fou poeta i músic (tocava diversos instruments) i va deixar diverses glosses escrites.\nEducat a palau sota vigilància del seu avi Mehmet II, a la mort d'aquest el 1481 fou proclamat sultà pels geníssers hi ho va ser durant 17 dies (3 de maig a 19 de maig de 1481) fins que el seu pare va arribar d'Amasya per assolir el poder. El seu pare el va enviar com a governador a Amasya i després a Sarukhan (1491). Va demanar el govern de Pèrgam en comptes de Manisa però el seu pare no va accedir i fou enviat a Tekeoğulları i Antalya (1502); poc després (maig de 1503) se li van donar les rendes el sandjak d'Hamid i del zeamet de Lazkiye (Latakia).\nEl seu pare i el gran visir Hadim Ali Pasha entre altres personalitats, preferien Ahmet (germà de Korkud) com a hereu. Korkud se'n va adonar i es va retirar a la costa d'Antalya (maig de 1508). El govern li va elevar les rendes (novembre de 1508) i li va donar autorització per anar a fer el pelegrinatge; va marxar llavors cap a Egipte amb 50 homes i 81 esclaus (maig de 1509) amb 5 vaixells, i va arribar a Damietta el dia 24 i després al Caire el dia 29, però no es va sentir ben acollit pel sultà mameluc tot i que algunes cartes diuen que el sultà es mostrava feliç de rebre'l. Al cap d'un mes va tornar a Istanbul amb la promesa de recuperar les seves funcions.\nA la tornada fou atacat a la costa de Teke pels cavallers de Rodes i finalment el gener de 1511 va poder arribar a Antalya. Llavors es va posar malalt; aviat va saber que el seu germà Selim, revoltat, havia estat nomenat governador a Semèndria pel seu pare, i va deixar Antalya per anar a Sarukhan (març de 1511). La seva sortida sobtada de la província de Teke va provocar un aixecament xiïta dirigit per Shah Kuli, que va haver de ser reprimit pel gran visir Hadim Ali Pasha.\nKorkud es va establir a Manisa (capital de Sarukhan) i va escriure a Selim per advertir-lo de no actuar precipitadament i al mateix temps intentava controlar els moviments del seu germà Ahmet que també ambicionada la successió. Els alts dignataris que sabien que Baiazet pretenia proclamar hereu a Selim, van convidar a Korkud a anar a Istanbul, on va arribar d'incògnit; va intentar un cop d'estat amb suport dels geníssers, però aquestos preferien a Selim. Aquest darrer va arribar a Istanbul el 19 d'abril de 1512 per anticipar-se a Ahmet i en abdicar el seu pare va pujar al tron (25 d'abril de 1512). Llavors va confiar el govern a Korkud que va demanar a més els sandjaks d'Aydin, Manisa i Tekeoğulları. Quan Korkud va ser a palau a Manisa, Selim, que el veia com una amenaça, es va dirigir allí i va assaltar el palau. Korkud va poder fugir disfressat però traït pel governador de Teke, Kasim Beg, fou agafat prop d'Antalya. En el camí que el portava a Bursa, a Egrigöz (al sud de Bursa i a l'oest de Kutahya), els homes de Sinan Beg (que era kapidji bashi) el van estrangular mentre dormia.\nJ. Von Hammer, Histoire de l'Empire Ottoman, París 1839\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Korkud&oldid=19610993»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 gen 2018 a les 00:14.


per Redacció dijous, 30 d’abril 2020 - 18:00h\nMalentesos amorosos es poden magnificar, sobretot, si succeeixen en després de prendre una copa de més.\nMira molt per la teva cartera durant aquest mes, una forta crisi financera creua pel teu cel, i per això, hauries de ser més caut amb els teus diners. A la feina, tindràs un paper molt bo, sabràs complir les teves funcions a la perfecció i seràs un gran company que llanci llum al qual es trobi perdut.\nEl teu apetit camina una miqueta descontrolat, tan passes diversos dies amb l'estómac tancat que sofreixes una fam canina.\nEmpra l'arribada de maig per a jugar amb la teva parella o amb la persona que estimes, a l'art de la seducció. Tens un magnetisme enorme, només has de deixar que surti a la llum.\nDesenvoluparàs millor la teva professió de manera individual, encara que no desentonaràs en els equips. Controla el teu geni si ostentes un càrrec directiu, podries exigir-li als altres coses, que ni tu podries complir.\nPer a mitigar les molèsties de la zona de l'esquena i el coll adopta una millor postura en caminar o en asseure't. També és una bona idea planificar una futura cita amb el fisioterapeuta.\nSi estàs dins d'un festeig que no té encara unes bases sòlides, hauràs d'evitar les discussions, ja que podries estar canviant de parer i no voldràs fer malbé un vincle que t'interessa i que dóna mostres de ser beneficiós en la teva vida.\nEt veuràs desafiat pels esdeveniments externs a desenvolupar una obertura mental i una plasticitat que t'ajudi a enfrontar cada dificultat que es presenti amb alegria i disposició pràctica.\nLa salut en general estarà molt bé sempre que puguis donar amb aquest llenguatge que el teu cos desenvolupa per a expressar-se.\nNo barregis l'amor amb una altra mena d'assumptes com els negocis, perquè la cosa pot sortir malament. De la mateixa manera, descarta demanar-li a la teva parella que faci favors a familiars o amics de cap índole.\nGuanya confiança en tu mateix i la teva vàlua, i podràs arribar lluny en la teva professió. Fes-te la ferma proposta de ser eficaç, de tapar-li la boca als quals et valoren de menys.\nEls qui hagin estat fent dieta o taules d'exercicis aconseguiran un pas cap endavant, i moltes amistats et comentaran el teu canvi.\nRevisaràs si la teva relació amorosa es comunica de manera sana o tòxica i realitzaràs els canvis oportuns (si els necessita). El teu cercle d'amistats canviarà i coneixeràs gent nova que t'aportarà un aire fresc.\nLa teva característica ambició i ganes de desafiaments s'esvairan. Preferiràs la comoditat d'un treball rutinari i la seguretat de tenir un sou a final de mes. Estaràs en «mode estalviador» però si algú del teu entorn necessita ajuda li brindaràs.\nA nivell mental tendiràs a estar molt introspectiu i aprendràs molt revisant les teves experiències passades. Tindràs més vitalitat a partir del dia 15.\nAquest mes et servirà de transició entre dues històries d'amor, una que ja va acabar (però les ferides del qual no van cicatritzar per complet) i una altra aventura que està començant a escriure's. En les parelles més consolidades no faltarà l'afecte ni les atencions, encara que sí una mica de passió.\nEn l'àrea laboral declina les propostes poc atractives; et convidaran a canviar les teves responsabilitats, o traslladar-te a un altre departament assegurant que és el millor per a tu, encara que en realitat t'intenten vendre la moto.\nPren molta fruita i beu bastant aigua per a regenerar-te dels excessos que hagis pogut cometre.\nEncara que els primers dies de maig siguin una mica complicats, aviat la presència de Venus t'ajudarà a solucionar qualsevol problema que es generi en el terreny amorós. De fet, Balança, podràs passar moments molt feliços amb els teus éssers estimats.\nLa predicció en el professional i econòmic per a aquest mes augura bons esdeveniments. Tindràs moltes bones idees que augmentaran els teus ingressos. Per a la teva salut, la predicció dels Astres al maig és bastant positiva. La teva salut en línies generals serà bona.\nSi bé patiràs d'algunes malalties puntuals de menor importància, et recuperaràs aviat.\nAquesta és una temporada molt positiva quant a les relacions amoroses gràcies al fet que hi haurà molta activitat planetària positiva que impulsarà els enamoriscaments dels nadius del signe de l'escorpí.\nSocis, amics i familiars pròxims seran la base fonamental de l'èxit material que compartiràs durant les primeres setmanes de maig. Aconseguiràs moltes de les teves metes per a aquests dies si saps col·laborar d'igual a igual amb total confiança en els qui comparteixen amb tu els mateixos objectius materials.\nSón dies excel·lents per a començar noves activitats, planejar pràctiques que millorin la teva salut.\nLa teva predicció en l'amor per al mes de maig Sagitari augura passió i aventura, perquè les influències planetàries favorables en el teu signe t'aplanen el camí en tot el relacionat amb el cor.\nEn relació amb la teva feina i els diners, la predicció per a aquest mes diu que hi haurà un canvi de ritme, així com també obstacles inesperats.\nPer a la salut, l'horòscop prediu que els Sagitari passaran per alguns moments de feblesa física, però en línies generals, aquestes malalties seran poc serioses, i podran superar-les en poc temps.\nSi temies haver perdut a l'amor de la teva vida, en els pròxims dies tindràs la pau interna de saber que res d'això succeirà, per contra la relació sortirà afavorida de les últimes diferències.\nDes que despertin fins al capvespre les seves activitats professionals els portaran molta energia de manera que no els quedarà massa temps per a preocupar-se per altres assumptes.\nAquest mes hauràs de prestar molta atenció al teu sistema nerviós, saps que qualsevol problema d'aquest tipus et predisposa per a diferents malalties.\nEl mes de maig porta per als Aquari grans avanços en els assumptes del cor. D'una banda, prendràs consciència de la importància de sorprendre la teva parella i trobar noves maneres de connectar amb els teus éssers estimats.\nRespecte al professional i econòmic, hi ha avanços i millores. No sols comptaràs amb la col·laboració dels teus col·legues de professió, sinó que també t'esforçaràs a aconseguir millors resultats.\nLa teva salut pot passar per períodes de feblesa i esgotament, fins i tot pot ser que hi hagi una tendència a sofrir accidents, roman atent.\nPodries caure en la temptació de ser infidel. Li dedicaràs més temps a la teva llar i nucli familiar. El solter coneixerà a noves persones i buscarà algú amb qui poder tenir converses madures.\nSi has estat treballant de valent i obtenint bons resultats, podries obtenir una petita pujada de sou. Sorgiran nous projectes (tant en l'àmbit laboral com econòmic).\nMercuri propicia els canvis de llar, així doncs aquest mes podries tenir que mudés a una altra casa. Saturn retrògrad en la teva zona de l'inconscient i podries reviure en somni o associar algunes situacions o persones a traumes ocults en el teu subconscient.


INDRETS PER VISITAR EN FAMÍLIA: de gener 2013\nEl Dolmen de Can Boquet i el seu entorn.\nPassejada per la zona de Can Boquet a la Serralada litoral, on podrem veure el dolmen de Can Boquet, anomenat també la Roca d'en Toni, i varis amuntegaments de roques, molt comuns a tota la serralada litoral. Visitarem Els Recers, la cova d'en Joan, la Roca (o cova) de la Granota i la Cova d'en Pau. Tot i dir-ne coves, no ho son, els amuntegaments de roques de forma natural han deixat cavitats, que durant el neolític es van utilitzar com a sepulcres.\nAccés: Per Vilssar de dalt i també per La Roca del Vallés.\nCartografia: Parc de la Serralada Litoral. E:25.000. Editorial Alpina.\nÈpoca de l'any: Tot l'any, a l'estiu evitar les hores de més insolació.\nRecomanacions: Ruta molt curta per tota la Família. En aquesta zona hi solen haver molts escaladors, que aprofiten aquests amuntegaments de roques per fer "boulder".\nDes de Villassar de dalt, sortint del nucli pel carrer Angel Guimerà, i pujant per la pista del camí de la costa fins a l'aparcament que hi ha al mateix Dolmen de Can Boquet. També hi podeu accedir pel Coll de Sant Bartomeu, entre La Roca del Vallés i Orrius, en aquest cas heu de fer força tros de pista de terra, però sol estar sempre en bon estat.\nDolmen de Can Boquet o Roca d'en Toni, punt d'inici de la passejada.\nSituats a L'aparcament del Dolmen de Can Boquet, prenem la pista en direcció sud cap a Can Boquet, als 150 metres agafem una pista que ens surt a l'esquerra i la seguim fins el primer trencall, on ara prenem la pista de la dreta que seguirem uns 150 metres fins un nou trencall. En aquest punt fem una variant d'anada i tornada per visitar Els Recers, agafem dons la pista de la dreta que aviat surt a un camp, hem de seguir pel marge del camp, deixant-lo a la dreta, just quant tornem a entrar al bosc, hem de parar atenció a la nostra esquerra per que ja hi som. Estem a la part alta dels Recers.\nEls Recers, anomenats també castell de Pedra o rocs de Can Boquet.\nPreneu-vos temps per recórrer tot els racons, podeu emular als escaladors i grimpar una miqueta, i a la part inferior arrossegueu-vos cap dins d'una mena de cova que hi ha a la base d'un dels blocs.\nPart inferior dels Recers\nAra podeu baixar fins la Cova d'en Pau, situats als recers, preneu direcció SE, a la dreta dels Recers mirant a mar, i baixeu cap avall uns 35 metres de distància. Es molt més petit que els Recers, però també es curiós!\nUn cop vist tot, torneu pel mateix camí fins al trencall que donava accés al camp. Ara seguiu per la pista principal, Peró enseguida la pista fa un revol de 180 graus per anar cap a una casa, just a la meitat de la corba baixeu per un corriol, seguiu-lo sense fer cas dels trencall que trobeu a dreta o esquerra, en uns 300 metres arribareu a la clariana de bosc on hi ha la Roca de la Granota.\nRoca de la Garnota vista pel darrera.\nPer tornar només ens queda desfer el camí per on hem vingut, però abans encara podem visitar la Cova d'en Pau, per fer-ho tornem sobre les nostres passes, i a uns 110 metres de la Roca de la Granota hem de localitzar un corriol poc marcat a mà dreta que s'enfila uns 50 metres fins a un planell arbrat, on es localitza la Cova d'en pau i altres blocs de grans dimensions. Un cop vist tornem a l'aparcament pel mateix camí que hem fet per venir.\nBloc de pedra de la Cova d'en Pau.\nTots els indrets que hem visitat varem ser enterrament al Neolític i durant les seves excavacions s'hi van trobar restes arqueològiques (puntes de sageta, ganivets de sílex, restes de ceràmica,i restes del individus enterrats). Aquests jaciments no van ser descoberts i excavats fins a 1950 en que Pau Ubach va descobrir la Cova que porta el seu nom i la Roca de la Granota, també aquest any es varen excavar els Recers. L'any 1978 en Joan Pujol va descobrir la Cova que també porta el seu nom.\nLa paraula dolmen prové probablement del bretó "tol" (taula) "men" pedra, a Catalunya hi ha indrets on els anomenen arques. El llegendari Europeu lliga la seva existència a la mà dels gegants, a Catalunya es solen relacionar amb els "moros". El seu origen real es remuntà a entre 5000 i 1100 anys abans de la nostra era, i son construccions funeràries, que bàsicament constaven d'una cambra construïda amb grans lloses de pedra, anomenades ortòstats, col·locades verticalment, cobertes per altres lloses, aquests dolmens s'anomenen "Cista", en altres s'hi va construir un corredor també fet de lloses per accedir al seu interior, aquests s'anomenen "dolmen de corredor", a Catalunya hi ha un tipus de dolmen anomenat "de galeria Catalana", la seva peculiaritat es que el corredor es més baix i estret que la cambra funerària. Tot el conjunt es cobria de terra i pedres formant un monticle anomenat túmul, i al seu voltant hi posaven un cercle de pedres, anomenat cromlec. A dins s'hi podien encabir un o varis individus, segons la mida de la cambra, i al corredor s'hi deixava L'aixovar (pertinences, armes i ofrenes), desprès es segellava tot el conjunt i només era visible el túmul.\nAl municipi de Torà, a l'antic nucli de Llanera a la comarca de la Segarra, hi ha el que possiblement es el dolmen més gran i ben conservat de Catalunya. Es conserva el túmul, de 24 metres de diàmetre, i tota la cambra coberta, te nou metres de llargada el seu interior, les lloses laterals (ortòstats) pesen aproximadament 5 tones, ha donat una datació de 2.250 a.c. També se'l coneix amb el nom de torre dels Moros o dolmen de la Vila.\nAltres exemples remarcables son el dolmen de la Cova d'en daina a Romanya de la Selva al baix Empordà, i el dolmen de la Creu d'en Cobertella a roses (Alt Empordà).\nA la població malaguenya d'Antequera hi ha tres dels dòlmens més grans d'Europa i en un estat de conservació magnífic. Si aneu per aquelles terres aprofiteu per visitar-los, son impressionants!\nEs creu que a Europa hi ha aproximadament uns 50.000 dòlmens.\n-Parc de la Serralada Litoral. Adrià Triquell i Salomé. Editorial Piolet.\nPublicat per Miquel Vidal Ayats a 14:41 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: El Maresme, rocams\nLA FONT DEL TEIX i COVA LLÒBREGA.\nPassejada que ens permet visitar la Teixeda de Cosp, el refugi de la Font del teix, la Font del Teix i la Cova Llòbrega. Una ruta complerta i curta amb una mica de tot.\nComarca: Ribera d'Ebre.\nAccés: Per Rasquera o el Perelló.\nDistància: 4 quilometres escassos.\nDesnivell: 230 metres aproximadament.\nCartografia: Cardó-Rasquera E:25.000, editorial Piolet.\nÈpoca de l'any: Pot-ser cal evitar els mesos més calorosos, o en tot cas anar-hi a la tarda quant el sol no ja no escalfa tant.\nRecomanacions: Atenció grans i petits amb els teixos, gairebé tot l'arbre es molt tòxic, millor no tocar-los. Ruta apta per tota la família.\nHem d'agafar la carretera TV-3022, si l'agafem des del Perelló, una mica desprès del quilometre 16,5, hem de parar atenció a un trencall a ma esquerra, on comença la pista que ens portarà fins a l'inici de la caminada. Seguim aquesta pista asfaltada fins al Coll de Monredons, on acaba l'asfalt; si teniu un cotxe molt baix haureu de començar a caminar en aquest punt, allargant l'excursió un parell de quilometres en total, sinó podeu seguir amb el vehicle fins a la font de Mùrria, però aneu en compte si ha plogut, la pista es argilosa i podeu relliscar. Podem aparcar el cotxe al costat de la Font de la Múrria.\nComencem a caminar passant per davant de la Font, i deixant una bassa a mà dreta, a uns 100 metres el corriol es bifurca, agafarem el brancall de la esquerra, comença la pujada i aviat trobem els primers teixos.\nPal indicador als 100 metres de la Font de la Múrria, agafem el corriol de l'esquerra.\nPrimers teixos de la Teixeda de Cosp.\nEl corriol aviat entra al bosc, es la Teixeda de Cosp, tot i que els teixos no solen formar boscos, en aquest indret hi ha uns 200 teixos centenaris, que miraculosament s'han salvat de dos importants incendis, el més recent el maig del 2012. Seguim pujant fent marrades, travessem dues vegades la meteixa tartera, sortim del fosc i fem la darrera pujada fins a trobar el refugi, arrecerat sota un esperó rocós.\nRefgi de la Font del Teix\nEs un refugi petitó, amb llar de foc, taula i bancs de fusta, però sense espai per dormir, que no sigui el mateix terra, està en molt bon estat, i fin i tot hi ha un lavabo a la part del darrera. No gaire lluny del refugi hi ha un altre pal indicador on seguirem la direcció de la Font del Teix, el camí puja suaument, i en uns 250 metres ens porta a la Font del Teix, dita així perquè hi ha un gran teix en aquest indret. La font està molt ben arranjada, amb abeuradors pel bestiar, una taula amb bancs de pedra i una mina d'aigua amb el sostre ple d'aranyes.\nLa mina de la font, atenció amb les aranyes!.\nEl Refugi vist des de la Font.\nTenim la Cova Llòbrega molt aprop, seguim el mateix camí que segueix pujant una mica, i arribem a la raconada on es troba la Cova, depenent del lloc on mirem l'entrada de la cova, podem veure la silueta d'una cara!\nLa Cova no te gaire profunditat, sembla ser que es feia, o es fa servir de corral per guardar-hi el remat, així ho confirma l'aroma de la cova i la catifa de fems, pareu atenció amb alguna de les prominències rocoses que sobresurten de la pared per no donar-hi un cop de cap.\nPer tornar al cotxe desfem el mateix camí.\nEl Camí que hem seguit fins aquí segueix amunt i podríem arribar fins al cim de la Serra de Cardó, la Creu de Santos de 943 metres, però ens queda força lluny encara. Com es sol dir: això es una altra història. Malauradament tot el camí que tindriem per davant va quedar devastat pel esgarrifós incendi del maig del 2012.\nQuina tristor veure la muntanya cremada!\nÉs una conífera que pot créixer fins a 10 o 20 m, excepcionalment 28. Té un tronc marró gruixut que pot arribar als 4 m de diàmetre. El seu creixement és lent però pot arribar a viure 4000 anys. Les fulles, lanceolades, primes i de to verd fosc, mesuren 1-4 cm de llarg per 2-3 mm d'ample i s'agrupen espiralment sobre el peduncle.\nEl teix és una gimnosperma de la família de les taxàcies, família que compren al voltant de 20 espècies, totes elles a l´hemisferi boreal, menys una a l´illa de Nova Caledònia.\nAl Principat, viu des de l'estatge montà fins al subalpí, a les torrenteres i als cingles ombrívols, altituds del ordre dels 800-1.100 m. No forma mai boscos; rar a les Illes Balears. A Tarragona, els teixos estan molt ben representats i als boscos de Poblet, Montsant, Cardó, Rasquera o dels Ports, són prou abundants, amb exemplars únics a Catalunya i inclús a tot l´Estat, encara que a Girona hi ha exemplars coneguts per la seva singularitat.\nEl teix viu en qualsevol tipus de sòl, encara que millor en els calcaris, però sempre en llocs fresquívols, humits i de sòl profund, normalment en barrancs i fondalades de muntanya. Resisteix bé el fred i requereix un cert grau mínim d´humitat en l´ambient i en el sòl. És freqüent company d´aurons, grèvols i d´altres espècies d´anàlogues exigències.\nAquest embolcall vermell es l'única part que no es tòxica.\nTant a les arrels com a les branques, a les fulles i a les llavors del teix hi ha un principi actiu, un alcaloide, dit taxina, que es metzinós per a l'home i per a la majoria dels animals. L'Única part de l'arbre que no conté taxina és embolcall carnós de color roig que envolta la llavor i que s'anomena aril.\nLa seva fusta es dura compacta i resistent, els romans ja en feien llances, a l'edat mitjana s'hi feien arcs, també s'hi feien eixos de carros, naus i també mobles. La seva explotació i el lent creixement a fet minvar molt les poblacions de teixos i ara es un arbre en retrocés i perill d'extinció.\nEs creu que l'arbre més vell d'Europa es el Teix de Fortingall, es troba en un pati al poble de Fortingall, a la regió de Perthshire, a Escòcia, aquest arbre te una antiguitat de 2000 anys.\nPer els Celtes era un arbre sagrat, i en la seva escorça i gravaven formules i rituals, els druides en feien bastons màgics amb la seva fusta. I així com en els cementiris cristians hi solem trobar xiprers, a Irlanda hi solen haver teixos.\n-Guia d'arbres dels Països Catalans. Ramon Pascual.\nPublicat per Miquel Vidal Ayats a 15:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Coves, racons, Ribera d'Ebre


València ciutat: radiografia moderna - Comarcal CV\nAbans de la revolució industrial, el model de creixement de les ciutats havia sigut un procés orgànic d’adaptació al medi. L’eclosió del capitalisme i la seua concentració en nuclis urbans però, feu que aquestes urbs cresqueren a un ritme vertiginós —sense precedents en la història— a conseqüència de migracions provinents del camp. L’urbanisme modern naix en mig d’aquest context de creixement demogràfic, de preocupació per la higiene a les ciutats i per la carència d’infraestructures mitjançant les quals fer front a la massificació i els seus problemes: el deteriorament del medi i l’amuntegament de les classes treballadores en els vells barris.\nSeguint els criteris de l’era industrial —màxima eficiència, racionalitat i estandardització—, l’urbanisme burgés soluciona el problema de l’amuntegament i la insalubritat mitjançant l’eixample. En nom d’un creixement ordenat i planificat, calia destruir allò que havia sigut característic de la ciutat medieval — els carrerons estrets i les muralles— per construir, en el seu lloc, carrers amplis que serviren al tràfic creixent de vehicles i mercaderies. La reforma de París a càrrec de Hausmann és el millor exemple d’aquest procés de transformació de la ciutat a les necessitats dels capitals econòmics.\nAquest procés urbanístic fou amplament rebut a Europa, entre altres raons, perquè es va constituir un gran negoci econòmic al voltant del sòl i la seua revalorització. Entre 1877 i 1906, València ciutat també va disposar dels seus eixamples: el primer entre el centre històric i les avingudes de Marqués del Túria i Ferran el Catòlic; el segon, construït poc després, s’estén fins a l’avinguda Pérez Galdós i l’avinguda Peris i Valero. Una expansió de la ciutat que va anar engolint horta i pobles, com el Cabanyal i Patraix.\nDos anells urbans que, com els seus homòlegs a altres ciutats, protagonitzaren una manifestació de violència cultural sense precedents. En paraules de Francisco Javier Ullán de la Rosa: “amb l’aparició dels eixamples va sorgir una de les formes de poder totalitari més potents […] el poder de transformar total i unilateralment, sense comptar amb les sensibilitats de la població, el conjunt de l’entorn”. Es tracta, però, d’una violència subtil i persistent: la desconnexió afectiva amb l’espai, la seua segmentació i la inviabilitat de la socialització.\nL’eixample actual és una construcció destinada a l’ordenació del transit de vehicles i la frontera que delimita la perifèria de la ciutat-museu —que constituïx el centre històric—. És un espai despersonalitzat, que no permet la identificació de l’individu amb el medi que habita. L’estètica modernista que podem apreciar al voltant ve a acompanyar aquesta desconnexió mitjançant el predomini de l’element decoratiu i majestuós sobre l’utilitari. L’embelliment artificial, si bé expressió artística d’una època, s’alça hui sobre els grisos edificis com un aparador —buit per dins, sense rerefons— al que dirigir la mirada uns segons, com si els autòctons fórem un turista més.\nÉs trist, però el creixement de la ciutat s’ha continuat produint sense comptar amb les voluntats d’aquells qui l’habiten. Almenys en la meua experiència particular, és descoratjador recórrer el bulevard sud i tota l’edificació al voltant d’aquest: carrers amplis, sense llocs destinats a la socialització i finques per “un tub”. No és aquesta alienació respecte de l’espai, després de tot, una violència soferta en el dia a dia? En quina direcció camina València? Caldria reivindicar una concepció social de l’urbanisme…\nArtículo anteriorChiva acogerá la primera Iglesia Catedral armenia de España\nArtículo siguienteMostra Viva clausura su 8ª edición con la música de Ennio Morricone


Infosalut - L'112 va atendre el 2019, 777.469 telefonades i va gestionar 123.065 incidents\nArticle anterior Pròrroga de l’encàrrec de gestió del servei call center de l’IB-Salut\nArticle següent Infermeria hematològica del Mateu Orfila reforça l’atenció integral als pacients\nEls incidents estan relacionats amb casos d’emergència vital, emergència no vital, assistència, denúncies i persones desaparegudes (prioritats d’1 a 5). El mes d’agost va ser el mes amb més telefonades rebudes per incidents, amb una mitjana de 3.080 telefonades al dia.\nEn quan a les telefonades, es van rebre més de 170.491 telefonades que no havien de menester cap servei de l’112. La gran majoria d’aquestes telefonades no procedents s’han degut a errades de marcació o han estat generades per la mateixa xarxa telefónica. També es van realitzar telefonades degudes a bromes dels interlocutors. Respecte a les intervencions dels psicòlegs, es van activar cridades en 264 ocasions.\nAquestes dades es van facilitar en el marc del Dia Europeu del Telèfon Únic d’Emergències 112, celebrat el passat dia 11 de febrer. Aquest mateix dia es va organitzar, entre d’altres actes, una jornada sobre emergències i seguretat a les platges.\nCal destacar que les Illes Balears van ser el primer lloc a Espanya on l’112 va començar a funcionar. Aquest caràcter pioner fa que en aquests moments el telèfon únic d’emergències es trobi consolidat a les Illes i sigui una eficaç eina de coordinació i d'activació de recursos assistencials.\n[Font: Conselleria d’Administracions Públiques i Modernització. 11/02/2020]


Gisclareny, músiques i cançons | La Patumaire Edicions\nHome›Notícies›Gisclareny, músiques i cançons\nTitol: Gisclareny, músiques i cançons\nAutor: Francesc Caballé\nMida: 21 x 29\nNúm. Pàg: 60\nEls amants de la música popular i tradicional catalana estan d’enhorabona, ja que ha sortit al mercat el cançoner Gisclareny, músiques i cançons, un projecte dut a terme pel baganès Francesc Caballé, amb el suport de l’Ajuntament de Gisclareny i la col·laboració de l’Associació Medieval de Bagà.\nLa majoria d’aquestes composicions parlen directament del municipi i algunes fan referència indirecta dels seus entorns, recollint els fruits més importants i representatius de les cançons i músiques relacionades amb Gisclareny (Berguedà).\nEls textos i les melodies formen un conjunt heterogeni de cançons, sardanes, caramelles, danses, havaneres i goigs, recopilant així una àmplia varietat de composicions que tracten diferents temes festius, satírics, amorosos i també alguns exemples religiosos.\nEl bloc inicial està compost per cançons, la segona part compta amb sardanes i danses, i el volum es tanca amb una interessant recopilació dedicada als goigs.\nJa a la venda la segona edició


Model 27 - Virgen del Carmen\nESPANYA. Emissions ATMs tèrmics 1999\nL'Ordre del Carme es fundà el segle XII en el Mont Carmel, a Palestina.\nEls eremites, anomenats Germans Carmelitans, aixecaren una capella en honor a la Verge Maria, Santa Maria del Mont Carmel. El 16 de juliol de 1257 es va aparèixer a Sant Simó Stock, fent-li entrega de l'escapulari que haurien de dur el frares carmelitans.\nEs deconeix desde quan i perquè mariners, pescadors i navegants van començar a sentir una especial devoció per Santa Maria del Mont Carmel de Palestina, però aquesta tradició es va fer oficial a partir de la Real Orden de 19 d'abril de 1901 per la que la Reina regent d'Espanya, Maria Cristina d'Habsburg, nomenava a la Verge del Carme patrona de la Marina Mercant. El 1938 va ser nomenada també patrona de la Marina de Guerra.\nTarja màxima Verge del Carme (J.M. Laynez)\nSi bé són habituals les variacions en el to dels suports adhesius de les diferents emissions, en aquest model possiblement és un dels que més amplament podem comprobar-ho; poden trobar-se etiquetes amb grans variacions en el color del fons, que recorren totes les games del marró.\nNo han pogut comprobar-se diferències en el format, tipus de paper o disseny que puguin fer pensar en diferents fabricants o reimpressions, i només els habituals petits desplaçaments verticals o horitzontals del disseny.\nEn alguns suports podem fins i tot apreciar uns núvols o ombres en el fons del disseny (imatge esquerra), que no solen aparèixer en els fons més clars (imatge dreta).\nTots els drets reservats. Pàgina creada el 2000. Darrera actualització: 28.09.04


Impartit per: Núria Ramírez, advocada i sòcia de LEXCREA.\nConèixer què s’ha de tenir en compte per protegir una marca.\nConèixer quines són les obligacions legals que ha de tenir un lloc web.\nPropietaris i/o gerents de microempreses i emprenedors.\nProtegir la identitat d’un projecte: noms de domini i el registre de la marca.\nTextos legals (política de privacitat, avís legal, política de cookies).\nAspectes que han de tenir les condicions de venda en un e-commerce.\nAdaptació del negoci a la nova normativa en matèria de protecció de dades.\nAprèn a fer un pitch efectiu Requisits legals de la teva web i protecció de la teva marca


Relat "El vehicle d'ocasió fa al lladre"\nInici > detall del relat: El vehicle d'ocasió fa al lladre\n- 2050 Lectures\nNecessita un cotxe amb urgència. Ja. Ha trobat la feina de la seva vida a 20 quilòmetres de casa i la combinació per desplaçar-s'hi utilitzant els transports públics -dos autobusos i un transbord- és nefasta. Preveu que el seu pressupost li permetrà comprar-ne un de nou i, d'entrada, rebutja amb convicció els vehicles d'ocasió. Un amic seu sempre explica que, de més jove, en va tenir un, de vehicle de segona o tercera mà, i no li va donar un bon resultat. Diu l'amic, que amb un cotxe vell el que fas és malgastar, llençar els diners, com quan pagues un lloguer a un llogater despiatat que s'escorre de pler tots els dies u. Sempre ha sobreviscut utilitzant els mitjans de transport públics com un ciutadà modèlic -tampoc mai no ha comsumit drogues, no ha pegat ningú i, encara que en una nit boja es va desmarxar, es va pixar en tres carrers cèntrics i la guàrdia urbana el va multar, no està fitxat-. Ara es veu obligat a alterar els seus biorritmes a causa d'una bona feina -immillorable, creu fermament- i haurà de malbaratar el temps pels concessionaris, llocs desagraïts on sospita que, a més d'omplir-te el cap amb cabòries perquè compris com més aviat millor el producte més car que s'ajusti al teu pressupost, t'atèn un personatge amb americana, simpatia fingida per entebanar-te i una corbata ben planxada però patètica.\nEl venedor de simpatia fingida amb corbata llampant que sembla que ho sap tot li pregunta què vol. Un cotxe, li contesta ell, esbufegant sense amagar gens l'angoixa que li produeix ser allí i el motiu que l'ha dut a ser-hi. L'home no li fa cap gràcia. Que li hagi preguntat què volia sense dir abans bones tardes l'ha enfurismat, si no ho estava ja quan s'ha llevat, lleganyós i emprenyat arran d'un somni que l'ha assotat tota la nit: necessitava un cotxe perquè li havien ofert una feina -immillorable- a la qual no s'hi podria arribar fent servir els autobusos interveinals. Tombava i tombava per tots els concessionaris de la comarca, de la regió, del país i de l'Estat i sempre es trobava el mateix panorama: un venedor pesat amb corbata delictiva que no li feia bons tractes. Mai no li regalava la ràdio, ni les estores. Ell l'acabava insultant i li feia una botifarra, com la d'Urruti a Valladolid, quan el malparit li concedia, perdonant-li la vida, un clauer del shin-shan i un pin del concessionari. Cansat, ultrajat i angoixat, rebutjava la feina immillorable i se'n penedia durant tota la seva existència, la qual acabava desgranant venent cotxes lluents en un concessionari i destrossant la seva integritat inicial amb una corbata llampant.\nConsidera que si s'ha adreçat a la botiga i si a l'establiment només venen cotxes, que l'empleat li pregunti què vol voreja l'absurditat. És com... no està per comparacions. Decideix passar-li per alt i li dóna una segona oportunitat. Ja l'avaluarà quan tingui més elements per jutjar-lo. El venedor li pregunta si vol un cotxe petit, una berlina, un quatre per quatre o un monovolum. Li contesta, de mala gana, que vol un cotxe per anar a treballar a 20 quilòmetres de casa de dilluns a divendres i per tornar a dinar a casa entre dos i tres dies per setmana i, hi afegeix, que si és mono i té un cert volum, ni molt gran, ni molt petit, millor. El venedor embafós li suggereix que, en aquest cas, potser un vehicle de gas-oil seria l'elecció més òptima. Curiosament, ell hi està d'acord.\nPerò el senyor de la corbata, insistent, trenca la complicitat momentània quan li torna a demanar si el vol utilitari, berlina, quatre per quatre o monovolum. Mai no ha tingut un cotxe, ni mai no s'ha preocupat de fixar-s'hi quan els anuncien. Per això té un comandament a distancia -què carai!!, pensa-, per no empassar-se les vajanades que s'empesquen els publicistes, gent amb poca feina, segons ell. No sap què vol dir berlina, ni monovolum i sospita que un 4x4 és un d'aquells grans i alts ideats per anar al rovelló però que ara els homes i les dones de classe mitjana, mitjana-alta i alta es compren per desplaçar-se per la ciutat. En veu sempre un bon grapat a la cua del peatge de Martorell. S'atabala i, per sortir del pas, li diu que, si de cas, ja tornarà a passar, que no té les idees massa clares perquè tot li ha vingut molt de cop i encara no ha parat el cop. Es troba immers en una situació que el supera -per golejada, 3-0 abans de la mitja part- i el neguiteja. Marxa del concessionari i decideix comprar una revista, de cotxes, i un manual de preus, Todo coche hasta las tapas, on hi apareixen tots els preus de tots els vehicles del món, fins i tot a la portada i la contraportada, com pregona el nom de la publicació. S'adona, tot just després d'haver fullejat quatre planes, que la vida del comprador de cotxes és molt més complicada del que mai no s'hauria imagina't i se sent encara més superat per les circumstàncies -5-0 en el minut 5 del segon temps-. Estimba el manual al revister, un moble petit i de disseny que li va costar un costar un ull de la cara però que sempre té desordenat. Al costat hi té un iogurt buit que es va menjar el dia abans, quan encara no li havien proposat la feina.\nMira la televisió, per relaxar-se, però no para de veure anuncis de vehicles caríssims que l'acaben de reafirmar-se encara més en la seva negativa a formar part del grup de borregos que passen pel tub, -d'escapament, en aquest cas- s'empassen l'orgull i fan guanyar comissions als aprofitats de les corbates que es pensen que ho saben tot i ho refreguen per la cara dels clients inventant paraules com berlina amb un somriure sorneguer. Un dels espots li assegura que si adquireix aquella màquina capaç d'enlairar-se als 100 quilòmetres per hora en només 4 segons la seva personalitat s'aixecarà a la mateixa velocitat i que es convertirá en un triomfador de cal Déu, capaç de seduir amb èxit totes les calces que se li posin per davant. En un altre prometen gairebé vida eterna als compradors d'un cotxe petit i elegant, vàlid per presentar-se a un casament aristocràtic o per anar a comprar peix al mercat.\nEls primers dies lliga perfectament el transbord i passa per ser un ésser que va a cop de campana, malgrat viure a 20 quilòmetres de la feina, distància que el seu cap té en compte per valorar la seva puntualitat anglesa. A partir de la tercera setmana, tanmateix, la companyia d'autobusos A, la que ha d'agafar a tocar de casa per arribar al punt B, on puja a l'autobús de la companyia C, esdevé impuntual i fa tard sovint. Si la companyia C també fes tard el problema quedaria minimitzat, però la companyia C, liderada per un home de negocis dels que asseguren, profanant les creences religioses i les normes de la naturalesa, que no tenen ni pare ni mare i s'han fet a ells mateixos, fa bandera de la seva puntualitat i es remet a aquesta virtud en els anuncis que llueix en grans cartells de peu de carretera, quan no hi ha campanya electoral. Ell, abocat a la desgràcia, fa tard reiteradament, i comença a tenir problemes amb el seu superior, que no entèn com, amb el sou que té i disposant de carnet, no es compra un vehicle d'una punyetera vegada, encara que sigui de segona mà per llençar els diners. El maleït transbord li falla tot just el dia que té convocada una reunió importantísima amb uns clients vallesans que representen uns magnats nord-americans que tenen una societat formada amb uns japonesos que són unes màquines dels negocis. Ell és imprescindible perquè ha dissenyat el projecte que han de vendre als possibles futur clients i el coneix com el palmell de la seva mà. Signar el contracte és cabdal perquè, encara que l'empresa que és a 20 quilòmetres de casa de l'home no passa angúnies, un ingrès d'aquesta magnitud li concediria un marge de maniobra que fins ara mai no ha tingut per invertir en projectes d'investigació i desenvolupament amb vista a un futur que, el cap del cap de cony que no es vol comprar un cotxe, adivina esplendorós. El transbord, per només dos minuts, no li surt clavat i el fan fora de la feina, adduint irresponsabilitat i impuntualitat. Peixos grossos escampen per tot el sector la seva raresa circulatòria i mai més no troba una feina similar que satisfagui els seus desitjos creadors en aquell camp. Un any a l'atur i una depressió profunda l'empenyen a buscar el que sigui i com sigui. Desesperat i, amb una barba de dos dies, entra al concessionari de l'home de la corbata ridícula a demanar feina. Li pregunta què vol el mateix venedor que el va atendre aquell maleït dia. Feina, li respon ell. El venedor l'engega, amb una antipatia que li surt del cor. No em volem de barbuts malgirbats, li diu maleducat. Ell marxa, però, quan és a punt d'obrir la porta i de fer dringar la campaneta que avisa l'encarregat de l'entrada o sortida de possibles clients a la zona d'exposició de vehicles, veu que un dels d'ocasió té les claus posades. Pensa que l'ocasió fa el lladre, puja, l'engega, arrenca, trenca el vidre de l'aparador i surt, amb una acceleració de 0 a 100 en només 8 segons -quan el cotxe era nou probablement només en necessitava 4-, per la rambla principal de la ciutat, sense respectar un semàfor en vermell. El peu li rellisca perquè el cotxe no té estora i, al damunt del cendrer, hi ha un espai buït on, teòricament, hi hauria d'haver una ràdio encastada. Cinc quilòmetres després admet la seva tossuderia i, avergonyit, abandona el vehicle, de color vermell metal.litzat i disseny esportiu, en un descampat, sota un garrofer perquè hi toqui l'ombra, amb esperit conciliador, atemorit també per les conseqüències del delicte que acaba de perpetrar i angoixat, molt angoixat. Torna a peu cap al centre de la ciutat caminant per la vora de la carretera. Opta per suicidar-se creuant inesperadament quan passa un autobús de la companyia A, l'empresa poc puntual que va generar la seva lamentable situació actual, però que garanteix sempre uns frens de primera qualitat als seus clients, tal com anuncia en els cartells de peu de carretera quan no hi ha eleccions.


S’APROVA EL PLA PARCIAL URBANÍSTIC Sector residencial SUD-7 DE GUISSONA — Ajuntament de Guissona\nSou a: Inici / Notícies / S’APROVA EL PLA PARCIAL URBANÍSTIC Sector residencial SUD-7 DE GUISSONA\nL’ampliació d’aquest sector ja estava prevista en el Pla d’ordenació urbanística municipal de Guissona en els terrenys inclosos en el sector residencial SUD-7, molt propers a la residència actual, mitjançant la reserva d’un solar destinat a equipaments comunitaris dins del sector i atès que el desenvolupament d’aquest sector també suposarà una millora de la oferta de serveis en tot el nucli urbà de Guissona i en tot el seu entorn.\nAquest espai compta amb una superfície total de 36.410 m2, dels quals, 7.9322 m2 es corresponen a carrers, per una banda, la continuació del carrer Lluís Companys i per altra l’enllaç amb el carrer Notari Roca Sastre, en aquest espai s’hi preveu un aparcament obert públic de 109 places. Uns altres 6572 m2 es destinaran a equipaments, corresponents a l’ampliació de la residència de la Gent Gran de la Fundació Agropecuària de Guissona. A parcs i jardins s’hi destinen 4814 m2 aquests introduiran un petit passeig a l’entrada de Guissona per l’Av. Cervera – Passeig Lluís Companys, un passeig que serà l’inici d’una anella verda de la vila de Guissona per aquest sector i que en aquest projecte s’enllaça amb un passeig que arribarà fins a la residència d’avis.\nPel que fa als habitatges, en aquesta zona es preveuen tres habitatges unifamiliars amb jardí i 27 cases adossades, amb grups de 4 cases, les quals s’ubicaran a la zona est del carrer Notari Roca Sastre.


31 juliol i\nde 13.00 h a 18.00 h\nPersones amb mobilitat reduïda o discapacitat i els seus acompanyants.\nDos torns de visita (de 18:00 h. a 18:30 h. es procedirà al desallotjament del recinte per donar pas a el segon torn)\nde 18.30 h a 23.00 h\nÉs obligat l'ús de la màscara a tot el recinte.\nNo es permet el consum de menjar i beguda de peu, cal fer-ho asseguts.\nHi ha dispensadors de gel hidroalcohòlic distribuïts pel recinte perquè puguis desinfectar-te les mans.\nEt preguem que mantinguis la distància social.\nSi us plau, respecta els itineraris marcats i circula per la dreta sempre que puguis.\nEvita l'ús de diners en efectiu, utilitza l'APP de VERSE o targeta de crèdit.\nPer motius sanitaris només es venen entrades online per tenir un registre de visitants.\nA causa de la reducció d'aforament no hi ha invitacions per a veïns.\nFrom 03/07/2021 to 01/08/2021


Els 'riders' valencians munten una cooperativa\nCooperativisme sobre rodes\nEls 'riders' valencians s'uneixen per plantar cara a les multinacionals de repartiment de menjar a domicili\nper Ana Bellido Periodista València. 15 de febrer de 2021 13:53\nEls impulsors de Rodant | Cedida\nS'han convertit en essencials, o, almenys, així els ha qualificat el govern durant aquesta pandèmia. Els repartidors de menjar a domicili en bicicleta, més coneguts com a riders, són una peça més de l'entramat urbà de les principals ciutats europees. Les bicicletes i les caixes de colors de les diferents apps de comandes recorren els carrers tots els dies de l'any per portar-nos fins a casa el nostre darrer caprici culinari. Però no només això, en els mesos de confinament, els riders van jugar un paper fonamental: portaven productes bàsics a persones de risc, que no podien eixir de casa ni per anar al supermercat.\nPer a això, els diferents governs autonòmics i els ajuntaments, com és el cas del valencià, els van permetre continuar treballant. La pandèmia, però, més que una oportunitat per augmentar els seus ingressos, va esdevindre una circumstància que agreujava encara més la seua precarietat laboral. Eren considerats treballadors i treballadores essencials, però ningú no els facilitava cap ferramenta de protecció contra el virus. S'esperava que portaren menjar i productes bàsics als més vulnerables, però ningú no els garantia una EPI, ni tan sols una mascareta o uns guants. Fent la seua feina es posaven en perill i posaven en risc a qui es volia protegir.\n"Vaig haver d'eixir tots els dies a barallar-me amb l'Ajuntament i la Generalitat perquè ens donaren material de seguretat. No volíem ser els propagadors de la covid-19. Em va costar, però aconseguirem més de 2.000 EPI en les setmanes del confinament", recorda Pepe Forés, rider i portaveu de Rodant Bicimissatgeria, la cooperativa de repartiment a domicili que ha nascut a València per plantar cara a la precarietat que pateix aquest col·lectiu i per fer-li la competència a les grans multinacionals com Deliveroo, Glovo o Uber Eats.\nMés info: Acord per convertir els 'riders' en assalariats\nLa pandèmia ha sigut la gota que ha fet vessar el got, però la llavor d'aquesta cooperativa es va plantar fa ja més de tres anys amb el naixement de la plataforma RidersxDerechosVLC. Multitud de riders de tot l'Estat es van unir en plataformes d'aquest estil arran dels primers casos d'acomiadament i penalitzacions per part de les multinacionals als riders. Amb la seua lluita, van aconseguir nombroses sentències favorables del Tribunal Suprem en què es reconeixia que tenien una relació laboral amb les empreses per a les quals treballaven. És a dir, que no podien ser autònoms. Aquestes organitzacions estaven sota el paraigua de RidersxDerechos en l'àmbit estatal, però fa uns mesos la plataforma valenciana va escindir-se definitivament per diferències amb l'organització estatal, controlada per la UGT, segons els valencians.\nA principis de l'estiu de 2020, quatre membres de RidersxDerechosVLC anunciaven la creació de la cooperativa Rodant Bicimissatgeria, que naix amb l'objectiu de proporcionar una feina digna a qui vulga treballar de rider i deixar de ser fals autònom. Tenien previst començar a repartir al voltant del 14 de febrer, però uns xicotets problemes tècnics retardaran l'eixida d'aquestes bicicletes al carrer fins al 5 de març.\n11.000 euros per iniciar un somni\n"La pandèmia fou el moment", explica Forés, que assegura que la idea de crear aquesta cooperativa ja feia temps que rondava pel cap de diversos companys. La premissa estava clara: no assemblar-se en res a les multinacionals a les quals volen desbancar. Així que feren el pas i es reuniren amb Teresa García, la directora general d'Emprenedoria i Cooperativisme de la Generalitat Valenciana. Després, començaren un procés de cerca de socis i el passat novembre van donar d'alta la cooperativa. Quedava per resoldre la qüestió econòmica: d'on traure els diners per començar a rodar. Finalment, es van decidir per una campanya de micromecenatge amb la qual van aconseguir 9.200 euros. A eixos diners, se suma una bicicleta valorada en 2.000 euros que Compromís va donar a la cooperativa.\nEixa suma s'ha invertit a comprar bicicletes per als set o vuit riders que començaran a repartir; en pintar-les totes iguals per crear una imatge de marca que es reconega; per crear l'app mitjançant la qual es faran les comandes i per llogar un baix que fa de centre d'operacions de la cooperativa. La qüestió de les bicicletes és fonamental per a ells. No volen que cap rider utilitze el seu propi vehicle: "Què passa si un dia se li trenca i no pot comprar-se'n una altra? Es queda sense treballar?", es pregunta Forés.\n"Nosaltres no volem ser caps de ningú, sinó socis"\nI què és el que cal per treballar en Rodant? "Tindre ganes i creure en el projecte", assegura el seu portaveu. La cooperativa no té previst contractar ningú. "Nosaltres hem sigut sempre treballadors de Deliveroo, sabem què és que et conten una història molt bonica al principi però que després no és veritat. Nosaltres no volem ser caps de ningú, sinó socis", explica Forés, que apunta que, a més, una cooperativa no pot tindre ningú contractat més de sis mesos, i ells volen generar estabilitat.\nLa seua idea és que els riders que es vulguen unir no aporten capital a la cooperativa el primer any si no volen, i utilitzar eixe període per decidir si volen quedar-se de manera permanent en la cooperativa o no. Si decideixen formar part definitiva, hauran d'aportar un capital de 1.000 euros. Per a ells, és important que tots els socis aporten el mateix capital i que ningú no estiga per damunt dels altres.\nPagar més a canvi de millors condicions laborals\nMés enllà del model de negoci, en què es diferenciarà Rodant de les grans empreses de repartiment a domicili? En què no es fomentarà la competitivitat entre riders. És a dir, plantegen un repartiment equitatiu de la feina perquè tots els riders treballen el mateix per set euros l'hora. El principal objectiu d'açò és garantir la seguretat dels repartidors. Cada vegada és més freqüent escoltar notícies sobre la mort de repartidors als carrers -l'última, aquest cap de setmana a Madrid- i, segons Forés, aquestes són causades perquè les empreses fomenten la competitivitat entre riders, ja que "com més comandes s'accepten, més es guanya i això porta alguns riders a cometre irresponsabilitats dalt la bici".\n"Molts restaurants estan esperant que arribe Rodant per unir-se a nosaltres perquè amb les altres plataformes no guanyen diners"\nPerò no només hi haurà canvis per als riders, sinó també per als restaurants. Rodant permetrà que els restaurants posen els preus que consideren per servir menjar sense penalitzar els més cars, com assegura Forés que fan Glovo i Deliveroo. L'única condició serà que es respecten els drets laborals. Per l'enviament a domicili pagarà el consumidor. Tot això comportarà que demanar per Rodant siga més car que fer-ho per altres plataformes, però Forés insisteix que eixe preu extra és el que garanteix unes condicions laborals dignes, i està segur que a València hi ha una important massa social disposada a gastar-se eixos diners de més. "En els preus baixos és on s'amaga la precarietat", remarca.\nForés considera que les plataformes que han operat fins ara han malacostumat la clientela. "No pot ser que un producte coste el mateix si vas tu a per ell que si te'l porten a casa", remarca, per explicar després que les multinacionals del repartiment han construït un imaginari col·lectiu on aquest servei és low cost, quan possiblement hauria de considerar-se un luxe. De fet, assegura que aquestes empreses es queden el 40% del preu de la comanda, rebenten els preus i apliquen condicions abusives als restaurants i als riders perquè després qui demana pràcticament no pague res pel transport del producte fins a la seua casa.\nPer això hi ha també molts restaurants esperant-los amb els braços oberts. "He sigut rider en moltes plataformes, em coneixen en molts restaurants. Sé que estan esperant que arribe Rodant per unir-se a nosaltres perquè amb les altres plataformes no guanyen diners", assenyala Forés, que afig que no tenen temps de visitar tots els restaurants que ja s'han posat en contacte amb ells.\nEl repartidor augura que amb la imminent arribada de la coneguda com a Llei Rider les empreses com Glovo, Deliveroo i Uber Eats hauran d'augmentar els preus. No obstant això, tant ell com el col·lectiu de RidersxDerechos de València en general són contraris a aquesta regulació perquè "ja existeix un estatut dels treballadors". Al seu entendre, es tracta d'una "pantomima" de la patronal per salvar altres negocis "farcits de falsos autònoms".\nPerò mentre tot això arriba, ell i els seus companys ja han posat el seu granet de sorra per contribuir a acabar amb els falsos autònoms amb un model de negoci ètic i sostenible mediambientalment, ja que a diferència d'altres plataformes, ells només repartiran en bicicleta. Fins ara, la paraula rider anava associada a la de precarietat, i l'objectiu últim de Rodant és, en definitiva, trencar eixe lligam.


El Fòrum Espitllera denuncia la rompuda de terrenys forestals a la Segarra – Comarques de Ponent\nEl Fòrum Espitllera denuncia la rompuda de terrenys forestals a la Segarra\nEl Fòrum l'Espitllera ha alertat que des del 2014 a la comarca de la Segarra s'han produït diverses actuacions de rompudes de terrenys forestals, on rouredes, carrascars o pinedes han sigut transformats en conreus extensius. La rompuda és l'eliminació del bosc per transformar el sòl que ocupa en terreny agrícola. Segons el portaveu del col·lectiu, Daniel Espejo, aquest tipus d'actuacions es fan notar molt en una comarca com la Segarra, on la superfície estricta de marges i bosquetons vulnerables són susceptibles de ser integrats als terrenys agrícoles. En aquest sentit, han recordat que aquest ''forest'' té un ''paper fonamental'' en indrets on neixen rius com el Sió i l'Ondara ja que serveix per ''esmorteir pics de precipitació'' que acaben provocant rubinades com les del passat mes de novembre amb un final tràgic a Agramunt.\nPel Fòrum l'Espitllera, en els indrets on el bosc és generalment escàs com és el cas de la Segarra, on predomina el paisatge agrari, els terrenys forestals són més que mai sostenibles i generen beneficis ambientals. Per això asseguren que la gestió d'aquests ha de garantir del tot la seva persistència de forma sostenible en el temps. El col·lectiu remarca que precisament aquests valors del terreny forestal són reconeguts en el nou Pla General de Política Forestal de Catalunya 2014-2024, on es persegueix una gestió forestal sostenible, i el manteniment i millora de la funció protectora de l'àmbit forestal.\nSegons l'entitat, una part d'aquest forest és, segons la normativa europea, un hàbitat d'interès comunitari i de conservació prioritària. A més, asseguren que molts dels terrenys forestals, que són pròxims a les poblacions, tenen funcions d'esbarjo i de protecció del paisatge.\nPer tot plegat, el Fòrum l’Espitllera ha demanat al Departament d'Agricultura que cada vegada que rebin una sol·licitud de rompuda de terrenys agrícoles ''es revisi molt bé'' aquest canvi d'ús pel grau d'importància que té el recurs forestal en una comarca com la Segarra. En aquest sentit, assenyala que el bosc és clarament minoritari a la zona, amb un 29% del total de la superfície comarcal, i d'aquest percentatge, només un 15% és ''estrictament'' bosc, ja que la resta són matolls o arbusts.\nFoto: Ramon Sunyer / Font: Som Segarra


L’òpera enceta la temporada cultural post-Covid a Sabadell\nExpectació en el primer concert en directe després del desconfinament i en la represa de la normalitat. El públic assistent ha estat separat per dos metres de distància, amb llista nominal d’entrada i gel hidroalcohòlic a l’accés del recinte.\nEl pati de l’Estruch ha estat l’escenari del primer concert del desconfinament que s’ha dut a la ciutat, amb l’Òpera com a protagonista. A l’inici del concert, Raül Vilasís, en nom dels Amics de l’Òpera de Sabadell ha dedicat el concert a les víctimes de la Covid-19, personificades en Carles Castellví, tècnic del Teatre La Faràndula i del propi Estruch, que morí a causa del virus.\nNit d’òpera ha estat l’aplaudit espectacle inaugural presentat per l’Associació Amics de l’Òpera de Sabadell (AAOS) amb músics de l’Orquestra Simfònica del Vallès (OSV). En ell s’ha pogut escoltar un repertori d’àries i peces operístiques conegudes, com l’ària del Conde de Almaviva de Le nozze di Figaro de W. A. Mozart, l’Habanera de Carmen de G. Bizet, la Romanza de Nemorino de l´Elisir d’amore de G. Donizetti, el Duo de Isabella i Taddeo de L´Italiana in Algeri de Rossini i l’Intermezzo de Cavalleria Rusticana de G. Bizet, a càrrec de Carles Pachón, Laura Vila, Carles Cosías.\nDesprés de l’esperat primer concert, l’agenda cultural de l’Ajuntament per aquest estiu seguirà els dijous i diumenges al pati de l’Estruch amb una programació diversa, amb programació infantil i familiar a càrrec de La Sala els divendres a la tarda al pati del Casal Pere Quart i els dissabtes l’autocinema a l’aparcament del bosc de Can Deu, que aquest dissabte programa el musical Grease, amb entrades exhaurides des de l’inici de la setmana.\nUn autocine, novetat de la programació cultural a l’estiu post-Covid\nFoto portada: Laura Vila a l’escenari del pati de l’Estruch, aquest dijous. Autor: David B.


XXIV PREMI DE LITERATURA ERÒTICA LA VALL D'ALBAIDA - Edicions bromera\nConvocatòria: XXIV PREMI DE LITERATURA ERÒTICA LA VALL D'ALBAIDA\nXXIV PREMI DE LITERATURA ERÒTICA LA VALL D'ALBAIDA\n1. Podran optar al Premi de Literatura Eròtica “La Vall d’Albaida”, obres de tema eròtic, originals i inèdites, escrites en valencià, amb una extensió mínima de 105.000 caràcters amb espais inclosos (aproximadament, un mínim d’uns 50 fulls DIN A-4). Les obres es presentaran per correu electrònic en format PDF, en tipografia Arial o similar, a cos 12, a doble espai. Aquest document tindrà com a títol el mateix de l’obra aspirant. En el cos del missatge es farà constar també el títol de l’obra i, si escau, el pseudònim de l’autor.\nEn un altre document adjunt, que tindrà com a nom la paraula plica en format Word o PDF, es faran constar les dades d’identificació dels aspirants (nom i cognoms, adreça, correu electrònic, telèfon i DNI). Els funcionaris de la Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida preservaran la identitat dels autors i sols serà desvetlada al jurat després de l’elecció de l’obra guanyadora.\n2. L’import del premi convocat és de 4.000 € i s’entendrà com a pagament dels drets d’autor dels 2.000 primers exemplars que es venguen. De la resta d’exemplars venuts, l’autor percebrà un 10% sobre el preu de venda al públic, segons contracte amb Edicions Bromera. La dotació del premi estarà subjecta a les retencions fiscals corresponents.\n3. El jurat el formaran Mariló Álvarez, Pilar Ferrero, Jenni Rodà, Neus Verdaguer, un membre de l’AVL i la Sra. Carmen Amoraga que presidirà el jurat per delegació del president de la Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida.\n4. El llibre guardonat serà publicat per Edicions Bromera. Així mateix, Edicions Bromera tindrà una opció preferent, durant un termini màxim d’un mes, per a decidir la publicació de les obres no guardonades, si així ho recomana el jurat. En cadascun dels exemplars publicats es farà constar el premi obtingut en el concurs i l’organització d’aquest a càrrec de la Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida.\n5. El jurat seguirà el procediment de votacions successives fins a obtenir una majoria de vots a favor d’una obra determinada, que serà la guanyadora. Amb tot, si el jurat creu que cap de les obres presentades no assoleix la qualitat mínima per a ser publicada, el premi podrà no ser adjudicat. En cap cas, l’import del premi no serà fraccionat.\n6. El termini de presentació es tancarà el dia 18 de maig de 2018. Les obres s’hauran de trametre a l’Àrea de Cultura de la Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida, per correu electrònic a literaturaerotica@mancovall.com.\n7. El premi s’atorgarà, al voltant de la Nit de Sant Joan, en un acte que s’anunciarà oportunament.\n8. Els aspirants al premi hauran de garantir la seua autoria i originalitat de l’obra presentada, i que no és còpia ni modificació de cap altra obra literària.\n9. La presentació dels originals pressuposa l’acceptació íntegra d’aquestes bases i dels drets i les obligacions que se’n deriven. Les qüestions no previstes en aquestes bases, les resoldrà el jurat segon el seu criteri.


25 anys de Grangel Studio a b’Ars, Barcelona Internacional Arts & VFX Fair – Barnafotopress\nText – Redacció-Prensa b’Ars. Fotos – Albert Roca.\nAquest any el Grangel Studio celebra els seus 25 anys amb una exposició. L’estudi ha col·laborat en la creació i disseny d’una vintena de llargmetratges d’animació, i en aquesta edició el b’Ars va exposar una àmplia mostra realitzada del treball elaborat per un dels films més emblemàtics: La novia cadáver de Tim Burton i Mike Johnson. Durant 3 anys l’equip principal de Grangel Studio, format pels germans Carlos i Jordi Grangel i Carles Burgès van estar involucrats en la creació dels personatges, disseny de prototips i la supervisió de l’estil dels ninots de producció.\nAquesta va ser una de les activitats estrella de la segona edició de b’Ars. Barcelona Internacional Arts & VFX Fair, fira que gira al voltant dels efectes visuals i l’animació i que es va celebrar de l’11 al 14 de juny al Convent dels Àngels. El festival va comptar amb experts vinguts de tot el món: creatius que treballen per les empreses més importants del sector, com Pixar, DreamWorks, ILM o Disney. En la seva darrera jornada, el diumenge 14 de juny, el b’Ars va proposar una sèrie d’activitats gratuïtes destinades a famílies i públic en general amb la intenció que aquests es puguin endinsar al món dels Efectes visuals (VFX).\nb’Ars. Barcelona Internacional Arts & VFX Fair, és un projecte organitzat i finançat per Vivi Film i Minimo VFX, que compta amb el suport de la Generalitat i la col·laboració de Barcelona Activa, l’Ajuntament de Barcelona i Europa Media. L’esdeveniment busca connectar el talent creatiu amb la indústria audiovisual nacional i internacional, concentrant professionals de les arts i els efectes visuals (VFX) per al cinema, la televisió i els videojocs a la capital catalana. b’Ars potencia la vessant artística i la producció en cloud i s’inspira en esdeveniments internacionals de característiques similars, com Siggraph a EEUU, referent en el sector amb més de 40 edicions i 20.000 visitants, FMX a Stuttgart, principal fira del sector a Europa amb més de 14.000 visitants, y de manera complementària a la fira d’Annecy, especialitzada en animació.\nBarcelonaGrangel StudioLa novia cadaverTim Burton\nEntrada anterior Se rueda “El elegido”, la nueva película de Antonio Chavarrías, con reparto internacional\nEntrada siguiente Entrevista a Karen Souza, la nueva gran voz del Jazz, que actúa hoy martes en la Sala Luz de Gas en Barcelona y mañana miércoles en la Sala Galileo de Madrid


GEGANTS DE LA BARCELONETA: FESTA DE SANTA MADRONA AL RAVAL\nAVUI HEM ESTAT EN EL CERCAVILA ORGANITZAT EN EL RAVAL, EN MOTIU DE LES FESTES DE SANTA MADRONA. HEM PARTICIPAT AMB LA TARASCA DE BARCELONA. US DEIXEM UNA MICA D'HISTÒRIA ESCRITA PER JOAN AMADES\nJoan Amades diu que Santa Madrona havia estat invocada contra l’eixut i que, en aquesta casos, s’organitzava una processó que sortia de la catedral de la ciutat i anava a buscar les relíquies a la capella de Montjuïc; a la seu es feia una missa de rogatives i, posteriorment, santa Madrona era conduïda, de nou, a la de nou, a la seva capella de la muntanya. En alguns casos la pluja ja s’havia fet present en el mateix transcurs del recorregut.\nPublicado por GEGANTS DE LA BARCELONETA en 14:57


Sant Julià amplia fins a deu els desfibril•ladors a la parròquia - Altaveu el diari digital d'Andorra\nSant Julià amplia fins a deu els desfibril•ladors a la parròquia\nEl projecte s’ha tirat endavant amb la col•laboració de Creu Roja, que farà formació sobre la utilització dels aparells al personal del comú\n20/05/2020 (11:40 CET)\nUn dels desfibril·ladors instal·lats, en aquest cas a l'aparcament de la plaça Germandat. Comú Sant Julià\nEl comú de Sant Julià ha instal·lat fins a deu desfibril·ladors a diferents punts de la parròquia. El projecte ha comptat amb la participació de la Creu Roja i inclou la ubicació dels aparells a llocs claus com ara l’oficina de Turisme o la plaça Major. A banda, la grua del servei de circulació disposarà d’un de mòbil.\nLa voluntat de la corporació és que Sant Julià esdevinguin “una parròquia cardioprotegida”. Amb la col·laboració de l’ONG s’han instal·lat aparells fixes a punts estratègics com ara l’aparcament de la plaça Germandat, la plaça Major, l’oficina de turisme o el cementiri. D’aquesta manera, es donen “els elements necessaris per donar resposta en possibles intervencions a ciutadans davant una aturada cardíaca”. També es considera que serà útil l’aparell que portarà la grua del servei de circulació.\nEls nous desfibril·ladors permeten ampliar la cobertura, ja que s’ha passat de dos aparells que hi havia fins ara a deu. Paral·lelament, la Creu Roja formarà al personal del comú en reanimació cardiopulmonar RCP.


Fem una tonyina basant-nos en una revisió que el gastrònom Ignasi Domènech va fer de la salsa remolada d'origen francès. El protagonista principal, gairebé sense coure, el llom de tonyina.\nFem un pastís vegetarià a base de búrgul, un producte molt versàtil que ens permet fer moltes preparacions.\nFem un bescuit amb cor de coco, ànima de xocolata blanca i destinació a unes postres antològiques.\nA Mèxic hi ha tants tacos com ciutats. Avui farem uns tacos de "tinga" de vedella, que és carn esfilagarsada. Els acompanyarem amb un parell de salses molt mexicanes, el guacamole i el "pico de gallo".\nRoyale de calçots\nProvem de menjar calçots d'una manera una mica més refinada. Fem una royale de calçots.\nSer una terra de pas té molts avantatges. La nostra cuina pot anar agafant ingredients i tècniques dels nouvinguts i d'aquesta manera es va renovant.\nAvui farem una visita a les botigues marroquines que hi ha a moltes ciutats de Catalunya per cuinar amb la mantega rància i fer el pa típic del Magreb.\nSer una terra de pas té molts avantatges. La nostra cuina pot anar agafant ingredients i tècniques dels nouvinguts i d'aquesta manera es va renovant. Avui farem una visita a les botigues marroquines que hi ha a moltes ciutats de Catalunya per cuinar amb la mantega rància i fer el pa típic del Magreb.\nEl bacallà fresc i la nyàmera són grans aliats de la butxaca i del paladar. Si no sabeu com cuinar-los, proveu-ho fent aquest fish&chips a la catalana.\nSopa de cítrics\nFem unes postres idònies per a qui no estima les postres dolces. Fem una sopa de cítrics, fresca i que fa baixar qualsevol àpat.\nAprofitem les galtes de porc i amb una mica de verdura i vi fem un plat econòmic, gustós i nutritiu. Amb pocs productes n'hi ha prou.\nFem un arròs amb un risotto al cap, que lligarem no pas amb mantega sinó amb foie. Fem un arròs de foie i ànec.\nFem una sopa força completa, que al Marroc es fa servir, entre d'altres ocasions, per trencar el dejuni durant el Ramadà. Es diu harira.\nLes hamburgueses, tot i que en traïm el nom, també poden ser vegetals. Amb llenties, all, patata, un bon pa i una salsa com el mojo picón verd aconseguirem un resultat excel·lent.\nEl caramel amb sal és un plaer necessari, una d'aquelles combinacions que, quan les descobreixes, penses: "I per què no ho havíem fet abans?" Farem una crema de caramel que rematarem amb uns cacauets salats.\nA vegades fer cuina fina no vol dir deixar-s'hi la setmanada. Avui fem un plat de nyoquis amb una crema de ceba, amb calçots i cebollí i aconseguirem\nun plat molt fi, de gustos llaminers i textura vellutada, sense deixar-hi la setmanada.\nA vegades fer cuina fina no vol dir deixar-s'hi la setmanada. Avui fem un plat de nyoquis amb una crema de ceba, amb calçots i cebollí i aconseguirem un plat molt fi, de gustos llaminers i textura vellutada, sense deixar-hi la setmanada.\nViatgem al Japó per fer un dels seus plats més populars, les gyozes. Molt semblants a les nostres crestes, les versionarem amb peus de porc i col de paperina.\nPàgina 10 de 222


Agònica victòria del Madrid a Vallecas per 2-3 amb un gol de Figo al minut 48 de la 2a part\nEl Reial Madrid ha trencat una ratxa de resultats negatius amb una agònica victòria a Vallecas contra el Rayo per 2-3. Un gol de falta de Figo, quan ja passaven tres minuts del temps de descompte, ha donat el triomf a l'equip de Vicente del Bosque. En un altre partit destacat de la novena jornada, la Reial Societat i el Deportivo de la Corunya no han passat de l'empat a un a Anoeta, un resultat que permet als donostiarres mantenir-se una setmana més en el liderat de la Primera Divisió.\nVictòria en temps de descompte del Madrid a Vallecas. Ronaldo ha avançat els madridistes al primer quart d'hora de joc en rematar, tal com li venia, una passada de Figo. La resposta vallecana ha estat també espectacular. Un xut des de la frontal de l'àrea d'Azkoitia ha suposat l'empat a 1. El Madrid ha tornar a agafar la iniciativa al segon període. Roberto Carlos, de falta, supera la tanca defensiva i envia la pilota al fons de la xarxa. Julio Álvarez segueix impecable des del punt de penal, 5 penes màximes, cinc gols. Empat a dos. I quan passaven més de tres minuts de descompte, Figo aprofita la mala col·locació del porter del Rayo i sentencia l'enfrontament. A Anoeta, empat a un entre el líder, la Reial Societat, i el Deportivo de la Corunya. Els dos gols, en la primera part. Kovacevic ha avançat els bascos i Luque ha marcat per als gallecs. En els altres dos partits avançats d'aquesta jornada, el Màlaga ha derrotat l'Osasuna els últims minuts de joc amb un gol de Darío Silva i a Mestalla, el València i el Betis han empatat a un. Marcos Assunçao ha avançat els bètics amb un magistral llançament de falta i Aimar, en planxa, ha establert la igualada en el marcador.


10 preguntes i respostes sobre les meduses - Ciència Oberta\n10 preguntes i respostes sobre les meduses8 min de lectura\nPublicat per Irene Marta Guinovart | ag. 1, 2021 | Medi ambient\n1. Què són les meduses?\nComencem per l’inici. Què són aquests éssers estranys que semblen vinguts d’una galàxia llunyana? Encara que no ens ho sembli, les meduses són animals! Pertanyen al grup dels cnidaris i són conegudes per les seves formes i colors i també per les seves picades! De fet, el nom de cnidaris ja fa referència a això, ja que en grec, knide, vol dir ortiga.\n2. Com són les meduses?\nTenen forma de campana, que anomenem ombrel·la, de la qual en surten els tentacles. A més, tenen el que anomenem simetria radial primària, és a dir, prenent com a referència qualsevol punt de la medusa en un eix imaginari, aquesta serà simètrica.\n1. Imatge de meduses en pla zenital on s’han dibuixat diferents eixos radials, que es corresponen amb eixos de simetria. D’aquesta manera, els dos costats de l’eix són iguals.\nEstan formades en un 95% per aigua, fet que els dona aquesta coloració gairebé transparent que fa que a vegades es puguin confondre amb bosses de plàstic.\nDe fet són molt “senzilles” perquè només tenen dos tipus de teixits: l’exterior es coneix com a epidermis (l’equivalent a la nostra pell) i l’interior com a gastrodermis, que és el teixit digestiu. Tenen organització dels teixits, però no diferencien òrgans. Per tant, no tenen estructures circulatòries, respiratòries ni excretores, només una cavitat digestiva anomenada gastocel i un sistema nerviós difós.\nEl sistema nerviós està format per entramats de neurones, sense estructures concretes. Tenen dos tipus de cèl·lules diferenciades per la “percepció”: unes fotosensibles (ocels) i unes altres que els permeten mantenir l’equilibri i orientar-se (estatocists). Gràcies a aquest sistema nerviós i a les cèl·lules diferenciades, tenen una percepció de 360°.\nEls Cnidaris inclouen les meduses, les anemones de mar i els coralls. Aquests poden tenir forma de pòlip (hydra) o de medusa (paraigües), o bé intercalar les dues formes al llarg del seu cicle vital. Les meduses són de nadadores lliures i els pòlips viuen en colònies sèssils (sedentàries, subjectades a les roques).\n2. A l’esquerra l’estructura de la forma de medusa i a la dreta la forma de pòlip.\n3. Com es mouen?\nTothom alguna vegada s’ha quedat embadalit amb els vídeos de meduses “nedant”. Doncs bé, si les meduses només tenen dos teixits, com neden?\nHo fan gràcies a un mecanisme de mobilitat rítmica amb l’aigua: els músculs de la subombrel·la expulsen l’aigua i les propulsen com si fossin un coet. Mitjançant aquests moviments les meduses poden fer migracions diàries per alimentar-se i fugir dels depredadors.\nEn el cas dels pòlips, no neden, però es mouen gràcies al seu esquelet hidrostàtic, format per diverses cavitats plenes de líquid que mantenen la turgència gràcies a la pressió.\n4. Com s’alimenten?\nA base de plàncton, petits peixos i sobretot petits crustacis (copèpodes). Capturen l’aliment amb els seus tentacles i els porten cap a la “boca”. Tot i que moltes vegades han estat infravalorades, són una part essencial de la xarxa tròfica i dels cicles dels nutrients.\n5. On viuen?\nNormalment viuen a mar obert formant grans grups. Tot i això, a l’estiu, són arrossegades pels corrents superficials i pel vent cap a la costa. Acaben morint a les platges on són depredades per peixos i crustacis.\n6. Com ens “piquen”?\nUna vegada sabem com són les meduses, arriba el tema!\nEl grup dels cnidaris, és a dir, els pòlips i meduses, tenen unes cèl·lules exclusives que es troben a l’epidermis: els cnidocists. Aquestes cèl·lules formen una estructura que anomenem globalment cnido amb un mecanisme fascinant que és el responsable la picor en la nostra pell.\nPer tant, tenim unes cèl·lules úniques entre els animals anomenades cnidocist o cnidoblasts, i cadascuna formen un cnido. Els cnidos són les estructures que segreguen substàncies urticants o bé poden servir per capturar i retenir les preses. Hi ha desenes de cnidos diferents, sigui pels productes o per l’estructura. Els cnidocists són especialment abundants en els tentacles i al voltant de la “boca”, arribant a haver-hi milions per cada tentacle.\nTot en la natura té un sentit, en aquest cas aquesta substància urticant serveix per defensar-se dels depredadors i capturar preses.\nCom és el cnido?\n3. Il·lustració d’una medusa amb les seves parts i del mecanisme del Cnidocist. Autora: Montsant Guilera Cabré.\nEl cnido està format per proteïnes semblants al col·lagen. Aquesta estructura té una obertura (opercle) que la tanca hermèticament i un cnidocil (el gatell activador que funciona com a sensor d’estímuls mecànics). Dins la cavitat hi ha una pressió osmòtica molt gran i està carregada amb potents neurotransmissors. Així doncs, quan algun element activa el cnidocil, s’obre l’opercle i es dispara un ganxo a una velocitat de 2 m/s (7,2 km/h) anomenat stylus que va lligat a un filament que es troba enrotllat al seu interior i sovint té espines. Aquest es clava en la presa o el depredador i injecta el líquid verinós contingut en la càpsula.\nQuan s’activa el cnidocil, s’obre l’opercle i es dispara el stylus amb el fil a alta velocitat gràcies a l’alta pressió.\n7. Què és aquesta substància?\nAquesta substància està formada per una mescla de fenols (com els que podem trobar en les flors i en la fusta) i proteïnes. La composició varia segons les espècies i pot tenir efectes neurotòxics, cardiotòxics i citotòxics (tòxic per les cèl·lules). Per tant, aquest verí és el que provoca les afectacions i les irritacions a la pell.\nUn exemple és la medusa australiana Vespa de mar (Chironex fleckeri), que causa més víctimes entre els banyistes que els atacs de taurons.\n4. Imatge de la vespa de mar (Chironex fleckeri).\n8. Què fer si em pica una medusa? Primers auxilis\nEvitar tocar-les, inclús si estan a la sorra. Quan es moren, les meduses van perdent la capacitat urticant, però inclús estant fora de l’aigua poden mantenir aquest efecte fins 36 hores després d’haver-ne sortit.\nTambé és importat mantenir la calma, ja que si ens comencem a moure s’anirien acostant i tindríem més zones de contacte.\nEn resum: què hem de fer si es dona el cas?\nTreure les restes de tentacles o fragments amb una targeta o similar. No us rasqueu, ja que, si no, es podrien activar els cnidocists.\nRentar amb aigua de mar, ja que l’aigua dolça activa els cnidocists.\nAplicar gel sec durant 5-15 minuts, o bé gel que estigui dins d’una bossa de plàstic. Mai ho feu directament sobre la pell. Si el dolor persisteix, consulteu-ho amb un professional de la salut.\nUs recomanem que si us trobeu en una platja o fent alguna activitat guiada, us dirigiu a l’equip de socorrisme o a la persona responsable de l’activitat. Recordeu que les meduses que trobem al mediterrani no són letals. És important posar-se crema solar, ja que a part de protegir-vos de la radiació del sol, crea una pel·lícula protectora.\n9. Meduses al Mediterrani\nQui més qui menys s’ha trobat alguna vegada amb meduses al mar. A continuació us en presentem quatre:\n5. Meduses del Mediterrani.\nPelagia noctiluca Coneguda com a “medusa luminescent” per la seva bioluminescència, és una medusa molt freqüent de 5 a 20 cm d’ombrel·la, de color rosat i d’alta perillositat pels seus possibles efectes respiratoris, cardiovasculars i dermatològics, com si fos una cremada dolorosa.\nRhizostoma pulmo o borm blau És la més perillosa entre les freqüents a les costes catalanes. És més gran que la Pelagia noctiluca, fa entre 10 i 40 cm de diàmetre. Com diu el seu nom és de color blanc-blavós amb una vora de color violeta. Es reconeix perquè té els tentacles orals fusionats.\nCotylhoriza tuberculata Coneguda com a “medusa ou ferrat” per la seva forma aplanada amb una protuberància central de color taronja. És de baixa perillositat, ja que la seva picada no passa d’una lleugera irritació de la pell i és l’única espècie del Mediterrani apta per al consum humà. Pot arribar a fer 35 cm. Es reconeix per la seva forma d’ovni i perquè els tentacles orals tenen tres apèndixs amb l’extrem en forma de botó blau.\nAurelia aurita (born) Pot tenir una ombrel·la de fins a 25 cm. És de color transparent amb taques blaves. Es reconeix pel color rosat-porpra i en forma de ferradura dels seus quatre òrgans reproductors. És de baixa perillositat i poc freqüent.\n10. Per què sembla que cada any hi hagi més meduses?\nEn els últims anys s’han hagut de tancar moltes platges pels blooms de meduses (proliferacions massives), ja que en aquell moment són un risc per la població. Aquests blooms semblen induïts per l’acumulació de nutrients (sobretot nitrats) dels mars i oceans, la sobrepesca, les translocacions d’espècies, el canvi climàtic, l’augment de les temperatures, la modificació dels hàbitats, la disminució dels depredadors, la davallada de les espècies competidores…\nUn dels factors més estudiats és la disminució de depredadors, principalment tortugues, a causa de les xarxes fantasma (les que s’escapen o abandonen), els microplàstics, la toxicitat… I també per la davallada de la tonyina vermella (Thunnus thynnys) i peix llança (Tetraplturus belone).\nPerò no totes les conseqüències de les pertorbacions antropogèniques porten a blooms. De fet, un dels efectes del canvi global és l’acidificació dels mars i oceans per l’equilibri entre l’aigua i l’atmosfera en concentració de CO₂. Aquesta disminució del pH, causaria efectes letals en els individus adults i en el plàncton, fet que repercutiria en les poblacions. La disminució de les meduses portaria a esdeveniments ecològics nocius, com els blooms algals.\nTotes aquestes alteracions comportarien canvis en les estructures pelàgiques (les que es troben a mar obert) i en les xarxes tròfiques. Per això és important conèixer aquestes interaccions per tal de poder prendre mesures de gestió adequades i seguir fent recerca per conèixer millor els efectes del canvi global en les meduses. Un dels efectes més visibles i importants econòmicament i ecològica és el que tindria sobre els peixos. En l’aqüicultura, els blooms de meduses i els blooms algals poden comportar greus problemes.\nLes meduses són animals fascinants que moltes vegades s’han deixat de banda per la seva senzillesa, però tenen un paper clau en els ecosistemes aquàtics, sobretot d’aigua salada, però també d’aigua dolça.\nEls blooms de meduses cada vegada seran més freqüents i més dispersos pel territori, per això és important seguir estudiant aquests organismes per poder prendre mesures de gestió adequades.\nEl canvi global no va d’un o dos graus, va de molt més!\nAgraïm a la Montsant Guilera, amiga i fan del projecte, per les seves correccions, ànims i les il·lustracions. Gràcies per tant!\nICM- CSIC – Meduses – Directe amb JM Gili i Ainara Ballesteros (ICM-CSIC)\nNature Scientific Reports – Ocean acidification causes mortality in the medusa stage of the cubozoan Carybdea xaymacana\nGlobal Change Biology – Have jellyfish in the Irish Sea benefited from climate change and overfishing?\nExtreta de piqsels.com.\n2. Pòlip i medusa. Philcha, Public domain, via Wikimedia Commons.\n3. Cnidocists, Montsant Guilera Cabré.\n4. Vespa de mar, GFS, CC0, via Wikimedia Commons.\n5. Elaboració pròpia a partir de:\nPelagia noctiluca, © Hans Hillewaert.\nRhizostoma pulmo, Ales Kladnik from Ljubljana, Slovenia, CC BY 2.0, via Wikimedia Commons.\nCotylorhiza tuberculata, Alisa Parashchenko, CC BY-SA 4.0, via Wikimedia Commons.\nAurelia aurita, Гурьева Светлана (zooclub.ru), CC BY-SA 4.0, via Wikimedia Commons.\nAnterior Extracció del DNA d’un plàtan\nSegüent Parc Astronòmic Muntanyes de Prades\nEmi\ton 01/08/2021 at 10:04\nEs super interessant i esta molt ben explicat!!! Gracies


Bona victòria del PSG abans de rebre el Barça (0-3)\nEls parisencs, propers rivals del FC Barcelona dimarts vinent, han superat amb claredat el Girondins de Bordeus gràcies als gols de Cavani (2) i Di Maria\n02:00PM diumenge 12 de febr.\nEl París Saint-Germain, proper rival del FC Barcelona a la Lliga de Campions, ha vençut amb claredat i contundència el Girondins de Bordeus en la 25a jornada de la Ligue 1. Amb aquesta victòria, el conjunt d’Unai Emery dormirà colíder, amb 55 punts, els mateixos que té actualment el Mònaco, amb un partit menys.\nEls visitants s’han avançat al marcador als sis minuts de joc amb un gol de l’uruguaià Edinson Cavani. Poc abans del descans, Di Maria, amb una assistència de Marco Verratti, ha anotat el segon per al PSG (minut 40).\nTot just començar la segona meitat, de nou el davanter Cavani (aquest cop amb assistència de l’autor del segon gol, l’argentí Ángel Di María) ha situat el 0-3 definitiu (minut 47). Amb aquesta diana el crac uruguaià en suma ja un total de 25 a la Lliga en 23 partits.\nCal recordar que el FC Barcelona s’enfrontarà als parisencs dimarts, 14 de febrer (20.45 hores), al Parc dels Prínceps, en el duel corresponent al partit d’anada dels vuitens de final de la Lliga de Campions.


Comencen les obres per millorar un tram de la xarxa de clavegueram al carrer de Colom - Canal Terrassa\nComencen les obres per millorar un tram de la xarxa de clavegueram al carrer de Colom\nL’Ajuntament ha començat els treballs per executar un nou tram de la xarxa de clavegueram al carrer de Colom, situat entre l’avinguda de Jacquard i el carrer de Wagner. Les obres es fan per connectar nous claveguerons i millorar, així, el drenatge superficial en cas de pluges.\nLes obres van a càrrec de l’empresa Salvador Serra S.A. El pressupost d’adjudicació és de 65.098 euros i el termini d’execució previst és de vuit setmanes.\nEls treballs es realitzaran en dues fases per reduir les afectacions a la via pública. La primera ja és en marxa i finalitzarà el 25 de novembre i contempla l’ocupació parcial de la calçada del carrer de Colom i la reserva de tot l’estacionament que hi ha en el tram comprès entre els carrers de Wagner i de Rafael Roig.\nLa segona s’executarà a partir del 25 de novembre i preveu l’ocupació parcial del carrer de Colom i la reserva de tot l’estacionament que hi ha entre els carrers de Rafael Roig i l’avinguda de Jacquard. No obstant això, no hi haurà afectacions al trànsit perquè s’utilitzarà la zona d’aparcament del costat est pel pas dels vehicles i els veïns podran accedir als seus habitatges i pàrquings.\nD’altra banda i fins al dia 4 de novembre, l’Ajuntament realitzarà un total de 27 millores d’asfaltat, total o parcial, a passos de vianants de diversos barris de la ciutat. Un d’aquests punts és el Carrer de Menéndez y Pelayo, entre els carrers de Bages i Sindicat a partir d’aquest 31 de novembre, amb afectacions al servei d’autobús.\nEl PSC vol desenvolupar el Pacte d’Estat contra la violència de gènere\nEl Centre Cultural El Social presenta a l’alcalde els seus nous projectes


La mare de Lequio ha lluitat sempre al seu costat\nper Carlos Medina Bello dimecres, 13 de maig 2020 - 16:44h\nAna Obregón s'ha desviscut pel seu fill en els darrers dos anys, fins a la seva malaurada mort, aquest dimecres. | Catalunya Diari\nDesprés de dos anys intensos de lluita, aquest dimecres hem hagut de lamentar la pèrdua d'Álex Lequio, fill d'Ana Obregón i Alessandro Lequio, que ha mort als 27 anys com a conseqüència del càncer contra el qual lluitava de manera incansable. El jove ha mort després del seu últim ingrés hospitalari a Barcelona.\nLa seva mare, Ana Obregón no ha deixat en cap moment de lluitar al seu costat. Durant els últims anys, l'actriu s'havia dedicat a cuidar el seu fill, buscant els millors metges per tractar aquesta dura malaltia que per desgràcia ha acabat amb la vida del jove. L'entorn d'Obregón ha afirmat que la família d'Àlex Lequio tenia devoció pel jove, que mai va perdre el seu somriure en aquesta llarga lluita. L'actriu i presentadora ha remogut cel i terra per intentar ajudar-lo, en la que ha estat l'etapa més dura de la seva vida.\nL'emotiu missatge d'Ana Obregón\nAna Obregón li va dedicar l'últim missatge que va llançar en xarxes socials fa ara dos anys, poc abans de deixar Twitter. «Li van trencar les ales i va seguir volant. Però aquesta vegada molt més alt. Orgullosa de tu, de la teva empresa», publicava l'actriu al seu Twitter el 2018.\nLi van trencar les ales i va seguir volant. Però aquesta vegada molt més alt. Orgullosa de tu, de la teva empresa @PolarMarketingO i de la teva forma de lluitar cada dia #nomakeup#nopelo#fuckcancerpic.twitter.com/GSn47Vx0kD\n- ana obregon (@anitaobregon) October 18, 2018\nAvui, lamentablement, després de dos anys de lluita, Àlex Lequio ha mort. Ana Obregón sempre s'ha sentit molt orgullosa del seu fill, ja que tot i la desgràcia, sempre ha mantingut el seu bon humor, dedicant-li així tots els somriures possibles a la seva mare. La lluita d'Álex Lequio va començar el 2018, quan el jove va arribar a viatjar als Estats Units, a Nova York, per tractar-se del càncer. Un temps després va tornar a Espanya, el seu país natal per continuar amb el tractament.\nTot indicava que l'estat de salut de Lequio era millor, però un temps després va patir una recaiguda. El món del cor s'ha quedat totalment consternat, ja que Lequio sempre havia estat molt agradable amb la premsa rosa. El fill d'Alessandro Lequio i Ana Obregón, malgrat el càncer, va continuar amb el ritme habitual de la seva vida professional, tot i que en alguna ocasió va haver de suspendre algunes aparicions públiques causa del seu estat de salut.\nÚltima hora: Mor Álex Lequio als 27 anys