PAHC Berguedà: hi haurà més ocupacions | B Llibertari\n26-gener-2015 - Notícia destacada, PAHC Berguedà - Apunt sobre: ocupació\nAquest matí de dilluns, 26 de gener, la PAHC Berguedà ha ocupat l’Ajuntament de Puig-reig per aconseguir que es posi l’aigua a la casa ocupada per l’0bra Social de la PAHC a Cal Cases i que l’Ajuntament comenci a treballar per solucionar els problemes d’habitatge del poble. Reproduïm a continuació el comunicat que la PAHC Berguedà a fet públic aquest matí:\nEn el dia d’avui , fa ja una setmana que l’Ajuntament de Puig-reig va decidir tallar l’aigua a l’Obra Social de Cal Cases 79, on viuen dues famílies amb nenes de 4, 10 i 15 anys. Fa uns dies ens semblava que es podria desbloquejar la situació, però la incompetència de l’alcaldia ens ha tornat a portar a un cul de sac. Les declaracions reiterades de l’alcalde de Puig-reig defensant uns punts que compartíem plenament, quan hem volgut plasmar-los en un acord públic i davant d’una mediadora s’han vist frustrats per un nou canvi de plantejament de l’alcalde.\nLa darrera proposta que ens ha fet arribar el consistori, sense cap ni peus i que no té res a veure amb el que el mateix alcalde defensava un parell de dies abans, passa per reallotjar a les dues famílies de l’Obra Social al que havia estat domicili de la família Cortés, oblidant-se per tant de tots els compromisos de cercar pisos de la banca per posar-los en règim de lloguer social. L’al·lucinant proposta implica que Josep Maria Domènech hauria de cohabitar amb la família Cortés en aquell domicili, tot i no tenir cap mena de relació de parentiu amb aquesta família. Una situació clarament surrealista.\nL’esmentat pis té importants problemes d’insalubritat i no és habitable. Per abordar aquesta qüestió l’ajuntament es proposa fer-hi obres per tal d’acondicionar-lo. Obres que si es fan malament no serveixen per a res, i si es fan bé valen un ronyó; un ronyó del pressupost municipal per a arranjar un pis privat.\nMentre les famílies no tinguin ingressos, l’ajuntament es faria càrrec del lloguer, i un cop poguessin pagar haurien de fer front a un lloguer de 250 euros. És a dir, ni de lluny es tracta d’un lloguer social ni assegura que es pugui assumir. A més es vol fer retornar la família Cortés al domicili que havien deixat i on tenen un deute important; un deute que els posaria de nou en una situació d’extrema precarietat: haurien de fer front a un lloguer que no és social, haurien de fer front al deute, i tot plegat amb el risc de ser denunciats per impagament i desnonats al cap i a la fi. Tampoc veiem en aquesta proposta cap resposta a l’emergència habitacional en el municipi: no es cerca un parc d’habitatges per a ús de les persones necessitades del municipi, no hi ha cap voluntat a mig ni llarg termini de donar resposta a aquesta problemàtica.\nEs fa evident en tot aquest afer la voluntat de focalitzar la problemàtica d’habitatge en una família, obviant fins i tot que a l’Obra Social hi viu el Josep Maria, que després de 19 mesos al municipi mai ha aconseguit ser empadronat, amb el greu perjudici que li ha suposat i suposa. L’empadronament és obligació de tot ajuntament, i el de Puig-reig està actuant de manera il·legal i de forma reiterada, posant el Josep Maria en una impossibilitat d’aconseguir ajudes, feina, etc. Durant tots aquests mesos el Josep Maria va habitar en un pis en procés d’execució hipotecària i sense condicions (sense cuina ni lavabo, ple de rates, etc) rellogat il·legalment pagant un lloguer de cent euros al mes. En el moment que ja no va poder fer front al seu lloguer, se li va exigir que abandonés el pis, i és en aquestes circumstàncies que fou acollit provisionalment a l’Obra Social de la PAHC.\nVolem assenyalar que l’únic responsable de l’ocupació de Cal Cases 79 és l’ajuntament de Puig-reig al no disposar d’habitatges per posar a disposició de les persones que ho necessiten de manera urgent. Si el consistori fes la seva feina de manera responsable, les persones al llindar de l’exclusió social no es veurien obligades a emprendre mesures tant dràstiques. Diverses famílies amb necessitats habitacionals al municipi veuen com no se’ls donen respostes des del consistori. L’extravagant última proposta de l’ajuntament, que vol que el Josep Maria convisqui amb una altra família és la cirereta del pastís que demostra que no hi ha habitatges a disposició de la gent que ho necessita, i reafirma la manca de voluntat del consistori per afrontar el problema.\nDavant de tot això la proposta de la PAHC i de les famílies segueix sent la mateixa del primer dia. La mateixa que esbombava l’alcalde com a pròpia i que compartim: negociar amb les entitats bancàries per aconseguir la cessió d’habitatges buits i posar-los en règim de lloguer social a disposició de les famílies necessitades del municipi, també en el cas de les famílies de l’Obra Social, que hi serien reallotjades. Fins i tot fem un pas més per facilitar una solució i proposem que puguin ser reallotjades en pisos particulars, però, això sí, en règim de lloguer social (és a dir, com a màxim un 30% dels ingressos de la família destinats a l’habitatge i els subministraments). Esperem que l’ajuntament abordi d’una vegada per totes el problema des de l’arrel, és a dir, dotant Puig-reig d’un parc d’habitatges per a gent que ho necesiti. Des de la PAHC tornem a insistir que abandonarem l’Obra Social de Cal Cases 79 en el moment que les dues famílies que ara hi viuen siguin reallotjades en pisos en règim de lloguer social. Mentre no es faci efectiu aquest reallotjament que desitjem les famílies, la PAHC, els veïns de Cal Cases i l’ajuntament, exigim que es restableixi el subministre d’aigua corrent de manera inmediata. És senzill sortir d’aquest atzucac. Li toca a l’alcaldia fer bé les coses d’una vegada i desencallar-ho. És responsabilitat del consistori dotar-se d’habitatges per tal que les famílies amb necessitats no s’hagin de veure empeses a les ocupacions d’immobles.\nPuig-reig, 26 de gener de 2015\nVideo sobre l’Obra Social de la PAHC Berguedà a Puig-reig


La Cala per la Independència i Món submarí impulsen una cadena humana a Cala Vidre - 30/08/2013 » La Cala RTV\nLa Cala per la Independència i Món submarí impulsen una cadena humana a Cala Vidre\n30 . Ago, 2013 a les 10:56\nLa iniciativa tindrà lloc aquest dissabte, 31 d'agost. A partir de dos quarts d'onze del matí els participants es concentraran a l'aparcament de la platja de Sant Jordi. Els submarinistes es prepararan a l'aparcament de Cala Vidre. Posteriorment, es preveu que tingui lloc la cadena humana a Cala Vidre.\nSubmergeix-te per la independència, aquest és el lema de l'activitat que tindrà lloc aquest dissabte, 31 d'agost, a dos quarts d'onze del matí a la Cala Vidre impulsada per la Cala per la Independència i el col·lectiu submarinista, Món submarí. I és que es prepara una cadena humana, oberta a tothom, que tindrà al seva part fora de l'aigua i dintre de l'aigua.\nL'acte començarà amb una presentació a l'esplanada del Castell de Sant Jordi, a la zona de l'aparcament. D'altra banda, els submarinistes podran descarregar el material a l'aparcament de Cala vidre. Tot seguit es trobaran a la platja de Cala Vidre on tindrà lloc la cadena per la independència. Aquesta acció s'emmarca en les diverses activitats per escalfar motors de cara a la cita de l'11 de setembre, dia que tindrà lloc la Via Catalana.\nJoan Garcia, des de la Cala per la Independència ens explica que ha de fer tothom que vulgui participar en aquesta acció: "La gent que vulgui participar només cal que s'apropi a la zona de l'aparcament de Sant Jordi on es farà la presentació i es sortirà caminant cap a Cala Vidre que està al costat. Recordar que està obert tothom. Pel que fa als submarinistes és una mica més complicat. Han de portar les seves botelles i equipament, i han d'anar a la zona habilitada per l'ocasió de l'aparcament de Cala Vidre."\nD'altra banda, la Cala per la Independència recorda que hi ha una parada de marxandatge a la Plaça de l'Olivera de les sis de la tarda a les vuit del vespre on ja es pot adquirir les samarretes per la cadena humana.\nSegons, Victor Borràs, Secretari de la Cala per la Independència "cada vegada queden menys trams per omplir, és una bona senyal". Tot i això, Borràs fa una crida a la participació perquè tothom es sumi a al Via Catalana i omplir, així, la longitud del terme municipal.\n0 respostes a "La Cala per la Independència i Món submarí impu..."\nLA VIA CATALA...\nper JOSEP MARIA CASTELLVI\nImmersió de l...\ncadena humana, cala vidre, independència


BlocPermaCultura: Què és la permacultura\nQuè és la permacultura\nDesprés de gairebé dotze anys practicant permacultura i amb un recurs com Internet ple de bones definicions en molts idiomes, sembla que definir la permacultura sigui redundant.\nTot i així ho faré per dues bones raons:\n1. Aquest bloc tracta precisament d'això, i existeix per explicar a moltes persones de què va la cosa en la nostra relació personal o professional.\n2. La permacultura és un moviment dinàmic en evolució contínua i molt divers, fins al punt que moltes de les persones que l'integren poden tenir perspectives molt diferents sobre un mateix tema. La dita "tants caps tants barrets" és plenament aplicable a la permacultura.\nTots els integrants de la permacultura estan d'acord en una cosa: la permacultura és un sistema de disseny utilitzat per reduir la petjada ecològica de l'activitat humana.\nLa permacultura neix a Austràlia en la dècada dels anys setanta de la ma de Bill Mollison i David Holmgren i s'integra en el context de l'ecologia profunda (deep ecology). La paraula permacultura neix de la suma de les paraules "agricultura" i "permanent" i defineix molt bé el que era la permacultura en els seus inicis: una aproximació holística a una agricultura integral i sostenible. En molt poc temps la permacultura es comença a aplicar en àmbits més enllà de l'agricultura entesa en sentit estricte com ara són el disseny del paisatge o l'arquitectura i s'acaba considerant que la paraula deriva de la suma de les paraules "cultura" i "permanent".\nDescripció segons Bill Mollison, un dels seus creadors\nA "Introducción a la Permacultura" Bill Mollison diu: "Permacultura és un sistema de disseny per a la creació de mediambients humans sostenibles."\nDescripció segons David Holmgren, un dels seus creadors\nA la seva web Permaculturaprinciples.com David Holmgren diu: "La permacultura és un sistema de disseny fundat en la ètica i principis que es poden utilitzar per establir, dissenyar, coordinar i millorar tots els esforços fets per individus, llars i comunitats que treballen per a un futur sostenible.\nLa meva definició de permacultura\nCom que aquest és el meu bloc no m'estaré d'aportar el meu gra de sorra: "La permacultura és a la sostenibilitat el que la filosofia és al coneixement".\nEl moviment de permacultura\nEs pot definir als practicants de permacultura com a moviment atès que tots treballem en la mateixa direcció de crear una civilització més sostenible d'acord amb els principis ètics de la permacultura. Tots els permacultors treballem per compatibilitzar l'activitat humana, l'activitat dels sistemes naturals del planeta i per limitar l'ús dels recursos per garantir un nivell de vida de qualitat a les generacions futures.\nEn la pràctica no existeix un organisme o entitat que agrupi l'activitat de tots els permacultors degut a moltes raons, però principalment per la circumscripció a un àmbit geogràfic o l'especialització en una metodologia de treball molt concreta o definida.\nPermacultura i agroecologia\nSovint em trobo professionals que es defineixen com a permacultors tot i venir d'una formació en agroecologia. Tot i que en la pràctica els objectius i els resultats són els similars la metodologia i l'aplicació són molt diferents en totes dues disciplines. L'agroecologia neix com un moviment de resposta a la Revolució Verda i focalitza la seva activitat en la producció d'aliments i en menor grau en la seva distribució.\nLa permacultura com a "estil de vida"\nAlguns moviments integren la permacultura atesa la seva base ètica i els bons resultats a què porta. Un exemple és el moviment okupa. La permacultura és un sistema de disseny èticament molt definit que és compatible amb molts moviments, però independent en origen. Molts permacultors no compartim la idea que la permacultura sigui un "estil de vida" perquè vivim de maneres molt diferents: en la ciutat o en el camp, vegetarians o omnívors, amb una feina remunerada o sense, etc. El que ens identifica com a permacultors és la manera de fer les coses, no quines coses fem, tot i que de vegades coincideixen.\nL'exemple més clar que conec és el que em va comentar en Richard Wade en una ocasió: una associació de caçadors a Estats Units que a partir del disseny en permacultura arriben a la conclusió que menjar carn és sostenible i sa si l'animal consumit creix en llibertat en el medi natural salvatge. Òbviament aquesta perspectiva no és compatible amb la d'una associació de permacultors crudívors que cultiva tots els seus aliments. Són dos estils de vida diametralment diferents però que treballen tots dos en la mateixa direcció de reduir la petjada ecològica.\nLa permacultura és un sistema de disseny regit per uns principis ètics que dissenya solucions per als reptes ambientals de la nostra vida des del àmbit personal i domèstic fins a l'àmbit de la comunitat on vivim (ciutat, vall, país, etc).\nAquest sistema de disseny ha canviat molt des dels seus orígens integrant les aportacions de diferents corrents i disciplines sempre amb la orientació de construir un present i un futur més sostenibles. Per posar un exemple en els seus orígens la permacultura era molt crítica amb la producció de cereals fins que va integrar els estudis i aportacions de Masanobu Fukuoka.\nLa web de David Holmgren és senzilla i entenedora i permet descarregar un pdf que explica de manera sintètica els principis ètics i de disseny de la permacultura.\nEtiquetes: agroecologia, ètica ambiental, permacultura


Respon a Aida Cancel·la la resposta\nRT @tinavalles_: Alça Manela! twitter.com/Viena_Edicions… 3 hours ago\nRT @MaiMesLlibres: Per via de la llibreria @lgralla i @xerinolaigresca ens arriba la segona ressenya del dia! Aquest cop per parlar teletra… 4 hours ago\nRT @acetraductores: A Barcelona, celebrem la Setmana de la Dona ♀dimecres 4 de març amb una lectura de textos d'autores traduïts per les n… 11 hours ago\nPetit recordatori de tota la gent que cal per fer (bé?) un llibre RT @tinavalles_: Va passar força desapercebut dis… twitter.com/i/web/status/1… 15 hours ago\nDir que la @replicanta_ la clava ja comença a ser un clàssic. Sospirar quan toca aquests temes, també.… twitter.com/i/web/status/1… 15 hours ago\nRT @APTIJ_ES: Ya está disponible la Guía de buenas prácticas sobre interpretación judicial y policial que ha publicado APTIJ. Podéis consul… 18 hours ago\nAquí hi ha un conte, almenys, o un capítol de Star Trek… RT @SusanaVallejoCh: Esto me recuerda a Amanece que no es… twitter.com/i/web/status/1… 2 days ago


Teresa Jordà: «El Govern s’ha de creure molt més el Departament d’Agricultura» – Manuel Lillo i Usechi\nTeresa Jordà: «El Govern s’ha de creure molt més el Departament d’Agricultura»\ngener 21, 2019 novembre 30, 2019 Manuel Lillo i Usechi\t0 Comments\tAgricultura, Teresa Jordà\nQuè s’ha trobat al departament, amb l’exconsellera a l’exili i després del 155?\n—Un rebost ple de feina feta i, a més, molt ben feta. Amb el sector molt més endreçat del que entenc que estava i amb una política molt clara de com concebem el sector primari. I fet molt en concordança amb el mateix sector. Des de la llei d’Espais Agraris, que garanteix el futur del sector, fins al Pla Estratègic d’Agents Rurals, a punt de ser aprovat i també molt treballat, passant per l’estratègia marítima. Tota la feina ha estat molt consensuada i jo me l’he trobada feta. Per tant, estic agraïdíssima a la consellera Meritxell Serret.\n—Com és la seua relació amb ella?\n—Molt fluida i molt bona. Ja la teníem. La coneixia com a consellera i com a companya de partit [Esquerra Republicana]. Recordo molt la campanya per l’1 d’octubre amb ella. Hi vam coincidir. Des del moment en què vaig ser nomenada consellera, el primer que vaig fer va ser connectar-me amb ella en aquest mateix despatx i l’endemà vam anar a Brussel·les per despatxar i perquè ella m’expliqués el Departament, com ho veia, com ho veia jo també… Tenim molta interlocució. Hem fet un consell de direcció també a Brussel·les. I, a més, com que ella és delegada del Govern allà, ens fa molta feina.\n← “Els personatges de ficció rarament tenen la força i la complexitat d’alguns de reals”\nL’ombra llarga del PSUC →


Crida a la vacunació de persones entre 30 i 50 anys a Mollerussa pels baixos índex de dosis injectades – Mollerussa Televisió\nL’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, ha fet aquest dimarts una crida a la vacunació de les persones del municipi que tenen entre 30 i 50 anys, ja que els registres indiquen que estan per sota de la mitjana catalana arribant fins als 12 punts en algunes franges concretes com la que va dels 45 als 49 anys. Solsona ha dit que estan “preocupats” per aquesta qüestió que també s’ha abordat en les darreres reunions de seguiment del Comitè d’Emergències municipals. Així mateix, l’alcalde ha afegit que no saben el motiu exacte d’aquests baixos índex, ja que la ciutat compta amb un punt de vacunació fix als Pavellons Firals i també amb vacunes a disposició. Precisament dimecres es farà una marató sense cita prèvia.\nMarc Solsona ha lamentat que el ritme de vacunació entre veïns de Mollerussa de determinades franges d’edat “no és el que voldríem”. Segons dades de dijous passat, entre les persones de 45 a 49 anys, hi ha una mitjana del 68,3% de veïns vacunats a la ciutat, mentre que a Catalunya, en aquesta mateixa franja, la mitjana és del 80,9%, per tant la capital del Pla d’Urgell està 12 punts per sota. El mateix passa en la franja dels 40 als 44 anys, que a Mollerussa els nivells de vacunació estan al 66% i a Catalunya al 76% (10 punts més). Dels 35 als 39 anys, a Mollerussa hi ha un 56% de la població vacunada i al conjunt del país un 68% (12 punts més); i finalment, dels 30 als 34 anys, la ciutat està al 49% i Catalunya al 59% (10 punts).\nSolsona ha explicat que han fet una comparativa al conjunt de la comarca i és una situació que només té lloc a la capital. Igualment, també han fet una comparativa amb altres capitals de comarca de Ponent i tampoc es repeteix una situació igual. Hi ha un “decalatge”, ha afirmat, i es desconeix si és deu a les vacances, a l’estancament o al fet que durant unes setmanes no hi va haver vacunes. Ara, aquesta situació s’està abordant a les reunions del Comitè d’Emergències municipals per veure si cal prendre alguna decisió al respecte. Pel que fa a la franja de 12 a 15 anys, Solsona ha dit que s’està anant “al ritme que toca”.


Heu cercat disfagia - Nutresalut\n20\tSetembre\t2017\nAnna Paré Salut, Salut mental\talzheimer, deshidratació, desnutrició, disfàgia, empassar, parkinson\t0\n21\tJuny\t2018\nAnna Paré Salut mental\tansietat, colitis ulcerosa, Crohn, depressió, intestí, prebiòtic, probiòtic, psicobiòtic, salut intestinal, salut mental\t0\nEntrevista a Anna Paré, gerent de Nutresalut, perquè ens parli d’alimentació i salut mental\nUna adequada alimentació contribueix a un millor estat de salut general i també de salut mental i ho fa per diversos mecanismes.\nEn primer lloc, el cervell utilitza una elevada proporció de nutrients i d’energia pel seu bon desenvolupament i funcionament. Hi ha certs nutrients que es consideren essencials pel cervell. En segon lloc, els hàbits alimentaris modulen el sistema immunològic i la inflamació que a la vegada influeixen en el risc de trastorns mentals. S’ha vist que les persones que segueixen el patró de dieta mediterrània tenen menys risc de tenir depressió, Alzheimer i inclús un menor deteriorament cognitiu.\nPodries explicar-nos algun d’aquests nutrients que es consideren essencials pel cervell?\nEls greixos omega-3 per exemple i més concretament l’àcid docosahexaenoic, també conegut com a DHA, que és el més abundant en el cervell. És transferit de la mare gestant al fetus per a la correcte maduració i desenvolupament del teixit cerebral i contribueix a un millor aprenentatge. S’ha demostrat que un adequat aport de greixos omega-3 i especialment de DHA és important a totes les edats, perquè afavoreix la fluïdesa de les membranes cel·lulars i això influeix en una correcte transmissió neuronal i nerviosa. Un elevat consum d’omega-3 i especialment DHA està relacionat amb menor risc de depressió, menys deteriorament cognitiu i menor risc de demencia i malaltia d’Alzheimer.\nUn altre exemple és la curcumina, un polifenol de la cúrcuma que té activitat antiinflamatòria i antioxidant. És actualment un dels principis vegetals més estudiats i s’ha vist que té acció neuroprotectora, inhibeix la formació de plaques d’amiloide i redueix la inflamació cerebral. També hi ha estudis fets amb persones sanes que mostren com la curcumina millora l’estat d’alerta, la memòria de treball i la concentració. El problema de la curcumina és que té molt baixa absorció intestinal i ràpidament és metabolitzada al fetge i els seus metabolits no són actius. Per això cal prendre-la en forma de complement alimentós i buscar un producte de qualitat, amb estudis d’absorció i biodisponibilitat, que demostrin que pot arribar als teixits i on ens interessa, al cervell. I això significa travessar la barrera intestinal, romandre suficient temps en plasma i travessar la barrera hematoencefàlica.\nPersones grans que pateixen algun tipus de malaltia neurodegenerativa és molt freqüent que presentin dificultats per empassar. És el què es coneix com a disfàgia i es calcula que en cas d’Alzheimer i Parkinson pot arribar a afectar 8 de cada 10 malalts. El problema de la disfàgia és que té una important repercussió en la qualitat de vida dels pacients, que al no poder alimentar-se correctament comencen a perdre pes amb risc de desnutrició i deshidratació, o fan infeccions respiratòries per broncoaspiració que poden comportar la mort.\nEstan conectats l’intestí i el cervell?\nEfectivament, de fet s’anomena l’intestí com el segon cervell. Hi ha tota una xarxa de neurones que envolten l’intestí de manera idèntica a les neurones cerebrals i que utilitzen els mateixos neurotransmissors, hormones i senyals químiques, conectant aquests dos sistemes nerviosos principalment pel nervi vague.\nTots hem experimentat alguna vegada aquesta conexió. Per exemple quan estàs nerviós tens retortillons i diarrea, o quan estàs enamorat sents com papallones a la panxa. D’altra banda, quan hi ha disbiosis intestinal i l’intestí està inflamat, l’estat d’ànim es veu alterat.\nAquesta conexió entre intestí i cervell ha estat molt estudiada en persones amb síndrome d’intestí irritable o amb malalties inflamatòries intestinals com el Crohn i la colitits ulcerosa. En tots aquests pacients s’han detectat més prevalença de depressió i ansietat. I de fet són pacients que quan tractes la seva salut intestinal, milloren el seu estat d’ànim.\nQuè és la psicobiòtica? En què es basa?\nEl terme psicobiòtic va ser descrit per primera vegada l’any 2013 com al conjunt de microorganismes vius que al ser ingerits en quantitats adequades poden resultar beneficiosos per a la salut de les persones amb malalties psiquiàtriques. Feien referència a un grup de probiòtics capaços de produir substàncies neuroactives com la serotonina o l’àcid gamma-aminobutíric, dos neurotransmissors relacionats amb transtorns d’ansietat, tristesa i depressió. Era la primera vegada que es relacionava la microbiota amb la salut mental.\nPosteriorment, en una revisió de diversos estudis amb probiòtics per a la depressió es van relacionar algunes espècies de microorganismes amb una reducció dels síntomes de depressió i ansietat.\nOn trobem aquests psicobiòtics i quins beneficis suposen per a la salut?\nA vegades cal consumir-los en forma de complements alimentosos. Hi ha meta-analisis publicats que mostren la relació entre determinats probiòtics i la millora de trastorns mentals com la depressió. Per això ja fa uns anys que es recomanen com a tractament coadjuvant per a promoure la salut mental.\nPodeu llegir l’entrevista sencera a la web del Clúster:\nAnna Paré Esdeveniments, Salut mental\talimentació, cervell, curs, nutrició, salut mental\t0\n25\tJuliol\t2017\nJornada d’Alimentació, Nutrició, Gastronomia i Salut Mental 2017\n2a Jornada Alimentació, Nutrició, Gastronomia i Salut mental\nCampus de l’Alimentació (UB) / 20 d’octubre 2017\nDirigida a farmacèutics, dietistes-nutricionistes, metges, logopedes, infermers i altres professionals sanitaris, estudiants, associacions de malalts i a totes aquelles persones interessades en l’alimentació i la salut mental.\n9:00 – 9:30 Benvinguda i presentació de la jornada\nJosep Boatella, director Departament de Nutrició, Ciències de l’Alimentació i Gastronomia. Facultat de Farmàcia i ciències de l’Alimentació.\nAnna Paré, gerent de Nutresalut.\n9:30 – 10:00 Efectes de l’estrès en la salut\nAntonia Lizárraga, llicenciada en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Navarra i professora del Departament de Nutrició i Ciències de l’Alimentació i Gastronomia, Facultat de Farmàcia i Ciències de l’Alimentació, UB.\n10:00 – 10:30 Microbioma intestinal i salut mental\nAndreu Prados, llicenciat en Farmàcia, graduat en Nutrició Humana i Dietètica i consultor especialitzat en comunicació cientificomèdica i corporativa del sector salut.\n10:30 – 11:00 Aliments fermentats, més enllà dels probiòtics\n11:00 – 11:15 Torn de preguntes\n11:45 – 12:15 Noves evidències sobre el TDAH\nDr Jose Ángel Alda, doctor en Medicina i Cirurgia, coordinador Unitat de TDAH, cap de Secció de Psiquiatría Hospital Sant Joan de Déu.\n12:15 – 12:45 DHA en el desenvolupament neuronal i el TDAH\n12:45 – 13:00 Torn de preguntes\n13:00 – 14:00 Taller show-cooking de disfagia, signes d’alerta i utilització d’espessants\nMarta Castellà, diplomada en nutrició humana i dietètica.\nTaller patrocinat per Lactalis Nutrición Iberia.\n14:00 – 15:15 Dinar\n15:15 – 15:45 Regeneració de l’organisme via la millora de la comunicació cel·lular\nJoan Cunill, llicenciat en veterinària i expert en embriologia\n15:45 – 16:15 Cúrcuma, del curry a la protecció del deteriorament cognitiu\n16:15 – 16:45 Alimentació i gastronomia, eina d’estimulació cognitiva\n16:45 – 17:00 Torn de preguntes\n17:00 – 18:00 Projecte Con Gusto per a pacients d’ELA amb problemes de deglució, Fundació Luzón.\nHospital Universitari de Bellvitge – Campus de l’Alimentació de Torribera (UB) – Fundació Alicia\n“Tenemos que empezar a perder nuestra memoria, aunque sólo sea en pequeños fragmentos, para darnos cuenta de que la memoria es lo que hace nuestras vidas. La vida sin memoria no es vida. “\n26\tMaig\t2017\nAnna Paré Esdeveniments, Salut\tbucal, conferència, disfàgia, esdeveniments, oral, salut, xerrada\t0\n11\tAbril\t2017\nAnna Paré Salut, Salut mental\tinteraccions, levodopa, parkinson, restrenyiment, salut mental\t0\n26\tSetembre\t2016\nAnna Paré Esdeveniments, Salut mental\talimentació, gastronomia, nutrició, salut mental, sistema nerviós, xerrada\t0\nPodeu consultar el programa complert i accedir al formulari d’inscripció en el següent enllaç: https://nutresalut.cat/jornada-dalimentacio-nutricio/\n22\tJuliol\t2016\nJornada d’Alimentació Nutrició\nActe acadèmic de Santa Coloma Ciutat Universitària\nLloc: Sala Les Voltes. Edifici La Masia. Campus de l’Alimentació de Torribera.\nMàrius Rubiralta, director del Campus de l’Alimentació de Torribera (UB).\nNúria Parlón, alcaldessa de Santa Coloma de Gramenet.\n9:30 – 10:00 Menjar: gustos i disgustos, rebutjos i addiccions\nJesús Contreras, catedràtic d’Antropologia Social (UB) i membre de l’Observatori de l’Alimentació (ODELA).\n10:00 – 10:30 Perspectives terapèutiques actuals dels trastorns d’angoixa i trastorns de depressió\nAntoni Bulbena, catedràtic i director del Departament de Psiquiatria i Medicina Legal (UAB), Institut de Neuropsiquiatria i Addiccions (INAD), Parc de Salut Mar.\n10:30 – 11:00 Plantes actives en angoixa i depressió: fitoteràpia\nJosep Allué, llicenciat i doctor en Farmàcia (UB), professor titular de Fisiología Vegetal de la facultat de Biociències (UAB).\n11:00 – 11:15Torn de preguntes\n11:45 – 12:15 Estil de vida saludable i trastorn mental greu\nVíctor Frías, director del Centre Dr. Emili Mira, Institut Neuropsiquiatria i Addiccions (INAD), Parc de Salut Mar.\n12:15 – 12:45 Nutricèutics en la millora del rendiment cognitiu en discapacitats intel·lectuals\nRafael de la Torre, llicenciat i doctor en Farmàcia (UB), director del Institut Hospital del Mar d’Investigacions Mèdiques (IMIM), director del Programa de Recerca en Neurociències.\n13:00 – 13:15Cuina Justa, una pràctica de recuperació del malalt mental sever\nFrancesc Vilà, director sociosanitari de la Fundació Cassià Just.\n13:15 – 14:00 Taller d’adaptació de la dieta a símptomes derivats de la malaltia\nXavier Torrado i Montse Illán, professors del departament de Nutrició, Ciències de l’Alimentació i Gastronomia de la Facultat de Farmàcia i Ciències de l’Alimentació (UB).\n15:30 – 16:00 El paper de la dieta en la malaltia de Parkinson\nAnna Paré, llicenciada en Farmàcia i grau en Nutrició Humana i Dietètica, gerent de Nutresalut.\n16:00 – 16:30 Nutrients neurosaludables\nMar Blanco, llicenciada en Farmàcia i Ciència i Tecnologia dels Aliments, responsable del Departament Tècnic de l’Asociación Española de Fitoterapia y Nutrición (AFINUR).\n16:30 – 16:45 Torn de preguntes\n16:45 – 17:45 Cas clínic: Del diagnòstic al tractament en el pacient amb disfàgia. Patrocinat per Nestlé\nViridiana Arreola, logopeda especialista en disfàgia i llicenciada en Comunicació Humana, responsable de la Unitat de Disfàgia de l’Hospital de Mataró.\n17:45 – 18:00 Cloenda de la jornada\nAmb l’Aval de la Societat Catalana de Psiquiatria i Salut Mental


Adele i David Bowie a títol pòstum fan el ple a la 59a edició dels Grammy - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAdele i David Bowie a títol pòstum fan el ple a la 59a edició dels Grammy\nEls dos artistes van obtenir cinc guardons en una vetllada que no va estalviar crítiques a Trump\nantonio martín/efe 14.02.2017 | 13:26\nAdele llueix els cinc Grammy que va guanyar en la cerimònia celebrada a Los Angeles efe/epa/mike nelson\nEls britànics Adele i David Bowie van guanyar tots els premis als quals aspiraven en la 59a edició dels Grammy, un total de cinc per cap, en una cerimònia emotiva al Staples Center de Los Angeles i amb crítiques a les polítiques del president Donald Trump.\nLa cantant de Tottenham, que es converteix als 28 anys en la primera artista que aconsegueix triomfar en les tres categories principals dels premis per segon cop, es va endur els trofeus a millor àlbum de l'any i millor àlbum vocal pop tradicional, ambdós per 25, així com els de millor gravació de l'any, millor cançó i millor actuació pop en solitari, els tres pel cèlebre Hello.\nNo obstant això, Adele va dedicar el triomf a Beyoncé, que segons la seva opinió s'hauria d'haver endut el gran trofeu de la nit. «No puc acceptar aquest premi», va dir l'artitsa en recollir el gramòfon al millor àlbum de l'any. «Estic molt agraïda, però la meva vida és Beyoncé, i el millor àlbum per a mi és el seu, un treball monumental i ben pensat. És un treball preciós on despulla la seva ànima i podem veure una part d'ella que no sempre ensenya», va afegir.\nBowie, que va morir el gener de l'any passat, es va endur els cinc premis pòstums als quals estava nominat: millor cançó rock (Blackstar), millor actuació rock, millor àlbum de música alternativa, millor disseny d'empaquetat i millor enginyeria musical en un àlbum de música no clàssica, tots pel seu darrer disc d'estudi, Blackstar, el 25 de la seva trajectòria. L'artista de Brixton no obtenia un Grammy des l'any 1984, quan va aconseguir el premi al millor vídeo en format curt, per Jazzin' for Blue Jean.\nUn altre nom destacat va ser el de Chance the Rapper, que va aixecar els premis al millor artista novell, millor àlbum rap (Coloring Book) i millor actuació rap (No Problem, juntament amb Lil Wayne i 2 Chainz) en una gala que va incloure diverses actuacions per recordar. Per anar fent boca, Adele va fer posar la pell de gallina al públic amb el seu cèlebre tema Hello, una actuació a la qual van seguir les de The Weeknd amb Daft Punk (I Feel It Coming) i Ed Sheeran, de retorn amb Shape of You després d'una aturada d'un any a les seves xarxes socials.\nSens cap mena de dubte, el moment més comentat de la vetllada va ser la irrupció de Beyoncé com a deessa daurada de la fertilitat, va fer emocionar el personal amb els temes Love Drought i Sandcastles. Poc després, va cedir el testimoni a una espectacular Kate Perry, que va presentar el seu nou senzill, Chained to the Rhythm.\nDesprés de Maren Morris i Alicia Keys (Once), un huracà va irrompre amb Metallica i Lady Gaga amb Moth into Flame, una peça incendiària enlletgida pels problemes al micròfon de James Hetfiedl. Adele va interpretar una emotiva versió de Fast Love en homenatge a George Michael. La cantant es va equivocar i no va dubtar a tornar a començar.\nEntre les crítiques a Trump, especialment poderosa va ser l'escenografia d'A Tribe Called Quest i Busta Rhymes, que van enderrocar un mur, van parlar sobre el poder de les minories i van enviar un missatge de diversitat al mandatari. Katy Perry va actuar amb un braçalet que deia «Resisteix», mentre de fons apareixien les paraules We The People juntament amb altres referències a la constitució dels Estats Units. Jennifer Lopez va dir que vivim un moment on les veus dels artistes «són més necessàries que mai».


Llar d'infants Els Marramiaus: Moment d'adaptació\nAquesta setmana hem viscut "la nostra" adaptació, vull referir-me a nostra perquè és una etapa que no només la viuen els infants, sinó també, vosaltres com a pares i mares i, també, nosaltres mateixes.\nL'adaptació és el període de temps que necessitem per assimilar els petits canvis que vivim; en el cas de l'infant començar l'escola és un canvi a la vida dels nens/es. Suposa passar d'un entorn conegut i reduït, la seva casa i la seva família, a un entorn físic i social més ampli i desconegut, un entorn on l'espai, les normes, les activitats i el seu ritme i la forma de comunicar-se poden ser diferents.\nCada nen/a viu aquest procés de canvi, aquesta adaptació a l'escola, de manera diferent, segons sigui la seva realitat concreta. Hi ha nens/es que s'adapten a les novetats amb relativa facilitat però, també n'hi ha d'altres als qui pot costar una mica més assimilar aquests canvis. Poden expressar el seu rebuig plorant, aïllant-se,restant passius, observadors.. de vegades una mica de tot.\nA casa, és possible que també ho noteu, potser que estiguin més neguitosos, que tinguin menys gana, o més, que canviïn els horaris de son,... però que poc a poc s'aniran adaptant. Hem de ser concient que tot nen té el seu temps i, perquè un nen/a no plori avui no vol dir que ho fagi demà.\nHem arribat a divendres i hem notat canvis en els nostres nous alumnes, els plors han anat a menys, han anat consentint petites rutines que al llarg del curs seguirem treballant, han començat a ser concients de noves maneres de fer,... paciència que acabem de començar!\nPublicat per Els Marramiaus a 8:16\nMiquel Àngel Rofes Herrera 5 de setembre de 2014 a les 9:15\nMontse i Lluis 5 de setembre de 2014 a les 9:20\nHeu vist que guapos i ben avinguts estan? Em descarregare les fotos i les mirare quan em posi trista pensant que me n'he de separar tot el dia.\nLAURA LOPEZ LLOPIS 8 de setembre de 2014 a les 2:58\nNo tenen massa cara de pena aquests nens, em sembla que s'ho passen d'allò més be!!\nMoltes gràcies per enviar-nos totes aquestes fotos, ens agrada molt veure les coses que fan mentre estan a la llar.\nFelicitats per la feina ben feta i ànims que el curs acaba de començar!!\ntoñi 8 de setembre de 2014 a les 16:06\nMolt bé!!! Anims... que acabem de començar.\nDia de sorpreses\nQuadrant d'Activitats Setembre


L'atenció primària, a la trinxera de la covid-19 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'atenció primària, a la trinxera de la covid-19\nProfessionals com els de l'Equip d'Atenció Primària del Berguedà Centre s'adapten a la nova realitat fruit de la crisi sanitària\ndolors clotet cortina berga 05.06.2020 | 23:31\nUna infermera atén un berguedà per derivar-lo al metge que pertoqui\nNetejant el menjador dels professionals de l'ambulatori\nEls professionals mèdics dels equips d'atenció primària com els del Berguedà Centre –on treballen 62 persones– són la porta d'entrada del sistema sanitari per als ciutadans. Ells han estat i es mantenen a les trinxeres contra la covid-19 , una crisi que ha suposat «un canvi de paradigma total», com explica la seva directora, Conxita Medina. Han canviat les maneres de fer les visites, s'han establert protocols estrictes, s'han creat circuits als edificis, com al del CAP de Berga, per evitar la propagació del virus. Un esforç coral i ingent.\nConxita Medina i el metge de família Carles Pedrol expliquen que «hem passat de fer les visites presencials en tot moment a fer-les a distància» i s'ha potenciat l'atenció telefònica, les consultes telemàtiques «i properament farem consultes per videoconferència». Són uns canvis que s'han fet en poques setmanes obligats per les mesures de distanciament físic per evitar la propagació del coronavirus i que han arribat per quedar-se.\n«S'ha treballat per la seguretat de la població i dels sanitaris», expliquen Medina i Pedrol. Quan la crisi va començar va ser necessari establir uns protocols per evitar el contagi dels professionals i que poguessin atendre la població. Els equips de treball es van dividir: una part atenia pacients sospitosos de tenir covid-19 i la resta, els altres malalts. «Hi ha hagut un gran esforç de coordinació i hi hem involucrat els professionals per poder tirar endavant, marcant les pautes en cada moment». Tothom hi ha posat el seu granet de sorra. «Els ciutadans abans de venir al centre trucaven» i els protocols d'actuació «han anat canviat cada dia».\nAra que els ciutadans ja poden anar al seu ambulatori a Berga, s'han establert un sistemes de cribratge. A la porta, les infermeres atenen els ciutadans que hi van perquè es troben malament i els deriven al metge que correspongui. Els pacients amb símptomes susceptibles de ser covid-19 fan servir un ascensor només per a ells i les zones d'accés a les consultes estan separades per un biombo. Després de cada consulta es neteja l'estança.\nTambé s'ha habilitat un accés al centre exclusiu per als professionals amb catifetes amb líquid desinfectant a l'entrada perquè puguin netejar-s'hi la sola de les sabates i evitar arrossegar el virus. L'aforament de les estances comunes s'ha reduït: al menjador només tres persones, als vestidors 2 o 3 persones, també s'han inutilitzat lavabos, explica Joan Torres, adjunt a la direcció. S'han anul·lat amb cintes seients de les sales de consultes perquè els usuaris estiguin ben distanciats.\nTanmateix, hi ha una cosa que no ha canviat gens. I és la vocació que senten els professionals per fer la seva feina. Una tasca que socialment els ha estat reconeguda.


L'economia catalana creixerà lleugerament per sobre de l'espanyola els pròxims dos anys, segons el BBVA\nEl banc estima que es crearan 126.000 nous llocs de treball\nEl cap de recerca del BBVA, Miguel Cardoso, amb el director del banc a Catalunya, Xavier Llinares, aquest dimarts a Barcelona BBVA\nBarcelonaL'economia catalana creixerà un 2,2% aquest any i un 2% l'any vinent, segons les previsions del banc BBVA. Aquestes xifres suposen que el producte interior brut català augmentarà al mateix ritme que l'espanyol durant el 2019, però una dècima més el 2020.\nUna de les raons que permetran a l'economia catalana continuar amb taxes de creixement positives és la moderació esperada del preu del petroli, que afavorirà el sector industrial i exportador. En aquest sentit, les exportacions catalanes també es veuran afectades positivament pel manteniment d'un tipus de canvi de l'euro més depreciat del que s'esperava inicialment, la qual cosa ajudarà a mantenir o incrementar les vendes a països de fora de la zona euro.\nSegons el cap de recerca de l'entitat financera, Miguel Cardoso, les dades palesen la desacceleració de l'economia catalana i espanyola, pel context global de reducció del creixement. Tot i això, el PIB català continuarà incrementant-se els pròxims dos anys, malgrat "les menors contribucions de les exportacions industrials" –causades per les tensions comercials entre els EUA, la Xina i la UE– i una desacceleració del consum privat i del turisme.\nSobre el consum, Cardoso ha assenyalat que, durant els anys de la crisi, moltes famílies van ajornar decisions importants de compres –per exemple, adquirir un cotxe o béns de consum duradors, com electrodomèstics–, que es van dur a terme a partir de la recuperació. Aquest "consum estancat" va tenir un efecte positiu sobre el PIB que ara s'està "esgotant", ha explicat.\nSegons l'informe 'Situació Catalunya' per al primer semestre del 2019, elaborat pel servei de recerca del BBVA, entre finals del 2018 i el 2020 a Catalunya es crearan 126.000 nous llocs de treball, cosa que permetria reduir la taxa d'atur per sota del 10% per primera vegada en diversos anys, però encara lluny del 6% d'abans de la crisi.\nSobre el mercat laboral, l'estudi calcula que, des de la segona meitat del 2017, Catalunya continua amb una ocupació per sota del seu potencial, si es compara amb la resta de comunitats autònomes. El BBVA indica que es va produir una caiguda de l'afiliació a la Seguretat Social a partir de l'agost del 2017, que es va recuperar parcialment un any més tard, però que, segons Cardoso, encara està 30.000 ocupats per sota de la xifra que li tocaria, com ja havia calculat sis mesos enrere. Cardoso ha assegurat que les dades no permeten discernir si l'impacte es va deure als atemptats de Barcelona i Cambrils o a la situació política.\nA més, Cardoso ha indicat que la pujada del salari mínim interprofessional ha tingut un impacte molt petit a Catalunya, però a nivell espanyol sí que ha tingut "un efecte negatiu", tot i ser "molt preliminar" i "limitat".\nprevisions de creixement previsions macroeconòmiques BBVA PIB català atur ocupació exportacions


clàssics de cinema: d’abril 2016\nPublicat per ricard a 12:16 7 comentaris:\nDesprés de la "Trilogia del Dòlar", els nord-americans li van pagar a Sergio Leone un bitllet als Estats Units perquè filmés un altre western; això l'obligava a postergar el projecte sobre gàngsters que més endavant es convertiria en el seu testament cinematogràfic, "Érase una vez en América", però li permetia rodar al Monument Valley (tot i que finalment també rodaria algunes seqüències a Tabernas, Almeria) i contractar Henry Fonda per fer de dolent (l'actor es va presentar al rodatge amb lentilles marrons per fer més por però Leone les hi va fer treure: volia veure "aquells ulls blaus, com de nen"). Així, doncs, "C'era una volta America" es convertia en "C'era una volta il West".\nBernardo Bertolucci i Dario Argento van col·laborar en l'argument d'"Hasta que llegó su hora " (1968), que gira al voltant de tres eixos: la venjança cuinada a foc lent que enfronta Charles Bronson, un pistoler misteriós que toca l'harmònica, amb Fonda i la seva tropa de facinerosos; el drama d'una prostituta de Nova Orleans (guapíssima Claudia Cardinale) que viatja a l'Oest per descobrir que la seva nova família l'han morta a trets, nens inclosos; i, enmig de tot això, el ferrocarril que unirà els dos oceans i que portarà la civilització a un territori salvatge, tot i que, de moment, la seva construcció i la promesa de futurs guanys encara atrau més delinqüents i aventurers. Aquest tren que travessa el desert de l'Oest americà és present en les escenes més emblemàtiques: la que obre el film, llarguíssima i quasi sense diàleg, en què tres pistolers esperen l'arribada del ferrocarril i no passa res tret d'una mosca, però la tensió va creixent fins a l'esclat final de violència catàrtica (al més pur estil Leone, actualment versionat als films de Quentin Tarantino, el seu més fidel deixeble); la de l'arribada de Jill (Claudia Cardinale) al poble, amb un acompanyament musical inspiradíssim, molt evocador, del gran Ennio Morricone; o el tiroteig entre els ocupants del tren i el personatge de Charles Bronson, amagat damunt dels vagons.\nL'humor negre característic dels films anteriors és present en el breu diàleg que tanca l'esmentada escena inicial ("Em sembla que falta un cavall"; "Doncs jo diria que en sobren dos"), però el film fluctua constantment entre el cinisme i un to més tràgic, gairebé elegíac. Jill no dubta a fer l'amor amb el dolent per salvar la vida, però el final és molt romàntic i el comiat entre Bronson i Cardinale expressa metafòricament el divorci entre un passat violent i un futur ple de promeses i incompatible amb la violència. No endebades, "Hasta que llegó su hora" s'estrena en ple auge dels westerns crepusculars, pocs anys després d'"El hombre que mató a Liberty Valance" i només un any abans de "Grupo salvaje".\nCom també passa en alguns films de Tarantino, la desmesura i una durada de quasi tres hores enterboleixen el resultat. Però la inventiva visual i narrativa del film, gairebé experimental en molts aspectes, marca un abans i un després en el gènere del western i el cinema en general.\nPublicat per ricard a 3:13 4 comentaris:\nEtiquetes: HASTA QUE LLEGÓ SU HORA, SERGIO LEONE\nFrançois Ozon, el director d'"En la casa" i "Joven y bonita", torna a demostrar a "Una nova amiga" (2014) la seva capacitat de deconstruir l'univers burgès i de generar suspens a partir de trames quotidianes però també atípiques, com aquesta -que en altres mans hauria estat una extravagància sense solta ni volta- sobre un vidu a qui li agrada vestir-se de dona i la seva relació amb la que fou millor amiga de la seva esposa, primer escandalitzada però de seguida fascinada i progressivament confosa sobre la seva pròpia condició sexual.\nPublicat per ricard a 12:52 4 comentaris:\nEtiquetes: FRANÇOIS OZON, UNA NOVA AMIGA\n"D'Ardennen" (2015) és una producció belga parlada en flamenc i dirigida pel debutant Robin Pront que he pogut veure gràcies a Movistar + i animat per una recomanació del company Travis Bickle.\nEs tracta d'un thriller modest però contundent, una història triangular entre una noia i dos germans; un d'ells acaba de sortir de la presó i els altres dos intenten deixar enrere llurs addiccions. L'entorn lumpen i la manca d'expectatives no els fa la vida gaire fàcil, però el més preocupant és l'actitud violenta de l'ex-presidiari.\nLa trama és senzilla però personatges i ambients estan descrits amb precisió i la posada en escena és elegant, desprèn fins i tot certa poesia, sense resultar pretensiosa.\nPublicat per ricard a 10:49 2 comentaris:\nEtiquetes: D'ARDENNEN, ROBIN PRONT\nL'any 1963, Luchino Visconti va dirigir "El gatopardo", cim de la seva carrera. Es tracta de l'adaptació de la novel·la homònima de Giuseppe Tomasi di Lampedusa, que situa la seva acció a Sicília durant la invasió de l'illa per les tropes de Garibaldi, en el context de la unificació italiana.\nPer fugir de les garrotades, Don Fabrizio, príncep de Salina (Burt Lancaster), es trasllada amb la seva família a la casa de camp que tenen al poble de Donnafugatta. L'acompanya el seu nebot Tancredi (Alain Delon), un jove simpatizant de Garibaldi, molt atractiu malgrat dur l'ull de vellut. Tancredi s'enamora de la filla de l'alcalde, Angélica (Claudia Cardinale).\n"El gatopardo" tracta del pas del temps, inexorable, i dels canvis que comporta, tot i que alguns canvis -per exemple, el relleu de l'aristocràcia per la burgesia puixant- són superficials; de vegades, cal canviar-ho tot perquè res no canvïi, diu la màxima lampedusiana.\nEl príncep Don Fabrizio, superat pels esdeveniments però conservant en tot moment la dignitat, contempla com el país que coneixia desapareix, com la seva classe social esdevé anacrònica, i s'adona que ell també es fa vell i potser morirà aviat. La bella Angélica representa el futur (la burgesia) i alhora el seu passat (la joventut). En la magistral seqüència del ball en què la filla de l'alcalde és presentada en societat, el príncep s'adona que els aristòcrates són lletjos i encarcarats i que la noia és bella i és espontània. Quan la té entre els seus braços, mentre ballen, ell encara és un rei i Angélica la seva princesa, però el reialme i l'encanteri s'esvaeixen després de la festa i Don Fabrizio, a l'albada, s'agenolla i prega als estels pel seu destí.\n"El gatopardo" és una història plena de matisos, bella i melancòlica, extraordinàriament interpretada per Burt Lancaster en un paper molt allunyat dels que l'havien fet famós a Hollywood. La posada en escena operística de Luchino Visconti ha esdevingut icònica i qualsevol film posterior que hagi volgut retratar l'aristocràcia del segle XIX, entre el fast i la decadència, en serà deutor i correrà el risc de ser qualificat de viscontinià, en referència a l'estil quasi inventat pel mestre italià. A l'escena inicial en què una panoràmica lenta i sumptuosa ens mostra el palau dels Salina sota la llum de la tarda siciliana, mentre la brisa agita les cortines rere els finestrals, oberts perquè corri l'aire, segueixen els plans generals de concepció pictòrica que ens mostren la família aristocràtica envoltada dels seus mobles antics, guarnida amb els seus vestits tan esplèndids com presumiblement incòmodes. Immòbils mentre, al carrer, corren els revoltats, amb vestits vermells que contrasten amb el color fosc que predomina entre els nobles i els poderosos; com el color blanc del vestit d'Angélica destacarà en l'escena del ball. El contrast és un element essencial tant en l'argument com en les imatges que no es limiten a adornar-lo sinó que reforcen el seu significat; com quan Don Fabrizio contempla la sala, adjacent al saló en què se celebra la festa, plena d'orinals a punt de sobreeixir. Una altra escena sorprenent és la de l'arribada del príncep i la seva comitiva al poble de Donnafugatta, tots blancs per la pols del camí, que encara els acompanya mentre assisteixen a missa i ja no semblen persones sinó estàtues d'un passat remot. A les composicions pictòriques, sempre amb una utilització exemplar del format scope, segueixen altres moviments de càmera que mostren les sales buides d'un palau on Tancredi i Angélica festegen alegrement. Pausa i moviment sempre en harmonia, tot sota la llum de Giuseppe Rotunno i amb la música de Nino Rota; decadència i bellesa; un espectacle fascinant i un discurs estremidor; tot això i molt més en aquesta obra mestra absoluta.\nPublicat per ricard a 13:04 2 comentaris:\nEtiquetes: EL GATOPARDO, ESCENES CLÀSSIQUES, LUCHINO VISCONTI\nL'any 1922, Fritz Lang dirigia "El doctor Mabuse" ("Dr. Mabuse, der Spieler", que vol dir el jugador), una epopeia d'aventures i suspens de quasi cinc hores de durada al voltant del malvat del títol, sempre perseguit per l'íntegre fiscal Von Wenk.\nEl ritme és una mica irregular i les escenes de diàleg pesen més que les de pura acció, però les darreres són espectaculars (sobretot, el robatori dels documents al tren, en l'inici del film, o el tiroteig final), i Lang mostra en tot moment el seu domini de l'espai cinematogràfic, atorgant molta importància als escenaris: mansions i locals nocturns de disseny capriciós, estil Bauhaus.\nPerò resulta més interessant la lectura política i social d'un film que es presenta a si mateix com un retrat de la seva època. Lang i Thea von Harbou mostren el Berlin de la República de Weimar com una societat dividida entre una classe baixa freqüentada per delinqüents i anarquistes i una classe alta frívola, afeccionada a les sortides nocturnes i al joc; un món inestable que Mabuse pretén dominar i utilitzar en el seu benefici:\n- La Borsa és una prolongació de les timbes, i Mabuse, després de robar uns documents que li permeten tenir informació privilegiada, la fa servir per enriquir-se, a costa dels altres inversors.\n- Mabuse es disfressa constantment i es mou amb habilitat entre un món i l'altre. La seva professió oficial és la de psicoanalista, una activitat amb la qual també pot ensarronar un públic que assisteix a l'auge de les ciències ocultes i que freqüenta sessions d'espiritisme i d'hipnosi. Fixem-nos que Lang i Von Harbou equiparen la ciència creada pel jueu Sigmund Freud i tot allò que avui anomenaríem parapsicologia; tot plegat, superxeries sense altra finalitat que distreure les classes ocioses i permetre al malvat Mabuse dur a terme les seves pèrfides intrigues.\nLa pel·lícula critica l'ocultisme però, alhora, introdueix molts elements fantàstics en la trama i en la posada en escena, amb força sobreimpressions, com quan se li apareixen a Mabuse els fantasmes de les seves víctimes. D'altra banda, la presentació d'un món sense valors, convuls i dividit, perpetuada en treballs posteriors com "Metrópolis", "M, el vampiro de Düsseldorf" o la mateixa "El testamento del doctor Mabuse", sembla presagiar l'adveniment del nazisme com una manera de resoldre la situació; el nazisme, però, vist com una fe que parteix de l'amor, un sentiment que la comtessa Dusy Told descobreix com una veritable revelació, un sentiment més poderós que els diners, al qual sucumbeix el mateix Mabuse. De la mateixa manera, a "Metrópolis", l'amor servirà per unir les classes socials que viuen separades. Però el nazisme resultaria ser quelcom molt més sinistre i no pas gaire bondadós; i els rentats de cervell a què el doctor Mabuse sotmet les seves víctimes podrien no ser gaire diferents dels rentats de cervell que tindrien com a objectiu el poble alemany després que Hitler assolís el govern de la nació; una suggerència que podia estar implícita en el personatge i que va portar a la prohibició d'"El testamento del doctor Mabuse" l'any 1933, per ordre de Goebbels, com vam tenir ocasió d'explicar en el post que vam dedicar a aquesta continuació de les aventures de Mabuse, el jugador.\nPublicat per ricard a 12:21 2 comentaris:\nEtiquetes: EL DOCTOR MABUSE, FRITZ LANG\nComençaré dient que no considero Dani de la Orden un director especialment interessant. "Barcelona, nit d'estiu" (2013) i "Barcelona, nit d'hivern" (2015), els seus títols més emblemàtics, volen imitar les comèdies britàniques d'històries creaudes a l'estil de "Love Actually" (2003), amb resultats encara més discrets, que ja és difícil. Visualment, incorporen tics televisius, com els recurrents plans generals de la ciutat on transcorre l'acció que semblen voler suggerir que hi ha moltes altres històries com les que estem veient, unes més dramàtiques i tristes, d'altres més divertides, totes igualment irrellevants. I, com també passa en les sèries produïdes per TV3, com més moderns volen semblar els episodis (amb sortides de l'armari de iaies lesbianes i trios entre estudiants i repartidores de pizzes), més carrinclons resulten.\nEn qualsevol cas, aquesta asèpsia visual consubstancial al seu cinema no perjudica el resultat del seu darrer film, "El pregón" (2016), vehicle per al lluïment de la parella còmica formada per Andreu Buenafuente i Berto Romero i que ha estat rebut amb diversitat d'opinions. Jo m'erigiré en defensor d'aquesta pel·lícula, més que res perquè em vaig fer un fart de riure veient-la, i sento que tinc un deute moral. El film de Dani de la Orden -i de Buenafuente i Berto- no inventa res ni ho pretén. El cinema còmic basat en una parella protagonista patètica i en la successió de malentesos que propicien els diversos gags ja té precedents en el cinema mut i en les pel·lícules de Laurel i Hardy. D'altra banda, si busquem referències més recents i centrant-nos en el cinema espanyol, ens hem de remetre forçosament al cinema d'Esteso i Pajares.\nTambé vull aclarir que "El pregón", assumida la seva condició de producte comercial, em sembla infinitament millor que les pel·lícules de Mariano Ozores. La ironia i la vis còmica d'Andreu Buenafuente i Berto Romero hi tenen molt a veure, però també una trama senzilla i eficaç servida amb un ritme molt àgil que convergeix en una durada del film adequadament modesta (poc més d'una hora i quart). L'entorn rural en què transcorre l'acció recorda els "Ocho apellidos..." però Berto Romero encaixa millor en el paper d'etern adolescent que no vol assumir la seva condició de perdedor que fent de hipster a la pel·lícula de Martínez-Lázaro.\nPerò, tornant al cas de les pel·lícules d'Ozores amb Pajares i Esteso, diré que, amb tots els seus defectes que són molts, poden resultar divertides quan, en determinats moments, voregen el surrealisme. Fins aquí, la meva defensa.\nEn qualsevol cas, "El pregón" em va portar a la memòria dues pel·lícules també molt divertides i que tenen certa similitud argumental:\n"El asombroso mundo de Borjamari y Pocholo" (2004), òpera prima de Juan Cavestany, se centra en dos germans que anaven de pijos durant els anys vuitanta i que no han evolucionat: continuen vivint amb els pares, continuen estudiant (és un dir) dret, i passant les estones lliures a la discoteca Aguacate, a la qual van amb Vespino, sempre amb el jersei sobre les espatlles, mentre discuteixen sobre si en una baralla guanyaria el cocodril de Lacoste o el cavall de Ralph Lauren i esperen que Mecano es tornin a reunir. Aquesta paròdia de pijolandia i el record dels horteres anys vuitanta (com en l'escena inicial d'"El pregón") és impagable, amb gags antològics (per exemple, quan es desmaien a Madrid perquè encara porten la roba d'esquiar amb forfait inclòs), i té tres protagonistes idonis: Santiago Segura, Javier Gutiérrez i una monumental Pilar Castro.\n"Muertos de risa" (Álex de la Iglesia, 1998), parla de dos artistes que, com els cantants d"El pregón", es tornen a reunir per a una ocasió especial. Els personatges de Buenafuente i Berto Romero s'han distanciat, més que res per la incapacitat del segon d'assumir el pas del temps. Però els protagonistes de "Muertos de risa", Nino i Bruno, interpretats respectivament per Santiago Segura i El Gran Wyoming, s'odien a mort. La seva rivalitat ferotge centra un argument tragicòmic que anticipa la posterior "Balada triste de trompeta" i que, com en aquesta, també serveix per repassar la història recent del nostre pais.\nPublicat per ricard a 3:32 4 comentaris:\nEtiquetes: ALEX DE LA IGLESIA, BARCELONA NIT D'ESTIU, BARCELONA NIT D'HIVERN, DANI DE LA ORDEN, EL ASOMBROSO MUNDO DE BORJAMARI Y POCHOLO, EL PREGÓN, JUAN CAVESTANY, MUERTOS DE RISA


Engemann Kurve Winterberg Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nEngemann KurveHaarfelder Straße 10, Ortsmitte, Winterberg, Alemanya - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en163comentarisEngemann KurveVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,6Veure al mapa8,6Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Winterberg, Engemann Kurve és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Club de Golf Winterberg. Engemann Kurve ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions són només algunes de les comoditats que fan que Engemann Kurve sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. L'ambient de Engemann Kurve es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, despertador, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, camp de golf (a 3 km), piscina coberta, esquí, spa. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Winterberg, faci de Engemann Kurve la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadordespertadortelèfonassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaCaixa forta a l'habitacióescriptoriTV satèl•lit/cablecalefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantIt is possible to book half board directly at the hotel. Comentaris recents de clients


Records de l'Escala: l'Esperit de superació\nl'Esperit de superació\nDissabte 9 d'Abril va èsser un dia trist a l'Escala , de bon matí coneixíem la notícia que la nostra amiga i companya Montse s'en havia anat , després de 49 anys de lluïta incansable contra aquella maleïda malaltía que sempre l'havía acompanyat.\nDes de la distància de Barcelona i amb el neguit i tristor de no poder acompanyar a la família en aquests dies tant difícils, s'em fa difícil expressar, en poques paraules, tot el meu sentiment d'apreci , respecte i admiració cap a tú , Montse. En el record em quedaràn les converses afables i iròniques sobre l'Escala i el Món, les col·laboracions i les ajudes en temes professionals i de feina, les visites al teu despatx de l'Ajuntament per petar la xerrada i per descomptat els consells i els mil cops de mà que m'has i ens hem donat tantes i tantes vegades.\nDe la tristor més profunda per la pèrdua d'un amic, hem de ser capaços de treure'n petits bocins de saviesa i enteniment , que ens ajudin a compendre millor aquest món tant complex on ens toca viure , perquè com dèien aquells ...La vida es bonica, però a vegades , complicada.\nMontse, allà on siguis una abraçada ben forta i el record més amable dels que t'estimem i sempre t'estimarem.\nPublicado por Sergi Corral Buela en 10:26\nBen dit (Robert)\n13 de abril de 2011, 8:55\nUn tomb pel Psseig tot trepitjant restes fòssils d...


Assentem les bases per als "petits dictadors"\nA qui denominem petit dictador? al fill que desobeeix, desqualifica, amenaça, coacciona i fa xantatge als seus pares fins al punt d’intimidar-los o dominar-los. Aconsegueix sempre el que vol, sense importar els mitjans, des de la pressió psicològica constant fins l’insult o l’agressió. Sovint, ens arriben famílies amb nens que controlen el que passa a casa, el que es fa i no es fa. El paper dels pares és molt important, si es dedica l’atenció i energia suficients, poden fer u\nAvui volem compartir amb vosaltres aquest vídeo il·lustratiu que ens pot donar algunes pistes de com podem gestionar el procés de separació, quan deixem de ser parella i seguim creixent com equip de pares. http://www.ccma.cat/tv3/alacarta/telenoticies/separar-se-be-una-guia-per-ajudar-els-pares-amb-nens-que-se-separen/video/5634260/\nQuè passa dins de la consulta?\n“Això de la Psicoteràpia com funciona?” “Què em fareu?” Sovint ens trobem amb persones que no tenen gaire clar què passa en una sessió de psicoteràpia. La part de parlar i escoltar tots la tenim clara, però això no acaba aquí... El que passa dins la consulta és molt més. Què no passa en una psicoteràpia? Canvis en base a objectius difusos: no podem generar cap canvi si no sabem on volem anar. Demandes com “vull ser més feliç” no són útils si nos som capaços de concretarles mé


Elio Cabanes es postula com a candidat per a liderar als populars de la Font de la Figuera, municipi del que és regidor.\nElio Cabanes, regidor del PP en el municipi valencià de la Font de Figuera, ha presentat avui en la seu nacional del partit la seua candidatura per a presidir-ho amb un projecte basat a “transformar el partit des de les bases”.\nCabanes, que s’ha presentat amb 140 avals, ha assenyalat que ha decidit presentar-se perquè no li agrada “el camí que està agafant el partit i el país (…) Ha arribat el moment d’alçar-se del sofà de casa i començar a treballar”, ha dit.\nHa assegurat que porta dos anys amb un equip treballant en la renovació del partit, per a transformar-ho des d’a baix, per açò entre altres coses aposta perquè la celebració dels congressos són d’a baix a a dalt, dels locals fins al nacional i no a l’inrevés com ara.\nEl regidor valencià, que fa uns dies va criticar a Mariano Rajoy i va dir que havia de fer-se “el harakiri”, avui ha matisat les seues paraules i ha demanat disculpes al president del PP per haver fet aqueix comentari.\nHa assenyalat que Rajoy és “un gran president” i ha valorat la forma en la qual ha decidit celebrar aquest congrés extraordinari. “Que discrepe en alguna cosa no significa que vaja contra ell ni gens per l’estil”, ha afegit.


Trobada històrica dels presidents de les Balears a Barcelona – Tribuna Mallorca\nHomeActualitatTrobada històrica dels presidents de les Balears a Barcelona\n06/05/2017 tribuna Actualitat 0\nTribuna Mallorca | 6 de maig de 2017\nEs tracta d’una de les primeres vegades que els quatre presidents dels consells insulars es troben en un acte públic, fora de les fronteres de les Balears. Una jornada històrica programada per l’Associació Illencs, que va tenir lloc el passat divendres dia 5 de maig a Barcelona.\nL’Associació Illencs, un col·lectiu format per mallorquins, menorquins, eivissencs i formenterers que viuen al Principat i que treballen per difondre-hi la realitat de les Illes, van organitzar aquest acte a Barcelona. Va ser a l’Aula Magna de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona. Miquel Ensenyat de Mallorca, Maite Salord de Menorca, Vicent Torres d’Eivissa i Jaume Ferrer de Formentera protagonitzaren un animat debat sobre present i futur de cada una de les illes.\nAbans de l’acte, els representants dels quatre consells varen visitar la consellera de Presidència de la Generalitat, Neus Munté, al Palau de la plaça de Sant Jaume. Després, es dirigiren a la Universitat de Barcelona per participar de l’acte.\nJaume Ferrer: «Aquí tots estan d’acord en millorar el finançament, però quan arribam a Madrid ens trobam amb un no.»\nMaite Salord: «S’ha d’equilibar l’arribada de turistes i s’ha de treure pressió a l’illa quan no és temporada alta».\n«Menorca és l’illa que té més lligams amb Catalunya. Cal enfortir els lligams polítics entre els Països Catalans».\n«Els consells són una institució hereva de l’antiga Universitat, i que ha d’estar al servei de les persones, treballar per un millor futur per a tots i totes, i vetlar per la defensa del territori, del nostre patrimoni i la nostra cultura.\nMiquel Ensenyat: «Catalunya, Madrid i Balears són les comunitats que donam més a l’Estat. Si Catalunya se’n va, a nosaltres ens convé partir.»\n«La protecció del territori és una lluita contra l’oligarquia.»\n«És Aena qui decideix qui entra i surt de ca nostra, si volem canviar el nom de l’aeroport per Ramon Llull ens ho fan pagar».


Divendres, 20 abril 2018 09:14\nLa transformació digital ho està canviant tot, imposant organitzacions territorials en xarxa, de dimensions reduïdes, per facilitar el seu millor funcionament. També fa que es consideri inversemblant la creació d'un futur govern del món.\nLa història ens explica, que en el principi eren les persones, després les famílies, que convivien en municipis configurant comarques o altres divisions territorials. Van donar lloc a la formació de nacions, que a la vegada van crear els anomenats estats-nació. Aquesta explicació, temps enrere, suposava un nombre determinat i estable d'estats, que té poc a veure amb la creixent proliferació de nous estats.\nL'Organització de les Nacions Unides va començar amb un nombre de membres al voltant de seixanta, mentre que en l'actualitat són prop de dos-cents, i segueix augmentant. Aquest procés de proliferació s'acostuma a anomenar "balcanització" i se'l considera com una cosa dolenta, que no para de succeir en la major part del món, on les grans unitats estatals tendeixen a subdividir-se en petites unitats.\nSe'ns ha fet creure la teoria, que perquè un país fos pròsper, havia de ser com més gran millor. Això es podria acceptar en situacions històriques, quan els territoris més coneguts es defensaven amb la força de les armes, cosa que actualment no succeeix.\nSi fem una llista dels països més pròspers del món, trobarem que la majoria d'ells són molt petits, mentre que una llista dels països més grans del món, ens mostraria que molts d'ells són realment molt pobres.


Es lliuren els premis de FiraTàrrega | Ràdio Tàrrega\nEs lliuren els premis de FiraTàrrega\n- Guillem Albà i l’Always Drinking Marching Band per “Flirt!”s’enduen el “Premi San Miguel al millor espectacle de FiraTàrrega 2010” per votació popular\n- Un treball sobre el valor públic de la cultura guanya el primer “Premi Internacional Ramon Roca Boncompte d’Estudis de Gestió Cultural”\nAquest divendres, 3 de juny, s’han lliurat al Claustre de la Universitat de Lleida els Premis FiraTàrrega.\nLa festa que ha tingut lloc en el marc d’aquest lliurament ha comptat amb la participació de diferents personalitats vinculades al món de la cultura i de les arts escèniques, a més de diversos representants institucionals.\nFiraTàrrega ha atorgat dos premis. Per una banda, el Premi San Miguel al millor espectacle de la Fira per votació popular que enguany ha arribat a la seva dotzena edició. Per l’altra, també s’ha lliurat, per primera vegada, el Premi Internacional Ramon Roca Boncompte d’Estudis de Gestió Cultural.\nPremi San Miguel al millor espectacle de FiraTàrrega 2010\nLa Fira ha lliurat a Guillem Albà i l’Always Drinking Marching Band el “Premi San Miguel 2010 al millor espectacle” per la producció “Flirt!”, un guardó que es dirimeix a través d’una votació popular entre el públic del certamen.\nAquest premi està dotat amb 6.000 euros, convertint-se en un dels de major dotació econòmica de les fires i festivals d’Europa.\nGuillem Albà i l’Always Drinking Marching Band van estrenar “Flirt!” a FiraTàrrega 2010, una producció que compta amb direcció de Jordi Purtí. “Flirt!” és un espectacle de clown que transcorre en escenes musicals i que explica la història d'un antiheroi que ens mostra el seu món interior en la recerca del seu amor. Cal remarcar, que aquest espectacle va estar en residència creativa a Tàrrega la primavera de 2010.\nMés informació sobre els premiats i el guardó en aquest enllaç:\nPer primera vegada, també s’ha lliurat el “Premi Internacional Ramon Roca Boncompte d’Estudis de Gestió Cultural”, convocat conjuntament per FiraTàrrega i l’empresa Ros Roca.\nEl treball premiat és “El retorn social de les polítiques culturals: com mesurar el valor públic de la cultura?”, un estudi col•lectiu dels investigadors, professors i consultors Nicolás Barbieri, Xavier Fina, Eva Merino, Adriana Partal i Joan Subirats. El jurat ha estat format per membres de Ros Roca i FiraTàrrega, a més de representants de la Universitat de Lleida, Universitat de Barcelona, Universitat Pompeu Fabra i Universitat Oberta de Catalunya.\nEn aquesta primera edició d’aquest guardó, dotat amb 6.000 euros, s’hi ha presentat 25 treballs procedents de diversos punts de Catalunya i de la resta de l’Estat espanyol, però també d’investigadors de França, Holanda, Alemanya, la República Txeca, Xile i Estats Units. Cal remarcar que també és un dels premis d’Europa amb major dotació en aquesta especialitat.\nEl guardó té l’objectiu de contribuir al desenvolupament de la difusió de la recerca en el camp de la gestió cultural en l'àmbit europeu.


Blanquejar Ciutadans - Diari de Girona\nramon iglesias 06.07.2018 | 00:24\nProgressivament, l'Espanya més d'esquerres s'està sometent a una lenta operació de cataractes que li permet una visió de Ciutadans més real i que res té a veure amb la que s'ha tingut fins ara. Fins no fa pas gaire era enaltit, per la dreta i per l'esquerra, com el partit garant de l'espanyolitat a Catalunya. Potser perquè alguns opinen que ha passat el «perill» independentista, Ciutadans ara el veuen com una proposta indiscutiblement de dretes, però també com una organització nacionalista de formes molt agressives.\nEn els temps de Pedro Sánchez com a president, el llenguatge inquisidor d' Albert Rivera està envellint molt malament. En poques setmanes el líder de Ciutadans ha esdevingut la caricatura d'un polític agitador dels anys trenta del segle passat i els seus discursos tenen la textura sonora de la vella ona curta radiofònica. El que diferencia Ciutadans de tots els partits convencionals –fins i tot del PP de Rajoy– és aquest nivell d'agressivitat i de virulència. Una intensitat que el PP pot adoptar si s'imposen les tesis de l'individu Casado, un imitador paròdic de Rivera.\nSigui com sigui, PP i Ciutadans acabaran lluitant per un mateix espai, mentre que al partit de Rivera en realitat només el pot blanquejar i disparar-se electoralment si el PSOE (el PSC a Catalunya) accepta pactes sistemàtiques amb ells després de les eleccions municipals i autonòmiques de la primavera de l'any que ve. Si els socialistes creen un marc d'aliances amb el partit taronja, poden contribuir a situar-lo a la línia de sortida de la cursa cap el poder central des d'on, sens dubte, intentarà resoldre –o més aviat esclafar– els problemes territorials d'Espanya amb velles idees jacobines actualitzades per la doctrina 'aznariana' a base de poca pietat i sense cap mirament. Només cal observar amb quina familiaritat, reverència desmesurada i absència absoluta de crítica, tracten els taronges els cossos de seguretat de l'Estat, crescuts com feia dècades no estaven. Els volen al seu costat per a quan calgui.


Rubí es prepara per donar una gran rebuda als Reis Mags d’Orient - Ajuntament de Rubí\nRubí es prepara per donar una gran rebuda als Reis Mags d’Orient\nRubí es prepara per donar una gran rebuda als Reis Mags d’Orient La cavalcada estrenarà decoració inspirada en l’or, l’encens i la mirra, i els caramels es repartiran des de la primera i l’última carrossa per garantir la màxima seguretat dels assistents https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-es-prepara-per-donar-una-gran-rebuda-als-reis-mags-d2019orient https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-es-prepara-per-donar-una-gran-rebuda-als-reis-mags-d2019orient/@@images/image/preview\nLa cavalcada estrenarà decoració inspirada en l’or, l’encens i la mirra, i els caramels es repartiran des de la primera i l’última carrossa per garantir la màxima seguretat dels assistents\nEls Reis Mags, l’any passat a Rubí (foto: Localpres)\nEls Reis Mags d’Orient arribaran a Rubí aquest dijous a la tarda per fer realitat les il·lusions de petits i grans. Sobre les 18 h, Melcior, Gaspar i Baltasar apareixeran de forma màgica a l’Escardívol, des d’on iniciaran una espectacular cavalcada que els portarà per alguns dels principals carrers de la ciutat.\nA partir de les 16.30 h, els infants que encara no hagin lliurat la seva carta a Ses Majestats tindran ocasió de fer-ho al Carter Reial, que s’instal·larà a l’Escardívol. L’arribada dels Reis està prevista a les 18 h i, com és habitual, anirà precedida per la intervenció del Mag Rubisenc, que demanarà un any més la col·laboració de tots els assistents per guiar el camí de Ses Majestats fins a l’Escardívol. Melcior, Gaspar i Baltasar seran rebuts per l’alcaldessa, Ana María Martínez, que els esperarà a l’escenari acompanyada d'un grup d’infants, triats per sorteig, per donar-los la benvinguda i lliurar-los la clau que obre totes les llars de la ciutat. Per garantir que tots els nens i nenes puguin seguir aquest moment tan especial, l’arribada dels Reis es traduirà simultàniament en llenguatge de signes per a persones sordes.\nAl voltant de les 18.30 h, està previst que s’iniciï la cavalcada, que mantindrà el mateix recorregut que l’any passat. Les carrosses partiran del carrer Joaquim Blume i seguiran pels carrers Cadmo, Prat de la Riba i Rafael Casanova, el passeig Francesc Macià, l’avinguda de Barcelona, la rambleta Joan Miró, el passeig de Les Torres, l’avinguda de Can Cabanyes, el passeig del Ferrocarril, els carrers Monturiol, Mare de Déu de Fàtima i Tres d’Abril, la carretera de Sant Cugat, els carrers Joan Maragall, Bartrina, Lluís Ribas i Cervantes, i novament l’avinguda de Barcelona, el passeig Francesc Macià i el carrer Montserrat, fins acabar a la plaça del Doctor Guardiet. En aquest darrer punt, al voltant de les 21 h, els Reis realitzaran la tradicional adoració al nen Jesús i s’acomiadaran dels rubinencs. Des de les 19.30 h, l’espera en aquest punt final del recorregut estarà amenitzada per la companyia De Parranda, que oferirà el seu espectacle Queviures ennadalats.\nLa cavalcada comptarà amb la participació de set carrosses, que enguany presentaran una nova decoració inspirada en els conceptes de l’or, l’encens i la mirra, així com sorpreses pensades per augmentar l’espectacularitat del recorregut. Tampoc hi faltaran les habituals animacions al llarg de la rua.\nL’itinerari íntegre de la cavalcada es pot consultar ja a l’apartat especial de Nadal i Reis de l’app Rubí Ciutat, on apareix traçat sobre un mapa de Google Maps. L’aplicació està disponible per descarregar gratuïtament des de les botigues Google Play ─per a sistemes Android─ i Apple Store ─per a sistemes iOS─.\nEl repartiment de caramels es farà aquest any des de la primera i l’última carrossa amb l’objectiu de garantir la màxima seguretat dels assistents i, alhora, facilitar que tothom pugui gaudir còmodament de l’espectacularitat de l’acte. Després de les proves que es van fer a l’anterior cavalcada, quan els dolços es van llençar només des de l’últim vehicle, s’ha considerat que ampliar el repartiment a l’inici de la rua era la millor fórmula per mantenir la seguretat sense que això anés en detriment de la diversió dels infants. També per evitar incidents, els caramels es llançaran a partir de la plaça Catalunya, ja que els primers trams del recorregut són massa estrets.\nCap d’aquestes mesures, però, implicarà una reducció de la quantitat de dolços, ja que es repartiran les 4 tones habituals. Com sempre, tots els caramels seran aptes per a celíacs, ja que l’Ajuntament de Rubí s’adhereix un any més a la campanya Cap nen sense caramels.\nEl consistori fa les següents recomanacions a la ciutadania:\nSi aneu amb nens, porteu-los a coll o de la mà. No els perdeu de vista en cap cas. Expliqueu-los quins són els riscos, quines coses no poden fer i com han d’actuar si es perden.\nEstigueu igualment pendents de la gent gran i de les persones amb impediments i/o dependents.\nNo deixeu que els menors pugin a cap mobiliari públic, escales portades de casa, etcètera, per veure millor les carrosses; és preferible que els pugeu a coll si cal. Tampoc pugeu a les baranes, reixes, contenidors o d’altres elements inestables perquè poden ser perillosos i provocar un accident.\nPorteu la documentació a sobre. En el cas dels nens, gent gran i discapacitats psíquics, prepareu una fitxa amb les seves dades i un telèfon de contacte, i feu que la portin en un lloc visible per si es perden.\nSi trobeu un menor perdut, acompanyeu-lo immediatament a la Policia o equips de seguretat.\nSi aneu acompanyats o en grup, acordeu un punt de referència, fora de la zona on s’acumuli el públic, on tornar-vos a reunir en cas que us separeu o us perdeu.\nRecordeu que no heu d'envair l'espai del recorregut ni travessar-lo en el moment de la cavalcada. Especialment, mantingueu-vos allunyats dels vehicles i carrosses. Un dels principals riscos és produeix en el moment que algú intenta agafar els caramels que queden al terra, dins l’espai de pas de les carrosses, ja que es pot produir un accident per atropellament de les rodes d’aquests vehicles. Actueu sempre amb sentit comú. Durant la cavalcada no us poseu en risc ni exposeu els vostres fills a un possible accident.\nRecordeu, en cas d’emergència truqueu al 112, doneu-los la màxima informació i seguiu sempre les indicacions de les autoritats.\nEl recorregut de la cavalcada es pot consultar a l'app "Rubí Ciutat"


Un 20% de la població mataronina escolta Mataró Ràdio - Ajuntament de Mataró\nUn 20% de la població mataronina escolta Mataró Ràdio\nCelebrat el primer any de funcionament l'estudi d'audiència de Mataró Ràdio conclou que l'emissora és ben coneguda per més del 50% dels ciutadans de Mataró que habitualment escolten ràdio i és escoltada per més del 20% de la població de la ciutat. L'emissora compta amb una bona imatge entre els ciutadans, que la consideren actual, participativa i amb credibilitat.\nProgrames com El despertador, Viu la vida dia a dia, Els informatius, la Veu dels barris, Amunt el teló, El crit del col·lectiu, Carnet esportiu o Fal·lera gegantera són ben coneguts pels oïdors de l'emissora i també reconeixen els noms de locutors de l'emissora, com Joan Salicrú, Ivan Llensa, M. Lluïsa Aranaz o Jordi Rabassa, entre d'altres.\nDesprés del primer any d'iniciar les seves emissions, Mataró Ràdio ha encarregat un estudi per conèixer el nivell d'audiència que té l'emissora entre els ciutadans. L'estudi, realitzat per l'empresa MDK, Investigació de Mercats, es va portar a terme el passat mes d'octubre, a través d'una enquesta telefònica a un total de 1144 mataronins de més de 14 anys, distribuïts segons edat, sexe i lloc de residència. Aquest era un dels compromisos de l'emissora fixats per veure quin és el nivell d'incidència de l'emissora a la ciutat;\nL'estudi recull, per una banda, el perfil dels oients de ràdio en general, en segon terme el nivell d'incidència dels mitjans de comunicació a Mataró, per entrar a partir d'aquí a aprofundir en el perfil del oient de Mataró Ràdio i, per últim, conèixer la imatge que en tenen els ciutadans.\nLes conclusions principals del estudi són:\nHàbits de ràdio\nLes dades dels oients de ràdio en general a la nostra ciutat dibuixen el següent perfil:\n- Un 64,5 % dels mataronins escolten habitualment la ràdio\n- El promig de consum de ràdio al dia és de dues hores\n- La ràdio s'escolta més entre setmana, excepte els joves que ho fan en cap de setmana.\n- A casa i al cotxe són els llocs més habituals per escoltar la ràdio\n- Un 31,4 % dels oients de ràdio l'escolten per Internet.\nMitjans de comunicació i Mataró\nEntre els enquestats, les conclusions principals són:\n- Més del 60% estan interessats a informar-se del que passa a la ciutat\n- Poc més del 40% es consideren informats del que passa a Mataró\n- El 56 % s'informen del que passa a la ciutat a través de la premsa escrita, un 40 % a través de la televisió i un 12 % a través de la ràdio\n- Entre els que han escollit la ràdio com a mitjà per informar-se del que passa a la ciutat, un 56,4 % ho fan a través de Mataró Ràdio\nAmb tan sols un any d'existència, el 52% dels oïdors de ràdio de Mataró coneix l'emissora i l'escolta regularment un 20% de la població, amb gairebé un 7% dels oients que l'escolten diàriament. Les persones del grup de 35 a 64 anys són els que més coneixen i escolten Mataró Ràdio, seguit del grup de 15 a 24 anys.\nLa gent de Mataró ha conegut l'emissora a través d'un amic o familiar i també a través de la premsa, buscant altres emissores, o a través de les actuacions que ha fet Mataró Ràdio al carrer, entre d'altres.\nEl promig de consum de Mataró Ràdio és de menys d'una hora i un 30 % l'escolten entre 1 i 3 hores.\nEntre les 9 i les 12 del matí és el moment de màxima audiència, amb més del 34%, seguit del període que va de les 16 i les 20 h, amb un 19,4%. Més d'un 12% l'escolten al llarg de tot el dia.\nEl 65% dels oients de Mataró Ràdio l'escolten a casa, un prop del 21% al cotxe i un 10% a la feina i, hores d'ara, tan sols un 5,9% escolten Mataró Ràdio a través d'Internet.\nEls oients de Mataró Ràdio l'escolten per curiositat, perquè ofereix informació de la ciutat i també perquè es senten identificats amb l'emissora.Els programes més escoltats pels oients de Mataró Ràdio són els informatius/notícies, els espais de música moderna i el magazines/entrevistes.\nLa programació de Mataró Ràdio està molt ben valorada per més del 60% dels oïdors. Entre els que no escolten l'emissora, ho fan per desconeixement, per manca de costum i perquè agraden més altres programes i/o emissores.\nRespecte la participació a Mataró Ràdio, un 7,4% ho ha fet per donar la seva opinió, o bé per obtenir algun obsequi, mentre que un 31,2% declara que li agradaria participar.\nImatge Mataró Ràdio\nMataró Ràdio compta amb una bona percepció entre els ciutadans, destacant, entre altres, la seva consideració com a una emissora actual, participativa i amb credibilitat.


El Comité d'Agermanament Oliva-Sisteron ha organitzat, juntament amb el Conservatori Professional de Música Josep Climent, un viatge del 26 al 30 d'octubre, a la ciutat francesa de Sisteron.\nEn esta activitat participa un grup de 35 alumnes i una part del claustre docent, entre ells el director del Conservatori, José Tomás Estornell. A banda, també formen part de la delegació olivera membres del Comité d'Agermanament, encapçalats pel seu president José Luis Llorca.\nDes del Comité d'Agermanament, i el Conservatori Josep Climent, s'ha organitzat un complet programa d'activitats. Al llarg del matí de dissabte visitaran la ciutat i de vesprada a les 18 hores, els alumnes del conservatori oferiran un concert a la catedral de Sisteron acompanyats de l'Harmonie "Les Touristes des Alpes" de la ciutat francesa.\nEl president del comité d'agermanament, José Luis Llorca, ha assenyalat que "es tracta d'un viatge que no només ve a reforçar els vincles entre ambdues ciutats, sinó que esdevé tota una oportunitat per a l'intercanvi cultural, d'experiències i coneixements."


Dénia estudia obrir una nova porta d'accés al Castell des del carrer Pont\n24 de juliol de 2018 - 18: 39\nL'Ajuntament de Dénia està realitzant canvis i millores substancials en el Castell de Dénia. El passat mes d'abril s'inaugurava per fi la renovada escala del Palau, dotant al complex històric d'un important valor afegit.\nTambé, fa uns mesos, vam conèixer que es va a emprendre la restauració del Verger Alt i el baluard oriental del castell amb ajuda de la subvenció concedida per la Generalitat Valenciana mitjançant el Programa Operatiu FEDER de la Comunitat Valenciana 2014-2020.\nAra, des del departament de cultura ha sol·licitat una nova subvenció al Ministeri de Foment, dins el 1,5% Cultural, per rehabilitar el Verger Baix, la més propera al carrer Pont i Temple de Sant Telm, que permetria, segons l'arqueòleg municipal, obrir una nova porta d'accés al castell des del carrer Pont.\nL'aposta de l'Ajuntament de Dénia és habilitar nous espais al monument més visitat de la ciutat, que l'any passat va rebre, només a l'estiu, la visita d'11.808 persones en horari nocturn.


El capità blaugrana ha explicat com ha viscut aquests dies d’inactivitat futbolística\nEl món escolta, Leo Messi parla. Com ha afrontat aquests dies complicats el millor futbolista del món? Quina és la clau per mantenir-se actiu quan la pilota no roda al camp? Com és jugar sense públic? En una entrevista al portal web d’Adidas, el 10 del FC Barcelona ha donat respostes a aquestes qüestions.\n“Ningú s’ho esperava. No em podia imaginar l’impacte mundial que està tenint aquesta pandèmia”\n“És difícil viure o treballar amb tanta incertesa i en una situació tan diferent i excepcional com aquesta. Tots ens preguntàvem quan tornaríem a la feina i a competir. Per a qualsevol futbolista, mantenir la concentració quan saltem al camp és fonamental”\nLa preparació mental\n“Hi ha qui pensa que aquesta fortalesa mental és el 40, el 50 o fins i tot el 60% del nostre esport. Suposo que depèn també de cada esportista en particular. Però sí que crec que té molta importància i que cada dia es prepara més aquest aspecte en l'àmbit dels esportistes professionals”\n“Aquests dies a casa he intentat entrenar cada dia. Però, òbviament, els entrenaments individuals no tenen res a veure amb entrenar en grup”\n“Em desagrada no tenir ritme de partits, però és la nova normalitat que hem de viure. Per això cal que tinguem una preparació abans de competir una altra vegada”\nLa represa de la competició\n“Quan tornem a jugar, serà com començar de nou. Tindrem un temps per preparar-nos abans que arrenqui la competició, i, a més, recuperarem jugadors importants per a nosaltres, que estaven lesionats”\n“Tècnicament serà la mateixa temporada, però crec que tots els equips i jugadors ho viuran de forma diferent”\n“És un desafiament. La preparació grupal és igual que per a qualsevol altre partit. Però sí que és veritat que individualment cal preparar-se i mentalitzar a jugar sense gent perquè és molt estrany”\n“Temps enrere ja vam jugar un partit a casa sense públic i va ser estranyíssim”\n“Però és normal que, si es torna, sigui d'aquesta manera després de tot això que estem vivint. Amb tot el que està passant al món és perfectament comprensible”\n“No podem pensar en el que estem deixant enrere aquest any. És millor pensar en el futur. Sens dubte, serà estrany al principi, però tinc moltes ganes de tornar a competir”\n“Endarrerir la Copa Amèrica va ser una enorme decepció, però per descomptat era normal i lògic. Hagués sigut un gran esdeveniment per a mi aquest any i tenia una il·lusió molt gran de tornar a jugar-la”


El govern basc veu motius polítics en les detencions de membres de Batasuna - VilaWeb\nDissabte 06.10.2007 06:00\nEl govern basc veu motius polítics en les detencions de membres de Batasuna\nLa policia escorcolla els domicilis dels arrestats\nEl conseller de Justícia del País Basc, Joseba Azkarraga, ha dit que les detencions dels vint-i-dos membres de Batasuna responen a una 'oportunitat política' i ha acusat l'Audiència Nacional espanyol d'estar al servei d'interessos aliens. Azkarraga ha mostrat preocupació per la persecució de l'esquerra abertzale. Per la seva banda, el portaveu de Batasuna, Pernando Barrena, ha qualificat les detencions d'operació de càstig i de venjança.\nAhir al matí, els agents de la policia espanyola van escorcollar els domicilis dels arrestats i van entrar a la seu del Partit Comunista de les Terres Basques de Sant Sebastià. Entre els detinguts hi ha Joseba Permach, Juan José Petrikorena i Rufino Etxeberría. Tots estan citats a declarar diumenge a l'Audiència Nacional espanyola.\nOrdre de Garzón\nLes detencions es van fer dijous per ordre del jutge Baltasar Garzón, quan els representants de l'antiga i la nova mesa de Batasuna es reunien a la localitat guipuscoana de Segura. Garzón va considerar delictiva la trobada pel fet que Batasuna és un partit il·legalitzat i no té permès el dret de reunió. Segons el diari Gara, els agents van desplegar un ampli dispositiu: van tancar els accessos i les sortides de Segura i van fer identificacions dels veïns.\nAlguns dels arrestats com Permach i Petrikorena, poden ser acusats de 'reiteració delictiva', és a dir, de reincidir en el delicte de pertinença a organització terrorista, perquè ja havien estat processats per causes anteriors.\nConvé recordar que un altre membre de Batasuna, Joseba Álvarez, va ser detingut dimarts per haver participar, el 9 de setembre passat, en una manifestació de suport als presos polítics a Sant Sebastià, prohibida pel govern basc. Álvarez fou arrestat juntament amb la representant del moviment pro amnistia, Oihana Agirre.\nD'altra banda, el dirigent de Batasuna Arnaldo Otegi és empresonat des del 8 de juny a la presó de Martutene, a Sant Sebastià.\n(A la fotografia, Joseba Permach i Joseba Álvarez)\nRedada de la Policía española contra la izquierda abertzale por orden del juez Garzón\nBatasuneko buruzagitzako 20 bat kide atxilotu dituzte, Garzon epailearen aginduz\nDetenidos 22 miembros de la cúpula de la izquierda abertzale


CAMPANERS DE MOIXENT: VIDA PARROQUIAL (15): RETEULAR LA CÚPULA\nHan començat ja a retirar la teula i les runes dels revestiments de la Cúpula. Ens alegra que tots estos treballs hagen possiblitat el coneixement real del greu deteriorament de la teulada de la Cúpula “Major”, perquè el morter o massa compacta que unia i encastava les teules apareix molt esquerdada i amb perills de greus despreniments. Es evident la urgència d'esta intervenció, perquè tal com es trobava, corria el perill del progressiu i greu despreniment de la teula de la Cúpula a les teulades de l'Església i cases confrontants.\nLa Cúpula, en fotografies de 24 anys després de ser construïda ja apareix amb perdudes de teules blaves i blanca. Segons el testimoni del Rector En Vicente Morant en 1927 (Llibre de Matrimonis 1939-1948, Tom II, pagina 45vto, ultimes fulls del llibre i al revés) es van realitzar obres, sense especificar quines; i té una capa de ciment que potser en la dècada de 1950 per a evitar el total despreniment de la teula.\nPer a afrontar el finançament, la Comunitat Parroquial ha anat arreplegant donatius; la Comissió d'Obres Parroquials ha organitzat: bunyols i xocolate, pastes, mercadillos, loteries… Oferim les xifres corresponents des del dia 19 d'abril del 2009 sense presses ni aclaparaments: En 2009: 9.263,35€; en 2010: 13.229€; en 2011: 7.185,5€; i en 2012: 8.406,3€. A finals d'octubre de 2013 la quantitat exacta és de 45.388'04 euros.\nDel 8 al 18 d'octubre es munta el complex sistema de bastides (andamit) fins a arribar a la gran Cúpula.\nMuntat tot el andamit, el Rector En Antonio i el President de Campaners de Moixent Felipe van pujar per primera vegada el diumenge 20 d'octubre i poder comprovar el gravíssim deteriorament en què estava tota la teulada. Eren molt poques les teules blaves i blanques que seguien en el seu lloc! Així i tot les que quedaven estaben adherides molt fràgilment. Observem que totes disposaven d'un forat, en la seua part mes estreta i que es col·locava davall de l'anterior, tal forat era per al “estacantillon” un bastó de fusta amb dos tatxes llargues per a subjectar la teula al morter, però ni inclús així han pogut aguantar les inclemències del temps, els forts vents, les pluges, pedres…\nA l'arribar a la remat de la Cúpula, impressiona l'enorme, esvelta i bellíssima Creu que corona la Cúpula, és de ferro admirablement forjat i amb una base d'obra enorme i solida per a equilibrar i amortir el balanceig de la Creu, el seu braç vertical mesura 4,14cm i horitzontal 1'55, La Creu romandrà tal qual, es tractara amb anticorrosius i es pintara, a més la base es reforçara.\nEn la base de la Creu, estava la bola o esfera de zinc. Per cert, que hem pogut saber que es tracta de la segona bola que s'instal·la en la Cúpula, perquè buscant en la Comptabilitat Parroquial, hem pogut trobar que l'any 1899 diu “Una bola de Cinch para apoyo de la Cruz de la Cupula y jornarles para su colocación. Por componer los desperfectos ocasionados al desprenderse la bola de la Cupula (la antigua)”. Esta bola es va baixar pel mal estat, mesura de diametre 80 cm. Es té previst fer una nova, será la tercera bola d'esta Cúpula.\nA dia de hui, esta quasi tota la teula retirada, ixen a un contenidor de runes per galló de la Cúpula. S'aprecia la meravellosa obra que constituïx la Cúpula: una esfera perfecta feta de rajoles massisses antigues 28cm de llarg, 3'5cm d'ample i 5'5cm d'expesor, travats amb morter de l'època. Resulta un mur de 30cm de grosor constituint una admirable obra feta amb uns mitjans precaris, propis de l'any de la Construcció 1881-1889.\nEn la seua part interior la Cúpula mesura des del sòl de l'església esta a una altura de 24'32cm, i fins a la cornisa a 19'5cm.\nLes teules que s'han pogut salvar es té previst oferir-les a canvi d'un donatiu de tot això ja informarem en breu. Possiblement foren fetes en el poble.\nEns plena de satisfacció que ja s'hagen començat els treballs de reparació perquè una Cúpula tan magnifica i esplendida no patisca un deteriorament irreparable i en canvi quede preservada per al present i el futur, i pot lluir amb la seua natural bellesa i esplendor per a satisfacció de tots els Moixentins i Moixentines que volem al nostre poble i apreciem i valorem totes les realitats culturares que ho configuren. Aixi com els nostres avantpassats es necesari no sols conservar els que ens van deixar sinó seguir les seus emprentes. El projecte comprén també la Cúpula del Santíssim Sagrament (la menor) i que també necessita una urgent reparació. No sols es tracta de reteular sinó d'intervindre en els finestrals, vidrieres, accessos per al manteniment… Aprofitant el andamit s'esta pensant en tot això i tractarem d'informar-vos. Comenta amb altres estes informacions perquè ningú ignore estos detalls que a tots nos atayen.\nA l'any que ve, la nostra Comunitat Cristiana celebrara entre altres aniversari, el 125 de la benedicció de les obres del Temple Parroquial, per a tal any estaran les dos Cúpules reparades. Demostrem amb la nostra col·laboració econòmica com els nostres avantpassats en temps molt mes difícils que l'actual saber conservar un patrimoni tan gran per a Moixent. És cosa de Tots.\n(Fotos de Felipe Sanchis, i la segona foto de Pura Carceles)