"Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nL’octubre català del 2017 ha capgirat la història de Catalunya de dalt a baix. Meditar sobre aquests quaranta dies revolucionaris, ara que els tenim frescos, és imprescindible.\nCom es viu immers en una revolució? Quines reflexions, sentiments i contradiccions pot generar en la societat que la protagonitza? Quin és el grau de tensió que pot suportar una societat abans d’esclatar?\nRes no tornarà a ser com abans. El catalanisme tou –inclusiu, genèric– ha mort. L’independentisme de masses, comptant amb la majoria parlamentària i el compromís del govern, ha intentat fer el gran salt, mentre que l’espanyolisme català adormit, acompanyat de la força repressiva de l’Estat espanyol, ha basat la seva ofensiva en la denúncia de les tensions socials derivades del Procés.\nArnau Gonzàlez i Vilalta (Barcelona, 1980). Professor del Departament d’Història Moderna i Contemporània de la Universitat Autònoma de Barcelona des del 2017. Autor d’una quinzena de llibres sobre el període republicà espanyol, la Catalunya d’entreguerres, el nacionalisme català i la diplomàtica europea.\nEnric Ucelay-Da Cal (Nova York, 1948). Va arribar a Catalunya l’any 1972. Ha estat professor catedràtic de la Universitat Autònoma de Barcelona (1974-2006) i de la Universitat Pompeu Fabra (2006-2017). Destacat especialista en la història del nacionalisme català. És autor d’una extensa bibliografia, amb una desena de llibres publicats i centenars d’articles.\nPlàcid Garcia-Planas (Sabadell, 1962). És reporter de La Vanguardia des de 1988. Com a corresponsal de guerra, ha cobert, entre d’altres conflictes, la desintegració de Iogoslàvia, les dues guerres del golf Pèrsic i les guerres de Líbia, el Líban, l’Iraq, Israel-Palestina i l’Afganistan. Des del març del 2016 és director del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya.\nNotícies d'activitats i de premsa sobre "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nUn article sobre el procés fa referència a "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nSantos Juliá fa una dura crítica al procés sobiranista i a l'1 d'octubre. A l'article, fa referència a diverses lectures que s'han publicat sobre aquest tema, entre els quals hi figura "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017), d'Arnau Gonzàlez, Plàcid Garcia-Planas i Enric Ucelay-Da Cal.\nUn article sobre el procés cita "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català\nJoan Esculies publica un article a The new Barcelona post que parla sobre alguns llibres vinculats al Procés sobiranista. Hi destaca l'obra d'Arnau Gonzàlez, Enric Ucelay-Da Cal i Plàcid Garcia-Planas, que considera que serà un bon llibre per consultar per als futurs historiadors i investigadors.\nL'Ara fa una selecció de llibres per Sant Jordi\nL'Ara publica un dossier de 25 obres recomanades per Sant Jordi. Entre elles, podem trobar "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017), d'Arnau Gonzàlez, Enric Ucelay-Da Cal i Plàcid Garcia-Planas. L'article stà escrit per Pere Antoni Pons.\nUs adjuntem l'arxiu amb l'article tot seguit.\nSelecció de llibres recomanats per VilaWeb\nCada any, VilaWeb fa una extensa llista de llibres recomanats per Sant Jordi. Aquesta vegada, en destaca alguns de Gregal (podeu clicar aquest l'enllaç):\n"Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català, d'Arnau Gonzàlez, 'Enric Ucelay-Da Cal i Plàcid Garcia-Planas\nFora de si, de Suso de Toro\nSolcs, de Joana Raspall i amb il·lustracions de Conxi Rosique\nSonograma Magazine ressenya "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nLa revista destaca el to més aviat expositiu que reflexiu que han adoptat els autors a l'hora d'elaborar el llibre. A més, es fa una anàlisi sobre cada una de les visions que ofereixen els autors: Ucelay relata les seves reflexions d'una manera força personal i emotiva; Garcia-Planas és més esquemàtic i al·ludeix a la seva experiència personal com a reporter a Bòsnia i Arnau Gonzàlez és qui ofereix un text més extens, explícit i expressiu.\nPodeu llegir la ressenya sencera fent clic aquí.\nRevista de Girona_Novetats\nPresentació de "Tumulto" a la Universitat Pompeu Fabra\nEls tres autors de "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017) presenten l'obra al Campus de la Ciutadella de la UPF. Ho faran acompanyats de Josep Pich i Mitjana, membre del Grup de Recerca en Estats, Nacions i Sobiranies de la UPF. L'acte serà el 15 de març a les 18.30 h.\nPer a més informació, podeu entrar aquí.\nAra Llegim publica una ressenya de "Tumulto"\nPere Antoni Pons fa una molt bona crítica de l'obra, que la defineix com un llibre "interessant, desigual i tan desordenat com el període que retrata". L'objectiu de "Tumulto" és deixar testimoni dels fets ocorreguts l'octubre de 2017, un testimoni que segurament tindrà un valor encara molt més accentuat d'aquí uns anys.\nPodeu llegir la notícia fent clic en aquest enllaç.\nDebat entorn del llibre "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nEls tres autors de "Tumulto" participen en un debat juntament amb Manuel Delgado (professor d'Antropologia a la UB) i Andreu Mayayo (professor d'Història a la UB) al voltant de la publicació. L'activitat serà dilluns 12 de febrer a les 12.30 h a la Sala Gran de la Facultat de Geografia i Història del Campus del Raval de la UB.\nCanal Reus TV es fa ressò de "Tumulto" i la seva presentació a Reus\n"Tumulto" és un libre que recull les reflexions de dos historiadors i un periodista sobre els fets convulsos que es van viure durant el mes d'octubre a Catalunya. El llibre es va presentar dissabte 27 de gener al Centre de Lectura de Reus i Canal Reus TV recull la notícia.\nPodeu veure i llegir la notícia en aquest enllaç.\nTV Girona entrevista dos autors de "Tumulto"\nEnric Ucelay-Da Cal i Arnau Gonzàlez expliquen què els va motivar a escriure aquest llibre de reflexions i meditacions sobre el Procés i els fets polítics de finals del 2017, especialment, de l'octubre i el referèndum. Per als historiadors i periodistes van ser uns mesos difícils i de col·lapse, i per això van creure oportú analitzar la situació des del punt de vista d'un historiador i periodista i, al mateix temps, ser-ne protagonista.\nPodeu escltar l'entrevista sencera fent clic aquí.\n"Tumulto" és notícia al Diari de Tarragona\nDissabte, que es va presentar l'obra a Reus, el diari va publicar un article sobre "Tumulto" amb algunes de les reflexions d'Arnau Gonzàlez sobre el procés i el referèndum de l'1 d'octubre. L'endemà, el mateix diari va publicar una fotografia de l'acte en la qual hi apareixen dos dels autors i Xavier Graset, periodista i prologuista de l'obra.\nPodeu descarregar-vos les dues notícies tot seguit.\nDiari de Tarragona_Tumulto\nDiari de Tarragona_Tumulto presentació\nPresentació de "Tumulto" a Reus\nEls tres autors de "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017) presenten l'obra al Centre de Lectra de Reus acompanyats de Xavier Graset, periodista i prologuista de l'obra. L'acte serà el dissabte 27 de gener a les 12 del migdia.\nRessenya de "Tumulto" a El Temps\nEl Temps publica una ressenya de l'assaig "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017). Es defineix com una història feta des del present, ja que el llibre narra els fets d'octubre just quan han acabat de passar o, fins i tot, mentre estan passant. El mèrit de l'obra és que, tenint en compte la dificultat que suposa relatar aquests esdeveniments d'una manera racional, hi hagi persones com els tres autors que hagin estat capaços de reflexionar i meditar lúdicament sobre el conflicte.\nPodeu descarregar-vos l'arxiu tot seguit o, si en sou subscriptros, entrar en aquest enllaç.\nEntrevista del Diari de Girona a Arnau Gonzàlez Vilalta\nUn dels autors de "Tumulto" és entrevistat pel Diari de Girona amb motiu de la presentació que es va fer a la ciutat. El llibre reflecteix les seves opinions i reflexions immediatament després dels successos. Ara bé, l'historiador reconeix que vist en perspectiva, les opinions canvien.\nA l'entrevista es fa una equiparació entre la República procalamada per Companys el 1934 i la independència "simbòlica" proclamada l'octubre de 2017.\nA continuació, podeu llegir la notícia sencera descarregant-vos el document adjunt.\nDiari de Girona_Tumulto\n"Tumuto" se cita en un article d'Eldiario.es\nL'article d'Eldiario.es parla sobre algunes publicacions que s'han anat fent sobre el procés independentista. S'hi esmenten tant llibres en català com en castellà, entre els quals hi ha "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017).\nPresentació de "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017) a Girona\nEl dia 18 de gener a les 19.30 h la Casa de Cultura de Girona acull la presentació de "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017). Els tres autors presentaran l'acte juntament amb Jordi Canal, professor d'Història del Dret de la Universitat de Girona.\nEl Segre es fa ressò de "Tumulto" . Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nEl diari Segre publica un article sobre l'impacte social i polític dels fets de l'1 d'octubre. L'article fa al·lusió a "Tumulto", d'Arnau Gonzàlez, Enric Ucelay-Da Cal i Plàcid Garcia-Planas, ja que es considera que és un dels llibres més interessants i profunds sobre l'1 d'octubre i els dies posteriors. Els autors intenten oferir una mirada objectiva i apassionada sobre aquests fets que han canviat l'escenari polític català.\nTertúlia sobre "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017) a Barcelona\nL'Ateneu Barcelonès organitza una tertúlia titulada 'El debat nacional' sobre el procés independentista català en la qual hi participen Arnau Gonzàlez Vilalta i Enric Ucelay-Da Cal. A la xerrada s'hi parlarà de la nova publicació dels dos interventors i Plàcid Garcia-Planas.\nArnau Gonzàlez participa en el debat polític d'Espejo Público (Antena 3)\nEl programa Espejo Público d'Antena 3 va convidar Arnau Gonzàlez, coautor de "Tumulto", al debat polític del dia 7 de desembre en què es va fer una anàlisi sobre el Procés i les eleccions a Catalunya del 21D. A més, durant el programa, Gonzàlez fa referències a la nova publicació.\nPodeu veure clicant aquí.\n"Tumulto" i dos dels seus autors, als Matins de TV3\nArnau Gonzàlez Vilalta i Enric Ucelay-Da Cal van ser entrevistats per Lídia Heredia al programa Els Matins de TV3 en una secció d'anàlisi literària sobre el Procés. A l'entrevista també hi assisteix Jordi Amat, periodista i autor d'un altre llibre recent sobre aquest moment polític.\nEls coautors expliquen que el llibre és producte del col·lapse polític i social que es patir durant el mes d'octubre i que reflecteix les sensacions de testimonis diversos amb ideologies diferents i, fins i tot, contraposades. Els dos historiadors (i també Plàcid Garcia-Planas) creien en la necessitat d'explicar aquest moment per plasmar l'angoixa i els nervis que es van passar, deixar-ne testimoni, ja que creuen que temps després no seria possible contar-ho de la mateixa manera.\nPodeu veure l'entrevista sencera clicant aquí a partir de les 2 hores i 45 minuts del programa, aproximadament.\nCatalunya Ràdio ('El Suplement') entrevista Arnau Gonzàlez Vilalta i Enric Ucelay-Da Cal\nDos dels autors de "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017) d'entrada expliquen el significat de la coberta del llibre: es tracta d'una bomba de mitjan segle XIX a punt d'esclatar, una metàfora de la "bomba política" que no ha esclatat (tot i que alguna considerin que ja ha escatat), malgrat els riscos.\nExpliquen, també, que han escrit aquest llibre: l'Enric com a historiador no podia mostrar-se indiferent davant la situació del moment, l'Arnau hi mostra la seva implicació cívica i política, i en Plàcid, com a periodista, sent que ha de donar-hi respostes.\nVilaWeb destaca "Tumulto". Meditacions sobre l'octubre català (2017)\nSebastià Bennasar publica un article sobre la memòria ja escrita dels fets polítics ocorreguts les darreres setmanes a Catalunya. Al reportatge hi destaca l'obra d'Arnau Gonzàlez Vilalta, Enric Ucelay-Da Cal i Plàcid Garcia-Planas, dos historiadors i un periodista de sensibilitats molt diferents que expliquen el seu punt de vista i les seves reflexions sobre el mes d'octubre de 2017.\nFent clic a l'enllaç podeu llegir la notícia.\nEnric Ucelay-Da Cal i Arnau Gonzàlez participen a la tertúlia del Més 324\nEls dos historiadors, autors de "Tumulto". Meditcions sobre l'octubre català (2017), el dimecres van participar a la tertúlia diària del programa Més 324 que presenta Xavier Graset. Durant tot el programa es van fer referències a l'assaig.\nPodeu veure el programa sencer clicant en aquest enllaç.


Endesa a Rasquera:telèfon i contacte\nEndesa en Rasquera: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Rasquera\nPunt de servei Endesa a Rasquera\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Rasquera\nEndesa a Rasquera\nAqui identificaràs tota la informació que necessites percebre de Endesa a Rasquera. Tot rasquerano que tingui problemes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran percentatge dels ciutadàns de Tarragona. Per això, compta amb gran quantitat recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el rasquerano vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa propers a Rasquera. No obstant, sempre pot trucar previament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Rasquera\nEndesa proposa una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser considerat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un rasquerano té mes properes es mostran a continuacio:\nRasquera es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 553625 punts de sumbministrament amb un consum anual de 1937146013 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Rasquera. Per això, si el ciutadà rasquerano vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Rasquera


El PSC confia que mantindrà la seva singularitat amb Rubalcaba al capdavant del PSOE\nJust abans que el PSC faci el balanç del resultat del 38è congrés del PSOE que va elegir com a nou secretari general del partit, Alfredo Pérez Rubalcaba, els socialistes catalans n'han parlat a TV3 i Catalunya Ràdio. La composició de la nova executiva federal no ha agradat gaire als socialistes catalans, perquè, diuen, no aprofundeix massa en la idea d'integració que prometia el nou líder socialista.\nRedacció 06/02/2012 - 09.43 Actualitzat 06/02/2012 - 15.34\nTot i això, el secretari d'Organització del PSC, Daniel Fernández, ha assegurat a "Els matins" de TV3 que PSOE i PSC es necessiten mútuament i que no hi haurà problemes per entendre's amb la nova direcció perquè totes dues formacions comparteixen uns objectius comuns.\nEn la mateixa línia, el secretari d'organització del PSC ha assegurat a Catalunya Informació que els socialistes catalans no perden pes amb el nou líder del PSOE i ha dit que confien mantenir la singularitat del PSC. "Hi ha una nova conjuntura i hem de tenir capacitat d'una resposta sincera amb el nou secretari general i el seu equip i això s'anirà desenvolupant amb normalitat", ha dit Fernández.\nTambé ha destacat la importància que el PSC formi part de la nova executiva del partit. Segons ha dit: "El PSC havia de formar part d'aquesta executiva, però, a més, havia de tenir un paper rellevant per integrar al conjunt de delegats que no havien donat suport a Rubalcaba". I ha continuat: "Això s'ha aconseguit i des d'aquest punt de vista estem raonablement satisfets".\nMentrestant, el diputat socialista al Congrés i col·laborador en la campanya per Carme Chacón al capdavant del PSOE, José Zaragoza, assegura a "El matí de Catalunya Ràdio" que durant el procés de primàries hi ha hagut declaracions i moviments que no han beneficiat la candidata catalana. "En aquest debat hi ha gent que ha fet declaracions fora de to, com per exemple Juan Carlos Rodríguez Ibarra; persones que no van tenir el respecte adequat i és evident que en una confrontació com aquesta han passat coses que no eren les més adequades", ha dit el socialista.\nZaragoza i també Fernández han remarcat l'estret marge amb què va guanyar Rubalcaba per davant de Chacón.


Évole i la porca realitat (Mònica Planas)\n3 min. 05/02/2018 21:38\nDel porc, tot se n’aprofita. I no només la seva carn, sinó també a nivell de rendiment mediàtic. Endinsar-se en el sector porcí pot semblar feixuc. En canvi, és tot el contrari: investigar les entranyes del negoci dels porcs es pot convertir en un thriller apassionant.\nFa poc més de dos anys, el 30 minuts va emetre El preu del porc, un reportatge contundent i demolidor sobre la realitat d’aquest negoci. Fa un any, el programa de La Sexta Equipo de investigación va oferir La burbuja del jamón, explicant com alguns ramaders estafaven el consumidor fent passar porcs de baixa qualitat per pota negra. Diumenge Jordi Évole va culminar l’apassionant trilogia porcina amb Stranger pigs, un Salvados que denunciava inspeccions molt laxes i les vulneracions ecològiques, sanitàries, laborals i ètiques d’aquesta indústria.\nEn el Salvados, Jordi Évole va mostrar unes imatges terribles. Es va infiltrar dins una granja. Els porcs estaven plens de tumors, ferides i úlceres sanguinolentes, inflamacions i malformacions. Alguns ja estaven morts i d’altres agonitzaven enmig de la resta de bèsties, que els acabaven devorant perquè estaven afamats. Després el periodista conversava amb els responsables de la granja mentre se’ls gravava d’incògnit. Els preguntava com arribar a un punt geogràfic perquè deia que “estava gravant un programa sobre rutes de muntanya” per despistar i aleshores s’interessava per l’activitat de la granja com si fos una amable i sana curiositat. Ja s’entén que davant d’una indústria càrnica tan opaca, que nega l’accés a la informació, aquest era un recurs per aconseguir-la, però veure un periodista fent ús de la mentida per aconseguir la veritat costa. I més quan ja tenia, de primera mà, les imatges que demostraven una situació intolerable.\nEl Salvados va arribar al clímax encarant-se amb el director general de Ramaderia de Múrcia. L’home, estossegant i incòmode a cada resposta, va anar quedant atrapat. El moment en què Évole li ensenya les imatges horribles de la granja mentre l’espectador només sent els grunys dels porcs observant el rostre de l’autoritat responsable va ser d’una contundència televisiva absoluta. És imprescindible aquesta tasca de denúncia contra grans empreses perquè el consumidor prengui consciència del que menja. Potser el més decebedor és que el programa, per curar-se en salut, al final aclaria amb rètols que la majoria d’inspeccions de granges del 2017 no van presentar problemes i que allò que havíem vist no pressuposava que fos habitual. Aleshores, ¿el Salvados era per denunciar una sola granja? La tesi que vam entendre que el reportatge defensava des d’un inici com un problema general del sector porcí i com havien explicat alguns entrevistats es desfeia com un terròs de sucre amb aquella justificació final per cobrir-se les espatlles.


⚡ Fani plora: el terrible maltractament del pare del seu fill\nUna de les cares més reconegudes de 'La isla de las tentaciones' ha concedit una entrevista on es despulla emocionalment explicant el seu passat\nper Mireia Muñoz dimecres, 5 de febrer 2020 - 10:49h | Actualitzat a 05/02/2020 10:50h\nFani ha concedit una entrevista on ha volgut explicar el seu tràgic passat | Telecinco\n'La isla de las tentaciones' s'ha convertit en el programa més viral de la televisió actual. Christofer i Fani són els clars protagonistes de l'edició, si bé ell hauria preferit mantenir-se en l'anonimat en comptes de ser reconegut com l'home a qui van enganyar davant de tota Espanya.\nEl crit d' 'Estefania' ja recorre els carrers del país, colant-se a les gales d'Operación Triunfo i fins i tot a l'entrega dels Goya. Fani, la raó d'aquesta viral frase, sembla no penedir-se de les seves nits amb Rubén i ara se la pot veure triomfant i donant-lo tot en les discoteques de Madrid.Christofer, per la seva banda, està replantejant-se si realment hauria d'haver participat en el concurs i es troba en un descans personal després que l'emissió d'ahir acabés amb la retirada en solitari del concursant, qui va decidir tornar sol a casa i deixar que Fani continués amb l'experiència a l'illa.\nAra, Estefania ha concedit una entrevista a la revista 'Lecturas' on explica el seu passat, el seu polèmic pas pel concurs i la seva vida personal i familiar. Entre altres anècdotes, ha parlat sobre el seu fill de 12 anys i la relació abusiva que va sofrir amb el pare del nen.\nUna tòxica relació amb el seu ex: «Estava cegada i manipulada»\nFani va ser mare quan tenia 22 anys. A la primerenca maternitat se li suma una tòxica relació amb el pare del seu fill, amb el qual admet que ara mateix no té cap mena de relació. Afirma que va viure «situacions molt dures», tant ella com el seu fill. «El vaig haver de denunciar per maltractament, amb proves mèdiques pel mig: blaus, cops al cap...» confessa, destrossada recordant aquells moments. «Ho vaig passar molt malament, vaig viure situacions molt greus», explica.\nTot i això, van donar-se una segona oportunitat que, admet Fani, mai hauria d'haver succeït. «Vaig caure, vaig tornar amb ell perquè estava cegada i manipulada. Vaig haver de tornar a denunciar-lo i ens vam separar», continuava relatant. El seu ex, però, es va saltar l'ordre d'allunyament, fet que encara porta malsons a la concursant, amb qui segueix intentant contactar: «Ara, a través de les xarxes m'insulta, diu que no veu al seu fill perquè jo no li deixo. Això és incert! Tinc àudios on parla amb familiars meus», explicava.\nLa vertadera raó perquè el pare del nen no el pugui veure és, senzillament, que el menor no vol viure amb el seu progenitor: «El meu fill em trucava plorant, només volia tornar a casa. Mai m'ha posat una demanda per no deixar-me veure el seu fill». La sevillana està preocupada ara que apareix en televisió, ja que reconeix que la seva exparella la pot tenir més localitzada i, fins i tot, espera que aparegui pels platós explicant la seva part de la història.\nLa seva mare va abandonar-la quan era petita\nPerò la concursant de 'La isla de las tentaciones' també ha explicat la seva tragèdia quan era encara més petita: l'abandonament de la seva mare. Les va portar a viure amb el pare de la seva germana i, segons relata Fani, l'experiència va resultar «un infern». «Vaig viure situacions molt violentes cap a mi amb cinc o sis anys, i cap a la meva mare. És el causant que ella se n'anés. Les meves germanes no van sofrir la violència d'aquest senyor».\nDesprés d'aquesta situació, Fani va començar a viure amb el seu pare. Això, però, tampoc va resultar com ella pretenia. El seu pare tenia problemes en aquell moment i no podia fer-se càrrec de les nenes, raó per la qual Estefania va acabar vivint amb els seus avis. En aquell moment, segons explica, ella ja era «indomable» i no va aguantar més d'un any i mig en aquelles condicions. Poc després va tornar a viure amb el seu pare i, mesos més tard, va mudar-se a casa del seu primer xicot, on va començar una nova vida que l'ha portat a convertir-se en un dels personatges més reconeguts del panorama actual.


Visita a l'Institut Salvador Seguí - 16 d'octubre de 2017\nLa presidenta de l'Associació d'Higienistes i Auxiliars Dentals de Catalunya (AHIADEC), la Sra. Montserrat Conill, va visitar als alumnes del torn de tarda d'Higiene Bucodental de l'Institut Salvador Seguí de Barcelona el passat 16 d'octubre de 2017. La Sra. Conill va presentar l'Associació i les funcions que realitza, a més dels propers cursos que s'impartiran. També va subratllar la importància de la formació continuada al llarg de la trajectòria professional de tot higiensita dental. També, va aprofitar la visita i els hi va presentar el XVIIè Simposi d'Odontostomatologia de l'AHIADEC.


Casa Moragas - Arquitectura Catalana .Cat\nPtge. Sant Felip, 9\nRemodelació d'un edifici del 1917 del que era del tot necessari conservar-ne la façana al carrer, sens dubte, la millor referència testimonial de l'època de construcció. No enderrocar-la permetia mantenir el volum constructiu. Així doncs, partíem d'una façana que marcaria els espais i estructures interiors. Es va optar per plantejar mitjos forjats i mitjos nivells, resolent les dues entrades que hi ha al passatge i facilitant la situació de la sala d'estar a la mateixa cota que el jardí. Interiorment els espais esdevenen generosos per les bones alçades i la gran quantitat de llum que dóna la claraboia del terrat. A l'interior, l'escala metàl·lica i els paviments de diversos materials faciliten la comprensió dels diferents nivells.


Classificació de formats de fitxers\nEl PSD és un format natiu de photoshop i permet guardar totes les presentacions, retocs, noves creacions realitzades amb aquest programa.\nGuarda els arxius amb 48 bits de color i permet emmagatzemar totes les capes, canals etc. que hi hagi a l'arxiu d'imatge. PSD gairebé no té compatibilitat amb altres programes, de manera que es recomana tenir dos arxius: un en el propi format natiu (. PSD), i un altre en algun format compatible amb altres programes, com JPGE o TIFF.\nEn alguns casos pot ser que tinguem alguna versió antiga de photoshop i que vulguem obrir una imatge guardada en PSD, i que aquesta no sigui compatible amb altres versions, de manera que s'aconsella activar les següents opcions:\n* Per a Windows, obrim Photoshop> seleccionem> Edició> Preferències> Maneig d'arxius.\n* Després marquem la casella de verificació compatibilitat per als arxius de Photoshop.\nD'aquesta manera seran compatibles els arxius amb diferents versions del programa.\nAquesta classe de format que utilitza el sistema de Windows i el Ms-Dos, per guardar les seves imatges. Aquest sistema d'arxiu pot guardar imatges de 24 bits (milions de colors), 8 bits (256 colors) i menys.\nA aquesta classe de fitxers pot seleccionar una compressió RLE (Run Length Encoding) sense pèrdua de qualitat.\nL'ús més comú d'aquest format, és generar imatges de poc pes i no s'aconsella utilitzar-lo en imatges recentment captades, sinó en imatges un cop reduïdes als 24 bits. S'utilitza molt per crear fons per a l'escriptori de Windows.\nÉs un format d'arxius de gràfics de mapa de bits (una trama) desenvolupat per Compuserve. Hi ha dues versions d'aquest format d'arxius desenvolupades el 1987 i 1989 respectivament:\n* El GIF 87, que és compatible amb la compressió LZW, pot entrellaçar, (permetre la visualització progressiva) una paleta de 256 colors i té la possibilitat de crear imatges animades (anomenades GIF animats) emmagatzemant diverses imatges en el mateix arxiu.\n* El GIF 89, que té com a agregat la possibilitat de designar un color transparent per a la paleta i especificar el temps de les animacions.\nUna imatge GIF pot contenir entre 2 i 256 colors (2, 4, 8, 16, 32, 64, 128 o 256) entre 16,8 milions d'la seva paleta. Per tant, atès que la paleta té un nombre de colors limitat (no limitat pel que fa a colors diferents), les imatges que s'obtenien amb aquest format en general eren molt petites.\nNo obstant això, atès que l'algorisme de compressió LZW estava patentat, tots els editors de programari que usaven imatges GIF havien de pagar-li regalies a Unisys, la companyia propietària dels drets. Aquesta és una de les raons per les quals el format PNG s'està tornant cada vegada més popular, en perjudici del format GIF.\nAquest arxiu l'ha desenvolupat la companyia Adobe i es poden guardar en aquest format, tant mapa de bits com imatges vectorials. És molt utilitzat en la impressió professional i en altres aplicacions arribant fins a la impressora de tipus Postcript.\nEPS és adequat per a realitzar intercanvi d'arxius entre programes de maquetació, com ara page Maker o QuarkXPress incloent els de dibuix vectorial (Freehand o corel). És juntament amb el format TIFF, un dels estàndards en el món de l'autoedició.\nEncara que va ser creat per Adobe, un cop s'obre l'arxiu amb Photoshop les dades de la imatge i els gràfics vectorials que pugui contenir l'encapsulat es tramada és a dir es converteixen a píxels.\nSi es vol imprimir un arxiu EPS directament, hem d'utilitzar una impressora compatible amb PostScript.\nAquests arxius al seu torn són més lents en processar que els TIFF, però en els programes de maquetació la visualització es processa més ràpida. Les dades guardades es troben dins d'una càpsula, encapsulats, de manera que si es volen modificar, s'han de tractar amb el programa que els va crear.\nUn dels formats més populars per guardar les nostres imatges digitals, coneguem una mica més sobre el seu origen, caracaterístics que el diferències d'altres formats d'imatge. Iniciem per comprendre d'on deriva el nom JPEG, aquest format va ser creat per Joint Phorographic Experts Group, les sigles d'aquest grup són les que donen el nom del format JPEG o també anomenat JPG.\nAquest format es caracteritza principalment per ser obert, els drets d'autor són lliures i pot ser usat o implementat en un programa, sense necessitat de pagar per drets d'autor.\nEl format JPEG o JPG neix com una resposta a les limitacions d'altres formats, és utilitzat com a extensió predeterminada per les càmeres digitals ja que permet comprimir sense necessitat de baixar la seva qualitat en la resolució i ens allibera l'espai.\nCal esmentar, que el format JPEG és un format de compressió de pèrdua, és a dir que quan guardem una fotografia amb aquesta extensió, la informació que conté la imatge redueix, però aquest detall no és susceptible a l'ull humà, perquè la qualitat de les imatges segueix sent d'alta qualitat.\nNivells de compressió\nAbans que sorgís la necessitat del disseny, desenvolupament, programació, usabilitat web, els dissenyadors gràfics s'entestaven a que mentre més gran fos el pes de la imatge per exemple 300 KB millor seria la resolució i impressió de la imatge.\nDesprés, sorgeix la necessitat de realitzar una transició del disseny imprès al disseny a la web, i una de les sorpreses és que aquestes imatges gegantines que s'imprimien a tot color, a la web necessitaven ser comprimides i reduïdes de pes, perquè les mateixes carregarien fàcilment.\nÉs en aquesta acció de compressió, on el format JPEG juga un paper important, perquè permet graduar el nivell de compressió de cadascuna de les imatges d'aquesta manera podem decidir entre una imatge de baixa qualitat, que implica un menor mida en l'arxiu o una imatge amb alta qualitat, que representa un major pes.\nEl sistema de compressió que fa servir JPEG es basa en reduir informació promediando en les zones de degradat.\nÉs a dir que es calcula el valor de color d'alguns píxels en funció del color dels píxels que els envolten. Per aquestes característiques aquest format és molt eficient a l'hora d'emmagatzemar imatges que tinguin molts degradats i matisos de color.\nEncara que també cal tenir en compte que és gairebé inútil quan volem guardar amb aquest format dibuixos amb grans extensions de colors plans i uniformes o amb vores molt definits, definitivament no es recomana.\nDesa a manera progressiva\nEn algun moment hem entrat a pàgines web que ens mostren les imatges de la pàgina amb una mala qualitat i després es millora. JPEG permet guardar els arxius en manera progressiva, és a dir que a l'hora de carregar la pàgina web les imatges es mostren encara que no hagi carregat totalment.\nLa qualitat de la imatge ira millorant a mesura que es carregui la imatge fins obtenir completament. Això permet mantenir entretingut a l'usuari i d'aquesta forma no se surti del nostre lloc web.\nPer acabar, és important destacar que JPEG és un dels formats més utilitzats fins ara per guardar imatges, però hi ha altres formats com: GIF, PNG, TIFF entre altres, amb característiques que podrien ajudar-nos, segons el projecte que estiguem realitzant.\nEspereu nostres propers articles on parlarem dels avantatges, desavantatges, origen, característiques dels formats: GIF, PNG, TIFF i altres.\nPDF és un format portàtil per a documents (Portable Document Format) desenvolupat per Adobe Systems i molt usat en Internet causa de la seva versatilitat, facilitat d'ús i mida petita.\nSegons pregona extensament a la Xarxa, el format d'arxiu PDF s'ha convertit en l'estàndard per a la distribució de documentació, tant en intranets empresarials com en la web, i sembla igualment un correcte mètode de distribució d'arxius en pre-impressió, són molt populars a la xarxa per diverses raons:\n* Un document PDF té la mateixa aparença, color, tipus d'impremta, gràfics i format que un document imprès.\n* Els arxius PDF es poden veure utilitzant el navegador mateix o es poden emmagatzemar en l'ordinador per a ús o impressió posterior.\n* El programa Lector Acrobat (Acrobat Reader) es pot obtenir gratis per a la majoria dels sistemes operatius.\n* Si bé el programa Acrobat Reader no es pot usar per a editar (modificar) un document PDF, permet copiar text del document a un altre arxiu, i també fer cerques per localitzar una paraula o text.\n* Poden distribuir per tota la web, o mitjançant correus electrònics, o estar en CD, però aquest tipus d'arxius és molt utilitzat a l'hora de compartir informació gràfica o de text, com per exemple, contractes, manuals, i fins i- books.\nEl format PCX va ser desenvolupat per Zsoft, difonent el programari Paint amb el qual els sistemes operatius de Microsoft Windows estaven equipats de manera estàndard des de la dècada dels vuitanta.\nEl format PCX és un format de mapa de bits que admet imatges, les dimensions poden ser fins a 65.536 per 65.536 i que es poden codificar en 1 bit, 4 bits, 8 bits o 24 bits (que corresponen a 2, 16, 256 o 16 milions de colors respectivament).\nL'estructura d'un arxiu PCX és la següent:\n* Un encapçalat d'informació de mapa de bits amb una extensió de 128 bytes.\n* Cos de la imatge\n* Paleta de colors (opcional). Aquest és un camp de 768 bytes que permet emmagatzemar diversos valors de vermell, verd i blau (RGB) per cada element de la paleta.\nEl format PICT s'utilitza en aplicacions de gràfics i de disseny de pàgines de Mac OS com a format d'arxiu intermediari en la transferència d'imatges entre aplicacions. El format PICT admet imatges RGB amb un sol canal alfa i imatges de color indexat, en escala de grisos i mode de mapa de bits sense canals alfa. El format PICT és especialment eficaç en la compressió d'imatges amb grans àrees de color uniforme. Aquesta compressió pot ser espectacular en canals alfa amb grans àrees de blanc i negre.\nAl guardar una imatge RGB en format PICT, pot triar una resolució de 16 o 32 bits per píxel. Per a imatges en escala de grisos o de mapa de bits, pot triar 2, 4 o 8 bits per píxel. En Mac OS amb QuickTime instal lat, hi ha disponibles quatre opcions de compressió JPEG.\nÉs un format d'arxius de gràfics de mapa de bits (una trama). Va ser desenvolupat el 1995 com una alternativa gratuïta al format GIF, que és un format patentat els drets pertanyen a Unisys (propietari de l'algorisme de compressió LZW), a qui tots els editors de programari que fan servir aquest tipus de format han de pagar regalies. Per tant, PGN és un acrònim recursiu de PNG No és GIF.\nCaracterístiques del format PNG\nEl format PNG permet emmagatzemar imatges en blanc i negre (una profunditat de color de 16 bits per píxel) i en color real (una profunditat de color de 48 bits per píxel), així com també imatges indexades, utilitzant una paleta de 256 colors.\nA més, suporta la transparència de canal alfa, és a dir, la possibilitat de definir 256 nivells de transparència, mentre que el format GIF permet que es defineixi com transparent només un color de la paleta. També té una funció d'entrellaçat que permet mostrar la imatge de forma gradual.\nLa compressió que ofereix aquest format és (compressió sense pèrdua) de 5 a 25% millor que la compressió GIF.\nFinalment, el PNG emmagatzema informació gamma de la imatge, que possibilita una correcció de gamma i permet que sigui independent del dispositiu de visualització. Els mecanismes de correcció d'errors també estan emmagatzemats a l'arxiu per a garantir la integritat.\nEstructura d'un arxiu PNG\nUn arxiu PNG comprèn una signatura, que permet indicar que es tracta d'un arxiu PNG, seguida d'una sèrie d'elements denominats fragments. La signatura d'un arxiu PNG (en notació decimal) és la següent:\nLa mateixa signatura en notació hexadecimal és:\n89 50 4E 47 0D 0A 1ª 0A\nCada fragment comprèn 4 parts:\nla mida, un enter de 4 bytes no signat, que descriu la mida del fragment\nel tipus de fragment: un codi de 4 caràcters (4 bytes) comprès per caràcters alfanumèrics ASCII (AZ, az, 65 a 90 i 97-122) que permet establir la naturalesa del fragment\nles dades del fragment\nla CRC (comprovació de redundància cíclica), un codi de correcció de 4 bytes que permet comprovar la integritat del fragment\nEls fragments poden aparèixer en qualsevol ordre excepte pel fet que el fragment de capçalera ha d'anar endavant (fragment IHDR) i el de tancament (fragment ana) darrere.\nEls principals fragments (anomenats fragments crítics) són:\nIHDR Capçalera d'informació de mapa de bits\nPLTE La paleta\nIDATE Les dades de la imatge\nAna El tancament de la imatge\nEls altres fragments (anomenats fragments secundaris) són els següents:\nbKGD El color de fons\ncHRM Les cromaticitat primàries i el punt blanc\ngAMA La gamma de la imatge\nhIST L'histograma de la imatge\npHYs Les dimensions del píxel físic\nsBIT Els bits importants\ntEXt Les dades de text\ntIME L'hora de la darrera modificació\ntRNS La transparència\nzTXt Les dades de text comprimits\n(En anglès significa cru) és un format d'arxiu digital d'imatges que conté la totalitat de les dades de la imatge tal com ha estat captada pel sensor digital de la càmera fotogràfica.\nEl format RAW. generalment porta aplicada compressió de dades sense pèrdua d'informació.\nCom que conté la totalitat de les dades de la imatge captada per la càmera i una major profunditat de color (en general 36-48 bits / píxel), els seus fitxers tenen una mida de fitxer molt gran, tot i que, generalment , usen compressió.\nLes càmeres professionals i semiprofessionals ofereixen en general la opció de gravar imatges en aquest format, a més del format JPG i eventualment altres. També algunes càmeres compactes de gamma alta ofereixen aquesta possibilitat.\nFormat de només lectura\nEls arxius RAW només poden ser creats per càmeres digitals, no per programari. S'usa en aquells casos en què es necessita arxivar una fotografia tal com ha estat captada pel sensor digital, sense cap tipus de processament per la càmera, per poder treballar posteriorment a l'ordinador mitjançant un programa de tractament d'imatges. Per associació amb la fotografia analògica, també sol conèixer el format RAW com negatiu digital.\nDiferents versions del format\nEl gran inconvenient d'aquest format és la manca d'estandardització: cada fabricant de càmeres usa la seva pròpia versió del format, el que pot produir incompatibilitats o que aquesta versió de RAW no es pugui utilitzar en el futur. La iniciativa OPENRAW treballa perquè els fabricants de càmeres creïn un format RAW de codi obert i estàndard. Una alternativa de codi obert podria ser el Digital Negative Format o DNG d'Adobe.\nTIFF, és un format que el desenvolupament Aldus, una companyia propietat actualment d'Adobe.\nÉs un tipus de fitxer estàndard per guardar imatges d'alta qualitat, ja que és compatible amb els sistemes operatius Windows, Linux, Mac, etc. Es troba reconegut per molts programes de retoc i edició gràfica, com ara Paint Shop Pro, Adobe, Quark, Corel etc. No obstant això, si tenim algun dubte sobre com enviar un arxiu per a la seva impressió o edició, optarem pel format universal TIFF, perquè es pugui obrir i editar sense problemes.\nEn emmagatzemar un arxiu en format TIFF, aquest ho guarda amb 48 bits de color incloent capes i canals alfa.\nNo obstant el format TIFF comença a no utilitzar-pel que fa a algunes càmeres fotogràfiques professionals, perquè en processar una foto amb tanta informació, és difícil de moure, visualitzar etc., Aquest procés el alenteix moltíssim, a més que ocupa molt espai en la targeta de memòria de la càmera, per això les càmeres inclouen el format JPEG i el format RAW per a la qualitat de l'arxiu.\nEn canvi utilitzar el format TIFF per escanejar una imatge, és adequat perquè l'arxiu es manejarà directament al PC, i pot destinar també per a la impressió i per a això de la màxima resolució possible.


Xina DL-metionina CAS 59-51-8 per a fabricants i proveïdors de grau alimentari (FCC / AJI / UPS / EP) | Honray\nDL-Metionina CAS 59-51-8 per a Grau Alimentari (FCC / AJI / UPS / EP)\nNom del producte: DL-metionina\nNÚMERO CAS: 59-51-8\nAspecte powder pols cristal·lina blanca\nPropietats del producte: Punt de fusió de 276-279 ℃, Soluble en aigua, Molt difícil de soluble en etanol, Gairebé insoluble en acetona etanol.\nEmbalatge: 25 kg / bossa, 25 kg / tambor o segons el requisit del client\nNom del producte:: DL-metionina\nNÚMERO CAS:: 59-51-8\nDL-metionina (Met abreujat) és un dels 18 aminoàcids comuns i un dels vuit aminoàcids essencials del cos animal i humà. S'utilitza principalment com a additius per a pinsos en farina de peixos, gallines, porcs i vaques per tal de mantenir un creixement saludable dels animals i les aus. Pot millorar la secreció de llet de les vaques, prevenir l’aparició d’hepatosi. A més, també es pot utilitzar com a medicaments per a aminoàcids, solució injectable, infusió nutritiva, agent del fetge protector, cirrosi hepàtica i hepatitis tòxica.\nLa DL-metionina es pot utilitzar en la síntesi de vitamines medicinals, suplements nutricionals i additius per a pinsos.\nLa DL-metionina és un dels components principals de la infusió d’aminoàcids i l’aminoàcid compost. La DL-metionina té una funció hepàtica anti-greix. Aprofitant aquesta funció, les vitamines medicinals sintètiques es poden utilitzar com a preparats de protecció hepàtica.\nCom a aminoàcid essencial del cos humà, la DL-metionina es pot utilitzar com a suplement nutricional en el processament d'aliments i conservants, com ara productes de pastissos de peix.\nSi s’afegeix als pinsos d’animals, la DL-metionina pot ajudar els animals a créixer ràpidament en poc temps i es pot estalviar aproximadament el 40% dels seus pinsos.\nCom a component important en la síntesi de proteïnes, la DL-metionina té un efecte protector sobre el múscul cardíac. Al mateix temps, la DL-metionina es pot convertir en taurina mitjançant el sofre, mentre que la taurina té un efecte hipotensor molt evident. La DL-metionina també té una bona funció per protegir i desintoxicar el fetge, de manera que s’utilitza habitualment en el tractament clínic de malalties hepàtiques com la cirrosi, el fetge gras i diverses hepatitis virals agudes i cròniques. Té molt bon efecte.\nA la vida, la DL-metionina és rica en aliments com llavors de gira-sol, productes lactis, llevats i algues marines.\nMetalls pesants (Pb)\nResidu en encendre\nAnterior: L-triptòfan CAS 73-22-3 per a graus alimentaris\nPròxim: L-isoleucina CAS 73-32-5 per a graus alimentaris (AJI USP EP)\nL-Valine 72-18-4, 73-32-5 L-isoleucina, Grau alimentari L-treonina, L-Leucina de Grau Pharm, Grau L-Treonina Pharm, Nutrició animal,


Habitatge seminova de 5 dormitoris, jardí i piscina en venda a Vilassar de Dalt.\nFantàstica habitatge modern amb una superfície construïda de 386 m² sobre una parcel·la 453 m². L'habitatge va ser construïda en 2019 i totalment equipada per entrar a viure.\nLa distribució de la casa es compon de 2 nivells més un nivell extra al soterrani. A la planta principal, la casa ofereix una sala d'estar amplia i amb espai per a menjador i amb diverses sortides directes a jardí ia la piscina. La cuina totalment equipada també es troba comunicada amb el menjador i també gaudeix de sortida directa a jardí posterior on es troba la barbacoa. A la planta baixa la casa té una estada en planta, la qual es pot habilitar com a dormitori o com a despatx, i també un bany amb dutxa.\nA la primera planta hi trobem la zona de nit. A la cara nord hi ha 2 dormitoris dobles amb armaris encastats que comparteixen un bany complet ia la cara sud un dormitori doble ensuite amb el seu bany complet propi i el dormitori principal amb un enorme bany complet i un vestidor.\nFinalment, al soterrani, hi ha un espai d'aparcament molt ampli per a tres cotxes, una zona de safareig, una cambra de màquines i una estada que pot ser un sisè dormitori o sala polivalent.\nÉs important esmentar que totes les plantes disposen d'accés per ascensor. La casa incorpora sistema d'alarma, sistema de persianes elèctriques i s'ofereix l'opció d'adquirir l'habitatge amb tots els mobles.\nSala d'estar i menjador amb sortides exteriors a jardí i piscina\nCuina àmplia totalment equipada amb sortida a jardí posterior\nDormitori ensuite amb bany complet\nRentador i zona de màquines\nL'habitatge s'ubica a Vilassar de Dalt a només 15 minuts de l'escola internacional, a 25 minuts de centre de Barcelona ia 35 minuts de l'aeroport del Prat (Barcelona).\nDes de la vivenda, es pot arribar a peu a supermercats ia gimansios de la zona. La ubicació és idònia per a aquelles persones que vulguin escapar de l'enrenou de la ciutat sense allunyar-se de aquesta, i estar a prop de col · legis internacionals. El ràpid i pràctic accés a la C-32 (autopista) proporciona una gran connexió amb les ciutats de Barcelona i Mataró.\nUna altra gran comoditat de la zona és l'opció de transport públic a peu de casa, ja que l'autobús que per al Sorli Emotions permet arribar a 25 minuts a Barcelona centre.\nDimensions del terreny 1.013m²


La informació nutricional dona la cara [Pàg. 1 de 3] | Revista | EROSKI CONSUMER\nS'ha acabat allò de girar els envasos per a veure'n el contingut. El govern aposta per un sistema d'etiquetatge alimentari frontal perquè els consumidors coneguin la llista de nutrients dels productes amb una simple ullada. S'anomena nutri-score, combina lletres I colors I eroski, que compta amb el seu propi semàfor nutricional des de fa 11 anys, l'aplicarà de manera pionera a espanya.\nL'etiquetatge té un paper clau a l'hora de decidir si hem de posar un producte al cistell o no. Però entendre la informació nutricional escrita en els envasos encara planteja un rosari de dubtes als consumidors. Per a facilitar la lectura d'aquesta terminologia impossible, en lletra no sempre llegible i xifres que maregen al revers dels productes, Eroski va incorporar fa 11 anys el seu propi semàfor nutricional, un sistema que permet conèixer la quantitat de calories, sucres, greix, greix saturat i sal que aporta la ració d'un producte amb una ullada.\nAra, la cooperativa també serà pionera a adaptar Nutri-Score a Espanya, una nova manera de comunicar el contingut dels nutrients basat en cinc colors i cinc lletres, que a més no implica girar l'envàs. Nutri-Score, una barreja entre el semàfor i les qualificacions escolars amb lletres, és una modalitat completa i senzilla per la qual el Govern espanyol s'ha decantat per a l'etiquetatge. Arriba amb l'objectiu de reduir el consum d'aliments amb alt contingut en greix saturat, sucre o sal, i facilita l'elecció més saludable amb una simple ullada.\nLa Unió Europea va iniciar el 2018 un procés amb fabricants i autoritats sanitàries per a dissenyar una nova normativa encaminada a frenar l'obesitat mitjançant el consum alimentari. En aquest marc, que entrarà en vigor a partir de l'abril de 2020, una mesura principal apunta que les etiquetes frontals dels productes informin de manera clara i senzilla sobre les propietats nutricionals. Fins llavors, fabricants i governs poden apostar pel sistema que considerin més apropiat per a fer proves que facilitin dades a Brussel·les.\nEncara que la informació nutricional obligatòria està harmonitzada a escala comunitari, falta que la voluntària també ho estigui. A Espanya no hi ha un model d'etiquetatge frontal unificat, encara que des de fa més d'una dècada hi ha algunes iniciatives particulars, com el semàfor nutricional, aplicat per Eroski des de fa 11 anys. A Europa coexisteixen diferents FOP (etiquetatge frontal, en les sigles en anglès) com a sistemes o formes gràfiques de presentació, adoptades per diversos països amb diferents criteris i sense una base harmonitzada, amb el resultat de trobar aliments semblants en el mercat europeu, però amb diferents etiquetatges i diferents valoracions. Tot això deriva en incoherències nutricionals o de salut que generen confusió.\nAPORTACIÓ NUTRICIONAL O INGREDIENTS\nLes opcions d'etiquetatge alimentari que operen a Europa, d'aplicació voluntària en tots els casos, es reparteixen en dos grans grups: les etiquetes que esquematitzen l'aportació nutricional i les que assenyalen exclusivament els productes preferibles dins d'una mateixa gamma. En el primer es troba el genèric aconsellat per la Unió Europea, que representa la informació per cada 100 grams de producte i el percentatge sobre la Ingesta de Referència (IR), una forma que comparteixen tant el Regne Unit, que recorre al codi de colors del semàfor (en el qual el vermell és el pitjor nivell), com Itàlia, a través de la representació d'una pila.\nEntre els països que aposten per donar rellevància als ingredients s'enumeren Suècia i Dinamarca, que representen amb un forat del pany de color verd l'opció més saludable dins d'una categoria alimentària, i amb un forat del pany negre la resta; França i Bèlgica, amb l'assignació d'una lletra i un color en funció de la qualitat nutricional dels components (Nutri-Score), en curs d'aplicar-se a Portugal; Finlàndia, a través d'un cor que indica que el producte és baix en sal i greixos i, per tant, cardiosaludable; i els Països Baixos, que atorguen un logotip verd als productes saludables en el marc d'una mateixa gamma alimentària com a diferenciació de la resta, que porten un logotip blau.\nLes dades obligatòries\nIntroduir una nova mesura que ajudi a triar productes processats més saludables no implica afegir més informació nutricional, sinó facilitar la comprensió de la que ja hi ha. A Espanya, les etiquetes dels productes alimentaris han d'incloure, de manera clara, llegible i en castellà, la denominació, els ingredients -ordenats segons la quantitat-, les substàncies causants d'al·lèrgies o d'intoleràncies, la quantitat neta -en litres o grams-, les dates de consum preferent i de caducitat, i les condicions especials de conservació i d'utilització. També el nom i la direcció de l'empresa alimentària, el lloc de procedència o les instruccions d'ús. Després de la nova normativa, en vigor des de finals de 2016, les etiquetes alimentàries han de seguir, a més, nous requisits. Entre aquests, figuren:\nRedactar els textos amb lletra més gran i llegible (un mínim d'1,2 mm d'alçada en envasos grans i 0,9 en els petits).\nDestacar els al·lèrgens en la llista d'ingredients dels productes envasats amb una tipografia diferenciada, a més d'indicar-los en els aliments sense envasar o que s'envasen en el punt de venda.\nReflectir el país d'origen de la carn fresca de porc, bestiar oví, cabrum i aviram, a més de la fresca de bestiar boví, fruites i verdures, mel i oli d'oliva.\nDesignar "olis vegetals" o "greixos vegetals" juntament amb la indicació de l'origen vegetal específic.\nSi un producte no és el que aparenta, com les barretes de cranc, cal aclarir-ho en l'envàs i en l'etiqueta.\nDiferenciar entre "congelat" (obligatori per a la carn, productes carnis i pesca no transformada), i "descongelat" (per als que s'han descongelat abans de posar-los a la venda i que no es podran tornar a congelar).\nSubstituir la paraula "sodi" per "sal".\nInformació relativa al valor energètic''' i al contingut en determinats nutrients.\nAnar a la següent pàgina: El logotip alternatiu, en espera >>\n[Pàg. 1] La informació nutricional dona la cara\n[Pàg. 2] El logotip alternatiu, en espera\n[Pàg. 3] Així funciona el nou sistema


L’Entesa dedicaria els diners de les multes a educació viària | l'Entesa de Palamós i Sant Joan\n← Plenari Ajuntament de Palamós – Novembre\nEscolta l’entrevista a l’Èrik Solés a Ràdio Palamós (14.12.10) →\nL’Entesa dedicaria els diners de les multes a educació viària\nPosted on 20 Desembre 2010\tby entesapalamos\nNotícia a Ràdio Palamós.\nEl grup de l’Entesa a l’Ajuntament de Palamós creu que els diners que es recapten amb les multes de trànsit haurien de servir per a finançar programes d’educació viària o per a millorar la senyalització dels carrers del municipi. El producte de les sancions ajudaria a que s’acabessin produint menys infraccions.\nL’Entesa assegura que no vol fer demagògia amb l’increment de la recaptació per multes que preveu el pressupost municipal de l’any que ve. Aquest pressupost és de 450 mil euros, davant dels 290 mil que s’havien previst per a aquest any. L’Entesa no entra a discutir aquestes quantitats però sí la seva finalitat.\nÈrik Solés creu que és perillós que l’Ajuntament de Palamós consolidi les multes de trànsit com a font regular d’ingressos.


estripanits: Viatge de feina (II)\nViatge de feina (II)\nLa Laura comença a llepar-me-la. És un xic maldestre però s’hi esforça tot i que, la veritat sigui dita, a mi no m’amoïna gaire: la meva sequera fa dies que dura i amb poca cosa en tinc ben bé prou. Ensaliva prou bé però fa servir les mans més del compte, vaja, pel meu gust. Quan la tinc prou molla, s’aparta i es despulla: tal com m’havia semblat, té els pits de bona mida, més macos del que m’havia pensat i, oh, sorpresa!, els sap fer servir: els acosta a la meva cigala i em fa una cubana d’escàndol. No trigo gaire gens a explotar i la meva lleterada li esquitxa la cara i li cobreix tot el mamellam. Ara prenc jo la iniciativa, l’ajec i m’amorro a la seva clòtxina, calenta i xopa. Amolla un esgarip i enceta uns moviments espasmòdics: la seva sequera deu ser també de dies... Se’n va de seguida, els seus regalims mullant els llençols, però jo no m’aturo. Segueixo feinejant als seu entrecuix, dedicant una especial atenció a la seva ullera que humitejo tant cop puc per tal de follar-li acte seguit amb els dits. Crida com una boja i m’excita d’allò més: torno a tenir la polla com una barra de metall. Unes xuclades més al seu botó del plaer i torna a orgasmar entre panteixos i xiscles. La deixo descansar just el temps de posa-me un condó. Segueix al llit tal com l’he deixada: ben eixarrencada, la figa regalimant, inflada i enrogida. Li poso un coixí a sota les anques i la penetro fàcilment. Obre uns ulls com unes taronges, m’engrapa el cul i m’hi empeny encara més. Les envestides se succeixen, cada cop més i més ràpidament: la cubana d’abans em permet allagar la cardada i fer durar el moment. Tot i això, no passen ni cinc minuts que sento que em ve l’orgasme. Sabedor que ella ja ha tingut els seus, em deixo anar i els meus bramuls s’enllacen amb els seus xiscles. Al cap de no res, m’alço, obro un parell de birres i li n’ofereixo una mentre engoleixo un bon glop de la meva.\nAbocat per l' estripanits a les 11:55 a. m.\notres li vas toca bé las teclas ei punyetero. I al final cervesa.\n17 de gener de 2008 a les 19:14\nJa t'ho vas passar bé ja!\n18 de gener de 2008 a les 19:34\nAle ale!!! festival escocès!!!\n23 de gener de 2008 a les 11:36\nfeia dies que no et visitava,veig o millor dit noto que vas fort...\ni a més llegir això a mig de matí uffff.\nsegueix, segueix així....\n23 de gener de 2008 a les 11:54\nostres que fort això si que deu donar set segur que sol va ser un cerveseta.\nsalud i força al canut que si continues aixi et fara falta.\n23 de gener de 2008 a les 12:39\nDoncs a l'hora de la veritat no va ser tant maldestra com semblava, oi? Ni tu tampoc pel que veig. Quantes cervesetes vau necessitar?\n24 de gener de 2008 a les 13:22\nBon toc de tecla!\nNo em puc queixar, no!\nEscocès? D'escocès només hi va haver el que em vaig prendre al bar... I ara m'adono que no he dit on érem! Estava a Gènova.\nBentornada! Ja he vist que també tens feina per donar i per vendre. A mig matí és un bon moment, no?\nVan ser un parell de cerveses: Nastro Azzurro per a més senyes.\nDona, era maldestre mamant-la, de la resta... cap queixa, hahahaha!\n25 de gener de 2008 a les 13:01


La plantilla de La Pobla de Mafumet pren forma - PortalGrana.cat\nLa plantilla de La Pobla de Mafumet pren forma\nLa Pobla de Mafumet està anunciant en aquests darrers dies diferents incorporacions a les seves files. El filial del Gimnàstic de Tarragona s’està reforçant per afrontar amb garanties la temporada 2020/21 a Tercera Divisió. D’altra banda, també s’han conegut les baixes de Sergio Montero i Sergi Cardona.\nEl club pobletà va anunciar fa uns dies l’ascens al filial grana de cinc jugadors procedents del Juvenil A de Divisió d’Honor del Nàstic. Els defenses Víctor Bastardo i Sergio Cáliz, el migcampista Ricard Robledo i els atacants Zakzaria El Idrissi ‘Zaka’ i Marc Álvarez jugaran la propera temporada sota les ordres d’Albert Company.\nA més, fins al moment, el filial ha comunicat la incorporació de tres jugadors, tots ells per reforçar la línia defensiva. David Grifell aterra a La Pobla de Mafumet procedent del CF Igualada de Tercera Divisió. El central de 20 anys ha disputat 22 partits com a titular aquest curs, i ha marcat 2 gols amb el conjunt de l’Anoia.\nPer altra banda, Bruno Llorente també vestirà la samarreta grana. El lateral dret arriba procedent del Vilassar de Mar, també de Tercera. El jove jugador (20 anys) ha participat en 16 enfrontaments aquest curs i ha anotat un gol.\nEl darrer fitxatge anunciat és Dani Argilaga, fins ara jugador de l’AE Prat de Segona B. El lateral esquerre de 28 anys ha jugat en 23 partits a la categoria de bronze amb l’equip del Baix Llobregat, i ha marcat 1 gol. Anteriorment, Argilaga havia militat a l’Ascó.\nCardona i Montero, baixes importants\nDos pesos pesants del filial grana no continuaran. El lateral Sergi Cardona (22 partits disputats en la temporada 19/20) no va acceptar l’oferta de renovació del Nàstic i continuarà la seva trajectòria lluny de Tarragona.\nSergio Montero (12 partits amb el filial) tampoc seguirà a la plantilla de la Pobla. El mitjapunta era un dels referents en atac del conjunt d’Albert Company i ja havia tingut minuts amb el primer equip.\nPobla de Mafumet, Sergi Cardona, Sergio Montero


Curs d’iniciació a l’horticultura ecològica ‹ SOM LO QUE SEMBREM\nA Can Piella es fa cada diumenge des del dia 27 un curs d’iniciació a l’horticulura ecològica.\nLa data límit d’inscripció ja ha passat però potser encara no s’han esgotat totes les places. Si així fos, agrairem que ens aviseu amb un comentari:\nJa ha arribat el primer curs gratuït d’iniciació a l’horticultura ecològica a Can Piella!!\nDes de l’associació per a la Conservació de la Piella us invitem a participar en un crus d’horticultura ecològica per a totes aquelles interessades en aprendre els conceptes bàsics d’aquesta pràctica. Aquest es realitzarà tots els diumenges a partir de les 11:00h del matí entre el 27 de gener i 7 d’abril.\nDiga’ns el teu nom i cognoms, de quina població vens i respon a un parell de preguntes:\n– Què en saps de l’agricultura ecològica?\n– Per que t’interessa aquest curs?\nTot això cal que ho enviïs al correu canpiella@gmail.com abans del dia 22 de gener. Pensa que hi ha places limitades!!\nL’objectiu és apropar aquests coneixements als veïns dels pobles del voltant de la masia contribuint així a la seva autonomia alimentària. Els veïns aprendran a treure fruits de la terra tot millorant la salut dels seus aliments, del nostre entorn i per tant d’un mateix. I és que aquest curs vol visibilitzar que front a l’agroindústria predominant, existeixen alternatives de producció totalment sostenibles i socialment justes.\nI per anar fent boca….. aquí us deixem l’índex del curs!\n1. Visita per Can Piella i introducció al curs\n2. Què és l’agricultura ecològica?\n2.1 Agricultura tradicional\n2.2 Agricultura convencional i integrada\n2.4 Història agrícola de Can Piella i el seu entorn\n3. Context natural de l’hort eològic\n5. Treball de la terra\n5.1 Què és el sòl?\n5.2 Com i perquè treballar la terra\n6.1 Perquè regar\n6.2 Com i quan regar\n6.3 Metodes d’estalvi\n7. Eines necessàries\n8.1 Què és la fertilitat i perquè serveix?\n8.2 Conseqüències del fertilitzant químic\n8.3 Tipus de fertilitzants en agricultura ecològica\n8.3.1 El compost\n8.3.2 Adob verd\n8.3.3 Els fems\n9. Associacions de cultius\n10. Rotacions de cultius\n12. Protecció de cultius\n13. Marges de cultius\n14. Reproducció vegetal\n14.1 Reproducció per llavor\n14.1.1 Obtenció i selecció de llavors\n14.2 Altres formes de reproducció\n14.3 La sembra\n14.3.1 Sembra directa\n14.3.2 Sembra en planter\n14.4 El repicat i el transplant\n15. Sanitat vegetal\n15.1 Conseqüències de l’ús de plaguicídes quimics-sintètics\n15.2 El control natural de plagues\n15.2.1 Associacions i rotacions\n15.2.2 Closos i cobertures vegetals\n15.2.3 Treballar correctament la terra\n15.2.4 Gestió de restes de collites\n15.2.6 Plantes insecticídes i reforçants. Els preparats\n15.2.7 Derivats protectors\n15.2.8 “Males herbes”\n16. Cultius hortícoles (característiques particulars de cada cultiu)\n17. L’hort medicinal i aromàtic\n18. L’hort mes a mes\n18.1 Característiques geoclimàtiques del Vallès\n18.2 La lluna i el cosmos\n18.3 Característiques mes a mes\n19. L’entorn de l’hort\n19.1 Barreres vives\n19.2 Fauna beneficiosa\n19.2.3 Granotes i peixos


Vallparadís, fa un milió d’anys | Les Set Edats\n← Entre l’esquerra darwiniana i l’esquerra rousseauniana\nLes contribucions de John Tate a la teoria dels nombres algebraics (Premi Abel, 2010) →\nEn el 2005, en el marc de les obres d’ampliació de l’estació dels FGC a Vallparadís (Terrassa), es descobrí un jaciment d’interès paleontològic i arqueològic. Diverses campanyes d’excavacions, entre el 2005 i el 2007, contribuïren al coneixement d’aquest jaciment. En un article a la revista PNAS, signat per membres de l’Institut de Paleoecologia Humana i Evolució Social, el Muséum National d’Histoire Naturelle (París), el Centro Nacional de Investigación en Evolución Humana (Burgos) i l’Institut Cartogràfic de Catalunya, presenten aquest jaciment d’una antiguitat estimada d’1 milió d’anys.\nEl jaciment abasta un període situat entre el subcron Jaramillo (1.070.000-900.000 anys d’antiguitat) i el començament del Pleistocè Mitjà (780.000 anys d’antiguitat). Aquesta antiguitat ja justifica del tot la vàlua de l’emplaçament. La seqüència, de 200.000 anys és relativament rica, tant pel que fa a l’aspecte paleontològic com arqueològic. D’especial interès és una capa, datada de fa 1 milió d’anys. En aquesta cap hom ha trobat nombroses restes d’eines i fòssils de macromamífers (alguns dels quals, si més no, mostren incisions fetes per eines humanes).\nLa datació es fonamenta en una diversitat de tècniques: anàlisi paleomagnètica, resonància paramagnètica de sèrie d’urani, datació relativa a través de fòssils guia, etc.\nEntre Orce i Atapuerca\nLes restes de Vallparadís se situen cronològicament entre les del jaciment d’Orce (a Granada, d’una antiguitat de 1,3 milions d’anys) i d’Atapuerca (a Burgos, de 800.000 anys d’antiguitat). Deixant de banda troballes més antigues d’Atapuerca (amb 1,2 milions d’anys d’antiguitat), Vallparadís contribuiria a afermar la presència humana a la Ibèria del Pleistocè Inferior.\nEl Pleistocè inferior\nA Vallparadís no s’ha trobat cap fossil humà més enllà de la indústria lítica. Aquestes eines de pedra corresponen al període olduvaià, és a dir al primer estatge del Paleolític Inferior. Per fer les eines, hom partia de cuarç, sílex o lidita, segons la disponibilitat de cada lloc.\nLa Terrassa d’aquella època comptava amb una megafauna abundant (hipopòtams, elefants, rinoceronts). La població humana s’orientava sobretot al consum de cérvols, bòvids i èquids. Havien de competir amb caçadors com els jaguars i carronyaires com les hienes.\n– A new Lower Pleistocene archeological site in Europe (Vallparadís, Barcelona, Spain). Kenneth Martínez, Joan Garcia, Eudald Carbonell, Jordi Agustí, Jean-Jaques Bahain, Hugues-Alexandre Blain, Francesc Burjachs, Isabel Càceres, Mathieu Duval, Christophe Falguères, Manuel Gómez, Rosa Huguet.


Barcelona acollirà el 12è Congrés Europeu de Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual - Valors\nJoan Salicrú| 25/06/2018 |General|\nBarcelona serà, l’any vinent, la seu del 12è Congrés Europeu de Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual. El congrés, organitzat per l’Associació Europea per la Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual (EAMHID), se celebra cada dos anys en una ciutat europea. L’últim va ser a Luxemburg i lanterior a Florència.\nA Barcelona, el comitè organitzador comptarà amb el suport de les Fundacions Althaia i Ampans. Precisament va ser després de les ponències d’Althaia i Ampans al congrés de Luxemburg quan l’EAMHID va pensar en fer el congrés a Catalunya.\nEl president de l’Associació Europea per la Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual, Roger Banks es va reunir fa uns dies amb les entitats del Comitè organitzador, que convertiran el Congrés Estatal sobre Alteracions de la Conducta que organitzen les fundacions manresanes en el Congrés Internacional.\nEl congrés se celebrarà del 23 al 25 de maig de 2019 i tractarà de com fer front als trastorns de la conducta des dels diferents serveis – educatius, sanitaris, comunitaris – i de com millorar el benestar i la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual i malaltia mental que presenten alteracions de la conducta. Comptarà amb debats i la presentació d’estudis científics a càrrec de nombrosos ponents de prestigi internacional.\nEl Congrés, que tindrà lloc al recinte Fira Barcelona, s’adreça especialment a professionals dels àmbits de la salut, l’ensenyament i l’atenció directa, així com a persones amb discapacitat i/o malaltia mental i les seves famílies. – REDACCIÓ\n←Petards solidaris per Sant Joan\n→Mig centenar de voluntaris fan torns per protegir el niu d’una tortuga


Maite Galdeano apareix amb un rostre més rejovenit\nLa mare de Sofía Suescun ha aparegut irreconeixible a ‘Sálvame’ i ha explicat els retocs estètics que s’ha realitzat\nper Beatriz Paricio Cabañas 11/01/2019 15:00h | Actualitzat a 2019-01-12 15:13h\nMaite Galdeano ha aparegut a 'Sálvame' amb un rostre completament diferent que ha deixat atònits tothom aquest dilluns passat, tal com ha avançat 'La Coctelera'. És més que evident que la mare de Sofía Suescun s'ha sotmès a nombrosos retocs estètics per revitalitzar la seva cara i semblar més jove.\nMaite Galdeano sembla més jove\nDisposada a defensar completament Sofía Suescun al nou programa de Telecinco, 'Gran Hermano DÚO', Maite Galdeano ha passat per 'Sálvame' per mostrar tot el seu suport a la seva filla abans que entri a la casa de Guadalix de la Sierra. Tanmateix, no ha passat gens desapercebut el seu gran canvi i és evident que s'ha realitzat una sèrie de retocs estètics.\nElla mateixa ha afirmat que Sofía va ser qui la va animar a fer-se els retocs per sentir-se «molt més maca i segura que abans». A més a més, també ha explicat que ha estat la seva filla qui ha pagat totes les intervencions a les quals s'ha sotmès Galdeano. Jorge Javier Vázquez no ha pogut evitar parlar sobre el tema durant la gala de 'GH DÚO': «Home Maite, any nou, cara nova». A això Galdeano ha respost «Doncs sí, cortesia de la clínica Brussel·les».\nLa mare de Sofía Suescun sembla més jove gràcies als retocs estètics que no han passat desapercebuts | Telecinco\nEn aquest sentit, Maite Galdeano ha confirmat que s'ha injectat botox i infiltracions d'àcid hialurònic a la cara. D'aquesta manera ha aconseguit desfer-se de bona part de les arrugues i marques de l'edat, juntament amb les que ha estat arrossegant durant bastant temps per problemes de salut. A més a més, la mare de Sofía Suescun també ha aprofitat per fer-se infiltracions als llavis, fent-los més tersos i voluminosos, aconseguint rejovenir el seu rostre.\nMés notícies relacionades: Sofía Suescun i Kiko Matamoros, un idil·li rere les càmeres.\nRaquel Bollo s'enfronta a Maite Galdeano\nUn cop passada la sorpresa, ha tingut lloc l'entrevista que ha girat entorn del fet que Maite té ganes que la seva filla surti amb un famós per assegurar-se un futur a la televisió. En un moment donat, 'Sálvame' ha rescatat un àudio de la mare de Sofía Suescun on intentava que la jove entabanés Manuel Cortés, fill de Raquel Bollo, per aconseguir sortir als programes del cor i fer diners.\nLlavors Raquel Bollo va esclatar: «Que li diguis a la teva filla que es pengi d'algú em sembla vergonyós… Jo això ho vaig escoltar quan no estava a la tele. Com a mare i com a dona, m'ofèn escoltar-te. Li inculques a la teva filla que visqui d'un home i la pobra Sofía no té culpa de res».\nRaquel Bollo i Maite Galdeano han discutit pels seus fills a 'Sálvame' | La Coctelera\nPer defensar-se, Maite ha afirmat: «Sóc persona i em vaig confondre, així que val, ho sento, però vull deixar ben clar que jo a la meva filla sempre li he inculcat uns valors molt bons i l'he educat en la sobirania de la rectitud».\nTanmateix ha atacat de nou a Raquel Bollo dient que «l'havien recollit una altra vegada en el programa» i ella li va etzibar: «Torno a treballar perquè la meva economia no està com abans, però saps quina és la diferència, que jo estaria molt a gust a la meva casa, perquè em tindrien molt bé, però no vull viure de cap home».\nAnar a portada Última hora Televisió Última hora Gran Hermano Última hora Sálvame Última hora Sofía Suescun


Regals | Emporion\nnúm. 39 -març- 2010Opinió\nper Mercè Pagès\t el març 22, 2010\nPassades les festes de Nadal, Cap d’Any i Reis, comentava amb unes amigues -totes àvies com jo i amb les quals fem trobades per allò de no descuidar la nostra amistat, que valorem prou-, de com m’era de difícil encertar el regal adequat per obsequiar fills i néts en aquestes diades. Amb recança ens preguntem què se n’ha fet d’aquella il·lusió que els feia de petits obrir els paquets que els havien deixat els Reis? Vèiem aquelles cares il·lusionades, aquella alegria de grans i petits obrint les capses apilonades davant la finestra. És difícil oblidar aquells breus però entranyables moments, així com les anècdotes que sovint acompanyaven aquests agradables esdeveniments. En els anys que nosaltres recordem, hi havia tantes coses per regalar als nostres infants! Eren joguines molt i molt esperades: un estoig de llapis de colors que feia temps que demanaven, un patinet, la primera bicicleta, els llamins… Per als més grans, ho teníem fàcil, perquè sabíem de segur que aquell bonic mocador del coll que combinava tant amb l’abric o la jaqueta, o aquella bata granat, o aquella corbata, o el jersei, el xandall o el pijama serien ben rebuts. Teníem un munt de coses per escollir, i no és que ara no n’hi hagi, al contrari, n’hi ha moltes més, potser massa. Però els néts s’han fet grans i els regals ja no poden ser els mateixos. Ara tot es decanta cap a materials electrònics, digitals, musicals, i complements per a aparells que nosaltres no coneixem. Peces de vestir? Ni pensar-hi, ja les tenen, se les compren quan les necessiten i, per descomptat, al seu gust. Això ja no és el regal esperat.Cada any ens trobem amb aquest petit, o no tan petit, problema. No quedem mai satisfetes de com hem fet els regals en aquestes festes, sempre pensem: “L’any que ve ho faré diferent”. Però empasseguem amb el mateix. Quin regal podem fer-los ara que ja són grans? Segurament és per la confiança que els tenim i perquè els coneixem molt que no ens atrevim a comprar-los res sense preguntar-los si allò que hem pensat els agradarà, o bé ja directament quin és el regal que volen. Tot és molt car i no volem gastar els diners amb res que no els agradi. El problema s’agreuja quan de l’objecte demanat nosaltres no hi entenem ni un borrall, i en aquest punt ja estem ben perduts! La cosa es complica: si l’obsequi l’han de triar ells, perquè és comprensible que sigui del seu gust, acabes pensant que el més pràctic és donar-los els diners o anar a la botiga a pagar el regal escollit. No m’agrada ni una cosa ni l’altra, però ho comprenc, i malgrat no agradar-me, ho accepto.\nI els regals de casament? Això també ha canviat, i de quina manera. Abans (pel que jo recordo), quan una parella es casava podia trobar-se que els convidats els havien regalat tres gerros d’aigua, dos jocs de cafè, tres o quatre safates iguals, dues paneres per al pa i uns quants estris més que no podrien utilitzar. La família més propera, però, sí que preguntava als nuvis què els feia falta per moblar la nova llar. Més endavant, i això va ser molt més pràctic, la tendència era escollir un comerç amb una reserva d’objectes prèvia a gust dels que en serien els usuaris. Aquesta opció facilitava la tasca dels convidats i assegurava la utilitat i la bona acceptació de l’objecte regalat.\nPerò el que jo no sabia (ho comentaven les amigués arran dels últims casaments als quals les havien convidades) era que quan rebien la invitació se’ls facilitava també el número de compte d’una entitat bancària o d’estalvi i se’ls feia avinent que hi podien ingressar els diners que volien destinar al regal. Sense comentaris. Jo, de protocols i actes socials no hi entenc pas gaire (per curiositat, consulto la Wikipedia i m’assabento que per fer un regal correcte en aquestes ocasions s’ha de calcular l’import del que pot costar el cobert del restaurant en què es fa la festa, i una mica més). Això pot ser molt pràctic, però on arribarem? Pensant-ho bé, podríem aplicar el sistema que cadascú que participi en el convit pugui adquirir un tiquet que es posi a la venda per al gran esdeveniment.\nPerò si el regal és per a una altra ocasió, com pot ser un aniversari, una visita, un petit compromís, un agraïment, una amistat…, la cosa resulta molt més fàcil i simpàtica. Com m’agrada escollir un llibre, uns bombons, unes flors… Em direu que això també és una mica complicat perquè, quin llibre li agradarà, quines flors, quins bombons? Però aquí el que compta és el detall i la sorpresa, que sempre s’agraeix. Perquè en definitiva, el que desitgem és fer contenta la persona que volem obsequiar.\nLa nova C-31 al Baix Ter: els antecedents


Amb el lema Escoltar i caminar junts, 7 anys després de la publicació de l’encíclica Laudato si’ del Papa Francesc, durant la setmana del 22 al 29 de maig, els catòlics d’arreu del món, celebrarem els progressos que ja s’estan aconseguint en el camí de la conversió ecològica integral i ens volem comprometre a caminar plegats per intensificar els nostres esforços en la cura de la casa comuna.\nAmb aquest motiu, i tal com vàrem avançar en una circular, la Xarxa d’entitats Laudato si’, de la que la Lliga forma part, celebrarà un acte a Barcelona el dilluns dia 23 de maig a les 18:30 h, a la sala d’actes de Cristianisme i Justícia (Roger de Llúria, 13). També es podrà seguir online.\nEls socis i amics de la Lliga esteu especialment convidats a participar-hi!\nAdjunt trobareu el programa detallat.\n27 d'abril Barcelona


Puig Lluçà | Mapes de Patrimoni Cultural\nPuig Lluçà Sant Feliu Sasserra\nA 1500 metres per pista forestal de la carretera B-431, punt quilomètric 64'3\nEls murs de càrrega presenten diverses reformes en alguns panys i heterogeneïtat en la conservació de l'arrebossat.\nRef. cad.: 006A00047\ndt., 04/04/2006 - 02:00\nPuig Lluçà està enclavada en un extrem del serrat de Puig Lluçà, en una zona de forts desnivells a llevant de la riera de Relat, a l'altura del pla d'Argilers.\nEs tracta d'una masia de mitjanes dimensions formada per un volum principal de planta quadrada i diverses construccions annexes d'us agropecuari ubicades davant la façana principal. El volum principal està format per planta baixa i primer pis i té la teulada a doble vessant amb aigües a la façana principal. Els murs de càrrega són de maçoneria de pedra amb carreus grans a les cantonades, que queden diferenciades.\nLa façana principal, orientada al sud-oest, queda tancada dins la lliça i presenta sis obertures disposades simètricament. A la planta baixa s'hi obre al centre una portalada amb brancals de pedra i llinda datada el 1866. A la dreta hi ha una finestra emmarcada amb maó i a l'esquerra una porta, també emmarcada amb maó. Al primer pis, i sobre la porta principal, hi ha un balcó emmarcat amb pedra bisellada i a banda i banda té una finestra emmarcada amb pedra bisellada.\nLa façana sud-est presenta tres obertures disposades irregularment que combinen el maó i la fusta en l'emmarcat. A l'esquerra de la façana hi ha la porta que dóna accés a la lliça.\nLa façana nord-est presenta cinc obertures, dues a nivell de planta baixa i tres a nivell de primer pis. Destaquen la finestra petita de la planta baixa i les dues finestres dels extrems del primer pis, emmarcades amb maó. A la part esquerra hi sobresurt una estructura de maó que correspon a la cisterna que recull l'aigua de la teulada. Una petita elevació del terreny permet l'accés a la porta central d'aquesta façana, que es troba a nivell de primer pis.\nLa façana nord-oest presenta únicament dues obertures a nivell de planta baixa.\nDavant la façana principal hi ha una lliça delimitada als costats per dos murs de pedra i al davant per diverses estructures construïdes amb pedra i totxana d'ús agropecuari, entre les que destaca una gran pallissa amb teulada a doble vessant, davant la qual s'hi ubica l'era.\nEl significat etimològic de Lluçà, que en aquest cas és una deformació de Jussà, prové de Jus i significa que està per sota. El nom es deu segurament al seu emplaçament.\nLa masia de Puig Lluçà, també esmentada com Puig Jussà i Puig inferior, es troba documentada des de la baixa Edat Mitjana, en un document del 22 de novembre de 1406 en que apareix Puig Jussà a la llista de caps de casa súbdits del monestir de Lluçà fet en motiu de la proclamació d'un sagramental o salvaguarda reial. També surt reflectit en un capbreu de la cambreria de Santa Maria de l'Estany datat entre finals del segle XIV i principis del XV en la que apareixen unes peces de terra del mas Puig inferior, corresponents a la batllia del mas Serra de Sant Feliu, com a propietat del monestir. L'edifici actual va ser construït a mitjans del segle XIX tal com es reflecteix amb la data que apareix a la llinda de la porta principal: 1866.\nPLADEVALL, A, Santa Maria de Lluçà. Antiga canònica agustiniana, 1997\nROCAFIGUERA, F de, El capbreu de la cambreria de Santa Maria de l'Estany de temps del cambrer Antoni Bet, Patronat d'Estudis Ausonencs, 1987


El Consell Comarcal presenta als ajuntaments de la comarca els estudis sobre la cobertura mòbil i el potencial fotovoltaic a la Segarra en el marc dels Projectes Next Generation. — Consell Comarcal de la Segarra\nEl Consell Comarcal presenta als ajuntaments de la comarca els estudis sobre la cobertura mòbil i el potencial fotovoltaic a la Segarra en el marc dels Projectes Next Generation.\nEl Consell Comarcal presenta als ajuntaments de la comarca els estudis sobre la cobertura mòbil i el potencial fotovoltaic a la Segarra en el marc dels Projectes Next Generation. L’acte de presentació es va fer a la Sala Francesc Buireu amb la presentació del conseller comarcal de l’àrea tècnica, Xavier Pintó, i la consellera de sostenibilitat i canvi climàtic, Dània Verdés. Es va comptar amb una bona representació municipal. https://www.ccsegarra.cat/actualitat/noticies/el-consell-comarcal-presenta-als-ajuntaments-de-la-comarca-els-estudis-sobre-la-cobertura-mobil-i-el-potencial-fotovoltaic-a-la-segarra-en-el-marc-dels-projectes-next-generation https://www.ccsegarra.cat/actualitat/noticies/el-consell-comarcal-presenta-als-ajuntaments-de-la-comarca-els-estudis-sobre-la-cobertura-mobil-i-el-potencial-fotovoltaic-a-la-segarra-en-el-marc-dels-projectes-next-generation/@@download/image/Presentacio01.jpg\nL’acte de presentació es va fer a la Sala Francesc Buireu amb la presentació del conseller comarcal de l’àrea tècnica, Xavier Pintó, i la consellera de sostenibilitat i canvi climàtic, Dània Verdés. Es va comptar amb una bona representació municipal.\nMoment de la presentació a la Sala Francesc Buireu (Cervera)\nEl Consell Comarcal de la Segarra, va rebre finançament per part de la Diputació de Lleida per realitzar estudis d’àmbit comarcal en el marc del Pla de cooperació per a la redacció de Projectes Next Generation. L’objectiu dels projectes d’àmbit comarcal que es demanaven era per identificar, valorar i planificar el desenvolupament d’inversions susceptibles de contribuir a la transformació econòmica a la comarca.\nEl Consell Comarcal de la Segarra, va optar per realitzar dos estudis: Estudi de la cobertura mòbil de la comarca i l’Estudi del potencial fotovoltaic (instal·lacions autoconsum compartit) de les cobertes municipals. Per escollir els àmbits temàtics i els projectes a portar a terme des del Consell Comarcal es van tenir en compte diferents aspectes, com per exemple, plans estratègics comarcals ja realitzats, que els àmbits escollits, tècnicament, fossin més viables i amb més potencial i el temps disponible per realitzar les contractacions i l’execució dels treballs.\nRespecte a l’estudi de cobertura mòbil elaborat el Fernando Pascual i Carlos Maroto, enginyers de l’empresa BCN PROJECTA ASSOCIATS, SL és una acurada radiografia de quina és la situació de la comarca i quines opcions de millorar-la hi ha. Per això van fer estudi de la xarxa d’antenes i estudis de cobertura in situ, per determinar quines són les zones fosques o que presenten més problemàtica. Estudi del tipus de tecnologia que hi ha instal·lada, i propostes quantificades de com es podria millorar (compartició d’infraestructures, propostes de nous emplaçaments, etc.).\nPel que fa a l’estudi potencial de generació solar amb instal·lacions fotovoltaiques d’autoconsum compartit, en edificis municipals de la Segarra, ha estat elaborat per Xavier Terribas Sala, enginyer industrial. L’estudi ha analitzat els consums dels edificis municipals i, d’acord amb això i les cobertes disponibles, es proposen instal·lacions fotovoltaiques per cobrir la demanda de diversos edificis (autoconsum compartit). Presenta una estimació de costos i temps d’amortització d’acord amb els consums estudiats, de cada municipi.\nEl cost total, dels dos estudis, han estat 30.000 € (30.277,7 €), finançats a través del Pla de cooperació per a la redacció de Projectes Next Generation, dirigides als Consells Comarcals (Fons Next Generation).\nImatges de la presentació dels estudis.


La Junta de Govern aprova la concessió de 480 sol·licituds per un valor de 1.322.350 € de les ajudes especials de PalmaActiva per a la recuperació econòmica dels comerços i empreses de Ciutat - PalmaActiva\nLa Junta de Govern aprova la concessió de 480 sol·licituds per un valor de 1.322.350 € de les ajudes especials de PalmaActiva per a la recuperació econòmica dels comerços i empreses de Ciutat\nPosted on 23 desembre, 2020 by Redacció PalmaActiva\nLa setmana vinent s’aprovaran 205 sol·licituds més per un valor de 529.650 €\nLa Junta de Govern d’avui ha aprovat la concessió de 480 sol·licituds per un valor de 1.322.350 euros de les ajudes de PalmaActiva i l’Ajuntament de Palma per ajudar a micro-empreses, petites empreses i autònoms de Ciutat afectats per la pandèmia de la COVID-19. La propera setmana la Junta de Govern aprovarà la resta de sol·licituds, 205, per una valor de 529.650 €. Així ho ha explicat avui en roda de premsa Rodrigo Romero, regidor de Promoció Econòmica i Ocupació, que ha afirmat que d’aquesta manera abans de final d’any s’hauran aconseguit aprovar totes les sol·licituds d’aquestes ajudes especials de 1.852.000 €, les de més quantia concedides mai a Balears per a autònoms i comerços.\nRomero ha volgut posar en valor la ingent feina feta pel personal de PalmaActiva per resoldre aquestes sol·licituds abans de final d’any, “d’aquesta manera el proper mes de gener les persones beneficiàries ja cobraran les ajudes”.\nL’edil ha destacat que els 685 beneficiaris rebran de mitjana 3.173,01 € –l’ajuda màxima que es concedirà, sumant les dues línees de subvencions, serà de 7.100 €–. L’edil ha detallat que han pogut optar a les subvencions les sol·licituds demanades entre els dies 21 i 30 d’octubre. Les ajudes s’han acceptat per ordre d’entrada fins que s’ha esgotat el crèdit, i es podia presentar una única sol·licitud per empresa.\nD’aquests 685 beneficiaris, 475 (69,3%) rebran les ajudes de la línea 1 (liquiditat), mentre que 210 (30,7%) rebran també les ajudes de la línia 2 (ocupació). 509 sol·licitants (74,3%) són autònoms, mentre que 176 (25,7%) són persones jurídiques.\nTota la documentació s’ha presentat de manera telemàtica mitjançant una aplicació informàtica a la pàgina web de PalmaActiva, l’entitat durant aquestes setmanes ha dedicat tots els recursos possibles a tramitar les subvencions. “Ha estat la primera vegada que fèiem front a aquest tipus de subvencions i a aquesta gran quantia; gràcies a la implicació del personal de PalmaActiva podrem ajudar el més prest possible als comerços i empreses de Palma”, diu Romero.\nPosted in Comerç, Ocupació, Empresa, NotíciaTagged ajudes, Comerç, Empresa, palma, subvencions\n46 establiments han rebut les ajudes a la inversió de PalmaActiva per al petit comerç\n10 persones troben feina de manera col·laborativa gràcies a un programa gratuït d’inserció laboral de PalmaActiva\nPalmaActiva va oferir l’any passat 196 accions formatives, que van ser seguides per 3.492 alumnes\nPalmaActiva apropa el comerç de proximitat a les escoles de Palma\nEl regidor de Promoció Ecònomica i Ocupació Rodrigo Romero visita zones comercials de Palma amb AFEDECO\nMés del 50 % de les afiliacions que es registren a Balears es fan a Palma\nPalmaActiva ja ha abonat 1.426.000 euros de les ajudes extraordinàries per la COVID-19\nHemeroteca Selecciona el mes febrer 2021 gener 2021 desembre 2020 novembre 2020 octubre 2020 setembre 2020 agost 2020 juliol 2020 juny 2020 maig 2020 abril 2020 març 2020 febrer 2020 gener 2020 desembre 2019 novembre 2019 octubre 2019 setembre 2019 agost 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016


Una petita història per a un gran monument | Diari de Tarragona\nUna petita història per a un gran monument\n'La petita història de l'Arc de Berà' dóna a conèixer l'element singularde Roda entre els lectors més petits\n22 de Agosto de 2016 - 08:00 hs\nEls autors van dedicar ´La petita història´ a grans i petits . Foto: j. boronat\nLa magnitud de l’Arc de Berà queda recollida en La petita història de l’Arc de Berà, destinada als més menuts, per donar-los a conèixer aquest element singular, identitari i emblemàtic de la romanitat a Tarraco, ubicat a Roda de Berà.\nEl quadern és fruit de la complicitat establerta entre Josep Maria Martorell, autor dels textos i la il·lustració de la reconeguda ninotaire, Pilarín Bayés. La publicació, impulsada per Les Monges Associació Cultural, amb el suport de l’Ajuntament, es va presentar dissabte al capvespre al Casino Municipal de Roda, en el marc dels actes de la festa major.\nLa presentació va anar a càrrec de Maite Blay, professora de Cultura Clàssica, la qual va parlar del que significa aquest monument i de les seves primeres experiències de la infància, en veure l’Arc de Berà, així com del dilema sorgit en una època passada sobre la seva correcta denominació.\nBlay també es va referir a la trajectòria professional dels ‘pares’ de la història que es presentava, Josep Maria Martorell i Pilarín Bayés. Una història centrada en tres nens de l’escola, al càrrec de la mestra de sempre, que els imbueix en un projecte que faci un itinerari per la història rodenca i des de la pròpia experiència d’infància.\nEntre vuit i dotze anys\nEl llibre va dirigit preferentment a la canalla d’entre 8 i 12 anys. En paraules de Josep Maria Martorell, respon a una antiga idea que per circumstàncies no va prosperar «i ara ha trobat el moment de veure la llum». L’autor dels textos va manifestar que el quadern va dedicat a la memòria de l’arqueòleg Xavier Dupré, «gran investigador de l’Arc de Berà» i a la del pintor Albert Sangrà, que va estudiar la columna Trajana i va pintar Luci Licini Sura, quadre que va regalar posteriorment a l’Ajuntament de Roda. El quadre va romandre exposat a la sala durant aquest acte.\nPer la seva banda, Bayés va admetre veure’s sorpresa «pel molt que dóna la petita història de l’Arc de Berà, a l’hora d’il·lustrar-la», alhora que feia esment també de les primeres imatges que, essent menuda, encara recorda, quan la carretera passava per sota de l’arc.\nL’alcalde de Roda, Pere Virgili, es congratulà per l’edició d’aquest llibret que s’ha editat en català, castellà i anglès. Finalment, es va procedir a la inauguració oficial d’un nou parc infantil en un punt cèntric del nucli urbà, conegut com l’Era del Gassó.


Autors: labaula arquitectes SCCLP STEM arquitectes SCP Ayesta-Daban SL (aparelladors) Àngel Obiol (estructura) ESITEC SL (instal•lacions)\nSuperfície: 3479 m² (ON) i 495 m² (rehabilitació)\nPressupost: 3.309.917,17€ (PEM)\nDEMANDA. Concurs públic per a redacció del projecte de la nova construcció del CEIP Anglesola.\nPROPOSTA. El planteig inicial defineix una volumetria alineada a carrer que es tanca sobre si mateixa i procura alliberar el major espai de pati; diversificant la resposta a cadascun dels carrers on dona façana. La construcció d’un sòcol de 4 metres d’alçada (PB) que recull el programa comú i els porxos de l’escola, serveix també com a basament a partir del qual emergeix la resta del programa funcional que ocupa les plantes superiors amb el s aularis. Tanmateix , aquest sòcol contribueix addicionalment a integrar dins la pròpia volumetria les dues finques veïnes catalogades, objecte també d’aquest projecte.\nLa volumetria i distribució del programa de l’equipament proposat, s’ha fet sobretot tenint en compte la dimensió de la parcel.la (aproximadament 1800m²) i els seus condicionants geomètrica i ambientals. Les seves reduïdes dimensions ens han portat a tractar la planta baixa com un espai continuo exterior/interior envoltat de porxos, on el pati s’apodera de tot el seu voltant, fins i tot dels espais de coberta.\nEls espais interiors situats en planta baixa -gimnàs, biblioteca, menjador, tenen de la possibilitat de ser utilitzats mes enllà del seu programa i de l’horari escolar. L’accés directe des de l’exterior o des del pati permet que espais com el gimnàs o menjador siguin utilitzats com a equipament extraescolar, sala d’actes o reunió. Per tal d’integrar el programa funcional de l’escola a les dues finques veïnes, tenint en compte la seva característiques constructives i estructurals, s’ha optat per situar en planta baixa, l’AMPA de l’escola i la biblioteca. Dues peces que per\nles seves característiques i funcionament poden restar obertes fora d’horari escolar, aportant vida i activitat a l’equipament i al seu entorn immediat.


La biomembrana de Cebiotex, reconeguda als Estats Units\ndiumenge, 18 de abril de 2021, 19:26\nL'empresa biotecnològica arenyenca que lidera Joan Bertran ha tancat una quarta ronda d'inversió de 2,2 milions d'euros\nFede Cedó | dimecres, 10 de març de 2021, 14:00\nLa biomembrana antitumoral CEB-01 de la biotecnològica arenyenca Cebiotex ha estat reconeguda com una de les 100 teràpies emergents del món en el panorama del sarcoma de teixits tous, en el prestigiós informe de DelveInsight’s Soft Tissue Sarcoma Pipeline Insights. En paral·lel, l'empresa derivada de l'Hospital Sant Joan de Déu i de la Universitat Politècnica de Catalunya ha tancat la quarta ronda d'inversió de 2,2 milions i progressa amb els seus assajos en pacients adults, pendent d'uns altres amb pacients oncològics pediàtrics.\nL'informe nord-americà sobre les cobertures terapèutiques en desenvolupament per a sarcomes de teixits tous col·loca Cebiotex en l'avantguarda de la recerca. Un reconeixement que dóna suport a una nova ronda d'inversió de 2,21 milions d'euros, superant l'objectiu d'1,6 milions. La inversió s'ha aconseguit mitjançant una ronda micromecenatge en Capital Cell i ha aconseguit el 125% del seu objectiu.\nEl fàrmac en desenvolupament CEB-01 és una membrana biocompatible i bio-absorbible carregada amb un potent quimioteràpic (SN-38) que s'implanta en la zona operada després d'una extracció tumoral, per a evitar la viabilitat de cèl·lules canceroses que hagin pogut romandre després de la cirurgia. L'agost passat la CEB-01 es va implantar per primera vegada amb èxit en un pacient adult amb sarcoma a l'hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona, en un assaig clínic liderat per l'oncòleg Dr. López Pousa i el cirurgià Dr. J. A. González. En fase d'estudi clínic hi ha altres tres pacients.\nSegons Joan Bertran, conseller delegat i fundador de Cebiotex, “el pacient voluntari no ha mostrat cap efecte de toxicitat, ni efecte secundari”. Cas a part, per a sorpresa dels investigadors, ha estat la permanència de l'aportació de la substància quimioteràpica en el pacient, que s'ha prolongat durant 30 dies, la qual cosa per a l'enginyer tèxtil impulsor de la membrana, pot permetre a “realitzar quimioteràpia local durant 40 dies” un sistema que “no existeix a tot el món”. Per a Bertran, és primordial “assegurar que el projecte mantingui l'enfocament pediàtric, ja que va néixer amb l'objectiu de trobar solucions per al càncer infantil”. De moment, els fons permetran a la biotecnològica continuar els assajos clínics amb pacients adults amb sarcoma de teixits tous i, posteriorment, iniciar assajos clínics amb pacients pediàtrics.\nL'objectiu de Cebiotex és arribar a la primera finestra real de sortida per a llicenciar el fàrmac o bé la tecnologia Cebiotex a les farmacèutiques i obtenir la certificació de la FDA als Estats Units, encara que ja disposa de la de l'Agència Europea de Medicaments (EMA). Aquesta presenta avantatges, com l'exclusivitat de mercat, i també facilita l'acceleració del seu desenvolupament per a l'aplicació en càncer infantil i malalties minoritàries. Bertran està satisfet amb l'èxit de l'última ronda: “Fa un any anunciàvem una nova fase de finançament internacional de quatre milions, que es va veure paralitzada amb l'inici de la pandèmia. Malgrat això, hem aconseguit tancar un any amb més de dos milions d'inversió, el que és considerem tot un èxit”.


El conseller El Homrani visita el Grup Àuria - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesGeneralEl conseller El Homrani visita el Grup Àuria\nEl conseller de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat, Chakir el Homrani, ha visitat les instal·lacions del Grup Àuria a Sesoliveres. Representants de la direcció han mostrat el model de treball al conseller, que ha estat acompanyat de l’alcalde, Marc Castells i la regidora d’Acció Social, Carme Riera. Després de fer un recorregut pels serveis industrials i de formació laboral del conjunt d’entitats, El Homrani ha posat en valor la seva funció social.\nEl director general d’Àuria, Miquel Canet, ha aprofitat la presència del conseller per reclamar l’augment del salari mínim, una mesura que milloraria de manera substancial el nivell de vida dels treballadors del grup.\nEl conseller, per la seva banda, s’ha compromès a treballar per tirar endavant la Llei de Concertació Social i obtenir la convinença de l’empresa ordinària cap a les persones amb necessitats especials.\nEl centre especial de treball d’Àuria, que en els darrers anys ha incorporat a l’empresa ordinària un 30% de les persones formades, és un exemple entre les entitats del tercer sector.


La Diada per la República\nAhir va ser la Diada Nacional de Catalunya. Com cada any, es van celebrar les ofrenes florals al Fossar de les Moreres i el Monument a Rafael Casanova. L'acte institucional es va avançar al dia 10 nit a la Plaça Sant Jaume. El concert reivindicatiu a l'Arc de Triomf i... La Diada per la República! Genial!\nCom cada any ens vam apuntar a la convocatòria i vam comprar les samarretes amb temps. Vam anar al Tram 37, a Diagonal amb Castillejos, a tocar de Glòries i tot va anar molt bé. En Toni Albà va fer d'MC i a les 17:14 un coet va donar el tret de sortida de l'onada que va travessar Barcelona.\nAquesta diada no ha estat una diada qualsevol. Ha estat La Diada per la República perquè el dia 1 d'octubre vam guanyar el referèndum. Però ha estat una diada molt complicada pels atacs d'estat, un cop a la democràcia sense precedents dins la Unió Europea. Malgrat tot, hem tornat a fer història!!!\nFamília Silva i Vilalta a La Diada per la República\nEl 2012 la manifestació més gran de la nostra història, el 2013 la cadena humana més gran de la nostra història, el 2014 la mobilització més gran de la història d'Europa, el 2015 la mobilització més gran i llarga de la història del món, el 2016 la mobilització a cinc ciutats simultàniament més gran de la nostra història, el 2017 la mobilització més gran i definitiva de la nostra història sota la pressió d'atacs terroristes i d'estat i el 2018 la mobilització més gran de la nostra història sota la contínua pressió d'atacs d'estat!\nDes que fa sis anys que ens vam manifestar a Barcelona sota el lema Catalunya, nou estat d'Europa que hem aconseguit anar empenyent als polítics del dret de decidir al referèndum, a la data i preguntes, a la consulta, a les plebiscitàries, a El Referèndum i ara a La República!\nToni Albà a La Diada per la República\nSón moltes les esperances dipositades en el procés i l'esperança és el darrer que es perd però tenim pressa. Els meus besavis l'esperaven i no la van poder veure. El meu avi i la meva tieta-àvia també i tampoc no la van poder veure. La meva àvia també i l'any passat s'hi va quedar esperant quasi 93 anys...\nMés de 300 anys esperant el moment apropiat per recuperar el que representaven les nostres Constitucions medievals i cada cop que ho hem provat ens han fotut amb monarquies, dictadures, bombardejos, guerres, genocidi, repressió... PROU! No podem avançar cap al futur ancorats dins d'aquest vell bucle!\nVam votar sent atacats per policies i militars,\nvam guanyar sent empresonats i exiliats\ni no pararem fins que tinguem la\nDreadful al Barcelona Funky Training (BHH)\nBloc en mode despert