Cercador de cursos [FUEIB]\nOrientació i inserció professional Creació d'empreses Innovació i transferència UIBtalent Projectes FUEIB FUEIB Institucional mapa del web | contacte español només text | rss Pàgina principal / UIBtalent / Cercador de cursos\nUIBtalent Cercador de Cursos Accés a l'eina de matriculació en línia Criteris per a l'organització i gestió d'un curs Criteris per a la gestió econòmica d'un curs Aules de Sa Riera Horari Contacte Cercador de cursos Àrees de coneixement\nSeminari / Jornada\nMàster en Hisenda Pública, Sistema Impositiu i Procediments Tributaris. Títol propi de la UIB. Any acadèmic 2016-17 (64 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Emprenedoria basada en Tecnologia i Màrqueting Digital. Títol propi de la UIB (20 ECTS) • Grup únic\nExamen CCSE (Coneixements Constitucionals i Socioculturals d'Espanya) (1 hora) • Matrícula oberta\nCurs de preparació per a les proves de CCSE (Coneixements Constitucionals i Socioculturals d'Espanya) (3 hores) • Matrícula oberta\nCurs d'Espanyol per a Estrangers (Curs Tardor 2016) (12 crèdits) • Grup únic\nEspecialista Universitari en MICE (Meetings, Incentives, Conventions and Events). Títol propi de la UIB (30 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Fisioteràpia Pediàtrica. Títol propi de la UIB (40 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Resolució de Conflictes Civils i Mercantils mitjançant la Mediació. Títol propi de la UIB (15 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Llenguatge Oral i Escrit en l’Educació Infantil i el Primer Cicle de Primària: Parlar, Llegir, Escriure i Imaginar a la Primera Infància. Títol propi de la UIB. (15 ECTS) • Grup únic\nCurs de Preparació per a les Proves d'Accés per al més grans de 25 i 45 anys. 2016-17 (220 hores) • Matrícula oberta\nCurs de preparació per a l'accés a Funció Pública: Cos Tècnic d'Hisenda 2016-17 (Dos anys acadèmics) • Grup únic\nMàster en Dret Sanitari. Títol propi de la UIB (60 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Nutrició i Alimentació Aplicada a l’Esport. Títol propi de la UIB. 2016-17 (20 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Nutrició i Alimentació Infantil. Títol propi de la UIB. 2016-17 (20 ECTS) • Grup únic\nEspecialista Universitari en Dret Urbanístic i Ordenació del Territori. Títol propi de postgrau de la UIB (30 ECTS) • Grup Menorca\n• Grup Mallorca\n• Grup Eivissa\nExpert Universitari en Màrqueting Digital i Direcció Comunitària (Community Management). Títol propi de la UIB (19 ECTS) • Grup únic\nDiploma Universitari de Teologia Catòlica i la Seva Pedagogia. Títol propi de la UIB (21 ECTS) • Menorca\nCurs d'Espanyol per a Estrangers (Curs Primavera 2016-17) (12 crèdits) • Grup únic\nMàster en Gestió Turística (MTA). Títol propi de la UIB. 2016-17 (65 ects) • Grup únic\nMàster en Gestió Turística (MTA). Títol propi de la UIB. 2016-17 / 2017-18 (Edició Eivissa) (65 ects) • Grup únic\nCurs d'Actualització Universitària: Formació de Pares i Educadors en el Maneig de Conductes Problema en el Nin. Títol propi de la UIB 2016-17 (6 ECTS) • Grup únic\nCurs d'Actualització Universitària: Com es Poden Dirigir i Motivar Equips de Treball. Títol propi de la UIB 2016-17 (6 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Atenció Geriàtrica i Gerontologia. Títol propi de la UIB. 2016-17 (20 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en e-Tourism: Comercialització i Màrqueting online. Títol propi de la UIB 2016-17 (24 ECTS) • Grup únic\nMàster en Dret de Societats. Títol propi de la UIB. 2016-17 (60 ECTS) • Grup únic\nCurs d’Actualització Universitària en Trastorn per Dèficit d’Atenció i Hiperactivitat. Títol propi de la UIB 2016-17 (5 ECTS) • Grup únic\nMàster en Assessoria Financera i Gestió Patrimonial. Títol propi de la UIB (60 ECTS) • Menorca\nExpert Universitari en Autoconeixement, Emocions i Diàleg al Segle XXI. Títol propi de la UIB (MALLORCA) 2016-17 (15 ECTS) • Grup únic\nMàster en Direcció d'Empreses de Serveis (MBA). Títol propi de la UIB. 2016-17 (65 ECTS) • Grup únic\nEspecialista Universitari en Direcció de Projectes (Project Management). Títol propi de la UIB. 2016-17. VI Edició. (30 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Direcció de Projectes d’Edificació. Títol propi de la UIB 2016-17 (20 ects) • Grup únic\nII Màster en Gestió Sanitària. Títol propi de la UIB (68 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Matemàtiques de l'Educació Primària. Títol propi de la UIB (15 ECTS) • Grup únic\nCurs d'Actualització Universitària en Desenvolupament d' Apps i Videojocs per a iOS en Swift i Objective-C. Títol propi de la UIB (12 ECTS) • Grup únic\nExpert/a Universitari/ària en Actualització en Estudis de Gènere i la seva Aplicació als Àmbits Socials. Títol propi de la UIB (16 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Activitats Físiques i Recreatives per a Gent Gran. Títol propi de la UIB (15 ECTS) • Grup únic\nDiploma Universitari de Revenue Management. Títol propi de la UIB (8 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Operacions Aeroportuàries.Títol propi de la UIB (15 ECTS) • Grup únic\nEspecialista Universitari en Tècniques de Resolució de Conflictes Juvenils. Títol propi de la UIB. 2016-17 (39 ects) • Grup únic\nEspecialista Universitari en Plans de Convivència. Títol propi de la UIB. 2016-17 (39 ects) • Grup únic\nMàster en Contractació Turística. Títol propi de la UIB (60 ECTS) • Grup únic\nAssertivitat, Relaxació i Solució de Conflictes (30 hores) • Grup únic\nMàster en Realització de Cinema, Sèries de Televisió i Nous Formats Digitals.Títol propi de la UIB (75 ECTS) • Grup únic\nCurs d'Edició amb Adobe Premiere Pro (30 hores) • Grup únic\nTaller d’Il·lustració: dibuix creatiu (24 hores ) • Grup únic\nMàster en Disseny i Intervenció en Espais Turístics i Hotelers. Títol propi de la UIB (60 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Energies Renovables. Títol propi de la UIB (20 ECTS) • Període de matriculació tancat.\nExpert Universitari en e-Tourism: Comercialització i Màrqueting online. Títol propi de la UIB 2015-16 (24 ECTS) • Període de matriculació tancat.\nEspecialista Universitari en Plans de Convivència. Títol propi de la UIB (39 ects) • Període de matriculació tancat.\nCurs Pràctic ETHICAL HACKING. Seguretat en Desenvolupament i Infraestructura Web (24 hores) Màster en Medicina Estètica. Títol propi de la UIB. 2015-16 (62 ects) • Període de matriculació tancat.\nEspecialista Universitari en Medicina Estètica: Aspectes Intervencionistes. Títol propi de la UIB. 2015-16 (30 ects) • Període de matriculació tancat.\nEspecialista Universitari en Medicina Estètica. Aspectes Mèdics. Títol propi de la UIB 2015-16 (30 ects) • Període de matriculació tancat.\nExpert Universitari en Direcció de Projectes d’Edificació. Títol propi de la UIB 2015-16 (20 ects) • Període de matriculació tancat.\nTaller de Postproducció Audiovisual (30 hores) • Període de matriculació tancat.\nExpert Universitari en Teràpies Assistides amb Animals. Títol propi de la UIB ((30 ECTS). Any acadèmic 2015-16) • Període de matriculació tancat.\nCurs d'Espanyol per a Estrangers (Curs Setembre 2016) (60 hores) Expert Universitari en Autoconeixement, Emocions i Diàleg al Segle XXI. Títol propi de la UIB. 2016-17 (MENORCA) (15 ECTS) • Grup únic\nExpert Universitari en Biodiversitat de la Patagònia Extraandina. Títol propi de la UIB 2016-17 (15 ECTS) • Grup únic\nApuntar-me a la llista d'espera\nCurs Oficial de Formació Pedagògica i Didàctica Equivalent (60 ECTS) • Grup Menorca\n• Grup Formentera\nFundació Universitat Empresa de les Illes Balears. Carrer Miquel dels Sants Oliver, núm 2, 2n. 07122. Palma de Mallorca. infofueib.org |


Vols barats de Santiago de Compostela a Londrina a Iberia\nVols barats Brasil Londrina Santiago de Compostela-Londrina\nVols barats de Santiago de Compostela a Londrina (LDB) de Santiago de Compostela a Londrina Santiago de Compostela-Londrina, Brasil\nVols Santiago de Compostela-Londrina\nConsulta l’oferta de vols de Santiago de Compostela a Londrina i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Santiago de Compostela a Londrina.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Santiago de Compostela a Londrina fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Tony Verdi està considerat, des de fa anys, un dels millors discjòqueis d’Espanya. L’any 1986 va començar el seu camí professional i, al poc temps, va començar a forjar la seva llegenda gràcies a la seva residència a la mítica sala Verdi de Barcelona. És precisament d’aquesta sala d’on prové el seu nom artístic, imposat pel públic. Tony es va convertir en pioner de la música electrònica i va crear un estil i concepte de sessió molt personal, fusionant amb feeling i impecables mescles estils com l’electronic body music, rock, pop, house, new beat, techno, new age i acappellas, servint de referència i influència per als discjòqueis de posteriors generacions.\nL’any 1994 aconsegueix la seva consagració definitiva a convertir-se en resident i guru suprem de les nits del temple del techno espanyol, el club Florida 135 (Fraga). Va determinar de forma directa el nou estil que va defensar el club al llarg dels següents anys i va compartir plats amb dj’s de calibre mundial, quedant molts d’ells enamorats dels seus sets. Al març del 2001 deixa la residència a Florida 135, mantenint la col·laboració amb el club mitjançant una sessió bimensual i comença la seva carrera com a free-lance sent reclamat pels millors clubs del país.\nLa millor manera de descriure actualment a Tony és instint en estat pur i la capacitat per barrejar amb intel·ligència, feeling, passió i sinuosa elegància el house de fi gourmet i el techno més palpitant. Precisament, aquests són els ingredients que Verdi s’ha plasmat, com a productor, en el seu The Good Climate EP, un treball amb el qual presenta la seva particular visió de les diferents atmosferes del techno, des del old-school al minimal, passant pel millor tech-house.\nLa seva segona producció al costat de Francesco Farfa, sota el nom artístic de Verdi & Farfa i titulat Cuba, inclou una remescla de Cristian Varela i ha estat llicenciat a UK (Prime) i Itàlia (Minimalistik). I, justament al costat de Varela, Verdi ha compartit protagonisme en un doble CD mesclat, sota el suggerent títol de Saló de Mescles; una doble sessió de dos dels màxims exponents de l’escena techno espanyola. Aquests dos llançaments han estat editats per Serial Killer Vinyl.\nEl 2003 es va editar el seu esperat àlbum debut A New Life Is Coming en format cd i triple vinil i, el 2004 vam gaudit del seu nou cd mixed TV System. I del 12 ” L.S.Dee, que Carl Cox va incloure en el seu top ten.\nPel que fa a la seva projecció internacional, Tony ha realitzat sessions a U.S.A (Chicago), Itàlia (Pàdua, Tirrenia-Pisa), Israel (Tel Aviv), Holanda (Amsterdam) i Finlàndia (Hèlsinki).\nEntre els premis atorgats a Tony Verdi per part de la premsa especialitzada al nostre país trobem els Deejaymags a la Millor Producció Techno The Good Climate EP, Millor Trajectòria i Millor Sessió Gravada Saló de Mescles.


Atenció! Alt perill per contaminació de creuers – Marea Urbana\nAtenció! Alt perill per contaminació de creuers\nmareaurbanabcn 25 abril, 2017 25 abril, 2017 Dossier ABTS, Número 1\nMaría García. Assemblea de Barris per un Turisme Sostenible (ABTS). Número 1.\nEl Port de Barcelona tancarà el 2016 amb 2,7 milions de creueristes, rècord històric de passatgers i un terç del total dels que arriben a l’Estat espanyol. És un dels ports que millor reflecteixen el creixement constant del turisme de creuers en l’àmbit internacional. En pocs anys, la ciutat comtal s’ha convertit en el primer port de creuers d’Europa i el quart del món. I aquest creixement sembla que no tingui aturador, el Port ha anunciat els seus plans per arribar als 3 milions de creueristes en els propers 3 anys.\nPerò mentre el port i les navilieres prodiguen una història d’èxit, creix la protesta social que ve qüestionant els suposats beneficis econòmics per a la ciutat i els impactes socioambientals d’aquesta indústria. Les vacances que ofereixen aquestes grans “ciutats flotants” consisteixen en el “tot inclòs” a preus baixos i activitats d’oci en el mateix vaixell. L’objectiu és que els passatgers passin el major temps possible a bord. Durant les escales molts passatgers ni tan sols desembarquen i els que ho fan, contracten a bord les activitats en terra, amb beneficis per a les navilieres que poden arribar al 50% del seu cost. En un dia poden arribar a Barcelona diversos creuers amb un total de 20.000 passatgers (el màxim es va aconseguir el passat 11 de setembre, amb 28.110 cruceristas). Els visitants envaeixen per unes poques hores els ja massificats barris propers al port i les zones més turístiques com la Sagrada Família, exercint pressió sobre l’espai públic, la mobilitat i els serveis, i alimentant els processos de transformació urbana i gentrificació associats al turisme de masses.\nNo obstant això, les protestes de Barcelona no són un cas aïllat. Les mobilitzacions locals contra els creuers es donen a escala mundial, en nombrosos ports des del Carib fins al Mediterrani, passant per l’Àrtic amb el recent cas del creuer de luxe Crystal Serenity. I és que es tracta de l’expansió d’un mateix patró global que, operat per capitals internacionals, concentra beneficis astronòmics i externalitza els costos sobre les poblacions i el medi ambient, sense trobar límits a les seves ambicions. Segons dades de l’Organització Mundial del Turisme (OMT), el 88% de l’oferta mundial està controlada per tres grans companyies navilieres: Carnivale Corporation Plc, Royal Caribbean Ltd. i Star Cruises. Entre les navilieres és habitual registrar els vaixells en paradisos fiscals i utilitzar banderes de conveniència per evitar normatives laborals i ambientals i evadir impostos.\nI entre els majors impactes causats per aquesta indústria estan les emissions contaminants que llencen a l’atmosfera. Un creuer mitjà (de 2.000 a 3.000 passatgers) consumeix la mateixa energia que uns 12.000 cotxes, utilitzant un fueloil 100 vegades més tòxic que el dièsel que utilitzen automòbils i camions, amb 3.500 vegades més de contingut de sofre. Un combustible que està prohibit en terra, on és considerat un residu perillós que exigeix un tractament altament costós. No obstant això es permet el seu ús en el transport marítim per la feble regulació internacional sobre el sector, que fins i tot li ha deixat fora dels acords de la COP21 sobre el clima, al costat del sector de l’aviació. De seguir com fins ara, la majoria de les emissions en els ports (CH4, CO, CO2 i NOx) es multiplicaran per quatre fins a 2050, any en el qual arribaran aproximadament a 70 milions de tones de CO2 i fins a 1,3 milions de tones de NOx. Els efectes sobre la població i sobre el clima tindrien conseqüències devastadores.\nEmissions d’un creuer gran comparat amb el nombre equivalent de cotxes.\nLes emissions es multipliquen quan parlem de grans naus, de 6.000 fins a 10.800 passatgers, com és el cas de Harmony of the Seas. La naviliera propietària d’aquest vaixell, Royal Caribbean, publicita els avanços tecnològics que han incorporat per millorar la seva eficiència energètica, però la realitat és que aquest gegant consumeix un 35% més que els creuers antics, uns 2.500.000 litres de fueloil al dia que, segons dades d’Amics de la Terra, és l’equivalent al consum energètic de més de 77.000 llars nord-americanes. Segons el rànquing 2016 que cada any publica l’organització alemanya NABU, el 100% dels creuers que naveguen a Europa cremen fueloil pesant i el 80% no utilitza cap sistema de neteja de gasos d’escapament.\nArribada del creuer ‘Harmony of the Seas’ al Port de Southampton. Peter Nichols/Reuters\nCal tenir en compte que els creuers naveguen prop del litoral, per la qual cosa les seves emissions afecten més directament la salut de les poblacions i ecosistemes costaners que les emissions dels bucs que naveguen en ultramar. Aquesta situació s’agreuja quan atraquen al port ja que si bé estan obligats a canviar a un combustible de contingut inferior de sofre (0,10% en massa), han de seguir cremant ho que sigui per mantenir les seves instal·lacions actives, en les terminals que estan “enganxades” a la ciutat. Els contaminants que emeten (SO2, NOx, partícules en suspensió PM10, PM2,5 i ultrafines, que són altament cancerígenes, així com altres hidrocarburs perillosos), contribueixen a la mala qualitat de l’aire de Barcelona i, més especialment, la dels barris més propers. Dades del 2013 indiquen que l’activitat portuària és responsable de 5.548,8 tones de NOx i 505,68 tones de PM10, la qual cosa representa un 46% i un 52% de les emissions totals de la ciutat. Més del 90% de les emissions procedeixen dels vaixells, però no existeixen estudis que les discriminin per tipus de naus. El que si s’ha demostrat és l’increment de concentracions que es produeixen especialment durant l’estiu, durant la temporada alta de creuers.\nCal recordar que la contaminació de Barcelona ve superant anualment els valors de protecció de la salut que estableix l’Organització Mundial de la Salut (OMS), així com els valors legals que obliga Europa i que són més laxos. Es tracta d’un problema de salut pública de primer ordre, que causa nombroses malalties respiratòries, cardiovasculars, neurològiques, immunològiques i diversos tipus de càncer, afectant especialment a la població infantil i la gent gran. Estudis com el realitzat pels investigadors de l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal), estimen que a l’Àrea Metropolitana de Barcelona es podrien evitar 3.500 morts prematures anuals de reduir l’exposició mitjana de PM10 als valors anuals mitjans recomanats per l’OMS (20 μg/m)). El cost sanitari a Catalunya es calcula de l’ordre dels 6.400 milions d’euros anuals; i la productivitat agrícola, els ecosistemes i el clima són fortament afectats.\nLa Plataforma per a la Qualitat de l’Aire, que aglutina a més de 70 associacions veïnals, ecologistes, ciclistes, de defensa del transport públic, així com científics i ciutadans, ve reclamant un Pla de Millora de la Qualitat de l’Aire del Port, durant anys inexistent. Finalment el passat mes d’octubre, el Port va presentar un Pla que pel que fa a les emissions dels vaixells, conté essencialment dues actuacions: l’establiment d’un sistema de bonificacions a les naus més netes i la dotació d’infraestructures de subministrament de Gas Natural Liquat (GNL) als bucs que operin amb aquest tipus de combustible. La Plataforma considera que aquestes mesures no tindran cap repercussió en la reducció d’emissions. Les navilieres no canviaran el seu comportament amb esquemes voluntaristes de bonificacions, tot el contrari, les experiències en altres ports europeus i un estudi recent indica com l’establiment d’impostos sobre les emissions d’òxids de nitrogen (NOx) és l’eina més efectiva per reduir les emissions podent arribar fins a un 70%.\nQuant a l’impuls al GNL consideren una mesura futurista i de llarg termini, per a naus que es projectin construir en un futur llunyà, donat que els vaixells actuals haurien de reconstruir-se, el que suposaria costos altíssims pels casos que fos factible. Ara com ara naveguen menys de 100 vaixells que utilitzen GNL com a combustible a tot el món. Cap d’ells fa ruta a Barcelona. La majoria són línies regulars de curta distància, naus de petita i mitja grandària. Si tenim en compte que el trànsit del Port de Barcelona en el 2015 va ser de 8.025 vaixells (mercants, petroliers, fèrries, creuers, etc.) i que els creuers poden tenir una mitjana de vida útil de 40 anys, és una mesura que no tindrà incidència en el curt i mig-llarg termini. Sense una regulació obligatòria encara és menys creïble.\nLa mesura més efectiva, directa i senzilla que la Plataforma reclama és exigir que els vaixells utilitzin combustibles menys contaminants i la utilització de filtres de partícules i catalitzadors de reducció selectiva d’òxids de nitrogen (SCR). No ho faran de forma voluntària perquè el cost del combustible menys contaminant duplica el preu del fueloil pesat que ara utilitzen, sobre el qual a més no paguen impostos. Només s’aconseguirà amb regulacions obligatòries com l’estan fent els ports del Nord d’Europa. El Mar Bàltic, el Mar del Nord i el Canal de la Manxa han establert una Àrea de Control d’Emissions de Sofre (Sulphur Emission Control Area – SECA, en anglès) que imposa límits més estrictes al contingut de sofre dels combustibles marins que utilitzen els vaixells a les seves aigües des de gener del 2015 (màxim de 0,10% sofre en massa en comparació del 3,5% que es permet en el port de Barcelona).\nNormativa de limitació de contingut de Sofre en zones ECA (Emission Control Areas) en el període 2008 a 2009\nEn tan sols un any d’aplicació, aquests ports han vist disminuir la seva contaminació en més del 50%. Els ports del Bàltic estan treballant per limitar a més el contingut de NOx com ja fan els Estats Units i Canadà. Només la pressió dels lobbies explica que Europa tingui diferents normatives en les seves costes, la qual cosa mostra el poder d’aquesta indústria i la feblesa democràtica de les institucions europees per protegir per igual als seus ciutadans, siguin del nord o del sud.\nMapa mundial de les Àrees de Control d’Emisions (ECA). Organització Marítima Internacional\nD’altra banda, demanen l’electrificació del Port per a la connexió a la xarxa elèctrica local quan els vaixells estan atracats, igual que s’està fent a més de 10 ports europeus. En alguns casos estan finançant la infraestructura amb taxes que cobren als vaixells més contaminants. És la millor opció i més quan va associat a fonts d’energia renovables. El Port de Barcelona descarta l’electrificació excusant-se en què és molt costosa, mentre han vingut donant concessions per a la construcció de noves terminals sense exigir-la i quan altres ports menys importants ho estan fent. També al·leguen que no existeix una norma estàndard europea, la qual cosa és certa però no és un impediment per a altres ports que en la seva majoria han decidit un voltatge d’11 kV i freqüència de 50 Hz.\nFinalment, a més de reduir les emissions de cadascun dels vaixells, és necessari estimar l’impacte del conjunt d’emissions generades pel volum de trànsit del port. Poden arribar vaixells que utilitzen combustibles més nets i les millors tècniques disponibles però seguir amb alts nivells de concentració de contaminants atmosfèrics a la ciutat i als barris propers a les terminals, especialment de les partícules ultrafines que són les comporten major risc per a la salut. Per això, és urgent realitzar estudis de modelització de la contaminació per establir límits al creixement que projecta el port i fins i tot replantejar les activitats actuals, grandària i nombre de creuers, fins on sigui necessari per a protegir la salut de la població.\n Una primera versió d’aquest article, en castellà, va ser publicada a Ecología Política n.º 52, diciembre 2016. www.ecologiapolitica.info.\n Puerto de Barcelona. Consulta de cruceros 2016. Disponible en: http://content.portdebarcelona.cat/cntmng/d/d/workspace/SpacesStore/a40d8619-92ee-491c-ae6b-f26a2eb5ee26/2016anual_es.pdf\n Merk, O. (2014), “Shipping Emissions in Ports”, International Transport Forum Discussion Papers, 2014/20, OECD. Publishing, Paris. Disponible en: http://dx.doi.org/10.1787/5jrw1ktc83r1-en\n Pla de Millora de la Qualitat de l’Àire de Barcelona 2015-2018. Disponible en: http://ajuntament.barcelona.cat/qualitataire/sites/default/files/pdfs/PMQAB_CAT_2014.pdf\n Disponible en: http://content.portdebarcelona.cat/cntmng/d/d/workspace/SpacesStore/24b1a442-b696-47e2-95dd-3268000bc7de/160714_PLA_MILLORA_QUALITAT_AIRE_PORT_V3.pdf\n Hulda Winnes (IVL), Erik Fridell (IVL), Katarina Yaramenka (IVL), Dagmar Nelissen (CE Delft), Jasper Faber (CE Delft), Saliha Ahdour (CE Delft). IVL Swedish Environmental Research Institute and CE Delft, 2016. NOx controls for shipping in EU Seas. Disponible en: https://www.transportenvironment.org/sites/te/files/publications/2016_Consultant_report_shipping_NOx_abatement.pdf\n Servicio de Estadística del Puerto de Barcelona. Datos acumulados diciembre 2015. Estadísticas de tráfico del Puerto de Barcelona, 2016. Disponible en http://content.portdebarcelona.cat/cntmng/d/d/workspace/SpacesStore/7b73d5aa-3208-4f01-a22e-a291ba788f6a/portBcnTrafic2015_12_es.pdf\n Eelco den Boer, Saliha Ahdour, Harold Meerwaldt, 2016. SECA Assessment: Impacts of 2015 SECA marine fuel sulphur limits. First drawings from European experiences CE Delft. Disponible en: https://www.nabu.de/imperia/md/content/nabude/verkehr/nabu-seca-studie2016.pdf\n Website Onshore Power Supply. Disponible en: http://www.ops.wpci.nl/ops-installed/ports-using-ops/\n Best Practice Guide – Greening of Port Operations. SWIFTLY Green Project. Mayo 2015. Disponible en: http://www.swiftlygreen.eu/sites/default/files/content/PDF/SwiftlyGreen/swiftly_green_report_-__greening_of_port_operations.pdf\nBarcelona, contaminación, cruceros, turismo, turistificación\nPrevio La turistificació com a negació del dret a l’habitatge\nSiguiente Recuperem la ciutat com a escenari de la vida veïnal


2 punts calents del POUM | Sils, com més serem més riurem\n2 punts calents del POUM\n1. Entre el carrer de Mallorquines i la Millennium:\nÉs un zona coneguda popularment com les parcel·les de l’alcalde. L’àrea ha passat de ser la PMU-2 4,07 a ser la PMU-2 3,312. Sempre en zona de sol urbà A2/A3.\n1.1 POUM inicial (alcaldia Rovira, CiU):\n1.2 POUM modificat (alcaldia Nogué, IdS). Aquesta zona es pot consultar al plànol: O3C.pdf\n2. UA-3 Capdevila:\nLa unitat d’actuació urbanística anomenada “UA-3. Capdevila”, ara s’anomena PAU-3. L’objectiu principal d’aquesta unitat d’actuació era l’obertura d’un vial peatonal amb la finalitat de millorar l’accessibilitat peatonal de la població.\n2.1 POUM inicial (alcaldia Rovira, CiU):\n2.2 POUM modificat (alcaldia Nogué, IdS). Aquesta zona es pot consultar al plànol: O3F.pdf\nComenteu a: POUM 2008-2009\n« Can Cabirol, els orígens Fibromiàlgia i fatiga crònica »\nData : 6 Juliol 2009


El Govern de l'estat posa a disposició de la societat civil el seu informe final per a l'EPU - IDHC\nEl Govern de l'estat posa a disposició de la societat civil el seu informe final per[...]\nIncidència | Dilluns, 8 de febrer de 2010\nL'informe serà considerat durant l'Examen Periòdic Universal Espanya els dies 5 i 7 de maig de 2010\nSistema Universal de Protecció dels DH Consell de Drets Humans Examen Periòdic Universal\nTal com es contempla en el mecanisme de l'Examen Periòdic Universal, Espanya ha presentat un document que recull la situació dels drets humans al país. L'informe es refereix al compliment de les obligacions internacionals, la protecció i promoció dels drets humans a Espanya i les prioritats nacionals en matèria de drets humans en l'àmbit internacional.\nEn la versió final de l'informe s'han incorporat algunes de les contribucions i comentaris fets per l'IDHC al primer esborrany facilitat pel govern, com els relatius a la lluita contra el racisme i la xenofòbia o als drets econòmics socials i culturals. No obstant això, no s'han tingut en compte altres comentaris, com la restricció a la jurisdicció universal produïda per la reforma a la Llei orgànica del poder judicial.\nTambé s'eliminen alguns paràgrafs que contemplava el primer esborrany, com el referit al reforç dels procediments de devolució d'estrangers en situació irregular i s'incorporen altres nous, per exemple, un apartat sobre la protecció contra la tortura i les desaparicions forçades.\nDiverses entitats de la societat civil hem rebut la versió definitiva d'aquest informe, tres dies després que el mateix fora presentat a la OACDH.\nAquest document serà considerat, juntament amb la informació compilada i resumida per la OACDH, al Consell de Drets Humans de Nacions Unides els dies 5 i 7 de maig de 2010. Com a resultat d'aquest examen Espanya rebrà una sèrie de recomanacions que haurà de complir en els propers anys.\nInforme de l'estat presentat conforme el paràgraf 15 a) de l'anex de la Resolució 5/1 del Consell de Drets Humans, Espanya


El Nobel de física reconeix els teòrics del canvi climàtic\nSyukuro Manabe, Klaus Hasselmann i Giorgio Parisi són considerats els pares de la teoria dels sistemes complexos\nL'entrega del premi Nobel de física del 2021. Pontus Lundahl / EFE\nBarcelonaUn sistema complex ho és tant com la seva pròpia definició. No hi ha consens sobre què és o com s’organitza més enllà de dir que està format per múltiples parts interconnectades que actuen com un tot global. Aquest conjunt que resulta de la interconnexió aporta més valor que no pas la suma de cadascuna de les parts i és justament la relació que s’estableix entre elles la que en defineix les característiques. Per exemple, la definició d’un formiguer com un superorganisme, el sistema nerviós d’un animal superior, el conjunt d’estrelles i galàxies o el cervell. En tots els casos hi ha moltes parts interconnectades però és el conjunt el que els dona valor. El mateix criteri es pot aplicar al clima i a l’estudi del canvi climàtic, tal com han demostrat Syukuro Manabe, Klaus Hasselmann i Giorgio Parisi, tots ells físics teòrics, que han guanyat el premi Nobel de física 2021.\nEls investigadors han estat reconeguts per haver proposat les bases teòriques d’aquests sistemes complexos i haver formulat models matemàtics que n'han permès la simulació informàtica. Manabe i Hasselmann compartiran la meitat dels 10 milions de corones sueques amb què està dotat el premi, per l’aplicació de les seves teories i models al procés de canvi climàtic, i Parisi per la seva contribució a entendre els processos caòtics i els materials desordenats.\nLa recerca dels tres guardonats va iniciar-se fa més de 40 anys. El japonès Syukuro Manabe, que ha desenvolupat gairebé tota la seva carrera científica a l’Administració Nacional dels Oceans i de l'Atmosfera (NOAA) dels Estats Units, des d’on s’estudien el clima i l’atmosfera, va ser un dels primers físics que va desenvolupar models en 3D del clima i la seva previsible evolució. En bona part, va ser el creador dels models que actualment simulen el clima als moderns superordinadors. També va ser el primer, ja a la dècada del 1960, que va demostrar la influència del diòxid de carboni (CO₂) en l’increment de la temperatura global.\nLa recerca dels tres premiats va iniciar-se fa 40 anys\nKlaus Hasselmann, físic de l’Institut Max Planck de Meteorologia, a Alemanya, ha donat una empenta definitiva al desenvolupament dels models del clima incorporant variables relacionades amb la quantificació de la variabilitat climàtica i predient de “manera segura” l’escalfament global. És a dir, tot i que el clima és un sistema complex subjecte a patrons aparentment caòtics i de difícil predicció més enllà de l’escala local, es pot arribar a predir com un tot global, segons va demostrar el físic alemany. Dit d’una manera simple: tot i que és difícil de creure, els models climàtics funcionen i ho fan bé. Aquests mateixos models han demostrat ser útils en les prediccions del canvi climàtic provocat per l’acció humana, en particular de les emissions de CO₂, que, com s’ha verificat posteriorment, té un paper protagonista en l’escalfament global des de la Revolució Industrial.\nEl tercer guardonat, l’italià Giorgio Parisi, professor de física teòrica a la Universitat de Roma La Sapienza, ha centrat bona part de la seva recerca en la teoria quàntica de camps i els sistemes complexos. L’Acadèmia de Ciències sueca l’ha guardonat "pel descobriment de la interacció del desordre i les fluctuacions dels sistemes físics des de l'escala atòmica fins a la planetària". Els seus treballs permeten entendre materials i fenòmens diferents i, aparentment, no només en la física sinó també en altres àrees molt diferents, com les matemàtiques, la biologia, la neurociència i l'aprenentatge automàtic.\nEl premi Nobel de física està dotat amb 10 milions de corones sueques, prop d’un milió d’euros. El concedeix l’Acadèmia Sueca de Ciències i, en part, l’acadèmia noruega, ja que en el moment de la seva creació tots dos països estaven units. La cerimònia de lliurament se celebrarà el 8 de desembre. L'anunci del Nobel de física arriba l’endemà del de medicina, que ha distingit els biòlegs moleculars David Julius i Ardem Patapoutian pels seus descobriments sobre els receptors de la temperatura i el tacte. Els pròxims dies es coneixeran els guardonats en les categories de química, literatura i economia, així com el premi Nobel de la pau.\nPremis Nobel ciència canvi climàtic


XXXIVè MERCAT D’INTERCANVI DE TARDOR A LA VILA DE GRÀCIA 02.10.11\nXXXIVè MERCAT D’INTERCANVI DE TARDOR A LA VILA DE GRÀCIA\nEl proper diumenge 2 d'octubre, de 10'30 a 18h, tindrà lloc a la plaça Virreina el Mercat d’Intercanvi de tardor de la Vila de Gràcia.\nJa són 34 mercats! I és que estació rera estació continuem amb la il·lusió d’intercanviar i oblidar-nos durant un moment dels euros, els préstecs i els bancs. Seguim amb les ganes de passar un gran dia entre tots i totes guarnint la plaça de colors i aromes.\nCom sempre l’Olla Mòbil farà el dinar amb l’ajut de tots i totes nosaltres i dels ingredients que vulguem aportar. Per aquest mercat, el col·lectiu de l’Olla Mòbil ens demana, en nom de les persones sense sostre per qui cuinen setmanalment, que portem mantes, sacs de dormir i motxilles grans que no utilitzem. Aviat arribarà el fred i per tant, aquests objectes es converteixen en una necessitat important. Serà un bon intercanvi per tots els àpats que ens han servit!\nA més, comptarem amb l'actuació d'un grup de teatre que ens oferirà la fantàstica obra “Caperucita roja y los lobbys feroces”!!!.\nSi pots, porta la teva taula perquè cada cop som més gent i no hi ha prou taules per a tothom. També pots dur alguna tela per a muntar a terra la paradeta.\nRecorda que el mercat no es fa sol, dóna un cop de mà al muntar i desmuntar taules i no abandonis objectes al marxar.\nVine a florir al mercat, t’esperem!!\nXarxa intercanvi de Gràcia (Xaingra),\n(c/Robí 5 baixos)


EL BLOG DE L'HOSPI | #FutboLH: Resum de la 18a jornada #2bg3\nVideoresum #2bg3 | 18a jornada\nDetalls #2bg3 | 18a jornada\nLa sort, la fortuna, què són? Com es defineixen? Són termes subjectius que sovint utilitzem com a justificació de fets objectius. Incongruent. La sort de marcar i guanyar en temps de descompte la té l’equip que arrisca i busca la porteria contrària, no pas qui es conforma amb un puntet. La té qui genera situacions per trobar aquesta sort, no pas pel qui no ho fa. Potser cal trobar l’explicació en el coixí que alguns equips que no entraven en les travesses per copar la zona alta han aconseguit, un coixí de punts, tranquil·litat i confiança que els fan ser més valents en fases concretes de partits on el botí a guanyar és molt més cridaner que no pas el que es pot perdre. Se sol dir en català que qui no arrisca no pisca. Amb 4 punts, Llagostera i Atlètic Balears són els dos equips que més rèdit positiu han tret del temps extra: sense aquests punts, sabeu qui serien els dos primers classificats? Exacte: Llagostera i Atlètic Balears.\nAhir el Llagostera va venir des del darrere per sumar tres punts en un partit que es va complicar més del previst. Enguany, el Levante B era la víctima i els de Carrillo, els favorits. Uns favorits que ben d’hora van remar contra corrent amb el 0-1. Setè gol d’Andy, aquest de falta. Els gironins van remuntar a la segona part amb un doblet d’Enric Pi. La segona diana, al minut 91, situava el Llagostera en uns inimaginables 41 punts quan fa pocs mesos Alsina dissenyava la plantilla 2013-2014. Després de la sorprenent derrota de l’Albacete a Còrdova (1-0) i de l’empat de La Hoya al camp de la Balona (2-2), el Llagostera ja és el millor dels 79 equips que militen enguany a Segona B. A casa, 25 punts de 27 possibles, clau per explicar la que, possiblement, sigui la millor primera volta dels blaugrana en tota la seva història. Per la seva banda, quarta derrota consecutiva del Levante B, una situació que mai s’havia donat en les cinc temporades anterior a Segona B del filial granota, ni tan sols l’any del descens (2007-08).\nL’Atlètic Balears es reposava de la plantofada a l’Hospitalet amb un triomf revitalitzant a Inca. 0-1 en un duel que es preveia d’alt voltatge al camp i fora. Isma va fer el seu segon gol en dos partits per dur el deliri entre els desplaçats balearicos al Raiguer. 38 punts suma l’equip de Nico López, que en 18 partits ja ha superat els 37 punts que va fer amb el Sòller el curs 1997-98... en tota la temporada (única experiència prèvia del tècnic a Segona B). Amb 16 punts, l’Atlètic és el segon millor visitant de la categoria empatat a punts amb el Llagostera, tot i haver-hi jugat un partit més. Porteria a zero per segon cop en els últims tres partits. Contrast pels d’Esteva, que després de guanyar el primer partit a domicili han enllaçat dues derrotes al Nou Camp d’Inca sense ser capaços de batre els rivals (Llagostera i Atlètic). Quarta expulsió del porter constancier Gaspar en dos cursos i mig a Segona B (1 amb el Manacor i 3 amb el Constància). L’agressió posterior a l’insult li pot costar car al porter manacorí. Èxit televisiu del partit, liderant franja horària a IB3 i superant el 10% de quota de pantalla.\nL’Alcoyano és tercer després de batre el Prat (1-0) i eixampla a tres la distància amb l’Elche Ilicitano, que va sumar per segon desplaçament consecutiu (1-1). Va fer-ho a Reus, el dia que el ‘Chipirón’ Sergio León tornava a casa. Capricis del destí, el de Palma del Río va fer el seu segon gol amb el filial per avançar l’Ilicitano a l’Estadi Municipal. Al tram final, el segon a la lliga del central Carlos Quesada va salvar un punt per a un Reus que va desaprofitar l’ocasió de passar la setmana en zona de playoff. Els reusencs són, juntament amb l’Olímpic, l’Hospi i el Prat, un dels quatre equips amb millors registres com a visitants que no pas com a locals. No és ni de bon tros el cas d’un Ilicitano que ha frenat la sagnia de derrotes lluny d’Elx; amb 8 punts de 27 possibles, el de Vicente Mir són el cinquè equip més golejador a domicili... però el tercer conjunt més golejat fora del seu camp. Diumenge (10:00) tornaran al Martínez Valero per acomiadar un 2013 històric per al filial franjaverda.\nEsperant torn per entrar en zona noble hi ha el Lleida Esportiu. Desena jornada seguida sense perdre dels homes de Toni Seligrat, que enfonsaven una mica més l’Olot (0-2). Els gols d’Osado (segon enguany) i de Jaime Mata (novè aquest curs) en només 23 minuts situaven els garrotxins en zona de descens per primer cop aquesta temporada. Els gironins ja acumulen vuit partits seguits sense guanyar (4 a casa) i han sumat només 2 punts dels últims 24 en joc. Tot i la bona ratxa dels lleidatans, és tot just el tercer triomf lluny del Camp d’Esports en nou desplaçaments de Lliga. Amb 29 punts, els blaus se situen just per davant del Villarreal B, que després de tres sortides sense perdre queien derrotats a Tarragona per 2-0. Segona victòria amb Vicente Moreno a la banqueta d’un Nàstic que dijous juga Copa a Mestalla contra el València de Nico Estévez. Els groguets sumen 28 punts i sumen una dada preocupant a domicili, 6 dels 9 gols que han rebut han arribat a partir del minut 74 de partit; en el mateix període de temps, no han rebut cap gol a casa.\nImatge: Fede Agripa / Olímpic Badalona\nPer sota, el Badalona agafava aire sumant contra Huracán el quart triomf aquesta temporada, tercer al Centenari. Igual que contra Alcoyano i Nàstic, els de Piti Belmonte derrotaven els d’Iñaki Alonso per 2-0, diumenge gràcies a dues dianes de Xavi Boniquet. Els escapulats tornen a pujar una posició i són setzens, superen l’Olot i encaren amb ànims l’últim partit de 2013 diumenge a Lleida. Nova expulsió a Huracán; bé, dues, ja que a banda de l’expulsió de Fali, Vicent Company també va ser expulsat per protestar des de la banqueta. 8 vermelles ha vist el quadre valencià aquesta temporada; és l’equip que més expulsions ha sofert i un dels pitjors a domicili pel que fa a resultats: 1 victòria en 9 sortides i només 6 punts de 27 possibles. Primera victòria del Badalona en cinc enfrontaments entre escapulats i huracans. Substituït al minut 66 per David Cubillas, Tomás Ruso perdia la seva condició d’incombustible del grup 3 i deixava de jugar els seus primers minuts.\nEl Badalona avantatja en 4 punts a un Ontinyent que perdia 1-3 contra l’Hospi i se situa a dos punts d’un Mestalla que enllaçava el seu segon triomf consecutiu a costa de l’Espanyol B. Victòria dels nois de Nico Estévez per 2-1 gràcies als gols de Portu i de Manu Molina. Sisè penal de la temporada a favor del Mestalleta, dissabte transformat per Portu. Manu Molina certificava amb el gol de l’ex el triomf dels valencians a deu minuts del final, tot i que Mamadou havia fet el segon gol en dos partits abans de passar per la primera hora de partit. Segueix el baix rendiment periquito lluny de Sant Adrià: 1 victòria i 8 derrotes. Els de Manolo Márquez s’apropen de forma massa perillosa a la zona de descens abans d’afrontar dos duels claus a casa (on encara no han perdut) contra l’Alcoyano i l’Olot.\nFinalment, en el partit d’equips de mitja taula, Olímpic i Sant Andreu es mantenien fidels a la història recent i signaven una mena de pacte de no agressió entre ‘Copa’ i ‘Copa’. Tercer doble donut consecutiu en tres temporades, tercer 0-0 consecutiu entre els de la Costera i els quadribarrats que allarga a 741 minuts la ratxa de Francis sense encaixar cap gol a la Lliga, 831 minuts si hi sumem els 90 partits de l’anada de Copa contra el Real Madrid. Dimecres, cita per tots dos a Madrid: el Sant Andreu visita l’Atlético a les 19:30 hores i l’Olímpic buscarà la classificació el Bernabéu dues hores més tard (21:30 hores). Els de Patxi Salinas són el pitjor equip a domicili juntament amb l’Espanyol B, el menys golejador (com el Constància) però l’únic que encara no coneix el triomf. De fet, l’últim triomf va ser el 20 de gener al Prat... i el proper partit dels andreuencs a domicili no serà fins el 12 de gener (a Olot).\nMestalla 2-1 Espanyol B\nPortu 22'pen, Manu Molina 79' / Mamadou 58'\nJavi Rubio 37'pen\nBadalona 2-0 Huracán\nBoniquet 18', 75'\nConstància 0-1 At.Balears\nLlagostera 2-1 Levante B\nEnric Pi 58', 91' / Andy 2'\nNàstic 2-0 Villarreal B\nQuerol 75', Lago Junior 90'pen\nReus 1-1 Ilicitano\nQuesada 83' / Sergio León 24'\nOlot 0-2 Lleida Esportiu\nOsado 3', Mata 23'\nOntinyent 1-3 L'HOSPITALET\nJuanjo Pereira 76' / Aridai 31', Valentín 50', David Haro 49'\nClassificació #2bg3 | 18a jornada\nPropera jornada #2bg3 | Horaris 19a jornada\n16:00 Levante B-Constància\n17:00 Espanyol B-Alcoyano\n12:00 Atlètic Balears-Ontinyent\n12:00 Villarreal B-Reus\n16:30 Sant Andreu-Mestalla\n17:00 Lleida Esportiu-Badalona


S’inaugura esta vesprada i es podrà visitar fins el 23 de febrer\nAmnistia Internacional Grup La Ribera inaugura esta vesprada, dijous 8 de febrer a les 19:00 h. l'exposició Persones Valentes. Aquesta exposició es podrà visitar fins al 23 de febrer al mateix ajuntament.\nPersones Valentes és la campanya mundial d’Amnistia Internacional per parar l’onada d’atacs contra les persones que defensen els drets humans. Els defensors i defensores corren un gran perill a tot el món


El Barça comença amb bon peu - Diari de Girona\nCeltic FC 1 3 FC Barcelona\nEl Barça comença amb bon peu\nL'equip entrenat per Luis Enrique només necessita el primer temps per sentenciar el partit davant el Celtic de Glasgow\nefe / ddg 31.07.2016 | 13:29\nEl Barça va debutar aquesta pretemporada amb una còmoda victòria davant un fluix Celtic de Glasgow, al qual va deixar sense cap opció ja en el primer temps, en què va quedar definit el marcador final (1-3). Messi va jugar els primers 45 minuts i amb l'argentí al camp, el Barça va tornar a gaudir dels seus millors moments de futbol.\nVa ser una primera part fàcil per a un Barça que va dominar a plaer i només es va complicar la vida quan els dos centrals (Antonio Martínez i Mathieu) van evidenciar falta de precisió amb la pilota als peus. Una acció fàcil en la qual el porter català va enviar la pilota al central del filial, va acabar amb una errada en el control que va aprofitar Griffiths a la mitja hora per empatar el partit (1-1), després que Arda Turan avancés els blaugranes amb un gran gol.\nMalgrat l'empat, l'equip de Luis Enrique va tornar a fer-se amb el partit i amb el marcador, ja que un minut després el Celtic va tornar el favor i en una centrada de Cámara, el central Ambrose va enviar la pilota al fons de la seva pròpia porteria (1-2).\nEl tercer gol blaugrana va arribar després d'una gran combinació d'equip, que va arrencar amb un canvi de joc de Messi, va seguir amb una passada en profunditat de Cámara a Suárez i una centrada gairebé des de la línia de fons de l'uruguaià a Munir, que va entrar pel centre i només va haver d'empènyer la pilota dins de la porteria (1-3).\nSamper va entrar a la segona part per Messi, mentre que el Celtic va afrontar amb set jugadors nous els segons 45 minuts. Tot i que el domini no va ser tan perseverant, el conjunt blaugrana no va tenir cap problema al camp i va gaudir d'un parell de clares oportunitats per ampliar el marcador. La primera al minut 56, quan Denis Suárez va retallar bé i el porter de l'equip escocès va haver tirar-se a terra per aturar la pilota. Més fàcil va semblar una ocasió de Luis Suárez, abans de ser substituït, quan es va trobar amb una pilota franca dins l'àrea, però va optar per disparar amb l'esquerra i la pilota va sortir molt desviada.\nL'única opció del Celtic en el segon temps la va desbaratar una segur Masip sota pals, que poc després va entrar a la ronda de canvis de la qual només es va salvar Aleix Vidal, que va acabar amb el braçalet de capità.\nDesprés d'aquest partit, el Barça torna a Barcelona en espera d'un segon amistós, que es jugarà aquest proper dimecres, a Estocolm, davant del Leicester, campió de la Premier League la temporada passada. Serà un partit segurament més exigent al d'ahir, davant jugadors com Mahrez, Okazaki o Drinkwater que van fer la temporada passada el seu equip campió a Anglaterra.\nL'oportunitat dels joves\nPer a alguns futbolistes aquests amistosos de pretemporada són d'allò més importants. Per als jugadors del filial, poder demostrar amb el primer equip el que valen, en grans estadis i davant grans rivals és important per cridar l'atenció a Luis Enrique.\nSense anar més lluny, ahir, Juan Cámara, que va jugar al lateral esquerra, va ser designat com a millor jugador del partit. A la segona part van entrar la majoria de jugadors de l'equip entrenat per Gerard López i altres, com el mateix Cámara o Martínez, van sortir d'inici. Aquest últim no guardarà gaire bon record d'aquest primer partit després de la greu errada que va suposar el gol del Celtic.


Nike Pro Capsule Elastika Graphic Negre, Traininn\nBlack / Metallic Silver Black / Metallic Silver Black / Metallic Silver\nDescripció Nike Pro Capsule Elastika Graphic\nEl tanc Nike Pro té una esquena oberta que us ajuda a mantenir-vos fresc, mentre que les corretges elàstiques es mouen amb vosaltres a través dels vostres entrenaments més intensos. Es vincula a la part inferior de l'esquena perquè pugueu canviar el vostre ajust.\nConfort de suar Wicking: El jersei de punt lleuger amb tecnologia Dri FIT ajuda a mantenir-se sec i còmode.\nDisseny versàtil: una esquena oberta amb els llaços us permetrà fixar-vos a la part posterior o portar-los lliurement.\nSensació flexible: les corretges elàstiques es senten llises i es mouen amb el cos a través de tots els jocs.\nTeixit: cos: 84% polièster / 16% spandex. Elàstica: 64% niló / 22% polièster reciclat / 14% spandex.\nNike Pro Capsule Elastika Graphic és el producte perfecte perquè completis el teu material de fitnes. A la botiga online traininn et pots beneficiar de múltiples avantatges. Si fas la compra avui mateix a traininn, la rebràs en unes hores a casa teva o a on tu vulguis. I si necessites algun accessori més de fitnes per complementar el teu material, a la botiga de fitnes trobaràs milers de productes de la marca Nike per complementar la teva compra de Pro Capsule Elastika Graphic.\nCaracterístiques Nike Pro Capsule Elastika Graphic\nTecnologias Nike Pro Capsule Elastika Graphic\nSostenibilitat Nike Pro Capsule Elastika Graphic\nMayumi nireda - 01/10/2019\nDe mida petita. Crec que és possible algun ajust perquè és el tipus que connecta la part posterior. La part posterior és un disseny molt obert.


Llàgrimes d´una esclava (en catalán) | Andamio\nLlàgrimes d´una esclava (en catalán)\nParva, noble i innocent desvergonyida. Marci, un intrèpid però insegur adolescent. Una important missió a realitzar lluny de casa. Tàrraco, una ciutat plena de temptacions i perills.\nHispania Tarraconensis, any dècim del regnat de l'emperador Nero Claudius Cesar Augustus Germanicus, més conegut com a Neró. Quan inicià el seu viatge a Tàrraco, la gran capital hispana, Marci no sospità que tot es pogués embolicar tant: desastres, intrigues, sorpreses, perilloses aventures i un gran neguit. Va descobrir quant difícil seria acomplir la missió que li encomanà Fideli, el seu pare adoptiu. Encara més havent d'enfrontar-se a tot tipus de perills i diﬁcultats, després de la misteriosa desaparició d'en Terci, el seu escorta. Acuitat per uns desconeguts perseguidors i, per si això no fos prou, carregant amb una jove, bella i desinhibida esclava, Marci intentarà portar a terme la seva missió, malgrat la lluita interna entre allò que s'espera d'ell i els perills i les temptacions d'una gran ciutat.\nFins on li arriben els records, Parva sempre ha sigut una esclava. Encara que aquests dos últims anys, en què l'han obligat a prostituir-se, la seva vida s'ha convertit en un infern. Malgrat tot, ha aconseguit salvaguardar la seva honestedat, orgull i noblesa. Els seus amos no li han vist abocar una sola llàgrima però, en privat, plora desconsoladament lamentant la seva desgraciada vida, al costat d'Evadne, la seva amiga imaginària. La seva providencial i accidentada trobada amb Marci, un jove foraster, li plantejarà noves expectatives que la induiran a considerar-lo el seu nou amo i a seguir-lo. Al seu costat, se succeiran esdeveniments que trastocaran les seves creences, esperances i la seva vida.\nLlàgrimes d'una esclava mostrarà al lector, per mitjà d'una trepidant història, la vida quotidiana dels habitants de la Hispània del segle I, en les albors del cristianisme.


Barceló: “Estem a temps de completar la feina feta durant aquesta legislatura”\nEl candidat a la presidència del Govern reclama a tots els grups polítics responsabilitat per encarar el darrer període parlamentari per finalitzar l’acció de govern i aprovar projectes tan importants com la Llei de Sòl\nAquesta setmana s’han reiniciat les sessions plenàries del Parlament de les Illes Balears d’aquest any 2011. La d’aquest dimarts ha servit per tornar a escenificar l’enèsim enfrontament verbal entre els líders dels dos principals partits que desvien l’atenció dels vertaders objectius d’aquest Govern.\nBiel Barceló ha aprofitat per comentar als periodistes presents durant una pausa de la sessió la necessitat d’aprofitar les darreres set sessions plenàries que resten abans de les eleccions del proper mes de maig. “La brega entre els grups parlamentaris no interessa als ciutadans, en canvi hi ha projectes importants que encara hi ha temps per aprovar”.\n“Projectes tan importants com la Llei d’Igualtat entre homes i dones, la Llei de Bon govern i la de Son Bosc són projectes legislatius de vital importància. Però per damunt d’ells, la Llei de Sòl és bàsica per completar la feina feta durant aquesta legislatura sobretot pel que fa a la protecció del territori i el litoral.”\nBarceló ha recordat la voluntat expressa dels nacionalistes per dur endavant aquest projecte que neix de la Conselleria de Mobilitat del Govern davant una necessitat històrica d’establir un marc legal en matèria de gestió territorial.\n“Dubtam, però, de la voluntat dels grups parlamentaris ja que sobretot el partit majoritari a l’oposició, que presideix la ponència corresponent, està bloquejant la tramitació de la llei perquè no els interessa aprovar una llei que evitarà seguir aplicant un urbanisme a la carta”.\nA més, la sessió d’aquest dimarts va fer augmentar la polèmica sobre el pagament del pàrquing del nou hospital de Son Espases. Antoni Alorda, durant la seva intervenció parlamentària va recordar que el grup sempre es va oposar a la ubicació de Son Dureta en aquest emplaçament. Amb tot, el diputat nacionalista va instar al conseller de Salut a aclarir les acusacions incitades per l’oposició sobre l’adjudicació i el contracte de la gestió del pàrquing de Son Espases perquè “hem vist tantes aberracions en la legislatura anterior que no podem consentir que acusin a aquest govern d’actuar de la mateixa manera”.


La vocació i la maternitat duen les dones a emprendre\nCal fer compatibles maternitat i càrrecs a les empreses\nGemma Fillol té l'estudi en una antiga empresa de transports, i la decoració del local reflecteix la seva filosofia en la comunicació corporativa: la gran taula de fusta convida a les converses i l'intercanvi, la llum que entra a dojo dona un ambient de claredat i els petits detalls s'alien amb una dona somrient que transmet positivisme.\nQuè és Extraordinària?\nÉs una comunitat de dones emprenedores que volen viure del seu extra, del seu talent, d'allò que les fa diferents. Jo crec a alinear el teu talent amb allò que et fa sentir plena. És una comunitat exclusiva per a dones que les reafirma en la capacitat de poder crear un negoci sostenible a partir del seu talent.\nCom va néixer aquesta comunitat?\nLa meva feina en el món del màrqueting i la comunicació en esdeveniments en el sector corporatiu m'encantava, però vaig veure que el tema no era el que em fascinava. I vaig començar a formar-me en diferents àmbits, vaig obrir un blog sobre com comunicar i emocionar d'una manera diferent perquè veia que s'havia de crear impacte emocional a través de la teva marca. Em vaig apuntar a un màster a Nova York el 2012 que implicava anar-hi a fer pràctiques. I va ser la millor decisió de la meva vida. Quan te'n vas sola a un lloc amb tantes possibilitats de negoci tornes veient que sí que pots fer coses malgrat el context de crisi que vivíem. I el primer que vaig fer en arribar va ser contractar una coach de business perquè m'ajudés a entendre com jo podia crear la meva empresa. Vaig crear Gemmafillol.com, una consultoria de marques, màrqueting i comunicació emocional, sobretot per a dones emprenedores. Amb una companya vam crear esdeveniments que oferien tota la formació per obrir una empresa en un cap de setmana. Ens vam adonar que només ens escoltaven dones per la manera de comunicar-nos.\nQuè té d'especial aquesta manera de comunicar?\nUna estètica molt cuidada, unes imatge amb molta llum… Quan parlem de masculí i femení en màrqueting i comunicació els llocs web són molt diferents. L'home es basa més en el prestigi, posa fotografies en què hi ha molta gent a la sala, fotografies fosques, molt angulades, més dures, mostren més prestigi i distància. Les dones fan al contrari, es mostren amb els braços oberts, molta llum, molts somriures, busquen la confiança i la proximitat. En els esdeveniments es creava una energia que mostrava que allà passaven coses. Aquest projecte va morir el 2014 perquè la meva companya va decidir parar i jo vaig fer un nou projecte molt enfocat a l'emprenedoria en femení amb visió de comunitat. Tu aprens quan estàs amb gent. La gent junta canvia coses. Antigament les dones es reunien en tribu i s'explicaven coses. Totes sabem molt, per què no quedem cada mes i parlem sobre un tema amb una ponent experta i ens n'anem a casa més riques? Així va néixer Extraordinària. La gràcia és el cercle, la comunitat.\nQuè troba una emprenedora a Extraordinària?\nExtraordinària té tres pilars fonamentals: coneixement en màrqueting, comunicació, fiscalitat, etcètera. Després tenim el pilar de l'actitud i el creixement personal. L'emprenedora necessita reforçar tot el que està relacionat amb el fet de conèixer-se millor a ella mateixa, saber de quina manera vol emprendre i com superar el fracàs. En aquest pilar toquem temes de psicologia, de coaching, com optimitzar l'alimentació per sentir-te millor. Està molt bé el meu negoci, però l'eina més important del meu negoci sóc jo. I per últim i igual d'important, el suport. Una emprenedora genera molt negoci a petita escala i crees el teu grup, i el suport en l'àmbit de proveïdors, de networking, familiar… és important.\nQuè diferencia l'emprenedoria en femení de la masculina?\nObservo que l'àmbit masculí no té res a veure amb el femení. L'àmbit masculí busca èxit, prestigi, independència econòmica. I és fantàstic. Però en l'àmbit femení hi ha motius de conciliació amb la maternitat i d'altres emocionals molt profunds que tenen a veure amb la vocació i el somni de dedicar-te al que t'agrada. S'afronta de manera molt diferent el fracàs quan et prens les coses com un joc que quan les raons són tan emocionals. Si són molt emocionals la persona es comença a desestabilitzar. I les dones necessitem la comunitat, el suport, l'intercanvi d'experiències. Les dones som més empàtiques, més obertes, no ens preocupa mostrar-nos vulnerables.\nEl fet que la conciliació sigui un dels grans factors que porta les dones a emprendre vol dir que el pes encara el portem nosaltres. Com es pot canviar?\nMoltes dones emprenedores treballen de nit perquè volen conciliar i viure una maternitat més responsable. Penso, d'una banda, que les persones han de saber on estan els límits, i les responsabilitats s'han de compartir de manera equilibrada. I, d'una altra banda, les administracions públiques han de posar recursos. En el mercat laboral, en el moment en què la dona és fèrtil és quan té un valor molt alt. I és molt complex tornar al mercat laboral després d'una excedència per cuidar els fills.\nLa responsabilitat encara recau en les dones.\nMoltíssim. És un repte superar això. La maternitat responsable hauria de ser compatible amb tenir un càrrec en una empresa. Jo estic molt a favor de la discriminació positiva perquè quan les coses no surten de manera natural s'han de provocar. Però també veig moltes dones posades en llocs de poder que agafen actituds masculinitzades, molt jeràrquiques, mancades d'una comunicació assertiva. No crec que el nostre país estigui prou madur per entendre les diferències entre les quotes femenines i el lideratge femení. Estic d'acord que les dones ho tenim més difícil a l'hora d'emprendre per una qüestió de responsabilitat. L'administració s'ha de mullar més. Els autònoms, tant dones com homes, són una gran base d'aquest país i com no ens ajudin l'atur creixerà moltíssim.\nExperta en comunicació emocional\nGemma Fillol (1982) és una politòloga que ha treballat en el món del màrqueting i la comunicació en esdeveniments corporatius. Ho ha fet en empreses tecnològiques i en projectes vinculats a l'administració. Després d'una estada a Nova York va muntar una consultoria que treballa amb el posicionament de les marques a través de les emocions. Aquesta visió va atreure l'atenció de dones emprenedores, i la constatació de la necessitat de treballar en comunitat va desembocar en la creació d'Extraordinària, una xarxa de dones emprenedores.


Com tenis les dents sempre blanques: 10 trucs | Adeslas Dental\nCom tenir les dents sempre blanques en 10 passos\nEl color de les nostres dents es troba entre els temes més demandats a nivell bucal. Per això mateix volíem fer un article amb alguns consells per a poder mantenir el nostre somriure blanc a curt i llarg termini.\nA casa podem seguir uns hàbits d’higiene bucodental que ens permetin mantenir els nostres dents més blancs durant molt de temps. Al seu torn, existeixen determinats tractaments per a blanquejar les teves dents que faran que aconsegueixis el to que desitges o que més s’adeqüi a les teves característiques.\nPerò, abans d’entrar detalladament, volem explicar-te què són els tons de blanc en les teves dents i per què les teves dents poden quedar tacats amb el pas del temps.\nTons de blanc en les dents\nExisteixen quatre rangs diferents que divideixen el color de les dents i que ens serveixen com a guia. Es tracten dels A (marró vermellós), B (groc vermellós), C (grisa) i D (grisa vermellós).\nCada rang disposa de nivells diferents de claredat i foscor. Aquests nivells, al costat d’aquest rang, conformen un quadre en el qual es troben i representen tots els possibles colors que poden disposar una dent.\nD’altra banda, s’ha de tenir clar que, al voltant del 70% de la població, disposa de dents naturals que es troben en rangs de blanca mitjana (denominats com A3).\nLes taques en les dents poden aparèixer per múltiples raons. Una deterioració en el nostre esmalt farà que les nostres dents es vegin més grocs. Aliments àcids, el bruxisme o raspallar-nos les dents amb gran força pot deteriorar el nostre esmalt i fer que les nostres dents perdin el seu color natural.\nD’altra banda, el consum d’aliments com a cafè, l’alcohol o hàbits com fumar, farà que les nostres dents es vegin marrons.\nFinalment, també poden aparèixer taques blanques en la nostra dentadura si disposem de zones descalcificades. Això pot anunciar que la nostra dent tindrà una càries futura. Al seu torn, l’ús de productes de manera inapropiada amb excés de fluor en els nens pot provocar-los taques blanques per fluororis dental.\nConsells per a aconseguir les dents blanques\nCuidar els nostres hàbits d’higiene bucodental, la nostra alimentació, evitar hàbits nocius com fumar o beure alcohol… són alguns dels consells que faran que la nostra boca llueixi en perfecte estat. Cal no oblidar-se que s’ha de visitar al dentista cada 6 mesos o, com a mínim, una vegada a l’any perquè la nostra cura bucodental sigui perfecte.\nA continuació et desenvolupem en profunditat els senzills passos que has de realitzar perquè les teves dents romanguin el més blancs possibles durant el màxim temps.\n1. Cuida la teva neteja bucal\nCom bé sabem, la neteja bucal diària juntament amb neteges bucals professionals periòdiques són les principals eines per a acabar amb la tosca i la placa de les nostres dents. Aquests dos components poden fer que es vegin les dents d’un color groguenc a causa de la pel·lícula adherent que forma damunt de la dent. Per tant, la neteja tindrà un paper molt important perquè les nostres dents sempre es mantinguin blanques.\n2. Ves amb compte amb els aliments que taquen les teves dents!\nHi ha aliments que, en mastegar-los, poden variar la coloració natural de les dents. Entre ells es troben els més comuns com el cafè, el te i els vins (negre i blanc).\nNo obstant això, no podem oblidar-nos d’alguns no tan coneguts però que, sense cap mena de dubte, poden descolorir el teu somriure. En aquest cas parlem d‘aliments àcids com la taronja i la llimona, fruites i verdures amb colors intensos com els gerds i la remolatxa, els refrescos carbonatats, les begudes energètiques i algunes salses com el quètxup i la salsa de soia.\nPer tant, intenta evitar aquests aliments i, si els consumeixes, realitza una bona higiene bucal just després. Llegeix aquest article si vols saber com raspallar-te les dents correctament.\n3. Afegeix a la teva dieta aliments que tinguin propietats blanquejadores\nAcabem de veure aliments que poden tacar la nostra dentadura però, existeixen aliments que puguin contribuir al seu blanqueig?. La resposta és que sí.\nEl bròcoli i la coliflor: requereixen molta masticació, fent que el cos segregui més saliva i actuï com un netejador natural.\nLes maduixes: contenen un enzim que fa que les dents estiguin més blanques.\nEls lactis: el seu àcid làctic enforteix l’esmalt de les dents i les blanqueja.\nLes pomes: en mastegar-les netegem la boca.\nL’api: contribueix a mantenir les dents blanques i les genives sanes.\n4. Les propietats del vinagre de poma\nEl vinagre de poma té propietats blanquejadores naturals. Encara que els resultats no siguin instantanis, realitzar esbandides durant diverses setmanes amb vinagre de poma ens ajudarà a eliminar les taques i blanquejar les dents.\nNo obstant això, hem d’utilitzar aquesta tècnica amb moderació ja que el seu ús excessiu podria danyar les dents a causa de la seva concentració àcida.\n5. Canvia el raspall dental cada 3 mesos\nEl teu raspall de dents manual o el teu capçal en un raspall elèctric ha de ser canviat en un màxim de tres mesos. Es tracta d’un element que disposa de multitud de bacteris que traslladaràs a la teva boca, a més de perdre eficàcia en el teu raspallat diari.\n6. Evita raspallar-te amb força\nUn raspallat agressiu farà que el teu esmalt sofreixi i, per tant, les teves dents es puguin tornar més grocs. Has de vigilar que les truges del teu raspall, a més de que estiguin en perfecte estat, no apliquin massa força a les teves dents.\n7. Utilitza fil dental\nAlmenys una vegada al dia. Eliminessis restes d’aliments de les teves dents, queixals i genives que quedaven ocults o bé no s’han pogut eliminar amb el raspallat.\n8. Esbandeix-te amb col·lutoris\nLa utilització de col·lutoris eliminarà els bacteris restants de la teva boca després del raspallat a més de proporcionar-te un alè fresc i una sensació de neteja.\n9. Mantingues neta la teva llengua\nA més dels punts anteriors, és essencial que cuidem i mantinguem la higiene de la nostra llengua. Per a això podem utilitzar raspadors de llengua als matins, d’aquesta manera eliminarem la placa bacteriana generada durant la nit mentre dormim.\n10. Tens les dents molt tacades?\nSi tens les dents molt tacades o groguenques i no milloren amb aquests consells que t’hem donat, fes el pas i realitza’t un blanqueig dental. Una vegada realitzat el blanqueig, no t’oblidis d’aplicar aquests consells que t’hem donat!


la pedra i el marge / LPM: d’abril 2015\nAnar-se'n com una pregunta\nJosep Porcar, Preguntes. Edició de 100 exemplars numerats i signats per l'autor. Pròleg de Dolors Miquel. Il·lustracions de Porcar Queral. Castelló de la Plana, març de 2015.\nQui pregunta ja respon? Qui pregunta subtilment i amb insistència de matisos multiplica les possibilitats de la resposta fins a l'infinit? Qui burxa amb les preguntes parteix d'una «fam de camins» que s'obrin tothora a «camins de fam»? Les preguntes són fam que no troba pa, ni blat ni camp. Els poemes, tots els poemes, són en el fons preguntes sense resposta resolts en la forma de la seua indagació, en la quieta vibració de les paraules, en la seua tenacitat contra l'oblit i per l'oblit. Un llibre que parla de l'amor, del desamor que l'enclou? Un llibre que parla més aviat de l'amar, quasi sempre velat en el sil·labeig d'un dir el·líptic, com un somni dins un somni (Edgar Allan Poe): «aquesta mar que abans salpava de nosaltres». Per això tal vegada el darrer llibre de Josep Porcar (Castelló de la Plana, 1973) recorre sovint als jocs de la sinestèsia, aquella combinació d'elements procedents de diversos dominis sensorials que produeix els sentits més insospitats: «mans / ullpreses pel primer llambreig», «el perfum cantat / per la guatlla», «desfer-se'n són set / colors de silenci», «un món / ensumat entre les dents», «Per una blanca / carícia», «un glop balmat». La pregunta dóna forma al dubte i la incertesa i ales a la paraula que ajudarà a cicatritzar la ferida. El poema representa l'harmonia, tètrica en un cert sentit, de l'uròbor, la serp que es menja la cua i forma així el perfecte cercle viciós, l'espai de les preguntes sense resposta, un constant recomençar: al·legoria de l'amar, dels amants devorats per l'amor, «de quan érem uns altres / cadàvers», «quan el doll […] / esperava, fins al darrer desig, / el primer cuc de podridura».\nI perquè les preguntes dels poemes tinguen sentit, perquè puguen créixer en l'exactitud de la forma, han d'allunyar-se dels tòpics a l'ús, han de renunciar a les teranyines de l'anècdota, a la pols que el temps diposita sobre la matèria perible dels mots. Porcar aconsegueix caminar amb pas ferm sobre aquest camp de mines de la literatura a força de tensar els mots al màxim, d'evitar les sendes fàcils, d'escorcollar-se minuciosament les entranyes del desengany. Aquest és el triomf del poema: alçar-se entre les ruïnes, afirmar-se sense titubejos des d'un esquinçament interior que no admet les tèbies escaramusses de les respostes ni l'oli mel·liflu de l'autocommiseració. Empresa poèticament ben arriscada i l'única possible en un poeta que ja ha donat moltes proves de la seua solidesa. El paisatge de l'amar s'ha poblat de microbis, fragments trencats de ceràmica, ganivets i sílexs tallants, formigues i aranyes, larves, crancs, meduses, cucs, anguiles, raps i serps. I el fil que trena la memòria, l'escandall que apama la profunditat de la mar de la vida, deixa obertes totes les preguntes i cauteritza els teixits malalts d'absència: 1. «per què fer pols / del pol·len»; 2. «fragments / de la ceràmica, a cada negra / esquerda pregunten al fang»; 3. «quines paraules en el sentit s'espellen»; 4. «on viuen / les mans»; 5. «de quina mirada mor / l'última pestanya»; 6. «Espores de llum?»; 7. «anar-se'n com una pregunta»; 8. «de quin déu és la parpella / on hem d'aterrar demà»; 9. «flor o medusa?»; 10. «de quin groc l'amor esgarria / mans?»; 11. «Abans veritat i ara formigues?»; 12. «Qui s'ha après el manual d'instruccions?»; 13. «quanta vida despentina un pèl»; 14. «terrós? vol vostè tastar un altre / vi?»; 15. «Pregunta al poema»; 16. «I preguntar és l'únic que li'n dóna?»; 17. «en quina sang corren, / amb quin alè, / per quines cames»; 18. «com si fores / la més bella / resposta sense preguntes»; 19. «aquest grapat d'adéus / fendint-se sense llustre ni sang»; 20. «Si és que era aigua, allò, i no bava / de lluç; si eren talaies i no burilles»; i 21. «a quin tresor de l'illa de l'oblit».\nVint-i-un poemes en forma de múltiples preguntes, acompanyats pels dibuixos de Porcar Queral amb sengles cites de poemes i poetes molt diversos. Un llibre molt ben editat (també la pulcritud en el terreny de l'edició és marca de la casa). Una adreça on sol·licitar-ne exemplars, que no seran fàcils de trobar en llibreries: www.porcar.net. Un llibre prim de molta gruixària. I, segons que explica l'autor en la breu nota que en fa d'epíleg, escrit entre el 28 de juliol i el 28 d'agost de 2014. Un pont cap a nous horitzons, després del celebrat Llambreig (2013), Premi de la Crítica dels Escriptors del País Valencià (AELC). Llarga vida a preguntes que sempre ens faran bategar.\n[Publicat a Saó núm. 403, abril 2015.]\nPublicat per Manel Rodríguez-Castelló a 18:19 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Josep Porcar 2015\nHo atribueixen a un lapsus linguae, un error involuntari del llenguatge pel qual on vols dir una paraula n'hi dius una altra. En la distància significativa entre la paraula no dita i ajustada a un context i una finalitat determinats i la que irromp de sobte sense avisar és on rau la força de l'impacte que pot produir la substitució. Posem per cas aquells lapsus, els més freqüents, provocats per la proximitat fònica de les paraules, quasi sempre innocus. Si em comptes de dir «Tens un bon cos» dius «Tens un bon mos», la cosa pren un altre aire però no té major importància en la majoria de casos (i cases) perquè la diferència entre ambdós mots no és insalvable. Però si ets, per exemple, Vicepresidenta d'un govern i el lapsus et sobrevé davant la concurrència de càmeres i periodistes, en ple exercici d'autobombo sobre els èxits de la teua gestió, i en lloc de dir «sanejar» (l'economia del país) dius «saquejar» (l'economia del país i tota la resta), llavors tenim un cas com un cabàs. Perquè el milímetre que separa la ena de la cu es converteix, en el pla semàntic, en una catapulta que t'envia a les antípodes del sentit, d'on ja no podràs tornar per molt que t'esforces amb rectificacions i disculpes. («No, si jo volia dir `sanejar´, però m'ha eixit això». «No cal que s'amoïne, senyora Cospedal, que l'hem entesa perfectament».) Per a bé i per a mal en els nostres dies les paraules ja no se les emporta el vent, perquè queden ben enregistrades per càmeres i hemeroteques i amplificades en el youtube. És massa fàcil pensar, en el terrible cas que ens ocupa, que a la dirigent en qüestió l'ha traïda el subconscient (o més aviat el conscient: la consciència d'estar mentint per enèsima vegada, com és públic i notori) i que gràcies a la pretesa suplantació verbal ha aconseguit una obra mestra de la història dels lapsus. També podríem entretenir-nos imaginant en qui podia estar pensant la Cospedal en el fatídic moment. En Zaplana? En Bárcenas? En Rajoy? En Aznar? En Matas? En Camps? En Cotino? En Rato o Rita Barberà? En ella mateixa sense anar més lluny? La infinitat de casos a l'abast i les múltiples combinacions que se'n deriven farien tediós el càlcul, a més d'inútil. Perquè, descartades genialitats verbals improbables en una dona de les seues característiques, estic segur que Cospedal va dir el que volia dir, aquest verb inesborrable de tres síl·labes, amb tots els ets i els uts, sa-que-jar. La proximitat de l'abisme a què s'aboca el PP com a peça imprescindible i el conjunt del sistema saquejador (els ciutadans saquejats ja hi som des de fa anys i panys però fins fa poc no ens n'havíem adonat), a penes insinuat a les enquestes, els està fent canviar d'estratègia. No és que no els agrade mentir sinó que ja no els queden mentides, i han decidit passar a la veritat, convençuts que el qui la diu mereix el benefici del perdó, en forma d'oblit, disculpa i fins de reincidència. Es tracta d'un recurs a la desesperada, l'última bala d'un partit i un sistema agònics. Potser fins i tot un dia entonen alguna cosa semblant al mea culpa, ells que són tan de missa i de saquejar. Però o molt m'equivoque o això no ho salva ni Déu amb la seua infinita misericòrdia. Per si no ho teníem clar, amb la Cospedal ha caigut l'última trinxera de la mentida. Ara només ens queda assaltar la veritat, tota la veritat i res més que la veritat. Amén.\n[Publicat també a http://www.tipografialamoderna.com/ dissabte 25 d'abril de 2015.]\nEtiquetes de comentaris: Saquejar\nTinc la impressió que està a punt de complir-se la profecia, si no s'ha complit ja en molts aspectes, de la pel·lícula de Wim Wenders Bis aus Ende des Welt (Fins a la fi del món, 1991). Els protagonistes d'aquesta esborronadora història acaben sent víctimes, fins a l'extrem de l'embogida addicció, del seu invent: una sofisticada tecnologia els permet veure en una pantalla els somnis (amb els seus reguitzells infinit de records, obsessions, frustracions, desigs i visites d'ultratomba) que han covat durant la nit. Els límits entre la realitat de cada dia, inclosos els matisos inexplorables i misteriosos que també la conformen, i la ficció onírica, amb els seus llampecs de verisme, hi queda de sobte abolida, o, com diríem ara, el món virtual acaba per engolir-se les connexions analògiques del món real, la nit que es menja el dia. La droga els proporciona, en aparença, la possibilitat de reviure el passat, la sensació de recuperar-lo cada nit i cada dia, la il·lusió de l'etern retorn.\nComentàvem a classe la novel·la que els feia llegir aquell trimestre, Matar un rossinyol de Harper Lee. Per una d'aquelles circumval·lacions del discurs havíem arribat a l'exploració dels terrenys on realitat i ficció (o veritat i mentida) s'estremesclen de manera subtil per a la creació d'una història. Els deia que tot record, en especial els relatius a la infància, no deixa de ser al capdavall una cosa inventada, o reinventada; que a partir d'una certa edat les persones som conscients que en el relat d'un mateix intervenen factors que ja no sabem si pertanyen al món del viscut, al del somni o al de la simple invenció obstinada. Que hi ha coses en la memòria personal, els deia, que sobreviuen en algun lloc vague i difuminat, remot, que dubtem si van passar de veres o són mera ficció; que les oscil·lacions de memòria i oblit eren consubstancials al fet de viure; que les fronteres entre novel·la i història són arenes movedisses. «No ho heu experimentat mai encara en el terreny personal?», reblava.\nAquell alumne de batxillerat a qui sempre havia de demanar que es llevés els auriculars que solia portar a manera d'amulet o excrecència corporal, propietari d'una d'aquelles barbes serrades que abans només portaven les persones d'una certa edat, va ser l'únic a contestar-me amb la vehemència del desvagat: «Això us passa només als de la vostra generació». Superat el primer rampell d'estupor pel que vagament intuïa com un desficaci en to major (a l'escola se senten moltes bestieses), i passant per alt què volia dir «la vostra generació», vaig demanar-li que s'expliqués. I ho va fer: «Amb el whatsapp…». Vaig haver de continuar els punts suspensius mentalment: l'ús de les maquinetes i les xarxes socials impedeix les vel·leïtats de la memòria, anul·la la possibilitat de l'error o la incertesa, només has de prémer el botó per saber si una cosa és realitat o ficció, la imaginació és desterrada dels territoris íntims per anar a morir als tristos pantans de la literatura. Deixem-ho córrer. Sabia que aquella resposta impensada no seria subscrita per la majoria dels altres whatsappers, que si de veritat els donassen a triar entre la certesa incommovible dels seus aparells i la voluble reconstrucció de la pròpia memòria, no s'ho pensarien dues voltes. Però aquella falòrnia no ha deixat d'inquietar-me. Avui faig els 57 però l'estupidesa humana, fins la més innocent o merament simptomàtica, no deixa de sorprendre'm. I de preocupar-me com a símptoma.\n[Publicat també a http://www.tipografialamoderna.com/ dissabte 18 d'abril de 2015.]\n[Una imatge de la pel·lícula Bis aus Ende des Welt.]\nPublicat per Manel Rodríguez-Castelló a 7:00 11 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El whatsapp\nRotllar la primera cigarreta del dia, després del desdejuni, assegut a la porta de casa davant del jardí, és el ritual amb què comença la diària immersió en el món, aquest món d'Angus, a la costa oriental d'Escòcia. És l'hora en què, empesa per aquests primers dies d'un abril brillant, no gens cruel, i desacostumadament temperat, la terra es lleva els tels de boirina que el vent porta del mar i tot es desempereseix amb una parsimònia favorable a la contemplació dels mil matisos del despertar. És el quiet moviment amb què parla una naturalesa que sembla perfectament aliena a l'aldarull i les passions humanes. Arbres i flors i ocells són els actors principals de l'escena. En un parell de setmanes, amb canvis que són perceptibles dia a dia i fins d'hora en hora, l'estació haurà culminat aquest prodigi. Persèfone torna de l'Hades amb un ram de narcisos, que és precisament la flor que pinta de groc intens jardins, marges de camins i fins plantacions senceres que formen trenes daurades sobre els fons verd d'alguns tossals aquests dies a Angus. Per donar-hi moviment, dimensions aèries i melodia, hi ha els ocells, els grans intèrprets de la natura. N'hi ha els que volen alt, travessant el blau límpid del cel, còrvids de tota mena, àguiles i ocells de presa de vol sinuós, gavines, coloms i tudons, oques i ànecs multicolors, i els que es mouen ran de terra com els escandalosos faisans. Però hi ha els ocells petits, amics dels jardins, a la vista dels quals l'observador lamenta la seua ignorància ornitològica, perquè la mirada atenta enyora sempre el saber, com si només les paraules que anomenen les coses fossen la clau mestra que ens permet obrir-les. La cantadissa harmònica dels ocells menuts, pautada per mesurats silencis, regala la seua immensa varietat de tons i ritmes a les oïdes més dures, obstruïdes en el sord soroll urbà i la xerrameca prescindible. Aquest cant dels ocells, com els seus moviments gràcils i precisos i l'aleteig singular de cada espècie, és el contrapunt joiós, volàtil i lleuger, a la patètica grandiloqüència que massa sovint senyoreja la vida humana. O això li sembla a l'observador, no se sap per quina ancestral tendència a atorgar (impulsor nexe de les paraules!) significats, potser fets a mida, al que en rigor no pot tenir-ne. Però els sentits s'amaren d'aquest espectacle gratuït que recomença cada dia. I per una vegada almenys, amb això en té prou, i agraeix aquest cant dels ocells enmig de l'esclat de la natura, la tornada ritual de Persèfone, la vida elemental que és mesura de la bellesa.\n[Publicat també a http://www.tipografialamoderna.com/ dissabte 11 d'abril de 2015.]\nEtiquetes de comentaris: El cant dels ocells\nNo hi havíem tornat des del Cap d'Any de 2013, fa un any i tres mesos. El nostre vol a Glasgow ix d'Alacant, on arribem amb temps per fer un cafè i badar tranquil·lament fins a l'hora d'embarcar. Sobretot després de la tragèdia dels Alps, que encara cueja per tots els mitjans, és inevitable pensar en aquests casos, quan estàs a punt de pujar a l'avió, en luctuoses probabilitats. Per molt que les estadístiques són eloqüents quant a la seguretat dels vols aeris, la imaginació –més impulsada per la inèrcia d'haver d'omplir el tediós i ingrat, de vegades humiliant, temps de control d'equipatges i passatgers que no pas inspirada en pors serioses (en aquest cas faries bé t'estalviar-te el viatge)– sol anar-se'n per aquestes dreceres una mica pel·liculeres, sobretot quan d'un colp d'ull guaites que la passatgera que et precedeix en la fila té un bitllet per a… Düsseldorf! Molt s'ha insistit aquests dies en el denominat factor humà (que a mi sempre m'evoca la gran novel·la de Graham Green), menys controlable, sembla, que les sofisticades màquines amb què tal volta ens hem fet la vida més amable i segura. Queden lluny els temps en què un televisor recuperava la imatge a força de colps violents, com els que aplicàvem sobre l'esquena d'algú a qui preteníem ajudar a tossir, i la gimnàstica d'espentar motos i cotxes que tenien una accentuada propensió a aturar-se en el moment més inoportú. Sempre s'hi ha de comptar, clar, amb el factor humà, i en ambdós sentits de la direcció: la catàstrofe i la salvació. Però el que no s'acaba d'entendre, sobretot d'ençà que l'11S disparés la paranoia universal de l'alarma permanent i l'obsessió malaltissa i interessada per la seguretat, és que no hi hagués prevista una situació com la que l'avió alemany sinistrat ha posat tristament sobre la taula: algú es pot tancar a la cabina de comandament i fer una bogeria sense que ningú puga evitar-ho. Potser és veritat que la millor seguretat, la més eficaç, sol ser la més discreta i sigil·losa, que a més té la virtut de no alarmar inútilment el personal (el pànic és aliat perfecte del perill per provocar el cataclisme). Per això l'ostentació de les normes de control als aeroports tenen alguna cosa d'inquietant, són massa teatrals, com pensades per a un espectacle que no sempre tranquil·litza i que sovint provoca maldecaps innecessaris als passatgers. Siga com vulga, tenim tres hores de plàcida navegació fins a Glasgow i amb l'ajuda de la novel·la d'Emili Teixidor que estic rellegint, les vagues i habituals temences de l'avió van dissipant-se. Arribem a la capital escocesa enmig del seu oratge habitual en aquestes dates, fred, pluja i vent: fraternal abraç de les coses entranyables. I l'endemà es desperta de la mateixa manera, la qual cosa no ens priva (això podríem fer!) de passejar sota la pluja pels carrers del centre, una barreja fantàstica d'art victorià i edificiacions modernes destinades al furor de les botigues. La imaginació, però, va a la d'ella, ara excitada per la pluja i l'escenari que a bots i barrals dibuixa. Sort, em dic, que ací no va arribar la febre calatraviana: no haurien guanyat per a esvarades amb aquesta aigua. Visitem en un bot el GOMA, el museu d'art modern de la ciutat, que no ens proporciona la calor que buscàvem, amb permís de Gauguin, William Blake i Durer. Em ve al cap l'amic Rafa Xambó, que va estar-s'hi un any i que va tornar a València amb un grapat de bones cançons i unes pàgines delicioses per al seu dietari. I una vella xemeneia i el seu forn industrial que encara és dempeus a Alcoi, al llit del Serpis, i que fou forjada en aquesta ciutat fabril, esparpellada i canviant sota la pluja, com testimonia una placa sòlidament gravada en ferro i en anglès. I Álvaro de Campos, l'heterònim per a qui Fernando Pessoa va inventar uns estudis d'enginyeria a la vora del riu Clyde i una maleta sempre a punt per al viatge. Aquestes són les primeres impressions d'aquest nou vol a terres d'Escòcia.\n[Publicat també a http://www.tipografialamoderna.com/ dissabte 4 d'abril de 2015.]\nPublicat per Manel Rodríguez-Castelló a 20:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Volar


Servef i port de Castelló treballaran conjuntament\nLa secretària autonòmica Maria José Mira pel camí de creixement que experimenta el port\nEl Servef i l’Autoritat Portuària de Castelló treballaran conjuntament per oferir treball i formació al sector portuari. A més a més, s’organitzaran unes jornades sobre seguretat laboral el pròxim mes de maig. Estes han sigut les principals conclusions assolides després de l’encontre mantingut este matí entre el president de l’Autoritat Portuària de Castelló, Francisco Toledo i la secretària autonòmica d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Maria José Mira, acompanyada per l’equip directiu del Servef.\nMira ha convidat a les empreses que integren la comunitat portuària a fer ús del servei públic d’ocupació “per formar tant als treballadors com al col·lectiu d’aturats del sector portuari”. A més a més, ha felicitat al president de l’Autoritat Portuària per les xifres que confirmen l’evolució positiva del port de Castelló, així com pel procés de reestructuració del deute que permetrà escometre noves inversions.\nPer la seua part, Francisco Toledo, ha assenyalat la importància de realitzar acciones formatives dirigides a la comunitat portuària, al temps que ha abordat amb la secretària autonòmica la futura àrea logístico-industrial del port amb la finalitat de que “comencem a dissenyar un projecte que vertebre i es diferencie d’allò que era Parc Castelló”


Parc UdG » 3 hospitals de Barcelona i l’Hospital Universitari Dr. Josep Trueta de Girona treballen en la validació analítica del RAID-CRC\nPublicat per: Parc UdG General 29 juny 2015 Comentaris: 0\nLa validació analítica dels marcadors RAID-CRC, un dels productes de l’empresa GoodGut començarà a aplicar-se a tres hospitals de Barcelona: l’Institut Català d’Oncologia (ICO), Hospital de Bellvitge, el Consorci Hospitalari de Vic. Ja s’ha assolit la primera part de la validació a l’Hospital Universitari Dr. Josep Trueta de Girona, després de l’informe favorable de les dades presentades a l’Agència Europea de Patents. GoodGut ha fet l’extensió a Patent Cooperation Treaty (PCT).\nLa prova s’aplica en pacients ja diagnosticats i també a la població de risc. El RAID-CRC té una alta sensibilitat: capacitat de detectar casos positius de càncer de còlon, i una alta especificitat: capacitat de descartar els casos negatius. Actualment, i de forma paral·lela a la validació del RAID-CRC, l’Hospital de Vic està aplicant un cribatge poblacional de càncer colorectal, la població diana del producte RAID-CRC. Aquest fet fa que el sistema de GoodGut es trobi en una situació idonia per demostrar la sensibilitat, l’especificitat i la capacitat prediagnòstica del RAID-CRC comparant-lo amb el cribatge poblacional.\nGoodGut pionera i referent a l’Estat espanyol\nL’empresa gironina de biotecnològica GoodGut SL. és pionera i de referent a l’Estat tant pel disseny de sistemes de suport al diagnòstic de malalties digestives com de suport al tractament en base a la microbiota intestinal. La línia de recerca de GoodGut és l’estudi de la microbiota intestinal dels individus i en aquest sentit, els investigadors conceben la microbiota intestinal com a factor determinant en el sistema immunitari de l’intestí i del desenvolupament de les malalties digestives.\nAl primer semestre d’aquest 2015 GoodGut ha incorporat al Dr.Antoni Castells com a Medical Advisor i l’emprenedor Gabriel Masfurroll com a Strategic Advisor\n– Dr. Antoni Castells, Digestòleg de l’Hospital Clínic de Barcelona, director de l’Institut Clínic de Malalties Digestives i Metabòliques, i coordinador del programa de cribatge del càncer de colon i recte de Barcelona. El Dr. Castells ha estat un dels principals investigadors implicats en els assaigs amb Test de sang oculta en femtes, en conseqüència, els seu coneixement és un valor afegit per l’empresa.\n– Gabriel Masfurroll, executiu i emprenedor del sector sanitari amb experiència a nivell internacional des de fa més de 25 anys. Actualment actiu en projectes de healthcare, business angel, emprenedoria, docència i filantropía.\nCasos d’èxit: Emprenedoria i premis\nAsociación Española de Gastroenterología (AEG): L’AEG ha premiat GoodGut, en col·laboració amb l’Hospital Josep Trueta de Girona, com a millor comunicació a la validació preliminar del RAID-CRC. L’acte ha tingut lloc aquest diumenge 14 de juny a Sevilla.\nXX Fòrum d’Inversió: GoodGut va ser una de les empreses finalistes del XX Fòrum d’Inversió celebrat aquest juny a Barcelona. El RAID-CRC de GoodGut es va presentar davant de 700 inversors al Centre de Convencions Internacional de Barcelona i va resultar el projecte més votat en l’àmbit de ciència de la vida i la salut.\nCatalonia – Israel. Symposium in Microbiota & IBD: El 12 de juny GoodGut ha participat i co-organitzat la trobada entre investigadors i clínics de Israel i Catalunya especialitzats en malalties intestinals i estudis basats en microbiota intestinal, que va tenir lloc a la ciutat de Girona.\nInternational Society for Gastrointestinal Hereditary Tumours – InSIGHT: Del 18 al 20 de juny GoodGut participa al Congrès Internacional que organitza la Societat Internacional de Tumors Gastrointestinals heraditàris.


Venda de Purple Cherry Ripple de Elev8 Seeds\nPurple Cherry Ripple del banc de llavors Elev8 Seeds és una planta de marihuana creada a partir de dues varietats amb gran reconeixement com són Wedding Cake i Purple Cherry Cookies, obtenint com a resultat una planta de marihuana molt resinada, saborosa i potent.\nPurple Cherry Ripple: Purple Cherry Cookies x Wedding Cake\nD'una banda trobem a Purple Cherry Cookies, una varietat molt aclamada per contenir un gust de galetes de cirera que impregna les papil·les gustatives deslligant un torrent de sabors i aromes en boca. A més compta amb una gran potència i una producció gens menyspreable.\nA l'altre costat del creuament trobem la Wedding Cake més que coneguda per molts conreadors que tan sols parlen meravelles d'ella. Gran potència, sabor i efecte són les seves millors cartes perquè aquest cep hagi adquirit un gran potencial com ancestre directe en molts dels creuaments que podem actualment trobar al mercat del cànnabis.\nPurple Cherry Ripple d'Elev8 Seeds, marihuana vigorosa y potent\nPurple Cherry Ripple és una planta senzilla de conrear amb una excel·lent vigorositat en el cultiu tant d'interior com d'exterior. Té gran facilitat per adaptar-se bé a la gran majoria de tècniques de cultiu així com el SOG, SCROG, Topping, Meanlining, etc.\nRespon bé a les podes i lligams, el que la converteix en una bona elecció per al cultiu en SCROG. En cas de voler cultivar en SOG es pot realitzar a partir d'esqueixos o bé realitzant podes baixes partint de llavors i controlant la seva alçada.\nEn exterior creix sense problemes, aconseguit una bona mida de planta, en cas de gaudir d'una bona exposició solar i una gran quantitat de substrat. Una alimentació equilibrada fent servir adobs orgànics fa que Purple Cherry Ripple contingui una càrrega organolèptica de gran qualitat en la qual es destaquen les olors i sabors a cirera.\nEn interior es pot esperar una planta senzilla de conrear que produeix uns cabdells molt compactes, resinats, saborosos i de gran potència olfactiva sent necessari l'ús de sistemes anti olor per evitar ser detectats o que tota la casa faci olor a cirera madura. Es pot esperar una producció mitjana-alta d'entre 400 i 500 g/m2 a 8 a 9 setmanes de floració.\nEl seu efecte és potent, psicodèlic i relaxant però sense arribar a deixar la ment ennuvolada, si es consumeix a dosis baixes seu efecte és eufòric i bromista però si s'aprofundeix 1 mica més aquest es torna més pesat i embriagador.\nEl sabor és molt especial, destaca per contenir una base de cirera a la qual s'uneix tocs de fusta i terra que li aporten un buquet de gran qualitat.\nCaracterístiques de Purple Cherry Ripple d'Elev8 Seeds\nNom: Purple Cherry Ripple\nGénetica: Purple Cherry Cookies x Wedding Cake\nFloració interior: 8 - 9 setmanes\nContingut en THC: Elevat\nProducció en interior: 500 g/m2\nProducció exterior: Més de 700 g per planta\nPropietats de Purple Cherry Ripple\nLlavors Feminitzades Sabor Afruitat Indica Sativa Efecte estimulant Efecte relaxant Scrog Sog Genètica Cookies Genètiques U.S.A. Varietats per a extraccions\nProductes relacionats amb Purple Cherry Ripple (Elev8 Seeds)\nOpinions de Purple Cherry Ripple i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Purple Cherry Ripple o preguntar sobre aquest producte?\nSweetLove - Philosopher Seeds\n1 llavor8.50€ 7.23€\n5 llavors36.00€ 30.60€


Els alumnes de secundària espanyols tenen classe 130 hores anuals més de mitjana que els de la resta de l'OCDE\nL'informe 'Education at a Glance' avisa d'algunes mancances en l'educació a l'estat espanyol\n5 min. Barcelona 10/09/2019 17:52\n651x366 Alumnes de secundària en un centre de Catalunya / FOTOS: PERE TORDERA I CÈLIA ATSET Alumnes de secundària en un centre de Catalunya / FOTOS: PERE TORDERA I CÈLIA ATSET\nEls alumnes de secundària a Espanya, l'ESO, tenen classe fins a 130 hores més de mitjana a l'any que els de la resta de països de l'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE), un fet que suposa "una càrrega" per als adolescents. Així s'ha expressat el secretari d'estat d'Educació i Formació Professional, Alejandro Tiana, durant la presentació de l'informe anual de l'OCDE 'Panorama de l'Educació 2019' ('Education at a Glance'). Segons ha advertit Tiana, en declaracions recollides per l'agència Efe, aquesta és una realitat que ha de fer "reflexionar".\nA l'OCDE, que està formada per 36 països, la mitjana d'hores de classe és de 919 a l'any en la segona etapa de secundària, i de 892 a la UE. A Espanya se'n fan 1.054. A primària els alumnes espanyols també tenen més hores de classe que a l'OCDE, però la diferència és menor: 4.750 a Espanya, 4.568 a l'OCDE i 4.258 a la UE (dades del 2019).\n"Cal fer una reflexió sobre el temps escolar", ha argumentat Tiana, que ha recordat que en altres països es fan més hores als centres però no dedicades a classe sinó a "altres coses" relacionades amb l'aprenentatge. L'informe ha sigut presentat també per la directora de gabinet i consellera especial del secretari general de l'OCDE, Gabriela Ramos, que ha assegurat que les dades sobre Espanya són "positives" i donen "confiança" que s'estan prenent les mesures "adequades" per preparar els alumnes per al món tecnològic i global, ha dit.\nTot i això, Ramos opina que hi ha d'haver una "redefinició" dels coneixements que cal tenir sobre el món digital "i potser donar menys quantitat d'informació, que [els alumnes] poden trobar a internet", i, en canvi, apostar perquè tinguin "una capacitat crítica i analítica, de solució de preguntes".\nSegons aquest informe internacional, un 53% dels estudiants que a Espanya van optar el 2017 per cursar estudis superiors ho van fer en un grau o similar, un percentatge bastant inferior al de la resta de països de l'OCDE i la UE, i que s'explicaria per la "popularitat" a l'estat espanyol de seguir en canvi estudis més curts o tècnics. Hi ha un percentatge "relativament baix" de matriculats en graus o estudis superiors a Espanya enfront del 76% i el 80% de mitjana de l'OCDE i la UE, respectivament. En canvi, els estudis de durada més curta o tècnics, com la formació professional (FP), sedueixen el 36% dels estudiants espanyols que van optar per l'educació superior, "molt per sobre" de la mitjana de l'OCDE (17%) i de la UE (12%). Així mateix es recalca que, de mitjana, a Espanya s'accedeix als estudis superiors (universitat i FP) a l'edat de 20 anys, per sota de l'OCDE i la UE (22 anys en tots dos casos).\nD'altra banda, les graduades universitàries guanyen menys que els graduats a tots els països de l'OCDE, però a Espanya tenen un 82% dels ingressos dels homes amb el mateix nivell educatiu, enfront de la mitjana de l'OCDE, que és del 75%, i de la mitjana de la UE, que és del 76%. "Aquesta dada confirma una bretxa de gènere menor a Espanya", diu Tiana, que no s'ha estat de criticar aquesta bretxa salarial tot i que no sigui "tan aguda" en comparació amb la d'altres països.\nD'altra banda, a Espanya, "mentre la despesa per estudiant continua sent baixa, els costos salarials per estudiant del professorat són relativament alts". Així, la diferència de despesa per alumne són d'uns 1.000 dòlars respecte a la mitjana de l'OCDE, mentre que els salaris inicials del professorat de secundària a Espanya van ser de 9.700 dòlars més que la mitjana de l'OCDE.\nAltres dades de l'informe són que del 2005 al 2017 la taxa de graduació per primera vegada a secundària (ESO o FP grau mitjà) ha "augmentat considerablement" i ha passat del 56% al 81%, tot i que encara li falta per arribar a les mitjanes de l'OCDE i la UE (totes dues del 86%).\nRamos ha destacat que l'educació és "una bona inversió", en especial els estudis superiors, com confirmen les dades sobre ocupació i salaris. A Espanya les taxes de desocupació "són altes sense tenir en compte el nivell educatiu", però el risc de desocupació entre adults que no han superat la secundària és del 21% enfront del 14% dels que sí que l'han acabat i del 8% de les persones amb estudis superiors. També ha valorat, en canvi, que Espanya té millors resultats que la majoria dels països de l'OCDE en l'escolarització de 3 a 5 anys, amb prop del 97% davant del 87%, però ha lamentat que la despesa educativa per estudiant sigui més "baixa" a Espanya que a la majoria de l'OCDE, cosa que es detecta especialment en l'educació superior.\nTiana ha subratllat per la seva banda que la població espanyola amb estudis superiors als obligatoris ha augmentat un 18% en una dècada (del 2008 al 2018), i ha passat del 51,1% al 60,2% (9 punts).\nEN DIRECTE | Salut vigila Figueres, Amposta i Castelldefels pel repunt de contagis de covid-19