Luang Prabang, el cor de Laos - Menja't el món $("footer-bottom-info")\nLuang Prabang, el cor de Laos\nPublicat per albert on 31/05/2017 31/05/2017\nLP no és la capital de Laos, però ho podria ser, per embargadura i turisme. Tenia una mica de por, després d’unes setmanes al nord, barrejar-me de nou amb el turisme de masses no em venia massa de gust, però no va passar. Potser perquè és low seasson o perquè és així, però és una ciutat turística no massificada.\nArribo de l’sleeper bus a l’estació a les 3am, la previsió era a les 5 i comptava que es faria de dia aviat i podria pillar un tuk tuk, però no, arribo a mitja nit.\nUn tuktukero s’ofereix a portar-me a mi i a una altra noia que em trobo allà en la mateixa situació per 50mKIPS per cap però li diem que no, que és una pasta, així que després de xarrar una mica ens fotem a dormir als bancs de l’estació. Devien ser les 5am quan em desperta un tuktukero oferint-me el transport per 20mKIPS per cap i li dic que sí, intento despertar a la noia però no ho aconsegueixo, ta clapada profundament així que el tuktuk ens abandona de nou. Al cap de mitja hora la noia, fidlandesa i de nom impronunciable que em diu que té un segon nom, Impoo, acabem arribant a la city. Anem a buscar allotjament i ens trobem al mig del morning market, flipant el que compren i venen a les 6am aquests Laosians.\nI finalment, unes hores més tard i després de 20 dies voltant per Laos, trobo el Mekong.\nMenjar, un post a part\nAcabo descobrint que a la Impoo li agrada menjar més que a mi, cosa que no és fàcil, no m’ho crec perquè està com un secall, però si, m’ho demostra a la primera, jala més que jo! Toca esmorzar al morning market sticky rice amb pork, pancakes i alguna cosa més que ara no recordo. Com que si parlo del menjar se’m farà un post etern, crec que dedico un post especial a aquest tema..\nSe’ns passa el dia buscant un bon preu per anar a la waterfall l’endemà i donant voltes per la ciutat que és prou turística però al no estar massificada s’hi ronda bé.\nEl night market de LP és molt guai, paradetes al carrer principal, no fa calor, es pot rondar, hi ha de tot, els preus no són massa cars, toca regatejar amb tot però no hi ha merder, ni xivarri ni molta gent així que es pot anar fent el curiós en una paradeta i una altra. S’hi troba bàsicament roba, turistades tipus imans, banderes, records i souvenirs. S’hi pot menjar i també comprar bufandes o llençols o bosses. Cal dir que sí, que està orientat al falang, però tot i així, m’agrada.\nA uns 20km de LP hi ha unes de les waterfalls més guapes de Laos. Per anar-hi cal buscar transport. El tuktuk demana 50mKIPS per cap i una moto està pels 100 (gasolina a part) sóm dos així que la cosa està així així (same same que diuen ells). Al matí trobem un tuktuk que té 5 nanos a dalt a punt de marxar cap a les waterfalls així que li diem que per 20 i finalment és un sí així que estalviem pasta i anem cap allà.\nEl lloc és un mix entre zona de piscines i waterfall. La cascada està al top del parc i mentre hi arribes hi ha un conjunt de cascades i piscines naturals on t’hi pots banyar.\nAl top, la waterfall, maquíssima i altíssima. A més l’espai convida perquè està net, hi ha poca gent i camins per moure-s’hi. També es pot pujar al top de la muntanya on pots veure la waterfall des de dalt. Allà un gronxador penjat d’un arbre et fa passar el cansament de la pujada.\nA part, la zona és un espai de rehabilitació d’óssos que han estat caçats furtívament i rescatats així que de camí a la cascada et trobes amb ells. Allà, ara, viuran la resta de la seva vida amb la màxima pau possible.\nA mitja pujada se’m trenca la gopro, baja, la carcassa. Així que ja m’he quedat sense palo perquè no en trobaré un fàcilment…\nTradició de totes les villages de Laos i famós a LP és la ofrena que fan els monjos budístes a primeríssima hora del matí (6am). Surten dels temples per purificar la ciutat, oferir la seva ànima i a canvi recollir el menjar del dia. Val la pena matinar per veure-ho.\nÚltim dia i toca pillar bus per marxar així que toca rondar les agències per mirar preus i comparar. Descarto l’opció d’anar sol fins a l’estació i comprar el bitllet jo mateix perquè encara que sé segur que és més econòmic sé que si no trobo algú per anar al mateix lloc i hora que jo, el tuktuk me la clavarà.\nAl migdia, per fer passar la calor infernal que cau, un massage 🙂 . És la primera vegada que em fan un Lao massage, és diferent que el tailandès perquè aquí no et mouen el cos sinó que només apreten els punts claus. No anem al lloc més barato però crec que potser sí que és un dels millors de la zona (60m KIPS) per un massage d’1h. Me’l fa un tio en comptes d’una dona. Primer m’extranyo però després ho agraixo perquè té força i el cabró em fa mal al fer el massatge però ho agraeixo, els isquios i els hombros és on ho noto més (val, estalvieu-vos comentaris, el cul no mel va tocar).\nAixí doncs, Luang Prabang, per mi és una ciutat turística, no massificada, on pots passar-t’hi 3 dies o una setmana. Hi trobaràs el típic guiri jove que busca farra, però també hi pots trobar parelles d’entrada edat (60a) o gent sola o gent que fa running pel riu o ves a saber. Pots disfrutar de la ciutat, del riu Mekong o del riu Kham, o dels markets, o de les waterfalls, vaja que depèn dels gustos però segur que alguna cosa trobaràs 😉 això sí, és ciutat de parada segura en una ruta per Laos.\nEntrada prèvia El dia que me la van clavar\nEntrada següent Huai Xai, workaway a la frontera amb Tailàndia


Els comerços del centre de Girona aixequen persiana amb mesures de seguretat i pocs clients - El Gerió Digital\nEls comerços del centre de Girona aixequen persiana amb mesures de seguretat i pocs clients\nGirona Centre Eix Comercial proposa als associats escurçar la pausa del migdia\nDimarts, 19 de maig de 2020 08:45h\nUna dependenta d'una botiga de Girona planxant la roba durant el primer dia de reobertura en la fase 1 © ACN\nA primera hora del matí i després de dos mesos, s'ha tornat a repetir la imatge dels comerços aixecant la persiana als carrers del centre de Girona. La setmana passada, que la regió sanitària no entrés a la fase 1 de desescalada va ser "un gerro d'aigua freda" per als comerciants, que ja esperaven poder rebre els primers clients. De fet, d'entrada van ser pocs els establiments que van decidir començar a treballar amb cita prèvia.\nAquest dilluns, amb alegria i amb un "per fi" als llavis de molts d'ells, han pogut reobrir els comerços cara al públic, limitant l'aforament i adoptant totes les mesures sanitàries. "Tots estem preparats i, com que al final la reobertura s'ha retardat una setmana, encara hem tingut més marge per acabar d'enllestir-ho tot i solucionar algun petit problema que detectéssim i que no havíem previst", explica la vicepresidenta de Girona Centre Eix Comercial, Mercè Ramírez de Cartagena.\nEl centre de Girona s'ha activat aquest dilluns, acompanyat per un sol radiant, de veïns que frisaven per reunir-se amb els amics o la família a les terrasses. Lluny queda ja la imatge de la ciutat totalment buida però un element nou que ha arribat per quedar-se és el de les mascaretes, tant entre les persones que passejaven com les que s'han animat per prendre alguna cosa en una terrasseta o fer les primeres compres.\n"No hem tingut una allau de gent, però és que tampoc ho prevèiem així", ha afirmat Ramírez de Cartagena. Tot i això, els comerços han començat a fer les primeres vendes i esperen que l'afluència de clients es vagi animant més: "La gent té ganes d'anar a comprar". Amb tot, l'associació creu que caldrà esperar una setmana per avaluar com ha estat la represa de l'activitat per a aquells comerços no essencials perquè, de mica en mica, els gironins vagin agafant confiança i s'animin a entrar a les botigues.\nSegons Ramírez de Cartagena, és una "bona notícia" que finalment es permeti als comerços fer rebaixes. La vicepresidenta de Girona Centre Eix Comercial subratlla que era una mesura que "no tenia cap sentit" perquè als petits comerços del centre de la ciutat ja no s'hi solen formar aquestes aglomeracions. En tot cas, apunta, el que cal és garantir que es compleix amb l'aforament i la distància social, no prohibir als venedors fer descomptes.\nA més, Mercè Ramírez de Cartagena també apunta que fer rebaixes pot ser una sortida per a moltes comerços que ara tenen un "sobreestoc" de productes que no han pogut vendre. "Ens han de posar facilitats, no impediments, era una mesura que no tenia cap consistència i només servia per acabar-nos d'arruïnar", ha dit.\nAprofitant el pla de desescalada, Girona Centre Eix Comercial proposa als comerços associats –i de retruc a tots els de al ciutat- que modifiquin l'horari per adaptar-se més als estàndards europeus. La proposta consisteix en escurçar la pausa del migdia i tancar una hora abans al vespre, cap a dos quarts de vuit del vespre. "Aprofitant que ara no sabem ben bé quan vindrà la gent, plantegem fer una prova pilot per concentrar més l'horari, a veure si ho podem instaurar i guanyar en qualitat de vida", ha conclòs Ramírez de Cartagena.


Barcelona aspira a ser la capital del comerç de proximitat\nBarcelona Comerç impulsa la creació d'aquesta capitalitat europea i proposa ser la primera seu el 2023\nSalva Vendrell,Dolors Montserrat, Jaume Collboni, Albert Castellanos, Janet Sanz iMontse Ballarín\nTraslladar l’esperit de la Capital de la Cultura Europea al terreny comercial, impulsant jornades, taules de treball i organitzant actes públics. Tot per convertir en protagonista el comerç local i la personalitat que confereix a les ciutats. Així és com Barcelona Comerç ha concebut la creació de la Capitalitat Europea del Comerç de Proximitat ( CECP). Sota el guiatge de Vitrines d’Europe, la iniciativa la presentaran a finals de mes a Brussel·les amb la intenció que Barcelona n’assumeixi, l’any vinent, la primera capitalitat.\n“Volem que la CECP sigui una eina per a les ciutats i per al sector i que ens ajudi a preservar la identitat europea, la manera de comprar, de consumir i de ser de les nostres ciutats”, va explicar Salva Vendrell, president de Barcelona Comerç. La iniciativa va en sentit contrari a la progressiva globalització comercial i a l’homogeneïtzació de les ciutats i s’emmarca en un moment crucial “per impulsar l’economia de proximitat, molt vinculada als barris i als municipis i als valors de cohesió social que avala el nostre comerç”, va afegir.\nLa iniciativa també es planteja com una eina per preservar la identitat europea\nLa proposta consisteix a fer que una ciutat europea ostenti cada any la capitalitat i prepari accions i activitats informatives, formatives i divulgatives dirigides tant als ciutadans com als mateixos comerciants per posar en relleu el comerç de proximitat i contribuir a la consciència col·lectiva de la seva importància, tant en l’àmbit econòmic com social. La digitalització “constructiva i no destructiva” i la regulació de les plataformes són altres dels aspectes que es volen fomentar.\nLa proposta s’ha presentat sota el paraigua de Vitrines d’Europe, l’associació Europea de Comerciants de Proximitat, i té el suport de l’Ajuntament de Barcelona, la Generalitat, el govern central i altres entitats de comerç. Ahir representants d’aquestes institucions van assistir a la presentació de la proposta i la candidatura de Barcelona.\nComerç i restauració rebutgen contribuir a la taxa turística\nTot i que el programa de la candidatura no està del tot tancat, la proposta inclou convertir la ciutat en un punt de trobada entre entitats de comerç i ciutats europees “posant en comú estratègies, polítiques i bones pràctiques” i abordar en taules de treball aspectes com la ciutat dels quinze minuts o analitzar el perfil i el comportament dels nous consumidors, els seus drets o les xarxes socials.


Corredor Mediterrani - Pàgina 4 - Transport.cat\nHora i data actual: Diumenge 11/04/2021 8:38\nEntrada Autor: cristian26 » Dimecres 26/08/2009 14:53\nEl PSC s'hauria de fer mirar el seu catalanisme, recolzant a ZP en tot el que aquest diu, fins i tot en qüestions que van contra Catalunya i la seva economia...\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 01/09/2009 22:18\nmetring ha escrit: El tren només és competitiu en relació amb el cotxe i el camió en distàncies llargues i per a grans volums i a més, quan l’actual eix transversal viari sigui desdoblat, encara tindrà menys sentit fer un tren entre Girona i Lleida.\nNo, no i no. Tots aquests suposats experts en infraestructures i esports, que vagin a fer unes vacancetes a Suïssa deixant-se el cotxe al garatge de casa, i ja em diran.\nMés, en un fil que properament obriré a "Oci i divertiments".\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 27/10/2009 10:23\nDIMARTS, 27/10/2009 - 06:00h\nEntrada Autor: Guigui » Dilluns 16/11/2009 22:27\nEntrevista amb Joan Amorós, secretari general de l'associació Ferrmed: http://www.vilaweb.tv/?video=5878\nEntrada Autor: rogermelcior » Dimecres 18/11/2009 9:36\nAvui la organització FERMED ha presentat un estudi sobre la viabilitat del corredor del mediterrani per LAV. Ha estat finançat per Catalunya, el País Valencià, França i la UE.\nhttp://www.avui.cat/cat/notices/2009/1 ... _78530.php\nAval europeu al corredor ferroviari del Mediterrani Entitats i empreses dels principals Estats comunitaris presenten un estudi sobre els avantatges de la ruta que travessa Catalunya Ho diuen els llibres d’història i ho diu el sentit comú, el pas natural de la península Ibèrica a Europa és Catalunya. D’intents polítics i artificials per passar per altres llocs se’n poden fer molts, però cap té els avantatges econòmics, energètics i ecològics que té el Corredor del Mediterrani. Això és el que demostra un gran estudi europeu que situa el Corredor del Mediterrani en la ruta ferroviària que passa per les principals regions econòmiques europees des d’Algesires fins a Estocolm.\nL’estudi l’ha realitzat Ferrmed, un lobby que compta amb el suport de més 130 empreses i entitats europees. Es tracta d’un estudi fet únicament amb criteris econòmics que demostra que el corredor que passa per Catalunya és el més ràpid, sostenible i lògic i que, per tant, cal que sigui una prioritat política. Només la redacció de l’estudi ja ha costat 3,2 milions, que han estat finançats per la Comissió Europea i els governs de Catalunya, França, Luxemburg, Brussel·les, Flandes i el País Valencià.\nL’informe té el punt de mira posat en la comissió de transports del Parlament Europeu, que durant el 2010 decidirà els corredors de transport prioritaris. L’objectiu és que els parlamentaris que l’integren, entre els quals hi ha personatges tan poc partidaris d’aquesta infraestructura com Magdalena Álvarez, es rendeixin a l’evidència i apostin per invertir en aquesta infraestructura. De fet, bona part del corredor ja és una realitat. De Lió cap al nord, la infraestructura existent ja permet un gran trànsit de trens.\nEl problema és la part sud, que és on hi ha més deficiències i obstacles –com l’ample de via espanyol– i és on el corredor s’ha vist frenat fins ara per les baixes inversions dels governs espanyol i francès. El secretari general de Ferrmed, Joan Amorós, però, es mostra confiat que l’estudi canviarà les coses. “Els francesos ja s’han adonat de la importància del corredor i comencen a invertir-hi”, explica Amorós, que té perfectament memoritzada la xarxa de trens europea i les deficiències que ara presenta.\nAmb aquests anys d’experiència, Amorós és conscient que ha de fugir de la política i refugiar-se en els avantatges econòmics que suposaria la millora del corredor. “Els resultats de l’estudi demostren la viabilitat del projecte des del punt de vista econòmic”, assenyala Amorós. La inversió total que caldria fer –repartida entre la UE, els Estats i també empreses privades– és de 177.000 milions d’euros, aproximadament el doble del que costarà implantar l’alta velocitat a Espanya. De fet, gairebé un terç d’aquests diners s’haurien de gastar dins l’Estat espanyol. “A banda de la inversió d’alta velocitat és necessari que el govern es plantegi canviar l’ample de via de la línia convencional en tot el Corredor del Mediterrani”, reclama Amorós.\nL’estudi de Ferrmed serà presentat avui a través de la Cambra de Comerç a la societat civil catalana. En aquest sentit, Amorós considera que el corredor és una oportunitat única perquè Catalunya pugui “entrar en una altra dimensió, en què el nostre mercat sigui l’europeu”. Com si Muret no hagués existit.\nEntrada Autor: Guigui » Dijous 19/11/2009 12:05\nhttp://www.avui.cat/cat/notices/2009/11 ... _78644.php\nMés pressió a Foment\nEl govern assumeix la proposta del ‘lobby’ pel Corredor Mediterrani i lamenta els incompliments de l’Estat en les inversions, mentre que els empresaris demanen fermesa política\nUlt. Act. 19/11/2009 01:31\n“Tenim el producte i ara l’hem de vendre”. El secretari general de Ferrmed, Joan Amorós, va presentar ahir l’estudi sobre el Corredor del Mediterrani amb un objectiu molt clar: que tota la societat catalana no deixi escapar aquest tren. Que empreses, entitats i sobretot polítics utilitzin totes les armes possibles per fer realitat una infraestructura cabdal per al futur de l’economia catalana.\nTots els que es van reunir a la Llotja de Mar per conèixer l’estudi, que ahir va avançar en exclusiva l’AVUI, tenien clar que si aquest corredor no és una realitat avui a Catalunya és pels entrebancs històrics del govern espanyol. El primer a reconèixer-ho va ser el mateix conseller Nadal, que va recordar que ha hagut de “remoure aigües” amb el PP del País València perquè l’Estat escoltés. Amb tot es va mostrar confiat que el ministre Blanco complirà la paraula i convertirà en prioritari el Corredor Mediterrani.\nMés contundent va ser el vicepresident Carod-Rovira assegurant que no es creu les “declaracions” “ni els mapes sense pressupostos” del govern espanyol. “No hi ha d’haver cap més trobada o reunió amb el govern sense posar el Corredor Mediterrani com a prioritat”, va demanar Carod als empresaris. També des del vessant empresarial, el president del Consell de Cambres, Miquel Valls, va reclamar a Foment que passi de les paraules als fets i aprofiti la presidència espanyola de la Unió Europea per “prendre decisions i assumir compromisos”.\nValls va tocar la tecla encertada, ja que el 2010 serà clau per saber si la proposta que fa Ferrmed és viable. La presidència espanyola en el primer semestre ha de coincidir amb la decisió de la Comissió de Transports de declarar o no l’eix mediterrani com a prioritari. Malgrat que el corredor és viable econòmicament, la seva construcció depèn absolutament dels criteris polítics dels Estats i d’una Comissió de Transports sense cap català i amb la presència de Magdalena Álvarez. Per tot plegat, a Amorós l’espera una agenda atapeïda en els pròxims mesos. Un dels primers que el rebran serà el ministre Blanco, a qui ahir li devien xiular les orelles.\nEntrada Autor: lauria1226 » Dimarts 05/01/2010 22:58\nDurant aquests mesos de presidència de la UE, veurem en que queda finalment el corredor del mediterrani en ample UIC, perque sense això la liberalització es paper mullat. Hi haurà encara més fronteres que mai. Sense comptar els canviadors d'ample pels viatgers, les mercaderies ho tenen pelut. Compartir les vies de gran velocitat no és res més que una "Jaimitada" perquè limita d'entrada el tonatge i això enlloc d'aportar una solució representa problemes afegits (manteniment de les vies, horaris, etc.), però ja se sap que a Espanya sempre hi ha un problema per a cada solució. La qüestió es no afrontar res i mirar de passar la patata calenta al veí.\nEntrada Autor: Sagrerenc » Dimecres 06/01/2010 1:36\nFa uns mesos va sortir la notícia que Zapatero volia fer un eix d'Alta Velocitat València-Saragossa-Canfranc-Pau. Jo no sé quin sentit té fer aquesta línia quan el corredor mediterrani per Catalunya (molt més necessari) encara no està fet. A mi em sembla una decisió política: potser Zapatero s'està preparant per a la independència de Catalunya? O potser és una de tantes mentides del president espanyol?\nEntrada Autor: Lluita1714 » Dimecres 06/01/2010 1:39\nSagrerenc ha escrit: Fa uns mesos va sortir la notícia que Zapatero volia fer un eix d'Alta Velocitat València-Saragossa-Canfranc-Pau. Jo no sé quin sentit té fer aquesta línia quan el corredor mediterrani per Catalunya (molt més necessari) encara no està fet. A mi em sembla una decisió política: potser Zapatero s'està preparant per a la independència de Catalunya? O potser és una de tantes mentides del president espanyol?\nNo company, res de preparar-se per lo que no es creu, el que passa és que els seus vots a Catalunya són amb contracte fix, com diuen alguns, vot caciquista, però a la resta necessita guanyar-se'ls. Aquí posarà cartells de "La Catalunya optimista" o "Si tu no hi vas...", mentre allà posaran "Hemos hecho... por ti"\nEntrada Autor: Guigui » Dimecres 06/01/2010 1:40\nA més, cal afegir-hi la sempiterna dependència del totxo, que si fos per aquest sector, tot el continent seria un formatge d'Emmental.\nEntrada Autor: Sagrerenc » Dimecres 06/01/2010 1:56\nGuigui ha escrit: http://www.transport.cat/viewtopic.php?p=142547#p142547\nLlegint la notícia d'aquest link, veig que el periodista que ho escriu creu la cosa més normal del món que el fet d'estar a favor d'un traçat o d'altre depengui de la procedència geogràfica dels polítics que ho han de decidir.\nÉs que no hi ha cap polític que es basi en criteris d'eficiència, de rendibilitat i de sostenibilitat? No se suposa que els polítics, siguin de la regió que siguin, i del color polític que siguin, han de representar tots els ciutadans de tot el territori que representen?\nQuants camions travessen cada dia els Pirineus centrals, i quants travessen diàriament la serra de l'Albera o el Bidasoa? És que qualsevol que s'ho miri amb objectivitat veurà que l'eix per Aragó és molt menys rendible, eficient i sostenible que els eixos pel País Basc i per Catalunya.\nQuin millor lobby tindria Catalunya, que disposar d'un Estat propi? Ningú dubtaria que Catalunya s'hauria de connectar ferroviàriament amb els seus estats veïns. Espanya vol impedir al màxim les relacions de Catalunya amb Europa. Recordem que la primera línia d'alta velocitat ideada a Espanya va ser la Barcelona-frontera francesa, i encara no està feta...\nEntrada Autor: UT596001 » Dimecres 06/01/2010 15:54\nSagrerenc ha escrit: O potser és una de tantes mentides del president espanyol?\nEm temo que la cosa va per aquí, per intentar callar les crítiques que els hi venen des de l'Aragó.\nEntrada Autor: Guigui » Dilluns 11/01/2010 13:10\nhttp://www.avui.cat/cat/notices/2010/01 ... _83972.php\nFoment adjudica l'estudi informatiu de la línia d'alta velocitat Castelló-Tarragona del corredor del Mediterrani\nUlt. Act. 11/01/2010 12:01\nEl Ministeri de Foment ha adjudicat a l'empresa Ibérica de Estudios e Ingeniería, SA (Iberinsa) el contracte per a la redacció de l'estudi informatiu de la línia d'alta velocitat Castelló-Tarragona del corredor ferroviari del Mediterrani. El pressupost de l'adjudicació és d'1,6 MEUR. La longitud aproximada del tram és de 190 quilòmetres, i l'obra permetrà la separació entre el trànsit de mercaderies i el de passatgers. L'estudi analitzarà i definirà les actuacions necessàries per complementar en ample internacional l'actual doble via mixta d'ample ibèric, que està operativa entre Castelló i Vandellòs (Baix Camp), i en construcció entre Vandellòs i Tarragona.\nEl tram de l'estudi informatiu serà el comprès entre Castelló, on es connectarà, al sud o al nord de la ciutat, tant amb la línia existent com amb la futura línia d'alta velocitat; i l'àrea de Tarragona, on es connectarà amb la línia d'alta velocitat Madrid-Barcelona i amb la xarxa convencional.L'objectiu final és configurar un corredor que serveixi, per una banda, a les necessitats del trànsit d'alta velocitat (mitja i llarga distància) en ample internacional i, per l'altra, als serveis de mercaderies i la resta dels serveis de viatgers, sense que es produeixi interferència entre els dos tipus de trànsit.La solució adoptada es desenvoluparà amb el nivell de detall suficient per servir de base al procés d'audiència i informació pública.\nEn la passada dècada, es va completar i posar en servei la duplicació i adequació dels trams València-Castelló i Castelló-Vandellòs, implantant-se el servei anomenat 'Euromed', que ha revitalitzat el paper del ferrocarril en aquest corredor amb un temps de viatge entre València i Barcelona d'aproximadament tres hores. Durant la redacció dels estudis de la nova Línia d'Alta Velocitat Madrid-Llevant, es va constatar la necessitat d'augmentar la capacitat en el tram amb major càrrega, València-Castelló, que registra un important trànsit de rodalies, que limiten la velocitat dels trens més ràpids. Entre Vandellòs i Tarragona es troba actualment en construcció un nou traçat d'alta velocitat i trànsit mixt que substituirà l'actual en via única i connectarà amb la línia Madrid-Barcelona i amb la xarxa convencional. Aquest nou traçat inclou un canviador d'ample a la nova estació situada al costat de l'aeroport de Reus, gràcies al qual totes les circulacions del corredor podran accedir a Barcelona per la línia del TGV Madrid-Barcelona. Un cop acabin totes les actuacions en marxa, el temps de viatge entre València i Barcelona serà de dues hores. Els trànsits entre Castelló i Tarragona estan actualment formats per serveis de llarg recorregut entre Màlaga, Múrcia, Alacant, o València, i Barcelona o la frontera; serveis d'àmbit regional entre les ciutats de València, Tortosa i Barcelona, i serveis de mercaderies. Els trànsits de mercaderies corresponen en la seva major part a circulacions de càrregues i de transport combinat que discorre principalment cap al nord pel corredor del Mediterrani.\nEntrada Autor: wefer » Divendres 09/04/2010 20:11\nhttp://www.vialibre-ffe.com/noticias.as ... 76&cs=infr\nPresentada la línea de alta velocidad entre Valencia y Castellón\nEl ministro de Fomento presentó ayer la nueva relación ferroviaria, cuyas obras finalizarán en 2014\nEl ministro de Fomento, José Blanco, acompañado por el presidente de Adif, Antonio González Marín, presentaron ayer en Castellón la nueva relación ferroviaria entre Valencia y Castellón, enmarcada en la línea de alta velocidad Madrid-Castilla La Mancha-Comunidad Valenciana-Región de Murcia.\n(09/04/2010) El Ministerio de Fomento ha licitado recientemente las obras de construcción de plataforma de todos los tramos de esta línea por un importe global de unos 770 millones de euros.\nEl trayecto entre Valencia y Castellón tiene una longitud de 61,7 kilómetros y se ha proyectado con vía doble de ancho UIC, para una velocidad de 350 km/h y tráfico mixto. En su intervención, el ministro de Fomento anunció también que las obras de esta línea finalizarán en 2014.\nBlanco destacó que, una vez llegue la alta velocidad a Valencia –a finales del presente año– , los ciudadanos de Castellón también se beneficiarán de una reducción de los tiempos de viaje, gracias a la instalación de un cambiador de ancho en Valencia. Así, el viaje entre Madrid y Castellón se reducirá a menos de tres horas.\nDescripción de la línea Valencia-Castellón\nEl trazado se inicia al norte de la ciudad de Valencia, donde conecta con el Nuevo Eje Pasante de Valencia (actualmente en proyecto), junto a la línea de ferrocarril convencional Valencia-Tarragona, por su lado oeste. Una vez sobrepasado El Puig, se dirige hacia Puzol, bordeando la localidad por el este. Tras cruzar la autovía V-21 mediante un viaducto de 835 metros de longitud, vuelve a situarse en paralelo al corredor ferroviario ya existente.\nLos diversos ramales de la futura conexión con el puerto de Sagunto y la autovía V-23 se salvan mediante un viaducto de casi novecientos metros, el de mayor longitud de todo el tramo.\nEn la provincia de Castellón, el trazado se aproxima al corredor de la autopista AP-7, con objeto de minimizar el impacto ambiental. Discurre sobre los núcleos urbanos de Alquerías del Niño Perdido y Burriana, cruzando el río Seco con un viaducto de 482 metros y posteriormente atraviesa el río Mijares hacia Almazora y Castellón.\nAl final del trayecto, discurrirá sobre la plataforma existente del ferrocarril convencional Valencia-Tarragona. Ambas líneas llegarán soterradas a la actual estación de Adif en Castellón: la de alta velocidad por el túnel existente y la de ancho convencional por un túnel paralelo de nueva construcción (1.335 metros de longitud). Desde aquí, se prevé su continuidad hasta Tarragona, integrándose en el Corredor Mediterráneo.\nMés informacio: http://www.vialibre-ffe.com/noticias.as ... 76&cs=infr\nEntrada Autor: 437.001 » Divendres 09/04/2010 23:18\nYo también lo preveo....\nAlmenys ja està en obres el tram Camp de Tarragona-Vandellòs, i el by-pass de Puigdelfí, crec que també està en obres...\nJa és alguna cosa...\nEntrada Autor: metring » Diumenge 06/06/2010 10:53\nEls empresaris preparen un acte en defensa del Corredor del Mediterrani\nLa UE podria decidir dimarts si aporta el finançament necessari per una infraestructura considerada clau\nVa ser ignorada durant el govern d'Aznar, quan es va decidir donar prioritat a l'eix Algesires-Madrid-Saragossa-Tolosa de Llenguadoc. Però durant anys els empresaris catalans no han deixat de moure fils per aconseguir que el govern espanyol primer, i la Comissió Europea després, reconsiderin una infraestructura que resulta clau per a la indústria del país. Els experts coincideixen a assenyalar que una bona xarxa de transport de mercaderies per ferrocarril és una aposta de futur que, si no es pren, pot hipotecar el desenvolupament del país. Aquest dimarts arriba el moment culminant, ja que els ministres de Transport de la Unió es reuneixen, justament a Saragossa, per parlar del tema.\nEl transport de mercaderies per ferrocarril ajudarà a descongestionar les carreteres, i es considera més segur.\nL'opció catalana és que el corredor que ha de servir per connectar Àfrica amb Europa del Nord ho faci seguint el mediterrani i no l'interior de la península, que va ser l'opció escollida durant l'administració Aznar. A favor d'aquesta opció hi ha el fet que és justament en la mediterrània on es concentra el major pes de l'activitat econòmica espanyola. I, a més, hi ha els ports, una intermodalitat que interessa especialment a la Comissió Europea. La indústria catalana creu que es juga el seu futur i és per això que ha esmerçat moltes hores en reunions no públiques per aconseguir que la Unió Europea doni suport al projecte. Hi compta amb la col·laboració dels empresaris valencians.\nAra els empresaris catalans preparen un gran acte per reivindicar el desenvolupament del Corredor Mediterrani, un passadís d'ample internacional que connecti les ciutats i ports mediterranis, des d'Algesires fins a Barcelona, amb França, el centre i el nord d'Europa. La Comissió Europea ha de decidir si inclou o no el Corredor Mediterrani com projecte prioritari dins de les infraestructures del transport, el que suposaria, entre d'altres coses, la possibilitat d'accedir al Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) per al seu finançament. La decisió es podria prendre dimarts que ve, dia 8, a la reunió de ministres europeus de Transports a Saragossa per tractar la revisió de la xarxa transeuropea de transport. Es dóna la circumstància que les últimes setmanes, i davant la creixent pressió catalana, els governs autonòmics d'Aragó i Madrid han fet pinya tal d'intentar que el projecte que triomfi sigui el seu. L'opció resultaria però més costosa per Europa, ja que travessar els pirineus per Aragó presenta una major complexitat tècnica i deixa una major petjada mediambiental\nL'acte que preparen els empresaris reuniria a tot el sector industrial català i a l'anomenada "societat civil"; se sumaria al queja es va celebrar a València i va comptar amb la participació d'empresaris valencians, catalans i balears. L'acte estaria en la línia del qual van organitzar la Cambra de Comerç de Barcelona, Foment del Treball i el RACC el mes de març de 2007 per reivindicar l'aeroport del Prat com a plataforma de connexió de vols intercontinentals.\nEls empresaris catalans prefereixen aquesta opció de l'arc mediterrani davant l'alternativa d'un corredor que connecti Madrid i Aragó amb França mitjançant el túnel de Canfranc, la travessia central del Pirineu davant el Corredor Mediterrani. El president de la fundació privada d'empresaris catalans FemCat, Josep Mateu, ha explicat a Efe que potenciar el Corredor del Mediterrani és "una aposta de futur important" perquè crearia sinergies entre el trànsit terrestre i ferroviari, els ports, aeroports i tot el sector industrial de la zona.\nMateu considera que es tracta d'apostar per una zona "ja consolidada", amb una indústria potent, ja que el 40% de les exportacions d'Espanya es fan a l'àrea de Catalunya i Llevant. Per a Mateu, voler obrir ara "altres vies que no són prioritàries" i no optar per aquest corredor "seria un error estratègic important". El president de Cecot, Antoni Abad, ha expressat la seva "preocupació" perquè amb aquesta infraestructura "ens juguem el futur", ja que és fonamental perquè connecta els ports de l'arc Mediterrani amb el ferrocarril i promou el transport intermodal.\nPer al vicepresident de Copcisa, Eloi Carbonell, el corredor situaria aquesta zona en la "primera divisió" mundial d'àrees logístiques, al nivell de zones com per exemple el Benelux, el que suposaria un gran impuls per al país.\nUn projecte rendible\nDes de la Cambra de Comerç de Barcelona no es contempla la possibilitat que el Govern espanyol endarrereixi el projecte d'aquest eix ferroviari malgrat la retallada de la despesa pública o per afavorir la travessia central dels Pirineus. Segons la Cambra, l'eix oriental suma un 35% de l'activitat productiva d'Espanya i considera que per sortir de la crisi s'ha de "prioritzar" els projectes per la seva rendibilitat social, ambiental i econòmica i el Corredor Mediterrani "garanteix aquesta rendibilitat".\nEl president de la Cambra de Comerç de Barcelona, Miquel Valls, confia en què el president del Govern central, José Luis Rodríguez Zapatero, "mantindrà el seu compromís" d'incloure el Corredor Mediterrani com a projecte prioritari en la revisió de la política de xarxes de transport que porta a terme la Comissió Europea.\nSegons un estudi presentat per Ferrmed, l'associació empresarial que promou grans eixos ferroviaris de mercaderies europees, l'execució del Corredor Mediterrani entre Algesires i la frontera francesa suposaria una inversió total de 41.000 milions d'euros, però això seria el conjunt de l'obra que inclouria, entre d'altres coses, la construcció de terminals per connectar amb els ports. El pressupost per adaptar les vies dels trens a l'ample internacional requeriria uns 2.000 milions.\nEn declaracions a Efe, el secretari general de Ferrmed, Joan Amorós, ha dit que no té sentit parlar ara, en un moment de crisi com l'actual, de fer una nova travessia pel Pirineu si només amb canviar l'ample de via en la línia de Portbou i d'Irun es podrien registrar fins a 260 trens al dia en cada línia. A més, Amorós ha indicat que aquest corredor és fonamental per a les mercaderies que arriben d'Àsia, ja que utilitzant el Mediterrani com a porta d'entrada a Europa aquestes mercaderies s'estalvien entre tres i cinc dies de viatge.\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 08/06/2010 11:47\nhttp://www.avui.cat/cat/notices/2010/06 ... 101061.php\nL’hora de la veritat per al Corredor Mediterrani\nEls ministres de Transport europeus es reuneixen a Saragossa per decidir si hi donen prioritat. Madrid i Aragó pressionen perquè s’esculli la travessa central dels Pirineus\nUlt. Act. 08/06/2010 02:41\nEl Corredor Mediterrani se la juga des d’avui a Saragossa. I ho fa en camp contrari. La trobada de ministres de Transports de la Unió Europea que es farà a la capital aragonesa ha de servir per posar les bases de l’elecció en els pròxims mesos de quines són les xarxes transeuropees de transport que rebran finançament comunitari. Aquesta decisió, traslladada a l’àmbit estatal, vol dir bàsicament triar entre el Corredor Mediterrani i l’anomenada Travessia Central dels Pirineus (TCP), que precisament passa per Aragó i arracona Catalunya.\nDe fet, l’objectiu del corredor aragonès, més o menys dissimulat en funció de qui el proposava, era aquest: excloure els ports catalans d’una via de gran capacitat per accedir a Europa. Va ser en època del PP quan aquest corredor va ser declarat prioritari per la UE. Però també ha estat durant el mandat del PSOE que el govern espanyol ha mantingut l’aposta per un corredor més car que el Mediterrani i amb una rendibilitat econòmica i social difícil de demostrar.\nPerò com ja s’ha demostrat amb les inversions en alta velocitat, el ministeri de Foment no sempre aposta per la racionalitat econòmica, sinó que prefereix planificar infraestructures pensant en criteris electorals. Només així s’entén que el corredor Algesires-Madrid-Saragossa hagi pogut passar per davant del del Mediterrani durant anys. Passa, però, que els ministres dels principals països europeus (com França o Alemanya) ja estan tips d’abocar recursos en infraestructures espanyoles que s’han mostrat completament ineficients.\nEl primer que cal dir és que la TCP costaria 11.600 milions d’euros i no 5.000 com defensen el govern aragonès i madrileny. El túnel base que caldria fer per superar els Pirineus a la província d’Osca hauria de fer 47 quilòmetres. I caldria afegir-ne 13 més de túnels secundaris, ja que és al tram aragonès on la franja pirenaica és més ampla.\nA banda de la inversió, un altre handicap del corredor que passa pel centre de la Península són les característiques del tram d’alta velocitat entre Sevilla i Saragossa, amb pendents molt elevats, no aptes per passar-hi trens de gran tonatge. I, per si tot això fos poc, el traçat que la línia hauria d’adoptar un cop passats els Pirineus no és gens clar. A partir de Tolosa de Llenguadoc, per connectar amb Lió, que és el centre ferroviari més gran d’Europa, caldria creuar el massís central francès i França no sembla disposada a una inversió d’aquestes característiques.\nEn canvi, el posicionament del govern francès respecte al Corredor Mediterrani ha fet un gir de 180 graus en els darrers dos anys. D’estar-hi radicalment en contra han vist que també era una bona oportunitat de desenvolupament de les regions occitanes i provençals. Atenent a criteris d’eficiència de transport, el del Mediterrani presenta grans avantatges competitius. I la inversió necessària per tirar-lo endavant és molt barata: 1.600 milions d’euros per transformar a l’ample europeu la via actual entre Portbou i Cartagena.\nEntrada Autor: metring » Dimecres 09/06/2010 9:29\nhttp://www.lavanguardia.es/internaciona ... rdia-.html\nEntrada Autor: Guigui » Dimecres 09/06/2010 11:53\nEspanya no n'aprèn. Fa veure a tothom que hi ha diners per a tot, mentre a França i a Brussel·les són més realistes i pretenen aprofitar el que hi ha (més barat, a més de consolidat) en lloc de jugar a Lego.\nEntrada Autor: Guigui » Dimecres 09/06/2010 11:57\nhttp://www.avui.cat/cat/notices/2010/06 ... 101160.php\nUlt. Act. 09/06/2010 01:21\nJosé Blanco va fer honor a la seva condició de gallec ahir a Saragossa. El ministre de Foment va haver de recórrer a l’ambigüitat per defensar el Corredor del Mediterrani com a prioritari sense ofendre els seus amfitrions aragonesos, que defensen amb vehemència que es mantingui com a prioritària la travessia central dels Pirineus (TCP), tot i l’alt cost d’aquesta opció.\nObligat per les circumstàncies, Blanco es va haver de pronunciar davant dels seus col·legues europeus. El lobby mediterrani, liderat per l’associació Ferrmed i amb molta representació de catalans i valencians, va trobar dos bons aliats perquè el corredor que ressegueix el Mare Nostrum sigui la principal via transeuropea de l’Estat espanyol. El primer és la crisi. El comissari europeu de Transports, Siim Kallas, va indicar que la trobada arriba en un moment crític per la retallada d’inversions públiques a tot el continent i que cal afinar molt bé les inversions. En aquest sentit, l’eix mediterrani és molt més econòmic que la TCP.\nEl segon aliat va ser més inesperat. El secretari de Transports francès, Dominique Bussereau, va assegurar que des de l’Elisi només es consideren dues prioritats per unir França i la península Ibèrica: l’Atlàntic, perquè és l’únic gran eix europeu que passa per París, i el Mediterrani, perquè és l’extensió natural cap al sud del corredor del Roine. De fet, gràcies a la pressió dels territoris nord-catalans i occitans, el govern francès ja va acceptar l’any passat la construcció d’una nova línia mixta –mercaderies i passatgers– entre Perpinyà i Montpeller.\nBlanco, però, haurà de treballar de valent per aconseguir que la Unió Europea accepti que en poc més de 400 quilòmetres hi hagi tres corredors prioritaris. La manera més coherent de negociar-ho seria convenir que l’eix aragonès només es farà quan els passos d’Irun, Portbou i el Pertús estiguin col·lapsats. De fet, fins i tot el govern aragonès reconeixia ahir pels passadissos de la convenció que aquesta era l’opció més lògica.\nSi no hi ha un canvi radical, avui el corredor del Mediterrani apareixerà a les conclusions de la cimera europea de transports. Serà el primer pas important per obtenir d’aquí pocs mesos la condició oficial de corredor prioritari i rebre inversions del pressupost comunitari.


Refugi antiaeri Carrer Dalt | Cultural València\nEl 12 de gener de 1937 es va produir el primer bombardeig de la Guerra Civil sobre València. Entre aquesta data i l’1 d’abril de 1939, quan va finalitzar la contesa, la nostra ciutat va patir més de 400 bombardejos. Molts d’aquests atacs van ser realitzats per l’aviació i la marina de guerra italiana, aliada del bàndol nacional. En total es comptabilitzen 800 morts durant aquestes incursions, al voltant de 3.000 ferits i més de 900 edificis destruïts en poc més de dos anys.\nEn ser els bombardejos cada vegada més freqüents, la principal mesura que va prendre la Junta de Defensa Passiva a València va ser la construcció de nombrosos refugis antiaeris, molts d'ells en el centre de la ciutat. Segons alguns estudis la ciutat va arribar a tenir més de 250 refugis antiaeris, ja anaren públics o privats, la funció principal dels quals era esmorteir els impactes dels projectils.\nEl Refugi del Carrer Dalt, que fa cantonada amb el Carrer Ripalda, situat en ple Barri del Carmen, tenia una superfície de 362 metres quadrats en els quals podien refugiar-se prop de 600 persones.\nEs tracta d'un model de refugi adintellat que està format per un rectangle subjectat per nou columnes centrals, que encara conserva les seues ximeneres de ventilació.\nAvui dia el visitant pot reconéixer-ho fàcilment caminant pel Carrer Dalt, ja que conserva en la seua façana la paraula REFUGIO, amb la seua retolació original en tipografia Art Decó. Dues fletxes, situades una a cada costat, assenyalen les seues entrades, que en els refugis solien estar el més allunyades possible, per a dificultar que ambdues quedaren destruïdes per una bomba.\nAquest refugi va estar abandonat durant molts anys. En els anys 50 es va utilitzar com a habitatge d'indigents, i després de la riuada de 1957 va ser utilitzat com a casal faller. Declarat Bé de Rellevància Local.\nCarrer de Dalt, 37,


Porten segell resistent ED-Ring Viton ED-anells de goma ED-Ring proveïdors i fabricants - Xina Factory - segell de Zhonggao tecnologia\nCasa > Productes > Anell de segellat > ED-Ring\nSegell desgast resistent Viton ED-anell anells ED ED elàstica\nED-anell és un anell sense juntes, com un anell plana, curat en el motlle formant la plaça aproximat transversal amb una habilitació del xamfrà.\nPreu: 0.01 USD\nFormes de pagament: T/T, L/C, D/A, D/P, WU, Paypal, diners Gram\nModel No: voluntaris ED-anell Mitjans de Transport: mar, terra, aire\nCapacitat de producció: 10000000 / mes Embalatge: 1-10000/bossa\nData de lliurament: 1-7 dies Estàndard o no estàndard: estàndard\nEstil: mecànica segell Materials: goma\nNom: voluntaris de marca HS CODI: 4016931000\nBenvinguts a comprar el desgast resistent segell ed-anell viton ed-anells ed elàstica amb nosaltres. Som un dels principals i professionals Xina fabricants i proveïdors en aquest camp. I la nostra fàbrica té productes a granel en estoc a la seva elecció. Si us plau, ser lliure realitzar una comanda. També s'accepta l'ordre personalitzat.\nHot Tags: desgast resistent segell ed-anell viton ed-anells ed elàstica, Xina, fàbrica, proveïdors, fabricants, personalitzats, a granel, en estoc\nSegell d'oli d'esquelet FKM Segell d'oli de Tc Segel...\nResistència a alta temperatura Sb Viton oli segell


Últims programes - No me la puc treure del cap\nJoan Manuel Serrat va escriure "Paraules d'amor" l'any 1966, i la va publicar un any després en el seu primer LP, juntament amb un altre dels seus clàssics, "Cançó de matinada". Amb el temps, aquesta cançó sobre la nostàlgia d'un amor adolescent es va convertir en la cançó d'amor per a tota una generació.\nEntrem en el món de la rumba catalana de la mà de Peret. Dedicada al seu pare, "El mig amic" és una de les seves cançons més personals i biogràfiques, i, probablement, la més coneguda de les que ha gravat en català.\nNo hi ha cantada d'havaneres que no acabi amb "El meu avi". Aquesta és probablement l'havanera més popular. I tot i que molta gent pensa que és una cançó molt antiga, la va escriure José Luis Ortega Monasterio l'any 1967.\nEl 23 de febrer del 1981, els membres de La Trinca estaven treballant en les cançons del seu disc "Nou de Trinca" quan els van trucar per avisar-los que uns guàrdies civils havien entrat al Congrés dels Diputats. "La dansa del sabre" és la cançó de La Trinca dedicada al l'intent de cop d'estat, una cançó feta en calent.\nEl 1963, el trio nord-americà Peter, Paul & Mary va publicar la cançó, que va ser un èxit immediat en el circuit de música folk, i ràpidament va passar a formar part de la cultura popular. Ramon Casajoana, un dels components del Grup de Folk, la va traduir i es va incorporar al repertori del grup.\nRoger de Gràcia viatjarà amb Lluís Gavaldà, l'autor del tema "Bon dia", en l'autobús que va de Constantí a Tarragona. El mateix autobús on un dia, fa 13 anys, sortint del local d'assaig, Gavaldà es va inspirar i va fer aquesta cançó.\nÀngel Guimerà va escriure l'any 1888 "Mar i cel", un drama romàntic que protagonitzen una noia cristiana i un pirata musulmà. Cent anys després, Dagoll Dagom la va adaptar com a musical per al teatre. El "Per què he plorat?" és el famós duet dels dos protagonistes.\nDesprés de 15 anys de carrera, l'any 2007, Gossos van publicar el seu disc "Oxigen", que inclou la cançó "Corren", sens dubte un dels grans èxits del grup manresà. El secret, diuen, és en la seva simplicitat, que l'ha convertit en una cançó enganxosa. El missatge és menys clar, però és que a Gossos els agrada no donar-ho tot mastegat.\nPoques cançons en català han estat èxits a l'estat espanyol: "L'àguila negra" va arribar al número 1 de les llistes l'any 1971. Aquest tema de Maria del Mar Bonet s'ha convertit en una referència obligada per a la cantant mallorquina, que al llarg de l'entrevista amb Roger de Gràcia explica per què des d'aleshores la seva carrera ha explorat terrenys "menys comercials".\nLa cançó evoca la infància i adolescència de Sisa en una Barcelona de postguerra, convivint amb els personatges d'"El Patufet" (el còmic de l'època), la literatura juvenil, la ràdio, el cinema i les "varietés" del Paral·lel. El pas del temps ha fet créixer la cançó fins a traspassar generacions i l'ha convertit en un clàssic.\nAquesta balada és l'èxit més conegut de Sau, i ha sonat ininterrompudament a les ràdios, els karaokes, la televisió... La cançó va ser publicada el 1990 a "Quina nit!", el tercer disc de la banda, enregistrat entre Londres i Barcelona. Pep Sala va escriure la cançó al piano, i trobava que "li faltava alguna cosa".\nCom s'escriu un bon himne? L'any 1974, amb motiu del 75è aniversari del FC Barcelona, la directiva del club va encarregar un nou himne. Els escriptors Josep Maria Espinàs i Jaume Picas van fer la lletra, a la qual hi posaria la música el compositor Manuel Valls Gorina. La projecció internacional del Barça ha convertit el seu himne en la cançó en català més coneguda arreu del món.\nEls Sopa de Cabra van publicar l'any 1989 el seu primer disc, que incloïa "L'Empordà". Aquest ha estat, sens dubte, un dels grans èxits del grup gironí i un himne de l'anomenat "rock català". Però, en realitat, la cançó ja l'havia escrita sis anys abans el guitarrista dels Sopa, Josep Thió, amb el lletrista Jaume Rufí, quan encara tocava amb el seu grup d'institut, els Copacabana.


Els pressupostos participatius de barri a Figueres, pendents de la creació de Consells - Diari de Girona\nEls pressupostos participatius de barri a Figueres, pendents de la creació de Consells\nEl regidor de Participació, Francesc Cruanyes, diu que no s'ha aconseguit encara el consens per tirar-los endavant\nfigueres | g.t 29.08.2016 | 07:14\nL´audiència pública que el govern va fer aquest any per donar a conèixer els comptes municipals. conxi molons\nL'aplicació dels pressupostos participatius als barris de Figueres depèn que es defineixin i s'aprovin els anomenats Consells de Barri o Districte que el govern municipal vol impulsar. Els comptes d'aquest any preveien una partida de 500.000 euros com una primera prova pilot per a aquesta experiència però més de mig any després de la seva aprovació encara no s'ha tirat endavant. El regidor de Participació, Francesc Cruanyes, diu que des de la seva àrea s'ha estat treballant per redactar unes bases per iniciar el procés per crear aquesta figura i que es va presentar als diferents grups, però que no es va aconseguir el consens total que buscaven. La intenció es tornar-ho a abordar al setembre. Per això, afirma que en cas que no s'arribés a temps d'aplicar-ho durant aquest mandat, «la partida s'acumularà a la de l'any vinent; per tant, pel 2017 hi hauria un milió d'euros».\nFa temps que se'n parla i, de fet, fa temps que a Figueres es posa com a exemple Girona en aquest tipus de processos participatius. Fins ara, però, l'única participació pública als comptes municipals que la ciutadania tenia era la de l'audiència pública que any rere any es fa tant del pressupost com de les ordenances. De fet, el govern havia justificat aquesta situació en més d'una ocasió recordant que gran part dels comptes municipals estan hipotecats per les obligacions contretes i despeses fixes. A la presentació dels números d'aquest 2016, però, l'alcaldessa, Marta Felip, va anunciar que farien una primera prova pilot en aquest sentit i que es destinaria aquest mig milió d'euros a les inversions que es decidissin des del diferents barris de la ciutat.\nL'àrea, dirigida per Cruanyes, inclou ara també el regidor de Compromís d'Esquerres, "scar Vergés, amb qui CiU i PSC van signar un pacte d'estabilitat. En aquest sentit, el mes de juliol passat van anunciar que estaven treballant per impulsar un procés deliberatiu per crear estructures de representació veïnal als barris de la ciutat amb l'objectiu de millorar els canals de participació i la presa de decisions en forma de Consells de Barri.\nAquesta figura, segons l'edil, és clau per poder tirar endavant l'aplicació d'aquesta partida. «Els pressupostos participatius no es podran aplicar mentre no hi hagi definida i aprovada una estructura de representació veïnal», assegura Cruanyes. En aquest sentit, explica que tenen la voluntat de crear aquestes estructures i que volen fer-ho amb el consens de totes les forces polítiques del consistori encara que comptin amb la majoria suficient per fer-ho sols. Per això, afirma que des de fa mesos que es treballa en la redacció d'unes bases per iniciar el procés deliberatiu que es va presentar a l'oposició al juliol amb la voluntat de poder-ho portar al ple d'agost i «així, engegar-lo al setembre». «Atès que no es va arribar a un ple acord sobre el procediment es va deixar el tema sobre la taula per reprendre'l el mes vinent», precisa el regidor. Amb tot, reitera que encara no s'ha presentat cap proposta concreta de divisió de la ciutat sinó un procés per decidir com ha de ser aquesta. Cruanyes afegeix que sense aquestes estructures és difícil que les inversions es puguin repartir de forma equitativa.\n«Si no som a temps d'aplicar-los enguany, la partida s'acumularà a la de l'any vinent i, per tant, per al 2017 la quantitat passaria a ser d'un milió d'euros», destaca Cruanyes.


El Nàstic de Tarragona fitxa Sergio Tejera i Miguel Palanca\nAmbdós tenen experiència a Primera Divisió, i ja són set les incorporacions del club en el que portem d’estiu\nEl Nàstic de Tarragona manté el ritme de fitxatges. Aquest dimecres a la tarda va concretar dues noves incorporacions de cara a la temporada 2015-2016, que fan augmentar a set el nombre total de reforços que s’han signat a dia d’avui. Els darrers futbolistes en arribar a Tarragona han estat Sergio Tejera, procedent de l’Espanyol tot i que ha jugat cedit a l’Alavés les dues darreres temporades, i Miguel Palanca, jugador tarragoní que ve del futbol australià i que fa uns anys va arribar a jugar amb el Real Madrid.\nLa intenció dels grana és reforçar petits detalls d’un bloc que no volen moure i que ha retornat la il·lusió al Nou Estadi aquesta temporada. En el cas de Tejera, es tracta d’un migcampista de 25 anys que també pot jugar d’interior dret que jugarà al Nàstic fins el juny del 2017. El club s’ha fixat en ell per la seva visió de joc i el bon tracte de pilota, i té experiència a Primera Divisió. Va jugar al Mallorca entre el 2010 i el 2011.\nMés mediàtic és el cas de Miguel Palanca. El futbolista de Tarragona, format a la pedrera del Real Madrid, on va debutar i fins i tot va jugar un clàssic contra el FC Barcelona. Ara, prové de l’Adelaide United australià i defensarà els mateix colors que en el seu dia va lluir el seu pare, els del Nàstic. Tot un reforç de luxe per Vicente Moreno, que també va incorporar fa uns dies a “Nano” Rivas com a segon entrenador en substitució del veí d’Altafulla Adolfo Baines.


Hostaleria de Lleida presenta al·legacions al Projecte de Codi d’Accessibilitat de Catalunya - horecalleida.es\nHostaleria de Lleida ha presentat al·legacions al Projecte de Decret pel qual s’aprova el Codi d’Accessibilitat de Catalunya, que el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha elaborat i que es trobava en informació pública fins al 20/02/2020.\nTal i com recull el Preàmbul d’aquest Projecte, “mitjançant l’aprovació d’un Codi d’accessibilitat en què es determinen les condicions, els requisits i les solucions d’accessibilitat necessàries perquè els espais d’ús públic, els edificis, els mitjans de transport, els serveis, els productes i els processos de comunicació garanteixin l’autonomia, la igualtat d’oportunitats i la no discriminació de les persones amb discapacitat o amb altres dificultats d’interacció amb l’entorn.”\nCom el Projecte de Codi d’Accessibilitat afectarà tant als establiments existents del nostre sector, com als de futura obertura, HOSTALERIA DE LLEIDA ha presentat un escrit amb onze al·legacions de caràcter tècnic-jurídic.\nEntre les al·legacions presentades s’ha de destacar l’oposició que s’ha fet a què un canvi de titularitat d’un establiment d’ús públic, com és un bar, un restaurant, un bar musical o un hotel, suposi l’adaptació als requisits del Capítol 3 del Projecte de Codi d’Accessibilitat. HOSTALERIA DE LLEIDA ha fonamentat la seva al·legació en base a la normativa vigent d’espectacles públics i d’allotjaments turístics, atès que aquesta preveu que quan es produeix un canvi de titularitat, únicament s’ha de presentar una comunicació, i no s’exigeix cap adaptació si no s’ha fet cap modificació respecte a les condicions inicials en què va ser autoritzada l’activitat per l’Ajuntament respectiu.\nHOSTALERIA DE LLEIDA també ha presentat al·legacions respecte a la definició de zones d’ocupació nul·la, mesures compensatòries de protecció contra incendis, escales d’ús públic, elements accessibles dels allotjaments dels edificis existents, actes i esdeveniments públics, etc.\nSi necessiteu més informació podeu trucar al Servei Jurídic d’HOSTALERIA DE LLEIDA (Tel. 973.24.88.58). Us informarem de qualsevol novetat que es produeixi al respecte.


El Color del Silenci | Librería Online TROA. Comprar libro\nElia Barceló torna amb El color del silenci, novel·la sentimental amb elements d'intriga que uneix amor, història i un misteriós assassinat juntament amb un ampli elenc de successos al voltant d'una saga familiar. Helena Guerrero és una famosa pintora de setanta anys que viu a Austràlia intentant oblidar el crim que va acabar amb la vida de la seva germana Alicia anys enrere; després de seguir una teràpia psicològica decideix traslladar-se a Madrid per investigar el fet. Allà ensuma en unes caixes de fotos i documents que li ha enviat la seva mare abans de morir on podria estar l'enigma de l'assassinat d'Alicia i es retroba amb antics familiars, especialment amb la seva néta qui l'ajuda en la recerca. L'acció es desenvolupa en tres èpoques i llocs diferents: Canàries al juliol de 1936 amb l'esclat de la Guerra Civil i l'inici del matrimoni de Blanca i un franquista acèrrim, Gregorio Guerrero, els pares d'Helena. El segon pla té lloc a Rabat el 1969 on els Guerrero celebren una festa en la seva esplèndida mansió mentre ocorre un succés que destrossa la família. Finalment, la història prossegueix al Madrid actual des d'on Helena viatjarà amb la seva parella a Rabat per intentar aclarir els fets in situ.\nL'autora escriu amb soltesa i una prosa càlida amb la qual s'acobla hàbilment els diferents relats que entreteixeixen una complexa trama explicada per un narrador omniscient i quallada de problemes amorosos i dramàtics: crims, nadons robats, traïcions i qüestions polítiques juntament amb la investigació d'un assassinat que E. Barceló maneja amb encertat tractament de la intriga dosificant la informació. Per la resta, la protagonista està ben perfilada i les atmosferes correctament ambientades encara que amb algun tòpic crític cap a l'Església especialment en relació al robatori de nadons. Es mostren comentaris i actuacions permissives respecte al matrimoni i les relacions sentimentals encara que sense excessiu relleu. Potser la narració resulti una mica prolixa en detalls que contribueixen a allargar innecessàriament l'extensió de la novel·la.


Boye i Costa desemmascaren les maniobres de Marchena a la justícia europea\nBarcelona. Dilluns, 13 de Gener 2020. 09:13\nActualitzat: Dilluns, 13 de Gener 2020. 10:11\nEls advocats Carles Costa i Gonzalo Boye han explicat per què el jutge del Tribunal Suprem Manuel Marchena "va presentar, mantenir i finalment ignorar" el cas de la immunitat d'Oriol Junqueras a la justícia europea. En un extens fil a Twitter els dos advocats han analitzat les maniobres del jutge del Tribunal Suprem, que segons apunten des d'un primer moment confiava –pels seus càlculs– que la resolució de la justícia europea els seria favorable. "Va apostar i va perdre", han conclòs.\nEls jutges del Tribunal Suprem, seguint una estratègia premeditada, van utilitzar el cas prejudicial dels eurodiputats electes Carles Puigdemont i Toni Comín contra Junqueras, denuncien Costa i Boye, amb la intenció afegida d'excloure els dos exiliats. La maniobra, però, se’ls va girar en contra i va fracassar gràcies a la intervenció en els dos casos del primer advocat general de la UE, el polonès Maciej Szpunar.\nMarchena comptava que tenia el cas en la prejudicial guanyat i fortificava el suport implícit –a través dels advocats corresponents– de la fiscalia, l'Advocacia de l'Estat, de Vox i de la Comissió Europea i el Parlament Europeu. Ara bé, el jutge va passar per alt que Szpunar tenia coneixement de qüestions "que ningú no havia al·legat a la prejudicial, sinó que les coneixia dels recursos de Puigdemont i Comín".\n12. L’Advocat General Szpunar va preguntar sobre coses que ningú no havia al·legat a la prejudicial, sinó que les coneixia dels recursos de Puigdemont i Comín. Per exemple, sobre la sentència del TC 119/1990, que era el document B.6 del nostre recurs, presentat el 2 de setembre pic.twitter.com/Pbl35IVwMX\nFins aleshores, cap dels altres advocats que compartien la posició de l'estat havien relacionat els dos casos, que per Costa i Boye "eren evidents". Les defenses de la Comissió Europea i el Parament Europeu, fins i tot van recórrer durant la vista de la prejudicial al cas de Puigdemont i Comín per al·legar que Junqueras tampoc era diputat. "El fet que la JEC no hagués notificat mai la seva elecció va ser el motiu pel qual cap d’ells no va poder ser a Estrasburg el 2 de juliol", destaquen els advocats.\n8. El Parlament Europeu i la Comissió fins i tot varen invocar el cas de Puigdemont i Comín per al•legar que Junqueras tampoc era diputat. El fet que la JEC no hagués notificat mai la seua elecció va ser el motiu pel qual cap d’ells no va poder ser a Estrasburg el 2 de juliol. pic.twitter.com/VGbcQnDGBJ\nQue l'advocat general del TJUE es decantés per reconèixer la immunitat de Junqueras en el seu escrit de conclusions el 12 de novembre va agafar per sorpresa Marchena. "El TJUE no només contradiu el Suprem sobre la immunitat, sinó que també desautoritza la JEC i el Parlament sobre la qüestió del jurament i els resultats", expliquen els advocats, que destaquen que aleshores els jutges espanyols "ja no hi podien fer res" perquè era "massa tard".\n14. Quan l’Advocat General presenta les conclusions de la prejudicial, al Suprem entren en xoc. No només els contradiu sobre la immunitat, sinó que també desautoritza la JEC i el Parlament sobre la qüestió del jurament i els resultats. Però ja no hi poden fer res. Massa tard. pic.twitter.com/LD96f96D5D\nLa intervenció de l'advocat general Szpunar va ser clau perquè el Tribunal de Justícia de la UE sentenciés un mes més tard –el 9 de desembre– que Oriol Junqueras tenia immunitat des del moment que va ser proclamat càrrec electe al Parlament Europeu el 13 de juny, quan la Junta Electoral va proclamar oficials els resultats electorals, i hauria hagut de sortir de la presó per anar a Brussel·les a prendre possessió del càrrec.\nLes portades Portades que ignoren l’anada de Puigdemont a Estrasburg Jordi Palmer


L'autor Entrevistes Articles On trobar-lo Contactar\n"Comprendre el comportament del gos per prevenir els problemes més habituals"\nEncara que el que és exòtic sempre crida l'atenció, no deixa de ser cert que la conducta d'un animal tan familiar com el gos amaga secrets dignes de ser admirats.\nA Un més de la família trobaràs des del cas d'un cadell de llop que va arribar a la ciutat de Barcelona després que el salvessin del sacrifici fins a la manera d'avaluar i prevenir els riscos en la relació del nen, o el nadó, amb el gos.\n"Sens dubte, un llibre de lectura obligatòria per a totes les persones que, com jo, estimem els gossos amb bogeria. Llegeix-te’l, el teu gos t’ho agrairà. Tot allò que et pensaves que sabies sobre ell et semblarà poc davant una informació tan útil i extensa sobre el més fidel dels nostres familiars."\nCarles Sans, actor-fundador de la companyia de teatre Tricicle\n"Des que tinc gossos he comprat molts llibres que en parlen, però crec que no he après res de nou sobre el tema. Amb Oriol Ribas he començat a comprendre i a conèixer de debò el comportament dels meus gossos. Crec que aquest llibre ajudarà moltíssim a entendre més profundament aquests grans amics de l’home i meravellosos animals."\n"L’etologia, la branca de la biologia que estudia el comportament dels animals i els mecanismes que el determinen, és una ciència que conrea l’autor d’aquesta obra, Oriol Ribas, des que va acabar els estudis a la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona. En aquest llibre descriu la lògica biològica del comportament d’aquesta espècie i mostra les pautes que les persones han de seguir quan tracten amb qui es coneix com el seu millor amic."\nJacint Nadal, catedràtic de zoologia de la Universitat de Barcelona\nDesprés de molts anys estudiant la conducta dels nostres avantpassats més remots –els homínids-, he de reconèixer que gairebé no sé res sobre el comportament dels humans que m’envolten. En canvi, després d’unes hores de lectura amb Oriol Ribas, ara sí que sé com és el meu gos i el de la veïna. Meravelles de la ciència..."\nJordi Serrallonga, director d’HOMÍNID, Grup d’Orígens Humans del Parc Científic de Barcelona (Universitat de Barcelona)


En funcionament el nou pas de vianants de l’avinguda Meridiana | Andreuenc\nEl tram de l’avinguda Meridiana que correspon a Sant Andreu de Palomar compta, des d’ahir, amb un nou pas de vianants. Aquest està ubicat just després de la parada d’autobusos de Fabra i Puig i millorarà la connexió entre el districte de Nou Barris i el de Sant Andreu.\nLa implementació del nou pas de vianants suposa una major comoditat pels veïns dels dos districtes. Fins ara, hi havia la possibilitat de creuar d’un districte a l’altre a través de l’eix de Fabra i Puig o bé del carrer Pintor Alsamora. Entre tots dos passos de vianants hi ha gairebé 500 metres, una distància que els veïns consideraven excessiva, ja que obligava a fer molta volta.\nPer una banda, ara els andreuencs poden accedir més fàcilment al parc de Can Dragó, en el qual hi ha un circuit esportiu, un camp de futbol i pistes d’atletisme. Per altra banda, els veïns de Nou Barris tenen més a l’abast el Centre d’Atenció Primària (CAP) de Sant Andreu així com les estacions de trens, busos i metro de Fabra i Puig.\nLa plataforma Som Meridiana, constituïda per 25 entitats dels districtes adjacents a la Meridiana, ha celebrat la “bona notícia” de l’obertura del nou pas de vianants a l’avinguda Meridiana. Tot i això, ja han manifestat que en volen molts més a partir d’ara.\nPer fi obert nou pas de vianants a la Meridina. Una bona notícia, peo en volem més, molt més!! @AdaColau @janetsanz @mvidal80 @capapeus @avvlasagrera pic.twitter.com/YqAxwlE4ph\n— SomMeridiana (@SomMeridiana) 17 de febrero de 2018\nFotografia: Nou pas de vianants a Fabra i Puig | Andreuenc\nEtiquetes: Meridianamobilitatpas de vianantsvianants


Manteniment industrial vinícola a Pinell de Solsonès - Lleida - Manteniment industrial cellers - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL VINÍCOLA A PINELL DE SOLSONÈS\nA Tallers Pacs som experts en manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Pinell de Solsonès, la nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat, ja que comptem amb una àmplia experiència en diversos sectors i un equip amb els coneixements necessaris per solucionar els problemes habituals en relació al manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Pinell de Solsonès. Som experts en manteniment industrial de maquinària de cellers, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial professional per a cellers i cooperatives al seu abast.\nA PINELL DE SOLSONÈS\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL PARA CELLERS I COOPERATIVES A PINELL DE SOLSONÈS\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial de cellers i cooperatives agrícoles a Pinell de Solsonès, els nostres clients i la nostra experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment de cellers i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. En Tallers Pacs, difrutarà d'un servei de manteniment industrial vinícola a Pinell de Solsonès a l'altura de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Comprar Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015 | Preu i opinions a Uvinum\n2016 i\t2012\nNOTA DE TAST DE Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015 : Vista: vermell intens. Nas: nas intens de fruits vermells i negres. Boca: boca carnosa amb certa intensitat i amb un llarg postgust. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Gevrey-Chambertin. RAÏMS: Pinot Noir. ENVELLIMENT: entre 14 i 18 mesos en bótes de roure francès. ELABORACIÓ: maceració i vinificació entre 2 i 3 setmanes, sota control de temperatura amb llevats indígenes. MARIDATGE: carns vermelles, aus de caça i formatges. TEMPERATURA DE CONSUM: 16-18ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13%\nDescripció sobre Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015\nNOTA DE TAST DE Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015:\nNas: nas intens de fruits vermells i negres.\nBoca: boca carnosa amb certa intensitat i amb un llarg postgust.\nENVELLIMENT: entre 14 i 18 mesos en bótes de roure francès.\nELABORACIÓ: maceració i vinificació entre 2 i 3 setmanes, sota control de temperatura amb llevats indígenes.\nOpinions sobre Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015\nLa teva puntuació de Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015:Puntua Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015:\nBrillant color vermell robí, brillant. Intens, aroma afruitat amb sabors de cirerer negre, mora silvestre i regalèssia. El seu caràcter s'acompanya amb aroma torrat fi. Es desenvolupen sabors complexos amb un lleuger gust picant de nou moscada i cuir. Durant la maduresa seguirà notes balsàmiques amb bolets i tocs de terra humida. Al paladar, els tanins es barregen harmoniosament amb la frescor i vellutada textura natural del vi. tots els sabors, que es reflecteix a la boca. La reverberació és llarg amb un meravellós aromes complexos. Va amb: plats amb carn fosca, per exemple, rostit pit d'ànec, carn de res, aus de caça fines o verdures a la planxa amb riques salses.\nGevrey-Chambertin és un vi amb un bell color robí brillant. Intensament afruitat al nas, els aromes són una reminiscència de cirerer negre, mora silvestre i regalèssia. El caràcter de fusta és subtil i es casa amb delicadesa amb els altres aromes. A mesura que evoluciona el vi, hi ha notes més complexes, com ara espècies lleu, la nou moscada i el cuir. Més tard encara, bolets i terra humida matisos fan la seva aparició. Encara presents a la boca, taní no és astringent, però es barreja harmoniosament amb la frescor natural i "foie" (textura de vellut) del vi.\n- robí llum de color vermell, brillant\n- Intens, aroma afruitat amb aromes a cireres negres mora silvestre, i regalèssia\n- El seu caràcter s'acompanya amb aroma torrat fi\n- s'estan desenvolupant aromes complexes amb un lleuger gust picant de nou moscada i cuir\n- Durant la maduració segueixi notes balsàmiques amb bolets i tocs de terra humida\n- Al paladar, els tanins es barregen harmoniosament amb la frescor i vellutada textura natural del vi\n- És tots els sabors a la boca reflecteix en si\n- La reverberació és llarg amb un meravellós aromes complexes\nOpinions sobre altres anyades de Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 201520162012\nPer prendre amb bons pinxos del nord. El coneixia la meva millor amiga i ella me'l va recomanar.\nÉs vermell, amb la vora violeta. En nas és un vi contundent. Recordava a fusta torrada, era un sabor agradable.\nCompra vi com Maison Joseph Drouhin Gevrey-Chambertin 2012 a Uvinum i no te'n penediràs.\nColor robí intens, amb capa alta. En nas és un vi contundent. El gust era com de raïm fresc.\nSi et va agradar Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Maison Joseph Drouhin Gevrey Chambertin 2015, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi negre Gevrey-Chambertin.


L'escultor navarrès Ángel Bados, Premio Nacional d'arts plàstiques 2018\nTambé destaca pel vessant pedagògic a la Facultat de Belles Arts de Bilbao\n1 min. Madrid 19/09/2018 13:57\nL'escultor navarrès Ángel Bados Iparaguirre (1945) ha sigut guardonat avui amb el Premio Nacional d'arts plàstiques 2018, dotat amb 30.000 euros i que concedeix el ministeri de Cultura i Esport.\nEl treball escultòric de Bados ha estat sempre molt connectat amb la seva vocació docent, que ha dut a terme a la Facultat de Belles Arts de Bilbao, un camp en el qual ha destacat com a figura essencial per a diverses generacions d'artistes.\nVa estar al capdavant, amb Txomin Badiola, dels cursos d'escultura d'Arteleku (1994-1998), en els quals van aconseguir dirigir i potenciar l'obra de molts artistes del País Basc, com Itziar Okariz, Jon Mikel Euba, Ana Laura Aláez i Sergio Prego, entre d'altres.\nEl jurat del premi està format per l'artista guanyadora de l'edició passada, Ángela de la Cruz, la catedràtica Estrella de Diego, la comissària Blanca de la Torre i la directora d'activitats de Laboral, Centro de Arte y Creación Industrial, Karin Ohlenschlager, entre d'altres.


Vols barats de Fuerteventura a Oujda a Iberia\nVols barats Marroc Fuerteventura-Oujda\nVols barats de Fuerteventura a Oujda (OUD) de Fuerteventura a Oujda Fuerteventura-Oujda, Marroc\nVols barats Fuerteventura-Oran\nConsulta l’oferta de vols de Fuerteventura a Oujda i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Fuerteventura a Oujda.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Fuerteventura a Oujda fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Els dies 11 i 12 de maig tornarà la màgia a Mediona - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n30 abril, 2019, 12:56\nEls dies 11 i 12 de maig tornarà la màgia a Mediona\nMediona tornarà a acollir els dies 11 i 12 de maig el festival internacional de màgia i il·lusionisme Medimàgic. Aquesta serà la quarta edició de l’esdeveniment que des de fa anys atrau públic d’arreu del territori que espera veure els números de màgia més importants del panorama professional.\nEnguany s’homenatjarà al Màgic Andreu, el dia 11 a les 12.30h a la plaça dels Països Catalans on es descobrirà una placa commemorativa al mural del Medimàgic.\nTal com ha explicat l’alcalde de Mediona, Servand Casas, el festival continua apostant per la internacionalització, la qualitat i la igualtat. Per aquest motiu, enguany participaran en la Gran Gala del dia 11 a les 21.45h: el televisiu mag Yunke; Màgic Andreu amb més de 15 anys d’experiència; l’alemanya Alana, la primera maga europea amb Síndrome de Down Maga Gilly i el penúltim Gran Premi Mundial de Màgia, Hector Mancha.\nL’alcalde també ha volgut destacar el vermut màgic, el qual l’any passat va tenir molt bona acollida i consisteix a prendre un vermut als bars del municipi mentre alguns dels mags que actuaran a la Gran Gala Internacional mostren gratuïtament algun dels seus trucs.\nD’altra banda, la Gala de Joves Talents, que tindrà lloc el dia 12 a les 12h, ha canviat d’ubicació perquè l’any passat es va quedar petita i es necessitava més aforament. Així doncs, tindrà lloc al Poliesportiu Antoni Ramallets, igual que les Gran Gala Internacional.\nEl mag i director artístic del festival, el mag Selvin, ha posat en relleu la qualitat d'aquest esdeveniment, amb il·lusionistes de primer nivell i per un preu molt econòmic. Les entrades costen 12 euros anticipades i 15 a taquilla per la Gran Gala Internacional i 5 o 7 euros per la Gala de Joves Talents.


+ L'escriptor Francesc Valls- Calzada, en una imatge d'arxiu. Foto: J. FERNÀNDEZ\nEstic morta, saps? Corria l'any 1982 i un joveníssim escriptor es donava a conèixer amb una novel·la de títol sorprenent. Set anys després publicava Els conillets afamats. Des de llavors Francesc Valls-Calzada no havia tornat a escriure novel·la, un llarg parèntesi que ha tancat enguany amb L'aigua parlava. Entremig, tres llibres de poesia: Tot és lleuger (2003), Nissaga dels ningú (2004) i Com qui cus la gavardina de la mort (2004).\nL'aigua parlava (Arola Ed., 2006) és una novel·la d'ambientació històrica inusual per diversos motius. Perquè defuig conscientment els models més coneguts del gènere, perquè novel·la un període històric gens habitual en la novel·la catalana i per la voluntat d'incorporar un tipus de llengua absolutament inèdit en el nostre panorama literari. Tot plegat fa que L'aigua parlava esdevingui un exercici narratiu del tot original, a través del qual Francesc Valls-Calzada assumeix riscos evidents. El lector no pot deixar de sorprendre's davant d'una novel·la ben documentada que construeix un món plausible amb petits elements històrics, literaris, musicals i gastronòmics per fer-nos recular fins al segle XII, època de la qual a penes tenim una imatge borrosa més enllà dels trobadors i de l'eco novel·lat, aquest sí, del món dels càtars.\nPerò, sobretot, allò que trenca amb tota la tradició i suposa el major repte per a l'escriptor i per al lector és la seva decisió d'escriure-la en un català medievalitzant que els especialistes trobaran suspecte però que el lector farà seu al cap de poques pàgines sense que sigui cap obstacle per a la lectura. No és l'única decisió arriscada. Francesc Valls-Calzada ha prescindit dels diàlegs i ha encomanat tota la narració a la veu del personatge principal, una veu, la d'un mut, que, sense cap límit, observa, descriu, jutja i ens relata els seus actes a cavall de les circumstàncies. La novel·la, doncs, adopta la forma autobiogràfica per desenvolupar-se en un periple d'autoconstrucció doble, vital i geogràfic que, mogut per dues passions interrelacionades que no revelaré, duu el personatge des del Pirineu fins a Tarraco, passant per Barcelona, en el seu itinerari personal, que s'inicia com a novici i acaba com a cavaller; entremig: forçat de galera, vagabund i sant.\nI una aclucada d'ulls: Tarraco. De la mà de novel·listes d'aquí i de fora, la ciutat ha sigut reiteradament paisatge de novel·la en la literatura catalana: la contemporània, la moderna, la medieval i fins la romana. La de Valls-Calzada en L'aigua parlava, però, no és cap d'aquestes sinó una de nova: la ciutat abandonada on els personatges poden passejar entre les ruïnes de la Tarraco romana encara per repoblar.\nMalgrat les aparences, L'aigua parlava és una novel·la moderna: en el tractament de l'atzar –la sort, si voleu– i la voluntat en la construcció del personatge, que s'aprofita de totes les situacions sense manies, i en el punt de vista d'un narrador que cerca la complicitat del lector movent-se sense límits morals en un món sovint cruel i brutal on els actes de barbàrie esdevenen normals, només matisats per la ironia que travessa la narració de cap a cap i abasta totes les circumstàncies, s'explicita sense reserves en els noms dels personatges i assoleix el cim en la conversió del personatge en el «sant mut» i en el tractament de la credulitat.\nTítol: L'aigua parlava\nAutor: Francesc Valls-Calzada\nEditorial: Arola Editors, 2006


Detingut per conduir sense permís, begut i transportant 2,2 kg de marihuana - InfoJonquera\t\nEls Mossos també van arrestar l'acompanyant del conductor\nDivendres, 23 de març de 2018 a les 09:00h\nEls Mossos d'Esquadra van detenir dilluns dos nois de 22 i 26 anys, veïns de Blanquefort (França), com a presumptes autors d'un delicte contra la salut pública. Segons ha informat l'ACN, a un d'ells també se l’acusa de dos delictes contra la seguretat viària.\nUna patrulla els van interceptar en un control que estaven fent al punt quilomètric 772,6 de l'N-II, al terme municipal de La Jonquera. Els agents van aturar el vehicle i van constatar que el conductor no s'havia tret mai el permís de conduir. Seguidament, i en veure signes evidents d'anar begut, li van fer la prova d'alcoholèmia. Va donar un resultat positiu de 0,71 mg d'alcohol per litre d'aire expirat. Així mateix, els agents van sentir una forta olor de marihuana procedent de l'interior del turisme. En l'escorcoll del cotxe, la policia va localitzar una bossa de 2,2 quilos de cabdells de la droga al maleter, valorada en uns 3.000 euros.\nPer tot plegat, se'ls va detenir per un delicte contra la salut pública. Al conductor, a més, se l'acusa de dos delictes contra la seguretat viària. Els dos nois, de 22 i 26 anys, nacionalitat francesa i veïns de Blanquefort, van passar dimarts a disposició del Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, que va ordenar la seva posada en llibertat amb càrrecs.


Otger Amatller Gutierrez: Cànnabis, més enllà del debat, una realitat - Social.cat\nCànnabis, més enllà del debat, una realitat\nDilluns, 1 de setembre de 2014 | 09:00 h\nÉs innegable. El debat sobre laregularització del cànnabis s’ha obert de bat a bat. I això s’agraeix des de fronts ben diversos. Poder-ne parlar obertament més enllà de ser saludable, és urgentment necessari.\nCom amb qualsevol tema d’actualitat, tothom n’opina, des d’aquells que en tenen un coneixement tècnic i científic fins aquells que sorprenentment saben parlar de tot. Psiquiatres, antropòlegs, preventòlegs, sociòlegs però també periodistes, contertulians, polítics o usuaris i consumidors.\nPunts de vista? De tot tipus. Evidències científiques? De tots colors, algunes semblen ben clares i admeses per tothom, i d’altres generen grans discussions.\nPerò el que sí és real i que s’hauria d’afrontar amb certa celeritat, és la realitat actual, l’existència d’un nombre important de consumidors que per tal de minimitzar problemàtiques de diferents tipus, s’estan organitzant i associant en els anomenats Clubs Cannàbics.\nDe Clubs n’hi ha de diferent caire com en tots els gremis, però n’hi ha molts amb voluntat de fer les coses bé, d’implicar-se en la reducció de riscos dels seus usuaris, de participar en la millora de les condicions dels consumidors, de defensar-ne els seus drets i d’intentar evitar que quelcom que hauria de ser un plaer o l’alleujament de la simptomatologia d’una malaltia, el consum de cànnabis, esdevingui un problema.\nI cal que donem una resposta a aquesta realitat, ja sigui a nivell de l’administració, regulant la seva existència, com a nivell professional, participant i definint estratègies d’intervenció específiques pels clubs en termes de prevenció i reducció de riscos i danys. No només hauríem de donar suport amb els que volen fer les coses bé, aquells que es preocupen que no se’n faci un abús i que no tenen un afany de lucre ni de proselitisme, sinó també donar-los-hi eines i recursos per poder actuar de la millor manera possible.\nDarrerament s’ha assenyalat el risc que Barcelona o Catalunya esdevinguin una destinació del “turisme del porro”. Pel moment això ens sembla una exageració, d’aquestes que probablement surten a l’estiu quan no hi ha noticies reals destacables. També s’ha de dir que a Amsterdam fa dècades que això succeeix i tampoc ha suposat un problema, com sí ho està suposant aquí el turisme basat en l’alcohol. Però estem d’acord en que ara mateix això s’hauria d’evitar i les pròpies associacions cannàbiques serioses ho reclamen insistentment.\nPoques vegades hem vist el sector de l’alcohol i el tabac realment implicat en la promoció de la salut, ara en el tema del cànnabis tenim aquesta oportunitat i hauríem d’exigir el dret a participar. O ens arremanguem o farem tard, una vegada més.


Un pressupost de final de mandat entre dubtes de l’oposició - De Valldoreix\nPublicat Per: Noticies Externeson: Dilluns,5 Novembre , 2018 No hi ha comentaris\nAl proper Ple de l’EMD de Valldoreix es debatrà l’aprovació inicial del pressupost de cara a l’any vinent, que creix en gairebé 300.000 euros respecte a l’any passat, arribant fins els 9,49 milions, la majoria dels quals provenen de l’acord amb l’Ajuntament de Sant Cugat, un conveni que, segons la vocal d’Economia, Elena Degollada, funciona correctament i no es té previst renegociar fins el seu venciment al 2020. “És l’increment que ens permet la legislació vigent i la regla de la despesaˮ, enraona la política, “tot i així som prudents i ajustem els ingressos, que acostumen a ser més elevats quan s’executaˮ.\nAmb això, les inversions passen a ser el principal punt de la proposta del govern, amb 415.000 euros per a l’actuació més important, arranjar i fer un pont per donar accés la zona esportiva de l’antic camp de futbol amb accés des de l’avinguda de Can Monmany. S’hi preveuen dues actuacions: la primera (300.000 euros) és l’arranjament de la zona en sí i la segona (115.000 euros) és la construcció del pont. Ambdues precisen d’un tràmit extra a través de l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) ja que es tracta de terrenys inundables, tal com explica Degollada.\nLa següent actuació amb un cost més elevat per a l’EMD (60.000) serà la rehabilitació del pont del Camí de la Salut amb adequació de l’entorn. Es tracta, explica la vocal, de fer una neteja, il·luminar i arranjar l’espai amb la col·locació d’elements urbans com bancs. Es mantenen, així mateix, les inversions de 35.000 euros entre l’escola Ferran i Clua i l’escola bressol així com altres partides informàtiques i per l’adquisició de vehicles.\nA més, en els darrers mesos de mandat el govern de PDECAT-Actuem pretén iniciar els tràmits de dos grans projectes. D’una banda, recuperar el Pla Especial de la Centralitat, aturat anys enrere i amb un gran revol veïnal. Aquesta vegada, segons Degollada, no es preveu recuperar la part referent als habitatges però sí reajustar la part dels equipaments. Suposarà una inversió de 14.520 euros. D’altra, es contempla una partida de més de 12.000 euros per redactar el projecte de l’aparcament de Can Cadena, que en un futur –no es preveu al 2019– serveixi per pavimentar-lo i millorar-lo. El terreny, que ja té ús d’aparcament, va suposar una despesa de quasi 375.000 euros per a l’EMD en haver-lo expropiat de mutu acord a Endesa.\nEl govern parteix d’una aprovació segura dels comptes ja que, amb la baixa del president, iguala el nombre de vocals de l’oposició i, en cas d’empat, s’activa el vot de qualitat de la presidenta accidental, Susana Herrada, permetent que s’aprovi la proposta malgrat el possible vot contrari de tota l’oposició en bloc. Els partits de l’oposició es miren la proposta de manera crítica.\nXavier Humet, portaveu de la CUP-PC a la Junta de Veïns, dubta de la proposta del govern perquè no recull cap partida destinada a fer la nova escola de música, que ja es va preveure en el pressupost anterior tot i que el govern va dir que buscaria més finançament per fer-la possible. És per això que Humet dubta que les inversions plantejades puguin estar enllestides abans d’acabar el mandat i tem que, passades les eleccions del maig, poden ser un condicionant per al nou govern. En termes generals, considera que es tracta d’uns comptes continuistes i celebra que s’enceti una redefinició de la centralitat com un pas per pactar un nou Pla d’Equipaments.\nNoël Climent, vocal d’ERC-MES, també apunta a buscar un acord entre les forces polítiques que permeti garantir les inversions a llarg termini governi qui governi. Per això demana un Pla d’Equipaments i un Pla d’Usos que pugui tenir un horitzó de dos mandats de tal manera que cada govern pugui prioritzar les actuacions però sense deixar en herència al següent projectes que no tenen consens polític ni amb les entitats. També tem que el pressupost pot ser paper mullat si es comencen a fer modificacions sent a més en aquest cas un tràmit per acabar el mandat ja que, després de l’aprovació dels comptes, només quedaran dos plens abans de les eleccions del maig. La vocal de Ciutadans, Anna Cano, no ha fet valoracions ja que, diu, encara no té les dades suficients per posicionar-s’hi.\nLlegeix la noticia sencera a El Cugatenc: Un pressupost de final de mandat entre dubtes de l’oposició\nL’EMD de Valldoreix denuncia els “veïns incívics”\nQuan les coses es fan malament\nEl Valldoreix FC vol recuperar el somriure davant el Mollet


Objectius i accions - Càtedra d'Economia Social del TecnoCampus - UPF\nObjectius i accions de la Càtedra d'Economia Social\nCatalunya ha estat tradicionalment un territori avesat al desenvolupament empresarial. Des del segle XIX l’impuls industrial (en el sentit ampli del terme) ha estat una de les característiques de l’economia del nostre país. En aquest sentit, la preocupació per la innovació ha format part, amb més o menys intensitat en diferents períodes, de la concepció d’empresa del territori. Al mateix temps, aquest dinamisme empresarial també ha comportat canvis en l’estructura social del país i del seu sistema de valors.\nTecnoCampus és un lloc adient per acollir una Càtedra d’aquestes característiques per diversos motius:\nPerquè el parc científic i tecnològic TecnoCampus té l’emprenedoria i la innovació com a eixos vertebradors de tota la seva activitat i, en particular, de tots els currículums que es desenvolupen en els ensenyaments que s’imparteixen en els tres centres universitaris que l’integren. Cal destacar el Grau en Administració d’Empreses i Gestió de la Innovació i el Màster Universitari en Emprenedoria i Innovació, -únics a l’Estat de les seves característiques- que s’imparteixen a l’Escola Superior de Ciències Socials i de l’Empresa. Amb aquesta especialització, s’entén que TecnoCampus pot contribuir a un nou marc analític tot considerant aquestes dues variables com a quelcom consubstancial a una gran part de les organitzacions empresarials que prenen com a eix l’Economia Social.\nPerquè està radicada en una comarca tradicionalment sensible vers l’organització empresarial amb estructures pròpies de l’Economia Social, com el cooperativisme.\nMataró va ser pionera en el cooperativisme amb el naixement l’any 1864 de la “Obrera Mataronense”, la primera societat cooperativa de l’estat espanyol. A partir d’aleshores, el nombre de cooperatives va anar creixent, constituint un moviment associatiu que va tenir un gran pes en la vida educativa i cultural de la ciutat. En l’actualitat i després de molts anys de litigis i lluita, l’any 2014 la Unió de Cooperadors de Mataró, constituïda com a Fundació des de l’any 2003, va recuperar la seva seu a l’edifici del Cafè del Mar on du a terme diverses activitats amb l’objectiu d’impulsar l’economia social, el model empresarial cooperatiu i la constitució de xarxes de treball col·laboratives.\nImpulsar la recerca en Economia Social\nNo es tracta d’insistir en els aspectes comuns que, per a qualsevol empresa (amb independència de la forma jurídica que tingui), representen la direcció, gestió, desenvolupament, finançament i, fins i tot, la configuració estatutària del seu marc jurídic, sinó d’incidir en els factors diferencials que imprimeixen un especial caràcter a les empreses d’Economia Social. Pretenem consolidar un grup interdisciplinari d’Investigació i Desenvolupament amb activitats d’anàlisi, estudi, investigació, i realització de projectes específics, prenent especial atenció a l’impacte de la innovació en aquestes organitzacions.\nOferir a l’estudiant una visió actual, real i integradora de les empreses i entitats d’Economia Social, així com la possibilitat de viure de prop una experiència en una d’aquestes empreses, mitjançant convenis de pràctiques.\nConèixer i saber tractar els problemes particulars d’aquestes empreses i entitats, per tal de fer propostes per millorar la seva competitivitat en un mercat globalitzat i avançar en la professionalització de la seva gestió.\nCrear una plataforma adequada per promoure la col·laboració entre les diferents institucions, tant públiques com privades, que incideixen en matèria d’Economia Social al Maresme i a Catalunya.\nCrear i difondre la cultura al voltant de l’Economia Social, organitzant fòrums de trobada entre acadèmics, socis, administradors i estudiants, que permetin un ‘intercanvi de coneixements, experiències i inquietuds.\nProgrames formatius (Postgraus, cursos d’especialització, assignatures optatives)\n2. Pràctiques d’estudiants en empreses d’economia social regulades mitjançant Convenis de Cooperació Educativa\n3. Premis a Treballs Finals de Grau o de Màster d’estudiants de les universitats catalanes que tinguin com a objecte l’Economia Social\n4. Seminaris de recerca internacionals\n5. Convocatòries de beques predoctorals i postdoctorals\n6. Creació d’una publicació periòdica online\n7. Creació d’un observatori de l’activitat en economia social i cooperativa\n8. Premi Càtedra d’Economia Social TecnoCampus a una persona o entitat que hagi fet una contribució significativa a la difusió o implementació de l’Economia Social\n9. Cicles de conferències i debats\n10. Elaboració d’informes i encàrrecs específics


El primer equip juga a Can Vidalet amb la intenció de no apropar-se a la zona de perill – CF MARTORELL\nDe CF MARTORELL23 de gener de 2020Sense comentaris\nEls martorellencs necessiten una victòria a Esplugues per recuperar l’autoestima. Fotografia: Marta Gila\nEl primer equip del CF Martorell juga aquest diumenge (12 h, Mpal El Molí) un partit rellevant davant un CF Can Vidalet que marca la zona de perill a Primera Catalana. El conjunt d’Esplugues de Llobregat és qui marca la zona de descens a Segona Catalana i la distància amb els martorellencs és de 6 punts. En aquest sentit, el tècnic Albert Nualart subratlla que “és un partit trascendent, important i que hem d’intentar superar amb totes les adversitats que estem tenint des de fa setmanes”.\nEl CF Martorell s’ha conjurat per començar la segona volta amb una victòria que el permeti tallar l’hemorràgia que pateix des de fa cinc jornades on només ha pogut sumar un punt dels últims 15 possibles. “L’equip anímicament està molt tocat perquè acumula resultats negatius i amb l’afegit que arrosseguem moltes baixes, aquesta setmana també. Som en un tram de curs complicat”, confessa Nualart.\nUn dels motius que conviden a l’optimisme al CF Martorell és el retorn d’Adrián Arenas, que va ser un dels absents a Vilanova i la Geltrú, complint el cicle de targetes. En la darrera jornada, Serrats, Guille i Xavi Sansegundo van tornar a jugar minuts. “Tots tres van reaparèixer a Vilanova, no es van ressentir de les molèsties i poc a poc recuperaran el to. Tenim un estil de joc que requereix molta intensitat i és normal que aquell jugador que surt d’una lesió tingui por a recaure. Això fa que no siguem tant forts com en l’inici de temporada”, reconeix Nualart.\nL’únic duel entre els dos equips aquesta temporada va acabar amb un empat sense gols al CE Torrent de Llops en l’estrena de la temporada. La trajectòria del CF Can Vidalet ha estat sempre trepitjant la zona baixa de la classificació. El conjunt d’Esplugues només ha estat capaç de guanyar quatre partits, dos a casa i dos a domicili. Això sí, arriba amb la moral reforçada després de guanyar un duel decisiu davant el CE Catllar (2-1) en un tram final vibrant.\nEntrada anteriorEl primer equip busca un triomf balsàmic per recuperar l'autoestima\nEntrada següentEl primer equip cau a Vilanova i acomiada la primera volta amb una derrota


Eco Beach Home Stay Tangalle Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPagngnawasa Mawatha, Costa de Tangalla, Tangalle, Sri Lanka, 82200 - Veure al mapa\nOferint allotjaments de qualitat al les platges, les escapades romàntiques, l'oci familiar districte de Tangalle, Eco Beach Home Stay és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei de neteja diari, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de taxi, accés per a cadires de rodes, instal.lacions per a minusvàl.lids.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, penjador de roba, llençols, armari amb clau, mirall per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Tangalle, el Eco Beach Home Stay és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (103) Parelles (61) Viatgers en solitari (17) Famílies amb infants petits (5) Grups (20)


ARA.GAY.CAT: DIAMANTES DE AMANTES\nAra que arriba el Nadal una part de la població que surt perjudicada per totes aquests reunions familiars és el col·lectiu d'amants. Malauradament gairebé ningú se'n recorda d'ells i elles i han de patir el seu separament de la persona estimada en secret i silenci.\nAquest Nadal hi ha gent que mentre està envoltada del seu home o la seva dona i la resta de familiars doncs trobaran a faltar al seu amant o la seva amant. I de fet se l'imaginaran també celebrant el Nadal lluny, en un altra llar.\nÉs a les festes de Nadal quan els amants es troben a faltar més que mai. I com sembla que ningú parla dels amants i dels seus patiments durant aquests dies jo volia desitjar-los un Bon Nadal. Amants meus, je vous aime aussi!\nPost de gaycat at 15:58