L'112 ha informat que s'han desbordat diferents torrents a causa de la tempesta\n3 min. Palma 04/12/2019 18:25\n651x366 Platja d'en Repic. / AMÀLIA MORELL Platja d'en Repic. / AMÀLIA MORELL\nDesprés d'un vespre de pluges intenses i de ratxes de vent fortes a la major part de les Balears, l'Agència Estatal de Meteorologia (Aemet) ha assenyalat que el temporal, que encara és a les Illes, ha deixat uns 8.000 llamps i s'han arribat a registrar fins a 96 litres per metre quadrat a Santa Maria i 90 a Alfàbia.\nEls serveis d'emergències de l'112 han informat que s'han desbordat un total de deu torrents a Mallorca a causa de la tempesta. Es tracta d el torrent Major de Sóller, el torrent Solleric de Consell, el torrent del Gorg de Campanet, el torrent de Garonda de Llucmajor, el torrent de Son Bordils a Santa Maria, el torrent de Pont Jove a Sant Joan, el torrent de na Vingrella a Muro, el torrent de Sant Miquel de Sa Pobla i el torrent de Sencelles.\nA Sóller el desbordament del torrent ha deixat alguns horts inundats i han arribat a caure 200 litres per metre quadrat en 12 hores, una xifra sense precedents que ha enregistrat l'estació pluviomètrica de Sa Vinyassa. A Santa Maria i a Pollença s'han quedat sense llum a causa de la tempesta.\n651x366 L'Horta de Sóller després del desbordament del torrent. / CATALINA SOLER L'Horta de Sóller després del desbordament del torrent. / CATALINA SOLER\nA més, la carretera MA-3017 ha quedat tallada a l'alçada del quilòmetre 5 per diferents obstacles a la via. Carreteres de Mallorca ha demanat precaució a la carretera a causa del temporal i ha demanat que s'evitin grans desplaçaments durant la jornada.\nDes del Servei de Ferrocarrils de Mallorca s'ha informat aquest dimecres a primera hora que "a causa de les males condicions meteorològiques, que han provocat inundacions de trams de via, el servei de trens està circulant amb retards d'uns 15 minuts". El motiu és que el mal temps fa necessari extremar la precaució en la conducció.\nEn total, l'112 ha registrat 130 incidents, 119 a Mallorca, vuit a Eivissa, dos a Menorca i un a Formentera. La majoria dels incidents han estat per acumulació d'aigua a la calçada i vies públiques, inundacions de locals i soterranis i caigudes d'arbres, entre d'altres.\nDurant les darreres 12 hores (el darrer registre ha estat a les 7 h), la ratxa més forta de vent s'ha registrat al puig d'Alfàbia, amb 91 quilòmetres per hora, i la segona ha estat a Capdepera, amb 88,9 quilòmetres per hora. El port de Maó, Menorca, està tancat des de les 5 h a causa del mal temps i a Formentera s'han cancel·lat alguns viatges.


En aquest moment, el producte Salomon Agile S/S està en estoc a trekkinn. Completa el teu equipament per aquesta temporada amb una àmplia selecció de Samarretes. Troba altres productes de muntanya de la marca Salomon que tenim a la botiga online de muntanya. A trekkinn tenim en estoc les últimes novetats i dissenys de Roba dona. Trobaràs la millor selecció de material de muntanya i els productes que més s’adapten a les teves necessitats.


Diferència entre escalfar i estirar - Club Canet H2O\npor\tcaneth2o\t/ miércoles, 17 marzo 2021\t/ Publicado en Sin categoría\nSí, sabem que per a molts aquest títol té una resposta obvia… Però la realitat és que encara hi ha molts esportistes que tenen dubtes sobre l’escalfament o els estiraments, i per aquest motiu a H2O venim a resoldre-us el dubte!\nComencem pel principi, tant com bé indiquen els seus noms, l’escalfament consisteix en «escalfar» el nostre cos, no literalment! Si no que a través d’exercicis de baixa intensitat activem el cos de manera progressiva, evitant així arrancar l’activitat en sec i disminuint el risc de lesió.\nPer altra banda, els estiraments consisteixen en realitzar estiraments estàtics o dinàmics de la nostra musculatura, ajudant a que aquesta retorni al seu estat natural amb més facilitat i evitant així lesions. Durant els estiraments s’alliberarà tot l’àcid làctic produït per l’esforç a fi de no tenir cruiximent. L’estirament ajuda a prevenir les lesions musculars després que els músculs entrin en repòs.\nLa diferència entre els estiraments dinàmics o estàtics recau en que els primers es realitzen de manera activa mitjançant moviments suaus i controlats per allongar les fibres musculars, que va augmentant de manera gradual i progressiva, preparant al múscul per l’activitat física, a diferència dels estiraments estàtics que pel contrari provoquen una resposta inhibidora.\nPer contra els estàtics consisteixen en estirar el múscul fins al punt en què se sent una lleu molèstia, però no fins a on se sent dolor. L’estirament i la posició es mantenen sense moviment per un període de temps (15 a 30 segons).\nAixí doncs l’escalfament el destinarem al moment previ a l’activitat i en finalitzar-la realitzarem els estiraments.\nEn cas de dubtes sobre si escalfar o estirar, recordeu que teniu a disposició als nostres tècnics que us guiaran en la vostra rutina i us donaran les millors recomanacions perquè practiqueu esport amb la màxima seguretat!\nACONSEGUEIX ELS TEUS PROPÒSITS D’ANY NOU!\nNits de pàdel a la fresca!


Troben el cos d'un fetus a la xarxa de clavegueram de Salamanca d'unes 24 setmanes de gestació\nLa Policia investiga la troballa del cos d'un fetus en un col·lector del clavegueram de Salamanca que tenia entre 24 i 26 setmanes i podria haver sigut fruit d'un avortament espontani, segons les primeres investigacions que maneja la Policia Nacional.\nTroben el cos d'un fetus a la xarxa de clavegueram de Salamanca d'unes 24 setmanes de gestació EUROPA PRESS\nLa troballa s'ha produït cap a les 09.00 hores d'este dijous per part d'operaris de l'empresa concessionària d'aigües de l'Ajuntament de Salamanca, que es van acostar fins al lloc dels fets per a netejar l'embús del col·lector, del qual havien avisat els veïns, ha explicat el consistori.\nLlavors, a les 9.06 minuts, la Policia Nacional ha rebut l'avís que els treballadors havien trobat al seu interior el cos, concretament a l'avinguda Verge del Cueto del barri El Zurguén de Salamanca.\nAlhora, els serveis d'emergència han avisat a Bombers, davant del risc que la corrent a aigua a l'interior arrossegara al fetus, al qual esta mateixa vesprada se li farà l'autòpsia amb l'objectiu també de certificar el que ha passat.\nSegons fonts de la Subdelegació del Govern i de la Comissaria Provincial, els agents han començat la investigació i ja busquen dades en consultoris i hospitals, entre d'altres llocs, amb la finalitat de trobar els autors dels fets.\nOltra considera una "crueltat" oposar-se a obrir un centre de menors a Montecañada: "Són uns veïns més" 0\nMarzà defèn la llei de plurilingüisme: "D'adoctrinament res, el que hi ha és una bona educació" 0\nAgricultura confirma un nou brot de Xylella a Alacant, el sisé en la mateixa zona 0\nBonig adverteix sobre la Llei Electoral que el PP no perdrà "ni un minut" en discussions per a "conservar butaques" 0


Espai Formica, una intervenció arquitectònica efímera que qüestiona els espais col·lectius | Elisava\nEspai Formica, una intervenció arquitectònica efímera que qüestiona els espais col·lectius\nData: 09.06.2022 - 17.06.2022\nLloc: Nau Bostik (Carrer Ferran Turné, 1-11)\nEspai Formica Group, a place to belong és un projecte col·laboratiu acadèmic/professional desenvolupat per Elisava i la Rhode Island School of Design per a l'empresa Formica Group, els resultats del qual es podran veure a la Nau Bostik en el marc de la Barcelona Design Week 2022.\nDirigit per l'estudi de disseny madrileny i novaiorquès müsing-sellés, l'espai ha estat dissenyat íntegrament amb laminats d'alta pressió Formica®, potenciant la versatilitat i la capacitat del material per crear ambients i espais arquitectònics polivalents. A través de la combinació d'acabats metàl·lics i un acabat monocromàtic vívid, es tracta d'un espai ple de matisos i contrastos que desafia el que significa la pertinença col·lectiva dins de Barcelona.\nReactivació de l'espai existent\nEn el marc de la iniciativa New European Bauhaus per a una vida més inclusiva, sostenible i enriquidora, la campanya pretén qüestionar la capacitat dels espais col·lectius, tant públics com privats. També qüestiona la capacitat d'adaptar-se a una societat canviant, i contribuir a un sentit comú nou de l'espai, creant així un sentit col·lectiu de pertinença.\nEscenari per a l'acció\nEl projecte és una intervenció arquitectònica efímera que reactiva una de les naus del complex de la Nau Bostik mitjançant un espai descapitalitzat, desjerarquitzat i inclusiu per a la col·lectivitat. La reactivació es fa mitjançant una seqüència d'espais on es prioritza la convivència, evocant un nou sentit de domesticitat col·lectiva.\nL'arquitectura com a eina de comunicació\nAtès que el projecte està realitzat íntegrament amb laminats Formica®, es van desenvolupar molts estudis abans dels resultats finals per explorar la capacitat tècnica i la sostenibilitat dels productes de Formica Group. La creació de panells amb la mida completa del laminat Formica va ajudar a la facilitat de construcció ia un menor malbaratament de material.\nExperiència, domesticitat i aprenentatge\nLa sala central convida a la reunió col·lectiva, el gran banc circular ofereix oportunitats per al debat obert, la presentació i un lloc de descans. Situat al centre del recinte, cada part d'aquest banc és mòbil, per crear un espai dinàmic i col·lectiu. El banc toca les dues sales col·lectives interiors, creant una connexió física entre tots els espais col·lectius íntims de la intervenció.\nLes habitacions per a la domesticitat col·lectiva estan situades a l'interior del perímetre. Les sales inclouen taules i cadires, perquè la gent es reuneixi, conversi i conegui millor els productes de Formica Group. Per reaccionar i respondre al perímetre, les cadires que connecten la taula es combinen per formar un cilindre únic. L'objectiu d'aquests espais és aprofitar la comunitat i enlairar la conversa i la construcció de la comunitat.\nSituada a prop de l'entrada per introduir els visitants a l'espai, la sala de fullets mostra fulletons dissenyats pels nostres estudiants que presenten els nostres processos de disseny, imatges i antecedents del projecte. La sala de projecció presenta mitjans visuals i àudio relacionats amb el nostre procés de disseny a les escoles corresponents i la nostra associació amb Formica Group. El seient escalonat vol optimitzar l'espai i l'experiència visual.\nWeb de Formica


El TSJC anul·la la declaració del Museu de Lleida com a equipament d'interès nacional\nEstima un recurs contenciós administratiu presentat pels bisbats d'Osca i Barbastre – Montsó\nEl TSJC ha anul·lat la declaració del Museu de Lleida com a museu d’interès nacional aprovada pel govern el 27 de desembre de 2016. Ho ha fet a l’estimar un recurs contenciós–administratiu presentat pels bisbats d’Osca i Barbastre-Montsó.\nEls demandants van adduir que no es va donar audiència als bisbats titulars de les col·leccions perquè donessin la seva conformitat amb la declaració d’interès nacional i que, ni ells ni el Consorci del Museu, van manifestar-ne l’acord. Osca i Barbastre-Montsó creuen que la declaració suposa una protecció afegida que impedeix el trasllat de les obres de la Franja que reclamen. Per contra, fonts de la conselleria de Cultura defensen que el procediment administratiu va ser correcte i que decisió no afecta en cap cas la situació jurídica dels béns en litigi.\nEl dictamen determina que les col·leccions del Museu de Lleida reuneixen un conjunt de béns culturals indispensable per entendre les terres de Ponent i Catalunya i també la necessitat de mantenir la unitat de la col·lecció.\nL’estimació del recurs per part del TSJC també comporta que el govern es faci càrrec dels costos del procés, uns dos mil euros, tot i que l’auto es pot recórrer al Tribunal Suprem. Segons ha confirmat a l’ACN, la Generalitat estudiarà si hi recorre.


El bloc d'en Ramon Bassas: La segregació funerària\ndimecres, de novembre 03, 2021\nLa segregació funerària\nJa em sap greu ser la nota discordant de l'aparent unanimitat amb la qual s'ha rebut el document La dignitat en les atencions funeràries a Catalunya, elaborat pel Consell Assessor per a la Diversitat Religiosa de la Generalitat de Catalunya i presentat fa pocs dies a Barcelona. Els seus impulsors recomanen posar més atenció en les pràctiques funeràries de les tradicions religioses presents al nostre país, especialment les minoritàries, arran de les dificultats que han trobat durant la pandèmia. Dificultats, sobretot, per la lentitud i el poc abast en la dotació de cementiris als municipis de Catalunya que puguin admetre inhumacions segons el costum o preceptes d'aquestes confessions. Especialment, com es va veure a l'acte de presentació, la musulmana. Una referència ineludible és la Guia que la Direcció General d'Afers Religiosos va publicar el 2018 i, l'altra, un estudi anterior d'Ariadna Solé i Jordi Moreras (aquest, membre de l'esmentat Consell i coordinador del document del qual parlava), publicat pel Departament de Cultura el 2004.\nLa meva discrepància no prové exactament del document, ni del Consell, que ha fet la seva feina, sinó de la recepció acrítica que n'ha fet el Govern de la Generalitat assumint-lo com a propi sense entrar en més consideracions. És a dir, si hi ha dificultats, seria bo que analitzéssim quines són i proposéssim mesures concretes per resoldre-les. Un pla, en definitiva. Perquè ¿quins són en realitat els entrebancs que fan que els municipis catalans (que tenen les competències en serveis funeraris) no disposin de prou espai als cementiris per aquests rituals? Siguem pràctics: de metres quadrats i de cost. I siguem sincers: si els practicants d'aquestes religions fossin pocs (com ho eren als anys noranta, quan se signen els acords amb les comunitats religioses no catòliques), només tindríem un problema de cost. Però el creixement de la immigració nord-africana que ha tingut Catalunya en el que portem del segle ha fet que la població musulmana creixi exponencialment. I, amb els requeriments que disposa la seva tradició (compte, no pas l'Alcorà), és impossible d'atendre.\nEls documents que he citat recomanen als ajuntaments acordar amb les comunitats islàmiques de cada municipi l'adaptació aquests requeriments per fer front al problema de l'espai i del cost (donat que la població musulmana a Catalunya acostuma a tenir unes rendes molt baixes). Doncs bé, un dels objectius del pla inexistent que hauria d'haver impulsat la Generalitat podria consistir en negociar aquests canvis a escala nacional. I un altre objectiu, òbviament, podria ser dotar els municipis amb més implantació de musulmans dels recursos suficients per a la transformació de part dels cementiris per poder-hi encabir espais per a la inhumació canònica de musulmans (i de les altres confessions, esclar, de passada).\nPerquè aquí s'està reproduint el que ha estat un tret habitual de la Generalitat cap els ajuntaments. Jo regulo, jo disposo, jo et renyo, però tu pagues. I tu tens els problemes, esclar, quan n'hi ha. Amb les comunitats musulmanes quan no veuen satisfetes les seves demandes i amb el conjunt de ciutadans quan no entenen que es discriminin recursos públics (encara que sigui només en forma d'espai) en funció de la confessió religiosa del difunt.\n¿A favor de la segregació?\nPerò hi ha una segona qüestió, per mi més profunda i greu. És la que dona per bo que hi hagi segregació religiosa als cementiris públics quan es recomanen espais diferenciats si les confessions així ho reclamen. D'entrada, no respon a cap precepte fonamental de cap religió, ni es desprèn dels seus llibres sagrats. Almenys en el cas de l'islam. És més: amb el temps i l'evolució territorial dels musulmans arreu del món, s'han anat modificant i adaptant. Sembla com si llancéssim la tovallola en la confiança amb el ple desenvolupament de l'islam en una societat democràtica i laica com la nostra. Segur que va ser un avenç que es dotés un espai per jueus als cementiris de Les Corts (1900) o Sant Andreu (1956). O que s'erigís el que va ser durant molts anys l'únic cementiri musulmà a Saragossa per enterrar soldats del bàndol nacional després de la Guerra. Però avui trobaríem anacrònic, per exemple, que es mantingués el "cementiri dels espiritistes" en el qual s'hi enterraven els protestants i tots els que creien que no mereixien sepultura catòlica a la meva ciutat fins fa ben poques dècades.\nAquesta em sembla una pregunta pertinent. Una pregunta madura. Si no ens cansem mai de lluitar contra les segregacions religioses, o de nacionalitat i gènere, a les polítiques democràtiques que engeguem des de les nostres institucions, inclosa la Generalitat, i a tot arreu ¿per què donem per bona la segregació als difunts? ¿Realment és més digne? ¿No es pot compatibilitzar tota la resta de preceptes que no presenten cap problema irresoluble com aquest?\nPerquè una cosa és el respecte a les tradicions religioses i els seus rituals com a part de la dignitat humana, dignitat que s'allarga un cop mort, i una altra que les circumstàncies obliguin a revisar-ne les formes per fer-les més adaptables. Repte que l'islam, com qualsevol altra religió madura i responsable, i duradora, pot assumir perfectament. Sempre i qual deixem de tractar els seus fidels com a criatures, com a estranys "intocables" o qualsevol altre ésser amb el qual no suportem tenir al costat ni tan sols quan anem a Can Pistraus.\nFoto: Acte de presentació del document | Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya\nPublicat per Ramon Bassas a 11/03/2021 06:46:00 p. m.\nEtiquetes de comentaris: CatalunyaReligió.cat\nMohit Verma (Stories Writer) ha dit...\nYoutube SEO: How to SEO a Video on Youtube\nHow to create a YouTube channel and get the most out of your video blog\nYoutube Keyword Planner Tool For SEO Improvement\nYouTube SEO: 10 tips to position your videos on YouTube and turn them into 'the most viewed\nHow to create a viral blog and generate free traffic\n13 de novembre, 2021 07:54\n'Condena' i 'El reino'


Nous èxits del Club Tennis Taula Calella - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nNous èxits del Club Tennis Taula Calella\nEl Club Tennis Taula de Calella ha aconseguit grans èxits esportius tant nacionals com internacionals. En aquest últim mes han participat als Campionats d’Espanya i als Jocs Mediterranis.\nEls Campionats d’Espanya s’han celebrat a Antequera a finals de juny. Alba Fernández s’ha proclamat campiona en la prova individual sub23, després de disputar un gran torneig i d’una gran remuntada, salvant 3 pilotes de partit quan perdia 0-3 i 7-10 amb Yolanda Enriquez de Priego.\nLa jugadora del Suris Calella es va acabar imposant per 14 a 12 al 7è, salvant de nou una pilota de partit amb 10-11 en contra. Fernández ha guanyat la medalla d’or en els dobles juvenils, amb Andrea Pérez de l’Hispalis. Com també ha fet Clàudia Pérez en la categoria infantil amb Jana Riera del Tramuntana Figueres.\nSofia Xuan Zhang amb Clàudia Caymel en l’absolut i Alba Fernández amb Andrea Pérez en la categoria Sub23, s’han emportat les medalles de plata.\nAlba Fernández, una de les protagonistes absolutes de la competició s’ha emportat la medalla de bronze en la categoria absoluta després de caure amb Galia Dvorak, que acabaria guanyant la medalla d’or.\nTambé han participat per part del Club, l’equip aleví format per Xavier Abio, Pol Villaret, Pau Arderiu i Aniol Roca. Els joves palistes calellencs han participats tant a les proves d’equips, individuals i dobles, deixant bones sensacions de cara al futur.\nL’equip infantil amb Aman Kumar, Tomás Leone, Mickey Muñoz i Àlex Martínez, no ha pogut superar la fase de grups per equips. En individuals, Aman Kumar ha estat el més destacat, superant les fases de grups, les prèvies i una ronda del quadre final.\nEl Suris Calella, format per Gabriela Feher, Sofia Xuan Zhang i Alba Fernández i dirigit per Jèssica Hernández, no ha pogut revalidar el títol de la Copa de la Reina.\nLes calellenques han quedat primeres de grup, imposant-se amb comoditat a Linares, Rivas i Jaen. Ja a la ronda de 1/4 de final, el Suris va derrotar a l’equip gallec Arteal Santiago per 3 a 0, classificant-se per unes semifinals que repetien l’enfrontament de la final del 2017 entre el Suris Calella i el Girbau Vic.\nEl també ha participat als Jocs Mediterranis celebrats a Tarragona aquest mes de juny. L’equip format per la palista calellenca Sofia Xuan Zhang, juntament amb Maria Xiao i Galia Dvorak, s’ha proclamat campió de Tennis Taula, emportant-se la medalla d’or.\nL’equip ha superat brillantment la fase de grups, classificant-se pels 1/4 de final, on derrotarien a Itàlia per 3 a 0.\nEn semifinals, han guanyat contra França per 3 a 1 i en la lluita per la medalla d’or s’han imposat a Turquia per 3 a 0.\nFotos: Club Tennis Taula Calella


L’alcalde presideix l’ofrena floral amb motiu del Dia Oficial de la Memòria de l’Holocaust i la Prevenció dels Crims contra la Humanitat - Ajuntament de Mataró\nL’alcalde presideix l’ofrena floral amb motiu del Dia Oficial de la Memòria de l’Holocaust i la Prevenció dels Crims contra la Humanitat\nDurant l’acte s’ha llegit un manifest i s’ha anunciat que a Mataró s’instal·laran les pedr...\nDurant l’acte s’ha llegit un manifest i s’ha anunciat que a Mataró s’instal·laran les pedres de topada en memòria de les víctimes del nazisme\ndissabte 27 gener 2018\nL’alcalde, David Bote, ha presidit avui a les 12 h l’ofrena floral amb motiu del Dia Oficial de la Memòria de l’Holocaust i la Prevenció dels Crims contra la Humanitat. L’acte ha tingut lloc davant el monument “Intolerància”, al passeig de Carles Padrós.\nEl cantautor Genís Mayola ha llegit el manifest del Grup de Recerca de la Memòria Històrica de Mataró que és el següent:\n“L'Assemblea General de les Nacions Unides va designar el 27 de gener com el Dia Internacional en Record de les Víctimes de l'Holocaust i de Prevenció de Crims contra la Humanitat. Les Nacions Unides van determinar aquesta data ja que justament aquest dia de finals de gener de 1945, les tropes soviètiques van alliberar el camp d'extermini nazi més gran, el d'Auschwitz-Birkenau (Polònia) destapant la barbàrie comesa pel nazisme, que havia dissenyat un model de societat basat en la xenofòbia i el racisme i en l'exclusió de la diversitat. L'objectiu d'aquesta commemoració anual és, doncs, recordar aquell genocidi i rebutjar qualsevol actitud discriminatòria o intolerant envers determinades persones o col•lectius.\nEls camps d'extermini eren la conseqüència tràgica del nazisme, que va portar la mort i la destrucció arreu d'Europa. L'estat alemany va planificar la liquidació de jueus, gitanos, homosexuals, sindicalistes, discapacitats, etc. Dins d'aquest capítol de la història contemporània, també cal incloure els republicans catalans i espanyols exiliats a França arran de l'ocupació franquista, que amb l'inici de la Segona Guerra Mundial van ser tractats com a apàtrides i alguns dels quals van acabar deportats a camps de treball i extermini nazi.\nL'historiador Agustí Barrera ha documentat fins a 10 mataronins exterminats als camps de concentració nazis.: Ramon Amiento Carmen, Josep Duran Martori, Josep Ferrer Coll, Josep Herrera Altimira, Josep Julià Mendoza, Joaquim Mir Burgada, Juli Pey Torrens, Camil Quintana Bassas, Elies Soriano Gonzàlez, i Francesc Verdalet i Guardiola.\nLa consumació del genocidi més gran de la història implica preguntar-se com va ser possible. Els seus autors directes havien instaurat a peu de carrer un clima de terror que es va beneficiar d’una actitud còmplice o passiva per part de la ciutadania. Fora de petites però molt honroses excepcions, no hi va haver protestes ni revoltes contra una dictadura que va exacerbar la xenofòbia, empaitar la dissidència i transformar l’assassinat a gran escala en una tasca quotidiana de caràcter burocràtic. Aquest ambient de por i de misèria moral es va estendre en aquells països i territoris que els nazis van conquerir, i no hi van faltar sectors de població que van col•laborar amb els invasors per càlcul o per convicció en compartir els mateixos prejudicis. Tot plegat va contribuir a fer que els nazis assolissin els seus macabres objectius. “Perquè triomfi el mal, només és necessari que els bons no facin res” (Edmund Burke)\nAvui i sempre,davant dels intents d'alguns sectors polítics de reflotar les idees nazi-feixistes volem tenir un compromís ferm i decidit en la defensa de la igualtat de tots els pobles i de totes les persones i volem preservar-ne la seva memòria”.\nPedres de topada "Stolpersteine"\nA continuació, Claudia Colom, descendent d’un dels deportats i el membre del Grup de Recerca de la Memòria Històrica, José Manuel Revuelta, han explicat que la ciutat de Mataró té previst col·locar les pedres de topada “Stolpersteine”, unes llambordes que s’instal•len davant de les cases on van viure els mataronins deportats. Segons l'artista alemany impulsor d’aquesta iniciativa, Gunter Demnig, la persona que es topa amb alguna d’aquestes llambordes ha d’inclinar-se per llegir el text que hi ha inscrit i això és un signe de respecte de la persona que va ser deportada.\nPer finalitzar l’acte, que ha comptat amb la participació de l’Escola Municipal de Música de Mataró (EMMM), s’ha fet l’ofrena institucional on l’alcalde ha dipositat un ram de flors en representació del consistori. A l’ofrena també hi han participat Òmnium Cultural, Amical Mathausen, el Grup de Recerca Història de Mataró i els grups polítics del PSC, PdCat, ERC, VoleMataró, Ciutadans, PP, CUP i ICV-EUiA.


S'estudiarà la mobilitat dels ciutadans per prevenir les aglomeracions | Diari La República Checa\nS’estudiarà la mobilitat dels ciutadans per prevenir les aglomeracions\nEl Govern estudiarà la mobilitat de les persones per poder identificar aglomeracions i colls d’ampolla de ciutadans a fi de prevenir l’extensió del COVID-19, segons ha anunciat la vicepresidenta i ministra d’Afers Econòmics i Transformació Digital, Nadia Calviño.\nPer entendre aquests desplaçaments, s’intentarà desenvolupar instruments d’Intel·ligència Artificial, segons ha anunciat Calviño aquest dilluns en roda de premsa telemàtica, en què ha informat de la posada en marxa d’un projecte pilot a València amb aquesta finalitat.\nLa posada en marxa d’un web amb informació verificada sobre el coronavirus; un assistent conversacional per entendre les necessitats de la gent gran; una aplicació per a mòbils per descongestionar els telèfons d’atenció sanitària així com l’oficina de la dada del COVID-19 són altres de les iniciatives anunciades per la ministra per combatre el virus.\npreviousHa mort la mare de Miguel Bosé als 89 anys\nnextMés de 200 denunciats en 6 dies per no confinar-se a TGN


Wikiloc - ruta Sant Feliu de Codines tornant pel Regasol - Sabadell, Catalunya (España)- GPS track\nSant Feliu de Codines tornant pel Regasol\nVista 124 vegades, descarregada 7 vegades\nExcursió fins a Sant Feliu de Codines passada per aigua. M'ha sortit una ruta ben circular, en què només he repetit el tram de les Elies a Sant Feliu. Transcorre per camins ben amples sense trams tècnics. Tan sols hi ha un corriol sense cap dificultat des del Regasol fins al camí del Remei. El tram des de les Elies fins al Remei és molt variat i val la pena recórrer-lo.\nEl tram per la urbanització del Regasol se m'ha perdut en editar-lo. Quan l'he seguit, m'he desviat cap a un camí tallat, de manera que he hagut de recular i he esborrat més punts del compte. Per sort, són pocs punts. Recomano mirar el mapa i la direcció que apunta el GPS.\nSabadell, molí de l'Amat, can Moragues, sant Pere d'Ullastre, Castellar del Vallès, coll de Canyelles, alzina Balladora, coll de Tres Pins, turó de Sant Sebastià, carretera del Farell a Sant Sebastià, el Genestós de la Vila, torrent de sant Sebastià, les Elies, Sant Feliu de Codines.\nLes Elies, font del Ferro, C-59 (compte amb el trànsit!), el Prat de Baix, el Turonet, el Regasol, golf de Caldes, torrent de la font dels Enamorats, el Remei, Caldes de Montbui, el Roure Gros, camí del Mas d'en Cisa, Mas d'en Cisa, castell de Sentmenat, can Fruitós, can Vinyals, can Roja (compte la pujada!), camí de la serra de Sant Iscle, la Salut, cementiri de Sabadell, Torre-Romeu i Sabadell.\nHi he esmorzat un croissant i un cafè amb llet. :-P\nCasa nova de les Elies\nAquest tram fins a la carretera C-59 és impressionant. De fet, la ruta alternativa a aquesta comença també aquí, just al trencall de la dreta.\nTúnel abans del Remei\nCom a part de la ruta del Remei, es troba aquest túnel i l'esmentat santuari.\nAlzina de ca n'Ametller\nAquest punt correspon a la situació de l'antiga alzina de ca n'Ametller. Fa 2 o 3 anys que no hi és, perquè era podrida. Aquest punt enllaça amb el camí de la serra de Sant Iscle.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Sant Feliu de Codines tornant pel Regasol https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/sant-feliu-de-codines-tornant-pel-regasol-23472173 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


El Govern recorrerà la decisió d'un jutge de rebutjar el límit de 10 persones en les trobades\nLleida, confinada per un nou decret SANTI IGLESIAS\nBarcelonaHan passat tres dies des que el Govern va anunciar que volia endurir el confinament al Segrià fins que s'ha aplicat. Des de les 16 h d'aquesta tarda estan prohibides, per exemple, les trobades de més de 10 persones en l'àmbit privat i públic –excepte a la feina i al transport públic–, els bars i restaurants han de tancar –poden obrir per entregar menjar a domicili o recollir-lo– i només es pot sortir de casa per motius laborals, sanitaris i compra d'aliments, entre altres supòsits. Si ara les restriccions no es compleixen ja es poden sancionar, perquè de matinada el jutjat de guàrdia de Lleida ha ratificat les mesures per a Lleida ciutat, Alcarràs, Aitona, la Granja d'Escarp, Seròs, Soses i Torres de Segre, però ha rebutjat aplicar-les a Massalcoreig.\nAls barris de la Torrassa, la Florida i Collblanc de l'Hospitalet de Llobregat, en canvi, només estan prohibides les activitats culturals, d'espectacles públics, recreatives, esportives i d'oci nocturn, i els bars i restaurants poden obrir amb l'aforament a l'interior limitat al 50% i a les terrasses dos metres entre taules. Tot i que es recomana no fer trobades de més de 10 persones, no és una prohibició com al Segrià perquè de matinada el jutjat de guàrdia de Barcelona ha tombat aquesta part de les restriccions que la Generalitat –que ja ha anunciat que recorrerà la decisió– també volia aplicar a l'Hospitalet, on les mesures del confinament recomanen limitar la mobilitat: es demana només sortir de casa pels mateixos motius que als municipis lleidatans, però en aquest cas no és una obligació.\nEl Govern ha publicat la resolució del confinament ampliat al Segrià i la que afecta l'Hospitalet aquest migdia al Diari Oficial de la Generalitat (DOGC), unes quantes hores després de la resposta dels jutjats de guàrdia. En aquesta ocasió, a diferència del que va passar diumenge –quan es va anunciar el confinament domiciliari al Segrià i dilluns a la matinada sortia al DOGC alhora que una jutge el tombava–, el Govern ha esperat a tenir les autoritzacions judicials per publicar les restriccions, que no poden entrar en vigor fins que es recullen al DOGC. Una vegada publicades, les mesures, que tenen una durada de 15 dies, són d'obligat compliment i si no se segueixen es poden imposar multes.\n"Idoni" per reduir els contagis\nEn el cas del jutjat de Lleida –aquest cop estava de guàrdia el d'instrucció número 2, mentre que diumenge ho era el número 1– el jutge ha rebutjat la petició de la Fiscalia, que, com ja va fer tres dies enrere, havia demanat deixar fora de les restriccions el límit de 10 persones a les trobades i els supòsits en què la gent es pot desplaçar. Però el jutge ha considerat que "les limitacions de desplaçaments i activitat són idònies per reduir el contacte social i, en conseqüència, la reducció dels contagis", tot i que ha descartat aplicar-les a Massalcoreig perquè només hi ha un contagi. El jutge ha avalat el límit de 10 persones davant els "focus de contagis" que s'han de "minimitzar" i també els motius en què es pot circular per "reduir la possibilitat que la pandèmia s'escampi".\nPel que fa al jutjat de Barcelona –el d'instrucció número 16, que estava de guàrdia–, en aquest cas el jutge ha acceptat la petició de la Fiscalia de no permetre que les trobades familiars i socials es limitin a 10 persones. El magistrat ha ratificat totes les altres mesures, perquè "tenen el seu fonament constitucional", però ha valorat que el màxim de 10 persones, que també es volia aplicar als casaments, serveis religiosos, celebracions i cerimònies fúnebres, "afecta directament" l'article dels drets fonamentals i llibertats de la Constitució, "amb afectació també de les llibertats religioses", perquè queda limitat. "Res obsta que es puguin produir reunions de més de 10 persones si es respecten les obligacions imposades i mesures sanitàries en vigor (ús de mascaretes, separació de persones)", ha argumentat.\nA l'espera que el Govern recorri la decisió del jutge de Barcelona –al·legarà que les restriccions estan emparades pel decret llei aprovat dilluns per regular els rebrots de covid-19–, es veu una discrepància entre jutjats. En aquest sentit, per evitar que a la Fiscalia pugui passar una discrepància semblant, la Fiscalia General de l'Estat supervisarà totes les posicions que prenguin els fiscals perquè s'actuï igual. Preveient l'arribada de nous rebrots, diu que es marcaran criteris d'unitat d'acció perquè tots els ciutadans tinguin la mateixa protecció, informa Mariona Ferrer i Fornells. De fet, la Fiscalia es va situar en el punt de mira quan diumenge es va oposar al confinament domiciliari del Segrià. En aquella resolució la Generalitat va utilitzar la frase "la població ha de romandre al seu domicili", que no s'havia fet servir abans ni tampoc ara i que qüestionava el dret de lliure circulació.\nCovid-19 Segrià l'hospitalet


El 1686 el governador de Madras va decidir fundar un establiment a l'illa de Negrais (després Hainggy) a Arakan, a la boca del riu Bassein, però no va tenir èxit i fins a una segona expedició el 1687 Negrais no va quedar en mans britàniques. La guerra entre Pegu i els birmans (que va acabar amb la submissió de la primera) devastava el país i els dos regnes demanaven ajut britànic que fou refusat; els talaings van aconseguir el suport dels francesos que havien fundat una factoria a Syriam prop de Yangon, i llavors els britànics van ajudar els birmans; una ambaixada del rei birmà fou rebuda a Negrais pel capità Baker, encarregat de la factoria. Poc després (1757) es va enviar una missió al rei que va aconseguir la cessió formal de Negrais i zones de la riba del riu Bassein (a perpetuïtat), ja que tota la regió del Bassein fou considerada domini del rei birmà que l'havia ocupat el 1755. Però entremig els vaixells anglesos a Rangoon havien hagut d'ajudar els talaings i el rei birmà ho va considerar traïció; els britànics van insistir en la neutralitat però els seus agents eren ara sospitosos als dos regnes. El 1759 l'establiment de Negrais fou evacuat i només van restar uns quants agents per vigilar les propietats de la companyia. El capità Southey va tocar terra el 5 d'octubre de 1759 i el dia 7 els europeus reunits foren atacats i massacrats (només un va poder fugir); una missió enviada a obtenir reparacions el 1760 no va aconseguir res del rei birmà que va prohibir el restabliment de la factoria de Negrais. No es va fer cap altre intent fins al 1801/1802 sense cap resultat.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Divisió_d%27Ayeyarwady&oldid=29230960»\nDarrera modificació: 13 gen 2022 a les 20:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2022 a les 20:40.


Categoria de NEWS - Club INEF Lleida Rugby\nPublicacions de la categoria: NEWS\nAvui TV3 ens ajuda en la nostra lluita. Gràcies per fer-nos més visibles a la província de Lleida. RUGBY = un esport per a tothom! http://www.ccma.cat/video/embed/5772869/\nJA TENIM AQUÍ ELS CLAUERS PILOTA! EL NOU MARXANDATGE DEL CLUB!\nA la primavera estrenem marxandatges! Ja tenim aquí els clauers pilota del club! Des d’aquesta setmana ja pots passar per la recepció de la piscina i comprar el teu clauer. Per recollir-lo el pots agafar al cau de rugby els divendres de 18:30h. a 20h.! Afanya’t i no et quedis sense!! Som rugby!\n6ª i 3ª TROBADA RUGBY CINTA INTERINSTITUTS MIXTE I FEMENINA!\nAQUEST DIJOUS 26 D’ABRIL 14 INSTITUTS DE LA PROVÍNCIA DE LLEIDA ES DESPLAÇARAN A LES INSTAL·LACIONS DE L’INEF DE LLEIDA PER GAUDIR DE 100 PARTITS DE RUGBY CINTA! 700 ALUMNES 100 PARTITS 7 CAMPS DE RUGBY 53 EQUIPS INSCRITS Una fórmula perfecta per gaudir del rugby en estat pur!\nCecilia Gomes, jugadora del Sub16, ha estat seleccionada per als entrenaments de la Selecció Catalana de 7’s! Enhorabona Ceci! El Club està al teu costat! Amb ella aquest any ja hem tingut 5 jugadors i jugadores seleccionats per als entrenaments de la catalana, de les diferents categories i modalitats! Som-hi Rugby Lleida! A seguir per […]\nJa s’apropa la 3ª JORNADA DE RUGBY CINTA INTERINSTITUTS FEMENINA! El proper dijous 26 d’abril un total de 13 instituts de la província de Lleida, es desplaçaran a l’Inef de Lleida per disputar el torneig anual de rugby cinta. Un dia rugbiístic on alumnes d’edats compreses entre els 13 i els 18 anys gaudiran d’una […]\nJa s’apropa la 6ª JORNADA DE RUGBY CINTA INTERINSTITUTS! El proper dijous 26 d’abril un total de 13 instituts de la província de Lleida, es desplaçaran a l’Inef de Lleida per disputar el torneig anual de rugby cinta. Un dia rugbiístic on alumnes d’edats compreses entre els 13 i els 18 anys gaudiran d’una jornada […]\nAquest curs acadèmic 2017-18 els alumnes de l’Institut Manuel de Montsuar de Lleida han començat a desenvolupar un projecte de servei comunitari. Aquesta innovadora proposta consta de tres parts: formació, viatge i divulgació. El Pau i el Martí, els dos joves jugadors del CE INEF Lleida Rugby i alhora estudiants del Montsuar ens comenten emocionats […]\nJA TENIM AQUÍ EL CAMPUS DE RUGBY DE PASQUA 2018! Vine a gaudir del rugby mentre perfecciones tècnica i comparteixes experiències amb els teus amics i amigues! No et quedis sense plaça!! SOM RUGBY LLEIDA!\nL’Esther Piñol (selecció catalana sub 23) i altres jugadores del CE INEF Lleida Rugby s’apunten a l’alt rendiment d’ILERPROTECT® Esther Piñol Esteban –jugadora del sènior femení de l’INEF Rugbi i de la selecció catalana sub 23– i altres jugadores del club han incorporat l’ILERPROTECT®, el protector bucal esportiu d’alt rendiment fet a mida d’Ilerdent. ILERPROTECT® […]\nLES JUGADORES DEL LLEIDA DONEN SANG = REGALEN VIDA!\nDesprés de participar per segon any consecutiu en la recollida d’aliments organitzada pel Banc d’Aliments el passat mes de desembre i d’adherir-se al Dia internacional per a l’erradicació de les violències contra les dones, les jugadores i jugadors del CE INEF rugbi de Lleida segueixen participant altruistament en campanyes solidàries organitzades a les nostres contrades. […]\nEl passat mes de novembre ILERDENT INSTITUT DENTAL LLEIDA va apostar pel rugby lleidatà essent patrocinador oficial del CE INEF LLEIDA RUGBY. Així doncs, a més de patrocini que realitza aquesta temporada 2017/2018 al Rugby Lleida, ens han ofert 9 bucals completament gratuïts per sortejar en les diferents categories de la secció de Rugby! Els […]\nEL SÈNIOR FEMENÍ VA A DONAR SANG!\nDemà dimecres 17 de gener del 2018, el sènior femení ha decidit anar conjuntament a donar sang a l’hospital Arnau de Vilanova. Si ets major d’edat i et vols sumar amb elles per participar en la cmapanya de donació de sang de Catalunya, ets benvingut/da!! Som-hi!!\nEncara no tens el nou marxandatge del CE INEF LLEIDA RUGBY?? No et quedis sense! Vine i encomana i compra la teva dessuadora a la recepció de la piscina del Club Inef! Som-hi!!\nEl rugby està present per quart any consecutiu en la nova edició del Cucalocum amb l’objectiu de promocionar-lo i despertar l’interès dels joves d’una manera amena i divertida entre els joves i adolescents de les nostres contrades. L’activitat s’emmarca en el procés de difusió d’aquest esport que el CE INEF de Lleida està duent a […]\nPenso que rés no és en va; que res d’allò que dic ni d’allò que faig no es perd, si en el joc hi arrisco tot el que tinc, sense temor de perdre. Dic ben poca cosa. Que ja ha arribat el temps d’alçar-nos i sortir a ple carrer i acollir tota la gent […]\nLa lleidatana Esther Piñol, que actualment juga a l’equip sènior femení de rugbi del CE l’INEF Lleida en la Coppa Koppaberg, ha estat convocada per la Selecció Catalana de rugbi S23. La jugadora ponentina, que juga de davantera com a número 5 en la segona línia, ha format part de la selecció catalana sub 18 […]\nILERDENT INSTITUT DENATL APOSTA PEL RUGBY LLEIDATÀ! L’empresa ILERDENT INSTITUT DENTAL, ha donat un pas més i aposta pel nostre rugby. És nou patrocinador d’aquesta temporada 2017/2018! Estem d’enhorabona! ILERDENT INSTITUT DENTAL és una empresa de Lleida, situada al Carrer Sant Antoni, entrada per Carrer Germanetes, nº2 5è (Lleida), dedicats a l’odontologia. L’odontologia avança ràpidament […]\nJa tenim aquí el SOPAR DE NADAL del Rugby Lleida!! Obert a tots els membres del CE INEF LLEIDA RUGBY (jugadores i jugadors, delegats i delegades, entrenadores i formadors, educadores i educadors, mares, pares, etc.) Tothom pot vindre a celebrar el SOPAR DE NADAL DEL 2017/2018! Per apuntar-te entra a: https://doodle.com/poll/q8iwpd5ip2u2dyee Indicant nom i cognom […]\nA part de les lligues sènior (masculines i femenines) i de les trobades d’escola, aquesta nova temporada 2017/18 també s’ha posat en marxa les competicions de les categories de formació, és a dir, el Sub-18, Sub-16 i Sub-14 les quals compten amb 60 equips. L’elevat i creixent nombre d’equips ha fet que enguany s’hagi dividit […]\nAL RUGBY LLEIDA APOSTEM PER FORMACIÓ! Els propers 27 i 28 de novembre les i els educadors i formados del CE INEF LLEIDA es desplaçaran a Barcelona per assistir al Clínic del cap de desenvolupament d’habilitats de la Unión Argentina de Rugby (UAR), Germán Fernández, que impartirà dues sessions d’entrenament per a tècnics de Catalunya . […]\nÈxit en la 2ª Recollida d’Aliments per al Banc d’Aliments de Lleida. Aquest any aconseguim 180kg, amb grans quantitats d’oli, aliment que mancava al Banc d’Aliments. Units estem aconseguint coses meravelloses! Donem gràcies per la participació de tots els membres del Club, des dels jugadors i jugadores dels equips més joves d’Escola fins als sèniors […]\nATLAS ENERGIA APOSTA PEL RUGBY LLEIDATÀ! L’empresa ATLAS ENERGIA, ha donat un pas més i aposta pel nostre rugby. És nou patrocinador d’aquesta temporada 2017/2018! Estem d’enhorabona! ATLAS ENERGIA és una empresa de Lleida, situada al Carrer Riu Ter, Nº9 (25001, Lleida), on la seva missió és optimitzar i estalviar llum, energia i costos per […]\nSAMI.BOMBES I MOTORS => NOU PATROCINADOR DEL CE INEF LLEIDA\n“SAMI. BOMBES I MOTORS” APOSTA PEL RUGBY LLEIDATÀ! L’empresa SAMI. BOMBES I MOTORS., ha donat un pas més i aposta pel nostre rugby. És nou patrocinador d’aquesta temporada! SAMI BOMBES I MOTORS és una empresa de Lleida, situada al carrer Anselm Charles nº19 Baixos (25005, Lleida), especialitzats en reparació i manteniment de piscines, reg, industrials, domèstiques, […]\nNOTARIA LUÍS PRADOS => NOU PATROCINADOR DEL CE INEF LLEIDA\nNOTARIA LUÍS PRADOS APOSTA PEL RUGBY LLEIDATÀ! L’empresa NOTARIA LUÍS PRADOS ha donat un pas més i aposta pel nostre rugby. És nou patrocinador d’aquesta temporada! NOTARIA LUÍS PRADOS és una empresa de Lleida, situada a Av. Rambla Ferran nº1, 1º (25007, Lleida), enfocats en donar el millor servei a particulars, empreses i assessories jurídiques. El seu […]\nJA A LA VENDA LA LOTERIA DE NADAL DEL CE INEF LLEIDA!\nLOTERIA NACIONAL Aquest any el número que ens acompanya és el 63401, número que ens donarà sort i ens ajudarà a seguir endavant amb cada participació venuda! Com cada any el Club destina aquests fons per potenciar el rugby a la província de Lleida, ja sigui en etapa escolar com en endavant! Ajuda’ns a créixer! […]\nRUGBY A L’ALÇA I PROTEGIT!\nDIARI EL SEGRE LLEIDA => RUGBI ESPORT DE BASE XAVIER MADRONA 11/10/2017 a les 05:12 L’Inef Lleida, únic club d’aquest esport a la província, ha captat per a la base 120 nens i nenes en tres anys || Els obliga a portar casc i protector bucal La campanya que impulsa per quarta temporada consecutiva el CE […]\nDEGUSTACIÓ DE PIZZES DE DOMINO’S PIZZA\nEl passat divendres 6 d’octubre, després d’un entrenament complert, intens i divertit els jugadors i jugadores de l’ESCOLA i FORMACIÓ varen gaudir d’una degustació de pizzes aportades per DOMINO’S PIZZA. Una manera energètica i fantàstica de finalitzar així la setmaneta. Gràcies DOMINO’S PIZZA per oferir-nos aquesta magnifica degustació!\nÈXIT EN LA JORNADA DE PORTES OBERTES D’ALCOLETGE\nRebre una pilota, passar-la o córrer amb ella han estat algunes de les destresses practicades en la Jornada de Portes celebrada el passat 26 de setembre al camp municipal d’Alcoletge. Sota el lema “Una manera de crèixer i aprendre a ser”, el Club Esportiu INEF Rugbi està duent a terme una campanya per a difondre […]\nSEGON ANY CONSECUTIU EN LA RECOLLIDA D’ALIMENTS. OBJECTIU: SUPERAR ELS 330KG DE L’ANY PASSAT!\nUn any més i per segon any consecutiu el CE INEF LLEIDA RUGBY organitza la recollida d’aliments per al Banc d’Aliment de Lleida! La passada temporada varem recollir un total de 330kg de menjar. Un resultat sorprenent que ajudà a la societat lleidatana. Però el Rugby Lleida no es conforma. Aquest any tenim com a […]\nAPROPEM EL RUGBY A ALCOLETGE!\nAPROPEM EL RUGBY A ALCOLETGE! Seguim amb les promocions als pobles del voltant de Lleida per apropar l’esport del RUGBY A TOTHOM! La propera setmana li toca a ALCOLETGE, on el dimarts 26 de setembre al CAMP DE FUTBOL MUNICIPAL es jugarà a RUGBY. Es tracta d’una sessió conduïda pel nostre tècnic de la casa, […]\nREGLAMENT 2017/2018 – POSA’T AL DIA!\nEl rugby és un esport en contínua evolució que es va adaptant any rere any. És per això que algunes regles es van modificant amb l’objectiu principal de garantir la seguretat dels jugad@rs al camp, així com facilitar l’arbitratge. En aquest enllaç de la pàgina oficial de la WORLD RUGBY podeu trobar les regles de […]\nRISORUGBY el divendres 15 de setembre! T’ho perdràs?\nUna vegada iniciada la temporada per totes les categories del Club, aquest any hem organitzat un Taller especial i diferent per a petits i grans. El proper divendres 15 de setembre el camp de rugby es transformarà en l’escenari del Taller de Cohesió Col·lectiva mitjançant el RIURE, on hi haurà dues franges horàries per poder […]\nFINALITZA EL STAGE DE PRETEMPORADA 2017/2018\nEl passat dissabte a les 10h. els jugadors i jugadores dels equips sènior es concentraven en les instal·lacions de l’INEFC de Lleida per iniciar l’stage de pretemporada, per tercer any consecutiu. 3 dies intensos, complerts i sobretot rugbístics, que finalitzarien el dilluns 11 de setembre. Aquest cap de setmana llarg donava als jugad@rs l’oportunitat de […]\nAPROPEM L’ESPORT A ALPICAT!\nLa propera setmana iniciem la nova temporada (2017/2018), i, a més a més apropem el rugby a ALPICAT. El proper dijous 7 de setembre el Parc del Graó serà l’escenari esportiu on tothom que vulgui provar el rugby ho podrà fer de la mà dels educadors i formadors del Club. I és que les ganes […]


Els darrers carrers del franquisme i altres de nom doiut, a Palma\n23 juny 2021 02:06\nPere Llofriu | 15 abril 2020\nA l’oncle Bernat, que sols anecdòticament havia sortit de Porreres, d’un dia per l’altre el varen ficar dins un vaixell de guerra. Va vomitar tres dies seguits. El dia que feia quatre, quan va obrir els ulls va veure una cala amb mitja dotzena de barquetes. Aleshores va sentir un crit: “Todos a sus puestos! Fuego!”. Una hora de “fuego” i partiren cap a un altre lloc, i així tres anys... No sé quin buc seria, tal vegada el cañonero Bonifaz, o l’Almirante Churruca, o Gavina, o Cervera, o Oquendo... Són noms de carrers, encara, per Son Armadams, a major glòria dels bucs de guerra que, com el Baleares, s’usaren contra la població espanyola, militar o civil, pescadors o nins...\nL’any passat es va cloure una polèmica que s’havia iniciat l’any anterior, o abans, sobre la “necessitat” de canviar els noms de Via Alemanya, Portugal i Roma, atès que aquests noms s’havien posat com a reconeixement de l’ajuda que donaren els estats respectius a la guerra de Franco. El cas és, però, que al segle XXI ha canviat tot. Aquests estats ara són col·legues a l’Europa del cercle d’estrelletes, a part d’altres vincles comercials i sentimentals. Roma, vés per on, és el bressol de la nostra cultura. Llàstima que no posassin aquell èmfasi en tomar el caramullot de sa Feixina.\nDe tant en tant apareix una mena de campanya com si els noms dels carrers haguessin d’esser un exemple de redreçament cultural, però això no pot funcionar perquè els canvis, per se, ja suposen molèsties i hi ha sectors en contra; de noms doiuts n’hi ha molts més dels que ens imaginam. A això del redreçament cultural, no tothom ho entén de la mateixa manera, i quan tornin els fatxes ho tornaran a empastifar de noms fatxes (Palma de Mallorca, Mahón, Rambla de los Duques... te’n recuerdas?). A Eivissa volien canviar el nom oficial ‘Vara de Rey’ (militar que va néixer allà de xeripa, però sense cap lligam) pel nom més popular ‘s’Alamera’ (un castellanisme mal garbat). Feren una consulta ciutadana i va sortir que no.\nEl cas de l’avinguda Argentina deu esser semblant, i aquí sí que la faríem bona. Deu fer cent anys era la meca de l’emigració de molts mallorquins, encara són moltes les famílies que, almenys els padrins, tenen cosins per allà. Però el més curiós és que quasi tota l’Amèrica hispana té un carrer a Palma, la gran majoria de llocs amb moltíssima menys relació amb nosaltres que Roma o Alemanya (Costa Rica, Equador, Guayaquil, Quito, Queretaro...), són principalment en tres barriades: Son Espanyolet, el Molinar i Llevant.\nPer la Vileta hi ha carrers dedicats a localitats italianes que no se m’acudeix com les han trobat: Castelfidardo, Stradella, Tàrent, Ancona... Idò encara n’hi ha de més inversemblants: del Ciri, de l’Os, Maribel, Matamussinos... aquest darrer diuen si seria el malnom d’un jugador de cartes sense que se’n sàpiga res més d’especial, na Maribel diuen que era una nina que va morir de nina, son Pare tenia bo a l’Ajuntament i els va fer plorar a tots. Per a què no falti de res també hi ha el carrer del Turc, els nostres enemics íntims des que tenim memòria, si és que ens en queda, potser ja no ho relacionam perquè els deiem “moros”; en qualsevol cas són, principalment, els de les atupades als ports de Sóller, Pollença, Ciutadella... i per deixar en pau sa Vileta, que si no, no en sortirem, el carrer del Pilar, que no saben si és dedicat a les coves o directament a la Marededeu de Saragossa.\nAquesta ambigüitat, no sabem si calculada, per negligència o que no n’hi havia més, en altre temps era la norma. Inicialment pareix que tothom ho sap, a imitació d’aquells primers noms populars autèntics (carrer d’en Brossa al casc antic), però la transmissió oral falla ben aviat. Així alguns de la generació de la maquineta es pensen que el carrer Antich fa honor a l’ex president Balear, però no pot esser perquè el carrer va esser primer, com sabem els de la generació de l’olivetti, però tampoc no sabem a quin ‘Antich’ honoram. Santa Catalina i el Camp d’en Serralta, sense tenir-ne l’exclusivitat, es varen especialitzar en aquestes ambigüitats, amb els carrers: Caro, Despuig, Soler, Quetgles, Mir, Gual, Galiana, Bover... fins i tot ‘Espartero’ aquest més facilment identificable per aquella sentència: Hay que bombardear Barcelona cada cincuenta años.\nDe personatges d’aquests, sempre controvertits, i que mai no saps si realment són glòries imperials o només hi són per emprenyar, n’hi ha molts més. Aclarir-ho excedeix les possibilitats d’un article, més bé caldria un simpòsium. Només com a curiositat, el carrer principal de Son Ferriol està dedicat a el Cid, que en el millor dels casos era un mercenari estranger, els romanços sempre es munten a misses dites. Però les no acaben aquí, també hi ha carrers dedicats a Babieca i Rocinante... Altres dos carrers força estranys són Duc de Rubí i Marqués de Tenerife, que no es refereixen a personatges sinó a títols d’un mateix: el general Weyler (el de la plaça Weyler), famós per fer matar molts espanyols, però per això mateix considerat un militar exemplar, que d’altra banda es va enfrontar a Primo de Rivera. Pareix que Son Ferriol vulgui guanyar a sa Vileta, amb els carrers més doiuts. I podríem continuar, però es farà tard.\nJa m’ho deia mon pare: n’hi ha per na Bet, sa mare i els set de ca seva.\nAgraït pels comentaris constructius, els d’aquest article i anteriors.\nEl cas d’es Figueral és el mateix cas de Weyler, però a l’engròs, els carrers més estrafolaris són els títols amuntegats pels Cotoner. Nicolás Cotoner i Cotoner, a més de cap de la casa Reial, era el senyor des Figueral des Caülls. L’amo, i cacic de Marratxí fins que el condemnaren per fer trampes, era Guillem Vidal...\nAllò d’Anníbal parteix d’una traducció errònia.\nQuan a Alcúdia es varen retirar els “honors” al feixista Bonacorsi, el PP va protestar.\nPer cert, vos heu fixat en es noms des principals carrers de s'Eixample de Vila? Sa majoria dedicats a regions espanyoles, amb sa particularitat que Espanya mateixa hi té dedicada una avinguda quan ja prèviament tenia i té sa plaça de s'ajuntament, a Dalt Vila, mentre que Balears té dedicat un carrer qualsevol, com si Eivissa no formàs part de Balears. I sa cosa no acaba aquí, ja que es barri des Pratet té carrers amb nom de "conyac" (Carles I, Felip II, Carles III). Per altra banda, no es queden enrere es noms des carrers de sa urbanització marratxinera des Figueral\nUn article semblant es podria fer sobre els declarats com a "fills il·lustres" a molts municipis, on encara, i com a vergonya hi tenen n'Arconovaldo Bonnacorsi, més conegut com el Conde Rossi que hauria de figurar als manuals de psiquiatria com a bon psicòpata-assassí-genocida; o a Ciutat n'Annibal perquè en un moment de la història algú va dir que havia nacut en un illot prop de Cabrera, és el que té posar noms personals...\nEl pitjor d'en Joaquín Vara de Rey y Rubio (qui, a part des passeig principal amb descomunal monument a sa capital eivissenca, té dedicats un carrer i un col·legi a Sant Antoni) no és que se li dedicassin passejos, carrers i col·legis sent nascut per pura sort a Eivissa sinó que, com en Valerià Weyler Nicolau, defensà sa causa des colonialisme


I ara sí, després d’una temporada plena d’emocions, arriba el moment de les vacances. No seran gaire llargues, el dia 18 ens hi tornem a posar. Però aquests dies sense actuacions ni assajos ens ajuden a carregar una mica les piles i tornar amb més energia que mai.\nPerò que descansem de la percussió no vol dir que els Atabalats no fem vida. Per gaudir d’aquesta aturada i com a premi per la bona temporada, ens hem escapat durant un cap de setmana a una caseta dels voltants de Camprodon. Allà hem pogut gaudir en grup de la pau i la traquil·litat que regna fora de les ciutats a les que estem habituats.\nHan sigut tres dies de relax, de jocs de cartes, d’aniversaris, de garrotins, d’anar a buscar bolets, de guitarra i ukelele… I en general, de molt bon ambient de grup. Quan diem que Atabalats és molt més que el Grup de Percussió Atabalats té més de Grup que de Percussió, ho diem per aquests moments màgics que ens regala a tots els que en formem part.\nI abans de tancar definitivament la temporada 2014-15, volem tenir un agraïment molt especial per tres membres del grup que comencen altres aventures i deixen lloc a les noves generacions. La Marieta, el Xavi i la Nerea. Amb ells hem pogut compartir moltes aventures durant els últims anys i quedaran per sempre a la història d’Atabalats. Molta sort, companys!\nI ara sí, tanquem la paradeta. El dia 18 ens retrobarem amb l’assemblea d’inici de temporada i el 19 tornem a posar fil a l’agulla amb els assajos. S’acosta una temporada amb moltes, moltes, moltes novetats. Però cada cosa al seu temps.\n« Una de casaments


15 julio, 2017 vlcseo 104 Views 0 Comments\nDurant les últimes setmanes han aparegut dues ovelles i un poni morts en la zona de Carnissers i els pas de la Cossa, entre els termes de Borriana i Almassora\nLa guarderia rural del Consorci riu Millars ha trobat recentment els cadàvers de dues ovelles mortes i un abocament de farratge en la zona de la desembocadura del riu coneguda com a Carnissers. Els animals havien sigut dipositats a l’interior d’un canyar amb l’objectiu que passaren desapercebuts per a la gent que camina per la zona. Però en una de les rondes de vigilància, la guarderia rural va descobrir els cadàvers juntament amb un muntó de palla mesclada amb excrements d’ovella. Els animals probablement havien sigut abandonats durant la nit al llit del riu Millars, ja que encara no desprenien mala olor. L’autor o els responsables de l’abandó il·legal i perillós dels mamífers s’hi havien encarregat de no deixar cap rastre que permetera descobrir la seua procedència. ‹‹Hem trobat dues ovelles mortes amb un abocament de farratge i novament ens hem adonat que els lleven el cròtal de les orelles per a poder eliminar qualsevol pista que ens duga a descobrir a l’autor. Durant els últims 6 anys de guarderia rural hem trobat al voltant de 20 ovelles mortes en el llit del riu Millars, dins del Paisatge Protegit de la Desembocadura. Tot apunta que pot tractar-se del mateix ramader encara que és difícil de determinar››, ha afirmat Gonzalo Juan, un dels guardes rurals del Consorci. La guarderia rural davant d’una troballa d’aquestes característiques ha de seguir un protocol que consisteix a avisar a la Policia Local, en aquest cas de Borriana. Els agents s’encarreguen a l’hora de telefonar a l’empresa responsable de la recollida, transport i transformació de subproductes d’origen animal. ‹‹La sol·lució per a desfer-se d’un animal mort no és llançar-lo al riu, ja que es contamina les seues aigües i a més es perjudica els seus usuaris››, hi ha matisat Gonzalo Juan. Quan un animal mor en una explotació ramadera o pasturant pel camp el responsable ha de telefonar a l’empresa encarregada de la retirada perquè s’emporte el cadàver; però què ocorre? Doncs que és una despesa per al ramader i malauradament decideixen abandonar-lo al riu, un fet que és il·legal i comporta una denúncia.\nEl cadàver d’un poni\nLes 22 ovelles mortes i abandonades a diversos trams del Paisatge Protegit de la desembocadura del riu Millars durant els últims anys no han sigut els únics animals que ha descobert la guarderia rural. Recentment altre dels seus guardes va trobar un poni mort i putrescent entre el pas de la Cossa i el mirador de la Gola sud. El cadàver havia sigut dipositat davall un pi i amagat per unes branques però la forta olor que desprenia va permetre el guarda descobrir la seua ubicació. ‹‹El Servei de Protecció de la Natura de la Guàrdia Civil (SEPRONA) és sabedor de cadascun dels cadàvers abandonats al llit del Millars però per a ells resulta molt complicat esbrinar la seua procedència, ja que el ramader s’encarrega d’arrancar-li la placa de plàstic identificativa que porten a l’orella els mamífers ungulats››, ha acabat dient el guarda del Consorci.\n← Tret d’eixida per al VIII Trofeu Club Nàutic Marina Internacional\nEstes son les candidates que han resultat preseleccionades en la nit de hui al sector de Olivereta →\nLa Diputació i la Fundació ANAR s’uneixen per a conscienciar i prevenir la violència de gènere en adolescents\nEl Consell aprova el decret que regula la implantació del nombre màxim d’alumnes i la jornada lectiva del personal docent no universitari\nTret d’eixida per al VIII Trofeu Club Nàutic Marina Internacional\nEl VIII Trofeu Marina Internacional - Copa d'Espanya de Creuers ORC Zona Valenciana s'ha presentat aquest matí en l'en el


El Vi+ una atractiva proposta de promoció del vins DOAlella\tDestacats\nEl passat 29 de setembre el Consorci de Promoció Enoturística del Territori de la DO Alella va presentar al Palau Robert de Barcelona el Vi+: un cicle d’activitats amb més de 80 propostes culturals i de dinamització econòmica que s’han dut a terme al llarg del mes d’octubre en els 23 municipis que en formen part.\nDurant l’acte de presentació, el president del Consorci DO Alella, Andreu Francisco, va apel•lar a “fer bandera de la identitat vitivinícola del territori i a generar activitat al seu entorn”, i es va conjurar “perquè a partir d’ara l’octubre esdevingui el mes de la DO Alella a tot el país”.\nEl director general de l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), Salvador Puig, va explicar que “la DO Alella recull un llegat històric d’uns vins i d’un país, el paisatge del qual no s’entén sense la vinya” i va afirmar que “això és com un peix que es mossega la cua: com més ho coneixes, més ho estimes i més t’agrada i t’apuja l’autoestima”.\nPer últim, la cuinera Carme Ruscalleda, que actua com a ambaixadora del Vi+, va afirmar que “la vinya i els vins són un dels asos de la baralla” d’un territori “que és viu i que produeix”. Ruscalleda va fer una crida a les institucions i els agents privats: “Cal fer arribar el territori al cor de la gent perquè se n’enamori”.\nEls assistents van poder conversar i intercanviar opinions tot fent una copa. L’acte va tenir com a protagonistes els vins de la DO Alella, amb una selecció de tots els cellers i elaboradors acollits a aquest segell de garantia.\nText: Ajuntament de Teià\nMés en aquesta categoria: « Per què el meu fill hauria de fer arts marcials El plaer de les maduixes »


Contundent denuncia de la incitació a la violència al País Basc, però no a Arizona - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Contundent denuncia de la incitació a la violència al País Basc, però no a Arizona - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nLa premsa de Madrid -i els seus lectors, si ens podem refiar dels comentaris que es deixen a les edicions digitals- no es creuen les intencions d’ETA de deixar les armes. El seus Govern continua les detencions d’independentistes bascos i els tribunals investiguen les manifestacions pacífiques perquè s’hi ha fet “apologia de la violència” al mostrar fotos amb les cares de presos.\nDurant anys hem sentit repetir una i altra vegada la perillositat de l’apologia de la violència en aquesta premsa madrilenya fins al punt que ha acabat inclosa en el codi penal amb duríssimes penes de presó. Editorials i columnistes han denunciat constantment qualsevol declaració que consideraven amenaçant amb l’argument que “estaven posant la diana als violents” i periodistes partidaris de la llibertat d’expressió van aplaudir els tancaments d’Egunkaria i Egin, del segon del qual es va arribar a dir que era “cinquanta grams d’amonal”.\nÉs de suposar que d’aquestes denúncies contundents i constants n’havia de sortir una ètica d’un periodisme de pau, conciliador i conscient dels perills que certes paraules o actituds podien generar. Però sembla que no és així i que en realitat el periodisme agressiu i difamador no genera violència. Almenys és que opina l’editorial de El Mundo sobre la massacre d’Arizona: “És cert que determinats plantejaments polítics radicals poden incitar a l’odi, però això no és el que passa avui als Estats Units. Això ha passat a tots els països i a totes les èpoques”. No està gens malament, si és té en compte que en aquest cas la diana era literal. Més contundent, La Razón acusa “La maquinaria demòcrata utilitza la massacre per a frenar al Tea Party”, i en la mateixa línia, La Gaceta, rebla el clau i assegura: “L’única qüestió que li ha importat a una part de l’esquerra -que al nostre país inclou a la pràctica totalitat dels mitjans de comunicació- ha estat crear un espantaocells a partir d’un drama humà per a poder-lo instrumentar políticament”. Tenint en compte com van tractar els atemptats de l’11-M per tal de beneficiar electoralment una força política determinada, es pot suposar deuen saber de que parlen.\nEuskal HerriaEl MundoLa RazónEstats Units d'Amèrica


Adults | L'ETNO\n07 jul. 2022 - 18:00 - 20:00\nExperiències i memòria de la defensa de l’Horta a través del seu arxiu.\nA hores d’ara és un arxiu digital que engloba les experiències i sabers de les persones i col·lectius que han defensat l’Horta de València durant les últimes dècades. En ell trobem material visual i gràfic i documentació de diferent índole produïda pels col·lectius. Es tracta d’un arxiu en procés, construït a partir dels arxius de moltes persones i col·lectius. Així, la proposta no recull hui en dia la totalitat de les agressions urbanístiques que han tingut lloc en el territori de l’Horta, sinó aquelles per a les quals s’ha pogut rastrejar una resposta social amb les seues diferents estratègies per a denunciar i tractar d’impedir la violència sobre el territori i sobre les vides que el conformen, de vegades amb èxit i d’altres no, però sempre farcides d’aprenentatges.\nParticipen: Natalia Castellanos, Alba Herrero i Anaïs Florin.\nOrganitza: Biblioteca de L’ETNO i Associació Valenciana d’Antropologia.\nWeb A hores d'ara\n09 feb. - 26 jun. 2011\nDe l'home exòtic al ciutadà\nEl conjunt de la mostra del Museu Valencià d'Etnologia no ens fa pensar que els gitanos hongaresos que se'ns mostren al llarg del temps s'hagen hagut de sentir de mala gana en tractar amb retratistes paios. De fet, eventualment pot semblar que és al contrari. No obstant això, el fet fotogràfic representa per a ells, com s'indica en el catàleg, "la voluntat imposada d'un univers cultural més enllà del seu". Un cosmos de què, d'alguna manera, han estat obligats a formar part. Una metàfora del que els succeïa i els succeeix en quasi qualsevol aspecte de la vida. L'exposició busca respostes a través de 160 imatges, i també d'un bon nombre d'objectes estris de treball, elements quotidians com ara pipes de fumar, o bé instruments simbòlics d'indumentària com ara vares i de l'ús d'audiovisuals. El material fotogràfic se'ns mostra per ordre cronològic i tipològic, i les principals parts de la mostra són: el descobriment dels gitanos, les fotografies exòtiques de "l'home salvatge" europeu (del segle XIX al XX); el món propi dels gitanos I: imatge i representació pròpies, fotografies d'estudi encarregades per gitanos (principi del segle XX); els gitanos com a "objecte" d'investigacions etnogràfiques, estils de vida gitanos (primera meitat del segle XX); la percepció sociològica dels gitanos I: quan la pobresa no s'arriba a representar com a qüestió ètnica (època d'entreguerres); els gitanos com una història d'èxit de la propaganda política: l'assimilació dels gitanos (els gitanos en el socialisme d'estat); la percepció sociològica dels gitanos II: la pobresa com a qüestió ètnica tematitzada, l'estètica de la pobresa (els gitanos en la fotografia social de la segona meitat del segle XX); representació antropològica dels gitanos com a iguals (la representació empàtica dels gitanos en els últims vint-i-cinc anys); el món propi dels gitanos II: imatge i representació pròpies; i finalment, la destrucció dels estereotips: imatges d'àlbums familiars, fotografies d'estudi, imatges privades i d'aficionats (passat immediat i l'actualitat).\nLa Festa Valor\nDedicada a la narració oral, a les rondalles i, per suposat, a les iaies que saben contar\nLa Festa Valor és una festa popular que vol estendre’s pels carrers i places d’arreu el País Valencià, és una oportunitat per a escoltar els professionals de la narració, però també a les iaies i iaios que saben contar. Una festa de la paraula per a les oïdes de tots i de totes.\nÉs una iniciativa de la Càtedra Enric Valor de la Universitat d’Alacant, amb la col·laboració de la Biblioteca de L'ETNO.\nDes de la vocació que té L’ETNO com a museu social, pensàrem i dissenyàrem la nostra festa per a que poguera ser copiada i adaptada per qualsevol població que volguera fer-ne una.\nEn este article voliem contar com va ser la Festa Valor de L’ETNO per si vos ve de gust agafar idees o demanar-nos recursos. Tot allò que creàrem va ser amb eixa intenció: que qualsevol poble valencià ho poguera reaprofitar tot, des de la imatge gràfica de la festa, fins als textos adaptats de les rondalles d’Enric Valor per poder fer lectures participatives i teatre.\n08 jun. 2022 - 18:30 - 20:00\nPresentació del guanyador del Premi Bernat Capó 2021\nEn aquest #EnVeuAlta es presenta el guanyador del 22é Premi Bernat Capó de difusió de la cultura, és a dir, l'assaig que va obtindre el premi en 2021, titolat Viure a la caseta: l'hàbitat tradicional valencià de temporada, escrit per Carles Rodrigo Alfonso.\nA més de l'autor, comptarem amb la presència de Joan Seguí, conservador de L'ETNO, i de Carmen Pardo, d'Edicions El Bullent.\nOrganitza: Biblioteca de L'ETNO\nClub de lectura "Fadrines"\n"Fadrines. El procés de no casar-se en la societat tradicional valenciana" és un assaig divulgatiu escrit per Raquel Ferrero i Clara Colomina. Està publicat en el número 8 de la col·lecció «Temes d’etnografia valenciana de L’ETNO» i basat en una investigació sobre la condició social de les dones fadrines.\nDes de la Biblioteca de L’ETNO proposem a les biblioteques inquietes valencianes que este llibre siga el protagonista del vostre club de lectura!\nVos imagineu les converses que podrien eixir d’esta lectura? Els testimonis i les experiències viscudes? Nosaltres sí, perquè sabem quin és el perfil habitual dels clubs de lectura de moltes biblioteques: les dones. I sí, ho sabem, és assaig, no és literatura, i sí sabem que serà més difícil. Per esta mateixa raó vos ho posem molt fàcil perquè vos oferim:\n– Una guia de lectura per a facilitar la feina a les persones mediadores dels clubs i que no tingueu excuses per fer este pas endavant. Hem treballat junt a la nostra companya Raquel Ferrero, coautora del llibre, i junt a dos expertes en clubs de lectura, Carmen Navarro i Rosa Marín, per fer esta guia que vos ajudarà a dinamitzar les vostres sessions.\n–2 lots de 20 llibres cadascun que podeu demanar en préstec a la Biblioteca de L’ETNO i que vos farem arribar a la vostra Biblioteca.\nQualsevol biblioteca pública, universitària o especialitzada del País Valencià o qualsevol entitat, sense ànim de lucre, que dinamitze clubs de lectura.\nEls lots es lliuraran per rigorós ordre de petició i es podran tindre en préstec un màxim de dos mesos.\nEscriu-nos a biblioteca.etnologia@dival.es i reserva el teu lot.\nQuè demanem a canvi?\nA L’ETNO, i a les seues autores, ens agradaria saber quina és la resposta i l’acollida que el llibre Fadrines té entre les persones lectores, el diàleg que crea i els testimonis que aporta, que de segur en seran uns quants. Des d’este interés, vos convidem a fer un exercici d’intercanvi d’impressions amb L’ETNO per diferents vies, que poden ser:\n1- La participació de les autores en la sessió final. Les podeu convidar i, en la mesura de la seua disponibilitat, hi acudiran.\n2- La gravació sonora o audiovisual de la sessió final per poder treballar sobre els comentaris, sempre amb el necessari vistiplau de les persones participants. Vos explicaríem com fer-ho.\nInvestigació sobre la fadrinesa\n31 mai. 2022 - 19:00 - 20:30\nPresentem el catàleg de l'exposició "Muixerangues al cel" que es va fer a L'ETNO.\nEl pròxim 31 de maig es presenta Muixerangues al cel, el catàleg de l’exposició homònima que va realitzar L’ETNO en col·laboració amb la Federació Coordinadora de Muixerangues. Un catàleg que aprofita l’avinentesa de l’exposició per a compilar el màxim coneixement actualitzat del món muixeranguer. En aquest catàleg participen d’una banda experts en les tradicions valencianes i d’altra muixeranguers i muixerangueres amb la inquietud de donar a conèixer el seu món.\nConvoquem les colles muixerangueres i totes aquelles persones interessades en la nostra cultura festiva per a donar la benvinguda a este nou llibre que serà un referent informatiu en la matèria.\n- Francesc Tamarit, director de L’ETNO.\n- Pau Pertegaz, president de la Federació Coordinadora de Muixerangues.\n- Joan Bofarull, comissari de Muixerangues al cel.\nPrograma per a biblioteques\nEl diputat de l'Àrea de Cultura de la Diputació de València, Xavier Rius, i el director de L'ETNO, Museu Valencià d'Etnologia, Francesc Tamarit, presenten el projecte BiblioPOP, una nova iniciativa per als professionals de les biblioteques valencianes.\nEste projecte busca el compromís amb les biblioteques valencianes, i els seus professionals, amb la cultura popular valenciana per a la qual cosa vos proposarem una sèrie d'accions i iniciatives.\nEns agradaria que participares i que la teua biblioteca es convertisca en una BiblioPOP.\nMés info a l'ETNOBLOC\n29 abr. - 30 abr. 2022\nJornades de treball de museus\nSubscribeSubscriu-te a Adults


Una sentència pionera a l'Estat condemna una asseguradora a indemnitzar una pizzeria de Girona pel confinament - Diari de Girona\nUna sentència pionera a l'Estat condemna una asseguradora a indemnitzar una pizzeria de Girona pel confinament\nÉs la primera sentència que obliga una companyia d'assegurances a reparar els estralls econòmics de la Covid-19\neuropa press 10.02.2021 | 09:59\nUna sentència pionera a l'Estat condemna una asseguradora a indemnitzar una pizzeria de Girona pel confinament Diari de Girona\nLa Secció Civil de l'Audiència de Girona ha condemnat una empresa asseguradora a indemnitzar amb 6.000 euros una pizzeria que va reclamar al·legant un apartat en la seva pòlissa que recollia la 'paralització d'activitat' amb una quantitat de 200 euros diaris durant 30 dies.\nLa sentència, consultada per Europa Press, tomba la primera resolució sobre l'assumpte -el Jutjat de Primera Instància 2 de Girona va desestimar la demanda el novembre del 2020- a l'estimar el recurs de l'empresa, i és la primera sentència que condemna una companyia d'assegurances pels efectes de la Covid-19.\nEl restaurant va contractar la pòlissa el 13 de febrer del 2020 per al seu local i, a causa de les restriccions pel coronavirus aplicades a partir del març, va estar tancat durant més de 30 dies, per la qual cosa l'empresa va reclamar a la companyia d'assegurances una indemnització.\nLa companyia d'assegurances s'hi va oposar, al considerar que el tancament va ser conseqüència d'unes circumstàncies generals i de les mesures del Govern davant la pandèmia, i va esgrimir que «en cap lloc de la pòlissa (condicions particulars o generals) es diu que es cobreixin (com si es tractés d'un dels sinistres que les dues parts tinguessin la intenció d'assegurar) les despeses de paralització» a causa de les restriccions que va decretar el Govern.\nEl magistrat de l'Audiència de Girona considera que la primera sentència no té en compte les característiques del contracte d'assegurança i basa la seva decisió, «purament i simplement, en la prova testifical rendida per part d'empleats o persones vinculades amb la companyia d'assegurances demandada».\nAssenyala que la pòlissa no contempla expressament la cobertura per la paralització del negoci per la pandèmia, però remarca «les expectatives que podia tenir l'assegurat quan va acceptar la pòlissa per veure cobert, de manera expressa, 'Pèrdua de beneficis/Paralització de l'activitat'.\n«Acceptar el contrari suposaria tant com restringir la cobertura esperada per l'assegurat, deixant desnaturalitzada la paralització del negoci cobert, en principi, per l'assegurança contractada», argumenta el magistrat a l'ordenar la indemnització.\nTambé assenyala que les assegurances per pèrdua de beneficis o per paralització del negoci «normalment queden subjectes a l'existència d'un dany material previ», cosa que no va passar en aquest cas.\nEl jutge suggereix que «potser, les companyies d'assegurances han de contemplar expressament en les seves pòlisses les situacions de pandèmia», i es refereix a una sentència del Tribunal Suprem (TS) que remarca que les clàusules que delimiten el risc poden utilitzar-se per evitar ambigüitats, però no de manera contradictòria amb el contractat o de manera inusual.