de mütterliches Betreuen\nProcés de tractament de les psicosis i les neurosis en què el psicoterapeuta i el pacient estableixen un vincle anàleg al de la relació entre la mare i l'infant.\nProcés per mitjà del qual una mare afavoreix el desenvolupament normal de l'infant des que neix.\nNota: Per extensió, procés de recreació de la relació entre la mare i l'infant.\noperador turístic m\nes polvo mineral\n<Materials de construcció>\nFracció granulomètrica d'un àrid que passa pel garbell de malles de 0,063 mm i que s'afegeix a determinats materials de la construcció.\nNota: Concepte definit a la norma UNE-EN 13043:2003, a la norma UNE-EN 12620:2003 i a l'Ordre circular 5/2001 del Ministeri de Foment. La grandària de les malles dels garbells d'assaig s'estableix a la norma UNE-EN 933-2:1996.\naconsellador -ra m i f\nhalibut del Pacífic m\nla Hippoglossus stenolepis\nhappening [en] m\nNota: Terme encunyat l'any 1959 per l'artista nord-americà Allan Kaprow.\nhard-edge [en] m\nTendència de la pintura abstracta nord-americana que es caracteritza pel rigor geomètric, els contorns nítids i els colors uniformes, sorgida al començament de la dècada dels anys seixanta del segle xx com a reacció a l'expressionisme abstracte.\nNota: Terme encunyat l'any 1958 pel crític nord-americà Jules Langsner.\njunk art [en] m\nNota: Terme encunyat l'any 1961 pel crític britànic Lawrence Alloway.\nlimanda de Nova Zelanda f\nfr limande-sole de Nouvelle-Zélande\nit passera neozelandese\nen Southern lemon sole\nde neuseeländische Limande\nla Pelotretis flaviatus\nPeix de l'ordre dels pleuronectiformes, de la família dels pleuronèctids, amb la superfície dorsal de color gris marronós i la ventral de color blanc, que fa fins a 35 cm de llarg i viu a poca profunditat en aigües de Nova Zelanda.\nen top plaster\nCapa de calç llisa i molt fina que s'aplica a una superfície mural després de l'allisat i sobre la qual es pinta al fresc quan encara és humida.\nes arrurruz de Barbados\nfr arrow-root des Bermudes\nfr herbe aux flèches\nen Bermuda arrowroot\nen West Indian arrowroot\nla Maranta arundinacea\nPlanta tropical de la família de les marantàcies, d'aproximadament 1 m d'alçada, de tija molt ramificada, fulles lanceolades i amb flors blanques i perfumades, molt apreciada pels seus tubercles, dels quals s'extreu l'arrowroot.\nNota: Terme encunyat l'any 1952 pel crític francès Michel Tapié.\nNota: Del francès tachiste.\ntachista m i f\nservei pupa m\nes servicio medio largo\nes servicio pupa\nfr service infirmerie\nen half long serve\n<Esports: Tennis de taula>\nServei executat de manera que la pilota faci un primer bot en el camp contrari i que el segon bot s'ajusti a la línia de fons, amb la intenció que l'adversari no pugui saber fins a l'últim moment si ha de deixar-la passar o tornar-la.\nsepiola robusta f\nla Sepiola robusta\nla Sebastes sp.\nCapa basta i rugosa de morter de calç i sorra, en una proporció de meitat i meitat, amb un gruix aproximat entre 0,5 i 1 cm, que s'aplica a una superfície mural per a pintar-hi al fresc.\nRelatiu o pertanyent a l'art pop.\nplana de Nova Zelanda f\nfr camarde de Nouvelle Zélande\nfr plie de Nouvelle Zélande\nen New Zealand sole\nla Peltorhamphus novaezealandiae\nPeix de l'ordre dels pleuronectiformes, de la família dels pleuronèctids, amb la superfície dorsal de color gris verdós i la ventral de color blanc, que fa fins a 40 cm de llarg i que viu a poca profunditat en aigües de Nova Zelanda.\npintura sistèmica f\nes pintura sistémica\nfr art systématique\nen systemic art\nen systemic painting\nde Systemic Painting\nPràctica artística de l'abstraccionisme que es caracteritza per l'ús de formes estandarditzades molt simples, generalment geomètriques, que poden presentar-se tant en forma d'una sola imatge com d'una sèrie d'imatges repetides dins un sistema estructurat.\nNota: El terme systemic painting va ser encunyat l'any 1966 pel crític d'art britànic Lawrence Alloway. Per extensió, també s'utilitza el terme art sistèmic per a fer referència a aquest concepte.\npetjada ecològica f\nIndicador ambiental que estableix la superfície ecològicament productiva que es necessita per a subministrar la matèria i l'energia bàsiques necessàries per a cobrir indefinidament les necessitats de consum de recursos i d'assimilació de residus d'una població determinada en un territori concret, segons el seu estil de vida habitual.\nNota: El terme anglès va ser encunyat pels científics canadencs M. Wackernagel i W. Rees l'any 1996.\nperformance [en] f\nfr spectacle multiarts\nen performance art\nManifestació artística de caràcter multidisciplinari en què l'autor, present físicament o no, busca impressionar vivament el públic, desenvolupada especialment a partir del final de la dècada dels anys cinquanta del segle XX.\nmorralet gros m\nla Rossia macrosoma\nen strike-off squegee\nmec art m\nes mec art\nfr mec art\nit mec art\nen mec art\nen mechanical art\nPràctica artística neodadà que es caracteritza per la utilització d'imatges fotogràfiques traslladades mecànicament a altres suports amb l'objectiu d'obtenir-ne una imatge de síntesi.\nNota: Terme encunyat el 1965 pels artistes Alain Jacquet i Mimmo Rotella, i difós pel crític francès Pierre Restany. Mec art és un escurçament de l'anglès mechanical art.\nen plaster finish\nCapa fina de morter de calç i sorra, en una proporció de tres parts de calç per una de sorra, amb un gruix aproximat entre 3 i 5 mm, que s'aplica a una superfície mural després del remolinat per a pintar-hi al fresc.\nPeça de formigó emprada en la construcció d'esculleres formada per un nucli esfèric al qual són tangents exteriorment quatre troncs de con disposats simètricament, com els vèrtexs d'un tetràedre regular respecte al seu centre.\nAparell manual accionat amb una manovella que s'utilitza per a projectar morter o estuc sobre la paret.\nElement decoratiu, esculpit o pintat, de forma circular i generalment de tema religiós, típic del Renaixement italià.\nPeça de formigó emprada en la construcció d'esculleres formada per tres cilindres paral·lels units per braços radials.\nPintura, dibuix o gravat que representa vistes urbanes o paisatges de forma molt detallada, propi de l'escola veneciana del segle XVIII.\nGènere pictòric que es basa en la representació de vistes urbanes o paisatges de forma molt detallada, propi de l'escola veneciana del segle XVIII.\nvedutista m i f\nArtista de l'escola veneciana del segle XVIII especialitzat en la pintura de vedutes.\nRelatiu o pertanyent a les vedutes o al vedutisme.\nNota: En un sentit més genèric, l'anglicisme counselling pot traduir-se per ajuda, assessorament, assistència, orientació, etc., segons el context.\nNota: Terme encunyat l'any 1952 pel crític nord-americà Harold Rosenberg.\najuda mútua f\nes asesoramiento entre iguales\nes ayuda mutua\nfr aide entre pairs\nfr aide mutuelle\nen peer counseling\nen peer counselling\nAssessorament que es dóna entre persones amb un mateix problema o que viuen una mateixa situació, les quals es reuneixen per intentar superar les dificultats i millorar la seva situació social i personal.\nNota: L'ajuda mútua es fa a través dels grups d'ajuda mútua (GAM).\nPeça de formigó emprada en la construcció d'esculleres que té la forma de dues tes prismàtiques unides per la base, l'una girada 90 graus respecte a l'altra.\nart turístic m\nes arte de aeropuerto\nes arte turístico\nfr art d'aéroport\nen airport art\nen tourist art\nde Airport Art\nForma d'art contemporània especialment destinada al mercat turístic, que es basa en la reproducció de peces antigues o en la producció de peces noves que imiten el tipisme de l'art popular.\nes arte pop\nfr art pop\nit arte pop\nen pop art\npt arte pop\nMoviment artístic d'origen angloamericà que s'inspira en aspectes comuns i quotidians de la societat industrial de consum i trasllada a les obres el repertori icònic de la cultura urbana de masses, sorgit cap als anys cinquanta del segle XX.\nart pobre m\nNota: El terme italià (arte povera) fou encunyat pel crític Germano Celant.\nart òptic m\nart déco [fr] m\nes art déco\nfr art déco\nit art déco\nen art deco\nde Art déco\nEstil de disseny aplicat especialment a les arts decoratives que es basa en la preferència per les línies simples i geomètriques, pels colors plans i pels motius exòtics, desenvolupat durant els anys vint del segle XX.\nart corporal m\nes body art\nfr art corporel\nit arte corporale\nExpressió artística en què l'autor empra com a suport o medi artístic el seu propi cos, sorgida durant els darrers anys de la dècada dels anys seixanta del segle XX.\nes art brut\nes arte bruto\nfr art brut\nit art brut\nen raw art\npt art brut\nExpressió artística de caràcter espontani creada per nens, per malalts mentals o per persones sense formació, al marge dels ambients culturals, que no té com a finalitat el benefici econòmic ni el reconeixement artístic o social.\nNota: Terme encunyat l'any 1945 pel pintor francès Jean Dubuffet.\nart autre [fr] m\nes art autre\nfr art autre\nen art autre\nde Art autre\nCorrent pictòric adscrit a l'expressionisme abstracte no geomètric, de caràcter espontani i desorganitzat, que pretén produir un trencament radical amb les formes artístiques convencionals, nascut a França al començament de la dècada dels anys cinquanta del segle XX.\narrowroot [en] m\nFècula rica en midó que s'obté del tubercle de la maranta (Maranta arundinacea).\nNota: Per extensió, la fècula obtinguda d'altres plantes afins, com ara la Canna edulis, la Canna glauca, la Curcuma angustifolia, la Curcuma leucorrhiza o la Zamia floridana.\nàrid reciclat m\nes árido reciclado\nàrid que resulta del tractament de material inorgànic prèviament utilitzat en la construcció.\nNota: Concepte definit a la norma UNE-EN 13043:2003.\nàrid natural m\nàrid artificial m\nRegió de DNA que s'amplifica de forma natural en el genoma d'un individu o d'una espècie, o bé de forma artificial per mitjà de reaccions enzimàtiques, especialment per mitjà de la reacció en cadena de la polimerasa.\nalmívar de llet m\nsin. zona intercotidal f\nsin. zona intermareal f\nPart lateral d'un terraplè que té la funció específica de contenir-ne el nucli.\nNota: No formen part de l'espatller els revestiments sense funció estructural, com ara plantacions, cobertes de terra vegetal, proteccions antierosió, etc.\nescultura tova f\nes escultura blanda\nfr sculpture molle\nfr sculpture souple\nen soft art\nen soft sculpture\nPràctica escultòrica que es caracteritza per l'ús de materials no rígids, conreada especialment als anys seixanta i setanta del segle XX.\nNota: Per extensió, també s'utilitza el terme art tou per a fer referència a aquest concepte.\nequació iconal f\nPeça de formigó emprada en la construcció d'esculleres en forma de dues tes troncopiramidals de secció octogonal unides per la base i l'una girada 90º respecte de l'altra.\nDesig compulsiu de tornar a experimentar els efectes d'una substància a la qual s'és addicte.\nen weight shift\nRepresentació del cos humà pròpia de l'escultura clàssica i de la pintura i l'escultura del Renaixement en què el pes de la figura es fa recaure en una cama i l'altra cama es flexiona, de manera que un maluc queda elevat i el tors s'arqueja lleument per donar sensació de moviment i d'equilibri.\nNota: En àmbits especialitzats és habitual l'ús de la forma italiana contrapposto.\ncanal d'onatge m\nes canal de oleaje\nfr canal à houle\nen wave flume\nInstal·lació en forma de canal proveïda d'un generador d'onatge que s'utilitza per a realitzar assaigs experimentals relacionats amb els efectes de l'onatge.\ncaixa estenedora f\nDispositiu en forma de caixa, situat a la part final de l'equip de fabricació i d'estesa de les beurades bituminoses, on cau la beurada procedent del mesclador i des d'on es distribueix sobre la superfície que s'ha de tractar per mitjà d'uns cargols sens fi i d'una mestra de goma d'altura regulable.\nassertiu -tiva adj\nassemblage [fr] m\nObra d'art tridimensional composta per diferents objectes i materials heterogenis, normalment d'ús quotidià, units i enganxats entre si o a un suport.\nNota: Terme encunyat l'any 1953 pel pintor francès Jean Dubuffet.\nTècnica artística que consisteix a unir i enganxar entre si o a un suport diferents objectes i materials heterogenis, generalment d'ús quotidià.\ngrup d'ajuda mútua m\nfr groupe d'entreaide\nes revoco a la tirolesa\nes revoco tirolés\nen droplet effect\nEstucat granellut, en forma de gotes, obtingut per mitjans mecànics.\ngenerador d'onatge de pistó m\nfr batteur à houle de type piston\nfr batteur piston\nGenerador d'onatge equipat amb una pala en forma de mur vertical, la qual es desplaça horitzontalment amb un moviment alternatiu sobre el fons del canal.\ngenerador d'onatge de frontissa m\nes generador de oleaje de bandera\nes generador de oleaje de charnela\nes generador de oleaje flap\nes generador de oleaje rotacional\nfr volet batteur\nen flap wavemaker\nen flap-type wave maker\nGenerador d'onatge equipat amb una pala en forma de mur vertical, la qual es fixa pel costat inferior a un eix de gir situat transversalment al fons del canal i fa un moviment de vaivé angular respecte de la vertical.\ngenerador d'onatge de falca m\nes generador de oleaje de cuña\nen wedge-type wave generator\nGenerador d'onatge equipat amb una pala en forma de tascó, la qual es desplaça amb un moviment alternatiu al llarg d'un pla inclinat situat sobre el fons del canal.\ngenerador d'onatge m\nes generador de olas\nes generador de oleaje\nfr batteur à houle\nfr génerateur de vagues\nen wave generator\nen wave maker\nDispositiu constituït per una o per diverses pales que s'utilitza per a produir ones en instal·lacions d'investigacions marítimes.\nFracció granulomètrica d'un àrid que passa pel garbell de malles de 0,063 mm.\nNota: S'utilitza generalment en plural. Concepte definit a la norma UNE-EN 13043:2003 i a la norma UNE-EN 12620:2003. La grandària de les malles dels garbells d'assaig s'estableix a la norma UNE-EN 933-2:1996.


50è aniversari amb la projecció a la fresca de 'Grupo Salvaje'\nEl Cine Club la Seu celebra el 50è aniversari amb la projecció a la fresca de: Grupo Salvaje\nEl Cine Club la Seu celebra el 50è aniversari amb la projecció a la fresca de Grupo Salvaje\nUSA, 1969, 145 m., western\nGuió: Walon Green i Sam Peckinpah\nMuntatge: Louis Lombardo, Robert L. Wolfe\nInterprets: William Holden (Pike Bishop), Ernest Borgnine (Dutch Engstrom), Robert Ryan (Deke Thornton), Edmond\nO’Brien (Sykes), Warren Oates (Lyle Gorch), Jaime\nSánchez (Angel), Ben Johnson (Tector Gorch), Emilio\nFernández (Mapache), Strother Martin (Coffer), L.Q. Jones\n(T.C.), Albert Dekker (Pat Harrigan), Bo Hopkins (Crazy\nLee), Dub Taylor (Wainscoat), Jorge Russek (Tinent\nZamorra), Alfonso Arau (Herrera), Chano Urueta (Don José), Sonia Amelio (Teresa), Aurora Clavel (Aurora), Elsa Cárdenas (Elsa).\nProducció: Phil Feldman\nUn grup d’individus, disfressats amb uniformes militars, ataquen contínuament el ferrocarril a la línia fronterera amb Mèxic. No hi ha transport que no sigui desvalisat, ni banc de les proximitats que no pateixi l’assalt d’aquest ‘Grupo Salvaje’.\nEstem davant un western sense èpica i sense herois, on tot és decadent; els protagonistes son gent envellida, que vol realitzar un últim cop abans de retirar-se. Peckinpah planteja una simbiosi entre actors i personatges, Holden i Ryan han estat actors importants del Star System però ara a l’igual que els protagonistes que interpreten, estan sumits en plena decadència i tan sols esperen una última oportunitat.\nDesprés de la decadència del gènere en la dècada dels seixanta, Peckinpah planteja el seu renaixement a partir de nous trets d’ identitat. L’aire crepuscular, la violència i els codis canviants; Grupo Salvaje és potser la pel·lícula més emblemàtica del director i on hi trobem tots els continguts vitals del seu cinema. Els fets succeeixen en un temps fronterer entre un món vell que s’acaba i un de nou, que no acaba de manifestar-se, l’univers dels pioners, el de Hawks o el de Ford ha mort, ara és un espai canviant, apareix la locomotora, els vehicles, fins i tot un personatge comenta l’aparició d’un aparell mecànic i volador. Aquest nou escenari comporta la mort dels vells estereotips de l’Oest, l’home solitari i individualista, ple de sentit de la justícia i que lluita per un tros de terra ha passat a la història.\nAmb Grupo Salvaje Peckinpah sembla portar el western cap a la sortida. Mentre que al principi es tractava de testimoniar la Història i els valors que havien constituït els Estats Units (instaurar l’ordre tot rebutjant les fronteres de la colonització, del conreu i de la ramaderia), aquests valors s’han fos, i és la violència la que està omnipresent en l’últim terç de la pel·lícula. Fins i tot els nens semblen enganxats per aquesta violència endèmica que colpeix l’univers de Peckinpah. La pel·lícula s’obre amb una colla de nens que es diverteixen amb un escorpí lliurat a una colònia de formigues vermelles. Finalment, cremen ells mateixos el seu joc i se’n riuen.\nEn qualsevol cas, heus aquí un magistral resum del guió on els múltiples protagonistes, tots moguts per l’esquer del guany o de la venjança, o simplement desorientats en un món que ja no els tolera, semblen intercanviables: caçadors de primes embrutits, soldats americans, bandits sense fe ni llei, soldats mexicans sàdics, consellers militars prussians. La mateixa constant: malvats i irrecuperables, els personatges avancen cap al seu destí lamentable i tràgic alhora.\nEscorpí o formiga vermella, els personatges erren com animals perduts a la seva pròpia jungla. D’altra banda, els nens maten amb Peckinpah. L’escena final de la massacre és certament una catarsi per a l’espectador però evoca un càstig bíblic, quan ciutats desapareixen sota la còlera divina. Thornton, únic supervivent, sembla emergir d’un mal somni. Si mostrar la violència de forma tan crua busca recrear-s’hi morbosament o bé, com deia el propi director, contraposar-ho a l’habitual glamourització que se’n fa en el cinema, és una discussió que pot quedar oberta.\nEl film és una fugida cap endavant. Els protagonistes dels films de Peckinpah són mercenaris, bandolers, gent que va a la recerca del lucre personal, que transita, extraviada, per un món inclement i en transició. No sempre hi ha sentit de l’amistat ni de l’equitat, no hi ha sentiments ni valors. Com a bon western crepuscular, la pel·lícula de Sam Peckinpah és una balada sobre el pas del temps, sobre un canvi d’època i els homes que van viure aquesta frontera.\nCarregant ... - 246 visites


Obert el procés d’acreditació de dues titulacions del TecnoCampus\nUna comissió externa de l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya visitarà el TecnoCampus el mes de març per emetre un informe de qualitat del Grau en Màrqueting i Comunitats Digitals, estudis de l’Escola Superior de Ciències Socials i de l’Empresa, i del Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport, estudis de l’Escola Superior de Ciències de la Salut. Es tracta d’un procediment habitual que es duu a terme després de sis anys de l’inici dels estudis.\nAbans de la visità, però, cada escola ha de redactar de manera prèvia un autoinforme sobre tota l’activitat relacionada amb el grau. L’autoinforme ha estat elaborat per les comissions de les escoles amb representació dels estudiants, el Personal Docent i Investigador (PDI) i el Personal d’Administració i Serveis (PAS) amb l’objectiu d’elaborar un document fruit del treball col·lectiu.\nEls autoinformes d’acreditació d’ambdós graus es poden consultar a través de la pàgina web del TecnoCampus: Grau en Màrqueting i Comunitats Digitals i Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport. Fins al dimecres 15 de novembre tothom pot proposar millores als continguts de cadascun dels autoinformes mitjançant la bústia oberta, disponible a l’apartat de qualitat de cada escola.\nVull fer una aportació a l’autoinforme del Grau en Màrqueting i Comunitats Digitals.\nVull fer una aportació a l’autoinforme del Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport.


Llibertat i diversitat en el món ciber, bio i eco. Crònica | Interacció\nInici Apunts Llibertat i diversitat en el món ciber, bio i eco. Crònica\nPublicat per Jesús Méndez González el 31/10/2017 - 17:09 | Última modificació: 07/11/2017 - 21:54\nMés concretament, per Ramoneda, "hi ha senyals que la tecnologia pot començar a ser, més enllà del poder econòmic, la base de la presa de decisions. I amb això s'estableix clarament com a pont entre ciència i humanitats (no entre ciència i cultura, perquè aquestes s'engloben)". És per aquest motiu que la Laura Benítez va llançar una qüestió important: "Què vol dir ser ciutadans al segle XXI?".\nLa ciència i la tecnologia estan cada vegada més presents, actuant com a condicionants necessaris, i això desencadena nombroses preguntes. Per exemple, hi ha línies que afirmen que, a través de les tecnologies, tenim el "deure moral" de millorar les capacitats de l'ésser humà. Però, "qui ho articula? I què significa una millora? ", s'ha preguntat Benítez. ¿I quin concepte de ciutadania considerem quan parlem de ciència ciutadana? "Perquè hi ha col·lectius amb dificultats d'accés que poden quedar-se fora", va alertar. A més, va rescatar al filòsof Timothy Morton, en reconèixer que "som una multiplicitat i les ètiques ens han d’abordar com a tals -fins i tot com a espècie- enfront de les necessitats d'altres".\nPer Yayo Herrero, quan pensem en la necessària reconnexió entre ciència i cultura (una reconnexió que va servir de títol a Interacció17), "hem de fer-ho tenint en compte que estem en una profunda crisi social i ecològica. Les mesures i propostes han de tenir això en compte i aspirar a ser universalitzables, evitant caure en un feixisme territorial ".\nPerquè els humans vàrem viure aferrats al cos i a la terra durant molt temps, però ens hem separat d'ella per passar a ser un tipus d'Homo economicus, fortament individualitzat, amb el mercat com a referent i allunyat de la natura, a la qual considerem com un magatzem a la nostra disposició. I, si contemplem el món a nivell global, aquesta nova realitat ha augmentat les desigualtats, de formes de vegades aparentment invisibles. "Molt poca gent pensa en les tones de minerals com el coure o el liti que són necessàries per construir el sistema digital i de coneixement", va exposar Herrero. "Però els comptes no surten per completar l’abastiment, de manera que hi ha uns països que utilitzen molt més del que els correspon".\nHerrero va apuntar també una advertència sobre la qual tots els integrants de la taula van estar d'acord, que la tecnologia és condició necessària però ni de bon tros suficient per resoldre els problemes als què ens enfrontem. "Necessitem superar la idea que la tecnologia resoldrà tots els problemes, inclosos els que ella mateixa ha creat. Necessitem posar la vida al centre, sota un principi de precaució ".\nTomàs Marquès va posar sobre la taula escenaris que ja no són ciència-ficció o que estan a prop de deixar de ser-ho. I per als quals necessitem tenir respostes amb certa urgència. Per exemple, el primer genoma humà es va publicar cap a l'any 2.000, i va costar 3.000 milions de dòlars. "Avui dia es pot fer per tot just 600 o 700. Ja no és ficció, ja està permetent dirigir tractaments contra el càncer de forma individualitzada".\nLa gran pregunta és, però, cap a on anem. "Com a biòleg evolutiu", ha apuntat Marquès, "hi ha una cosa que reconec que encara no hem afrontat. La selecció natural segueix actuant sobre nosaltres, encara que de forma atenuada, però ara tenim una tecnologia molt senzilla (la tecnologia CRISPR) que permet canviar la genètica humana de generació en generació. Qualsevol estudiant de pràctiques pot fer-ho. ¿Fins a quin punt volem o hem de fer-ho? "\nEdició genètica amb CRISPR / J.A.Peñas; Agencia Sinc\nPer Ricard Solé, "l'única obligació que tenim és garantir el màxim de possibilitats per tal que les persones puguin ser persones". Però no sembla senzill, tot i l'aparent tautologia.\n"Tenim la sensació que la ciència va molt ràpid i que la societat es queda endarrere. Però és fonamental que aquesta s'impliqui ", va afegir. Per exemple, quan pensem en el canvi climàtic, tenim la idea que si l'ecosistema declina ho farà de forma progressiva i lineal, i que en qualsevol moment podrem actuar per revertir-ho. Però aquesta aparent linealitat és falsa. "En el nostre laboratori treballem en enginyeria d'ecosistemes, fem servir la biologia sintètica per tractar, almenys, de guanyar una mica de temps. Però ens trobem que, socialment, la visió de l'organisme modificat que s'allibera a la naturalesa està demonitzada. Gent amb bona intenció planeja i força moratòries que impedeixen el seu ús públic ".\nVa sorgir, aleshores, la gran, central i recurrent pregunta: llavors, qui decideix?\n"A mi m'agradaria pensar que els que decidim som nosaltres ", va respondre Marquès. "Però crec que com a societat no estem prou informats, fins i tot sobre assumptes que han deixat de ser discutibles, que ja són fets. I la ciència no és una cosa incomprensible. Si no s'entén, és que no ho estem explicant bé ". "L'analfabetisme ecològic dels que prenen ara les decisions és dramàtic", va apuntar Herrero. "Quants polítics tenen una carrera científica?", S'ha preguntat Marquès. "Molt pocs". Llavors, qui decideix? "És difícil no ser pessimista", va reconèixer Ramoneda. "Bé, jo tinc dues filles", va reaccionar Solé. "Això m'obliga a ser optimista".\ntecnologia, igualtat, canvi climàtic, #interaccio17, genètica


Cultura brinda un Premi Nacional a la tauromàquia | TVAnimalista.com\nInici Notícies Cultura brinda un Premi Nacional a la tauromàquia\nCultura brinda un Premi Nacional a la tauromàquia\nDues setmanes abans de les eleccions, la ministra de Cultura, Ángeles González-Sinde, va brindar al món taurí la seva última “faena” amb la creació del Premi Nacional de Tauromaquia.\nL’ordre, que va publicar el Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) i entra en vigor el 08-11-2011, estableix una condecoració anual per a un professional del toreig (empresari, torero, ramader o professional vinculat al sector) de 30.000 euros, la segona dotació econòmica més alta designada pel ministeri per a premis nacionals.\nEn total, el Ministeri lliura cada any 31 d’aquests guardons a persones il·lustres de diferents disciplines culturals (Premi Nacional de les Lletres Espanyoles, Fotografia, Teatre, Literatura, Història…). “Però aquest serà el primer que creu polèmica i divisió entre la societat espanyola; no per qui sigui el guardonat, sinó perquè més de la meitat de la ciutadania rebutja aquesta pràctica”, critica el portaveu de la plataforma Galícia, mellor sen touradas, Rubén Pérez Sueiras de Libera!.\nA més de la creació del certamen, Pérez Sueiras retreu el moment triat per González-Sinde: “La ministra va ser dels pocs polítics que no va criticar el Toro de la Vega, i ara sembla que es vulgui acomiadar amb un gest més cap als taurins”. “El premi és una forma d’injectar més diners en una activitat cruel”, assegura aquest activista.\nFonts del Ministeri de Cultura neguen que el Premi Nacional de Tauromaquia s’hagi creat en clau electoral i justifiquen el moment de la seva publicació en el BOE al·legant que “no es podia haver fet abans” perquè les competències taurines havien correspost, fins al passat 29 de juliol, al Ministeri de l’Interior. La idea del nou Premi Nacional es va plantejar per primera vegada en 2010, segons el Ministeri de Cultura.\nEl traspàs de responsabilitats mitjançant el Reial decret 1151/2011, de 29 de juliol va ser anunciat fa un any i mig per Alfredo Pérez Rubalcaba, que llavors ocupava la titularitat de la cartera d’Interior. Els col·lectius antitaurins van fer una lectura del canvi en clau econòmica, ja que les empreses vinculades a la tauromaquia van passar, de pagar el 18% de l’IVA per les seves activitats, a tributar tot just un 8%, al guanyar el títol d’activitats culturals. El Reial decret va consagrar la consideració de l’activitat tauromáquica com una “disciplina artística” i, per tant, “una activitat digna del foment i la protecció de la cultura”, explica el Govern.\nEn les reunions que van mantenir els toreros amb els ministeris d’Interior i Cultura, els matadors van reclamar també un augment del nombre de retransmissions i més presència de la tauromaquia en els informatius de la televisió pública. Encara que no hi ha hagut anuncis en aquest sentit, els col·lectius antitaurins temen l’arribada del PP a la Moncloa: dintre del capítol Compromesos amb el benestar, el programa electoral de Mariano Rajoy promet “la protecció de totes les manifestacions artístiques tradicionals que siguin part de la nostra cultura, com la tauromaquia”.\nEls problemes econòmics que viuen les organitzacions taurines han estat reconeguts en nombroses ocasions per les empreses del sector que, des de 2007, han vist com els esdeveniments celebrats a Espanya s’han reduït un 34%. Les empreses apel·len a la crisi econòmica, mentre que els seus detractors asseguren que es deu al creixent desinterès de la societat espanyola per les corridas de toros i l’augment de la sensibilització popular.\nFont: Diario Público\nDerechos Animales en BioculturaDrets Animals a Biocultura\nMatanza de corderosMatança de xais


Cooperativa de consum L'Econòmica Palafrugellenca - Ajuntament de Palafrugell\nCooperativa de consum L'Econòmica Palafrugellenca\nDates del fons 1728-1993, 2011\nEls inicis de la cooperativa de consum L’Econòmica Palafrugellenca es situen l’any 1864: es diu que un reduït nombre d’obrers, probablement de la indústria del suro, van optar per comprar junts i repartir-se un sac d’arròs i van decidir ampliar l’acció amb altres productes de consum. Una vegada legalitzada l’associació es va inaugurar el local social el diumenge de Rams de 1865. En el moment de la seva constitució la societat agrupava 78 famílies. Els seus estatuts van ser publicats l’any 1870.\nOcupà diferents locals; el més emblemàtic és el del carrer de Sant Martí- Botines, construït entre 1926 i 1927, obra de l’arquitecte Rafael Masó i Valentí. El local que havia estat seu de La Reformadora al carrer de Cavallers (cooperativa integrada a L’Econòmica) estigué ocupat per l’Auxilio social.\nL’any 1986, el patrimoni immobiliari de la cooperativa va ser adquirit per l’Ajuntament de Palafrugell. El 20 de maig de 1993 es va tancar la botiga, sense dissoldre l’entitat. A partir del 2001 l’edifici de L’Econòmica està destinat a biblioteca pública de Palafrugell.\nArticle sobre L'Econòmica Palafrugellenca a la Viquipèdia


Inici > Activitats > Altres > Obertura del Museu de la Colònia Sedó d'Esparreguera\nEl Museu de la Colònia Sedó d’Esparreguera, seu del mNACTEC, obre el tercer dissabte de cada mes. Els visitants poden accedir al museu, en horari de 10 a 14 hores.\nLa colònia Sedó es distingeix d’altres colònies cotoneres per les seves importants dimensions i per l’ús d’un sistema hidràulic que aprofitava al màxim l’energia de l’aigua. Avui, a la sala de la turbina, es pot veure la maqueta de la colònia, en què s’explica la seva història a través d’un muntatge de llum i so, i la turbina, on dins el tub de conducció de l’aigua es projecta un audiovisual.\nUn cop acabada la visita al Museu, es pot fer un recorregut a peu per la colònia i veure el salt de Broquetes, l’aqüeducte, la casa dels Sedó i les xemeneies. Tots aquests elements permetran copsar la vida social i el procés productiu d’una colònia industrial.\nAquest equipament no és totalment accessible per a persones amb cadira de rodes.\nDuració: De 10 a 14h\ndissabte, 19 de maig de 2018 - 10.00\ndissabte, 16 de juny de 2018 - 10.00\nWeb del Museu de la Colònia Sedó d'Esparreguera\nTaller de tecnologia: "Dissenya la teva gorra"\ndissabte, 28 d'abril de 2018 - 18.00\n"Homo faber" és una locució llatina que significa "l'home que fa o fabrica". En aquest taller, nosaltres també "fabriquem"!\nVisita teatralitzada participativa "Bits & bytes, el llenguatge dels ordinadors"\ndiumenge, 29 d'abril de 2018 - 12.00\nEns transformarem en bits i formarem paraules, frases i nombres en llenguatge binari\ndimecres, 25 d'abril de 2018 - 09.30\ndijous, 26 d'abril de 2018 - 09.30\nII Congrés d'Acústica de Catalunya\ndimecres, 25 d'abril de 2018 - 19.00\ndiumenge, 6 de maig de 2018 - 10.00\ndiumenge, 3 de juny de 2018 - 10.00\n#FiraModernista | Portes obertes\ndissabte, 12 de maig de 2018 - 10.00\ndiumenge, 13 de maig de 2018 - 10.00


ERC i JxCat acosten posicions sobre les condicions per investir Sánchez | NacióDigital\nper Sara González / Oriol March , 20 de novembre de 2019 a les 21:30 |\nMalgrat els diferents accents dels discursos que fan de portes enfora, el posicionament d'ERC i de Junts per Catalunya davant la investidura de Pedro Sánchez segueix un mateix patró. Així ho han pogut constatar els dos partits després de reunir-se aquest dimecres al matí per explorar sobre quines premisses es mouran cadascuna de les parts. La línia és clara: mentre el PSOE no plantegi una taula de diàleg, el vot serà en contra; però si s'obre un espai de negociació, l'escenari de l'abstenció pot ser plantejable. Aquesta és l'essència que recull la pregunta que ERC planteja en la consulta a la militància que se celebrarà el dilluns.\nLa primera reunió per abordar la investidura s'ha celebrat al Parlament i ha tingut com a interlocutors a la secretària general adjunta d'ERC, Marta Vilalta, i la número dos dels republicans al Congrés, Carolina Telechea, i; per part de JxCat, la cap de llista al Congrés, Laura Borràs, el senador Josep Lluís Cleries i el president del grup parlamentari, Albert Batet. Tots ells són de la màxima confiança de Carles Puigdemont, pendent de tots els moviments i que ha abordat el cas en una reunió a Waterloo amb el president Quim Torra, segons ha avançat l'Ara. A la trobada a la cambra catalana s'hi ha sumat, una estona més tard, Josep Maria Jové.\nDurant la reunió, Vilalta ha desplegat les condicions de la taula de diàleg que ja va definir aquest dilluns. Demanen que sigui sense condicions prèvies -és a dir, sense renúncies- i que tingui garanties que els acords presos s'acompliran. Fonts d'ERC coneixedores del desenvolupament de la reunió expliquen que han vist JxCat "força alineada" amb aquest posicionament i que, malgrat el to"bel·ligerant" que mantenen alguns dirigents de portes enfora, "no estan en el bloqueig" absolut en cas que es produeixi un moviment significatiu del PSOE.\nLa previsió és seguir calendaritzant reunions. De fet, l'aspiració dels republicans és teixir un consens estratègic sobre la investidura tant amb JxCat com amb Bildu i el BNG, amb qui també mantindran trobades en els pròxims dies. Pel que fa a la CUP, aquest dijous atendran els mitjans de comunicació al migdia des del Congrés, on recolliran les acreditacions com a diputats, Els anticapitalistes són els qui tenen més interioritzat el "no" a Sánchez i els més partidaris del bloqueig a Espanya.\nTambé hi ha defensors d'aquesta via dins de JxCat, on hi ha matisos com sempre que s'han de prendre decisions transcendents. Mentre que el Govern -així ho va oficialitzar Damià Calvet aquest dimarts- fixa la declaració de Pedralbes com a "punt de partida". Borràs defensa que està "desfasada" i aposta per situar damunt la taula la declaració de la Llotja de Mar signada per partits sobiranistes de tot l'Estat. Aquesta via parla de reclamar una mediació internacional, qüestió que la Moncloa mai ha acceptat.\nMoviments després de les consultes internes\nPer ara, els socialistes no s'han posat en contacte amb Borràs, motiu pel qual ERC s'ha compromès a anar-la informant a mesura que mantingui interlocució amb el PSOE. Gabriel Rufián i Adriana Lastra es van reunir dijous passat i la previsió de la cúpula republicana és que la següent trobada es produeixi la setmana que ve, quan ja hauran culminat les consultes que tenen prevista tant els socialistes com Podem en els pròxims dies. També ERC ha anunciat aquest dimecres que el pròxim dilluns sotmetrà a consideració de les bases a través d'una consulta el posicionament sobre la investidura.\nVal a dir que la darrera consulta que van fer els republicans sobre una decisió cabdal va ser l'any 2006 i va suposar un revés per a la direcció perquè, en contra de la seva intenció inicial, va haver de defensar el vot en contra de l'Estatut. La previsió, en aquests moments, és que guanyi la resposta que rebutja la investidura de Pedro Sánchez i que aquest posicionament pugui canviar si acaba arribant si el PSOE es mou, condició indispensable perquè ERC és clau per garantir la investidura.\nEls socialistes, que han encaixat amb recels la consulta d'ERC per com està formulada la pregunta, no faran tampoc cap moviment significatiu fins que s'hagin pronunciat les seves bases. De moment, malgrat el canvi de to, els ministres en funcions segueixen reivindicant que primer cal "un diàleg entre catalans" perquè a Catalunya hi ha un problema "de convivència". L'independentisme discrepa d'aquesta diagnosi però, en tot cas, Torra té previst convocar l'espai de partits catalans a principis de desembre.\nLes cròniques de NacióDigital, Política, ERC, nova legislatura, Junts per Catalunya, acosten, posicions, condicions, investir, Pedro Sánchez


l'Esquella de la Torratxa: Junqueras i Rovira presenten el seu projecte per una direcció d'ERC amb més pes del territori i major participació dels militants\n'Construïm confiança' és l'eslògan de la candidatura · Asseguren comptar amb més de 1000 avals\nEn una posada en escena sòbria però austera, a les Cotxeres de Sants, Oriol Junqueras i Marta Rovira han presentat el que serà el seu projecte per la nova ERC en cas de vèncer en el 26 congrés que els republicans celebraran la propera tardor. L'aposta per escollir els candidats a les diferents conteses electorals en eleccions primàries internes o la possibilitat que els adherits a ERC puguin votar en la presa de decisions cabdals són algunes de les propostes d''obertura i regeneració'. Amb la finalitat de refer la moral i la confiança de les bases d'Esquerra, l'eslògan triat per la candidatura ha estat l'indicatiu 'Construïm confiança'. Una major representació del territori en l'executiva d'ERC és l'altra gran aposta, conscients que el coixí municipalista és l'esquelet des d'on reconstruir la malmesa formació de l'esquerra independentista.\n13 DE JULIOL DE 2011 20:00 H\nLa número dos de Junqueras, la jove advocada Marta Rovira, ha estat l'encarregada d'explicar els punts del programa que faran arribar als prop de 7.000 militants d'ERC. A més de les primàries i les consultes sobre temes transcendents, pretenen obrir el partit a noves fórmules de militància, la creació d'un síndic del militant a qui traslladar queixes i greuges o la celebració de conferències temàtiques.\nEn un intent de tancar ferides entre sectors i antics dirigents, la candidatura de Junqueras i Rovira crearà un consell assessor d'antics alts càrrecs de govern i de partit, una mena de consell consultiu de savis. S'apostarà perquè la Fundació Irla sigui més un think tank que no una secció d'estudis històrics com està orientada en l'actualitat.\nEl termini per a l'entrega dels avals finalitza aquest dilluns 18 de juliol. Fins al moment, només Carles Bonet ha presentat una candidatura alternativa a la de Junqueras. L'exsenador Bonet compta amb l'aval dels darrers representants del sector carodista del partit.\nETIQUETES congrés ERC, ERC, Esquerra, junqueras, marta rovira, oriol junqueras, rovira\nRidao finalment no optarà a la presidència d'ERC 07.07.2011.\nJunqueras vol obrir als 'simpatitzants' l'elecció dels candidats d'ERC a les eleccions 06.07.2011.\nJunqueras presenta una llista amb Rovira, Salvadó, Simó i Amorós al nucli dur de decisió de la nova ERC 02.07.2011.


Tractament de Desintoxicació per la Addicció a Drogues de Disseny\nHome/Addicció a les Drogues de Disseny\nAddicció a les Drogues de Disseny\tFundación Salud y Comunidad\t2017-03-11T12:09:53+02:00\nLes drogues de disseny o drogues de síntesi són substàncies psicoestimulants, sintetitzades en laboratoris clandestins. Es tracta de substàncies que pertanyen a diferents grups farmacològics encara que els més comercialitzats són els derivats de l’amfetamina com l’èxtasi i vidre (3,4-metilendioximetamfetamina o MDMA), l’Eva (MDEA) i “pastilles de l’amor” (MDA).\nLa seva composició química és difícil de conèixer ja que la mateixa substància es pot presentar en forma, volum, pes i concentracions molt diferents. Habitualment es presenta en forma de comprimits de colors i logotips cridaners i és coneguda com “pastilles, pastis o pirules”. El seu cost és relativament baix i se sol consumir en caps de setmana, en ambients nocturns i en grup.\nQui la consumeix pretén facilitar les relacions interpersonals i la comunicació així com disminuir la sensació de cansament. Els seus efectes amfetamínics són un augment de l’energia i loquacitat, disminució de la gana i de la son, visió borrosa, augment de la freqüència cardíaca i de la pressió arterial, així com nàusees i sequedat de boca, però també pot causar confusió, ansietat i agressivitat . Els efectes sobre la percepció causen hipersensibilitat sensorial, alteracions del color, la textura o de la percepció del temps així com deteriorament de la capacitat de concentració i coordinació.\nLa presa d’aquestes substàncies va lligada, en alguns casos, a ingestes de cànnabis, tabac o alcohol encara que la interacció amb aquest últim pot produir un quadre amb risc de deshidratació amb vòmits, taquicàrdies, marejos, nerviosisme i fins i tot paranoies. A més el seu consum continuat pot causar tolerància (disminució dels efectes de la substància després de la utilització continuada) o sensibilització (increment de la resposta a la substància) que poden tenir com a conseqüència el desenvolupament d’efectes adversos.\nEls riscos del consum d’aquestes substàncies són molts i molt variats a causa del desconeixement de la composició exacta del que s’està consumint i als efectes adversos i complicacions que poden causar. Alguns d’ells poden ser efectes neuropsiquiàtrics (trastorns d’ansietat, depressius i psicòtics), augment de la temperatura corporal amb hipotensió i col·lapse circulatori, arítmies, infarts o hemorràgies cerebrals, toxicitat hepàtica … Per aquest motiu és important desmitificar la creença, entre els seus consumidors , de la seva innocuïtat.\nPrograma per a adolescents i joves i les seves famílies


Ubuntu MATE & Periquito gota ISO de 32 bits\nCom arreglar paquets trencats en Ubuntu 16.04 i Debian 9\nUbuntu i Debian dos paquets utilitzar per afegir a les capacitats del sistema, permetent als usuaris fer més amb les seves màquines. No obstant això, tan gran com aquest sistema és el paquet, les coses encara poden trencar. Tant si es tracta d'una mala instal·lació, una mala configuració, o si alguna cosa modificat externament…\nCom enumerar els adaptadors de xarxa d'Ubuntu - Top 5 Les comandes per mostrar adaptadors Ethernet\nTrobar tots els adaptadors de xarxa en Linux Ubuntu. Mostra una llista de tots els adaptadors Ethernet instal·lat en el sistema Ubuntu. Esbrinar què adaptadors de xarxa que utilitzeu en Ubuntu Linux o altres sistemes. Fàcilment esbrinar el fabricant dels adaptadors de xarxa en els seus sistemes Ubuntu / Linux.…\nTerminal d'ordres per trobar els arxius més grans i directoris en sistemes Ubuntu\nCom trobar els arxius més grans & directoris en Ubuntu Linux. comanda de terminal per trobar l'arxiu més gran d'un directori en Ubuntu, arxius amb grandària màxima en Ubuntu. Una manera fàcil d'esbrinar els arxius més grans & directoris en el sistema Linux Ubuntu. Obrir terminal i…\nFirefox 60 Llançament - Instal·lar Firefox en Linux Sistemes d'Ubuntu\nInstal·lar Firefox en Linux Sistemes d'Ubuntu. Ordre per instal·lar Firefox en Ubuntu Quantum. Firefox 60 versió inclou canvis que li donen més contingut i més formes de personalitzar la seva nova pestanya / Firefox Home. També introdueix suport per a l'API d'autenticació web, el que significa que pot connectar-se…\nInstal·lar KeePassXC Administrador de contrasenyes en Ubuntu Linux Systems\nInstal·lar KeePassXC Administrador de contrasenyes en Ubuntu Linux Systems. KeePassXC és un potent gestor de contrasenyes per a Ubuntu i KeePassXC és una forquilla comunitat de KeePassX, el port de plataforma creuada de KeePass per a Windows. Cada característica funciona multiplataforma i va ser provat a fons en diversos sistemes per proporcionar als usuaris…\nCom instal·lar Opera En Ubuntu 18.04 Ús de Terminal\nCom instal·lar Opera en Ubuntu 18.04 amb el terminal. òpera 53 construcció renova l'aspecte de les pestanyes i la barra d'adreces. El crom s'actualitza a la versió 66.0.3359.139. Característiques d'òpera Per estar segur i més privada - Opera manté la seva navegació segura, perquè pugui mantenir centrat en…\nguix 4.0.3 alliberat. Com instal·lar Krita 4 a través de PPA en Ubuntu 18.04. Aprendre com actualitzar Krita; instal·lar l'última versió d'Ubuntu Krita en Linux. guix 4.0.3 millores & Canvi d'Animació problemes d'actualització de lona Fix quan una animació s'està representant a la memòria cau…\nInstal·lar Nemo Administrador d'arxius en Ubuntu Linux\nInstal·lar el gestor de fitxers Nemo en Ubuntu Linux. També aprendrà a configurar Nemo com a administrador d'arxius per defecte en Ubuntu. gestor de fitxers Nemo pedaç per a la unitat (sense dependències de canyella, excepte canyella-traduccions). Una de les característica més cridanera de Nemo és la seva capacitat per "Obre com a root" i…\nUn comando per a instal·lar Fons del nucli antic d'Ubuntu Llançaments\nCada Ubuntu alliberar els vaixells una llista d'imatges de fons en el directori / usr / share / backgrounds. Aquests fons de pantalla per defecte de vells llançaments d'Ubuntu es pot instal·lar fàcilment en el seu actual escriptori d'Ubuntu a través d'un únic comandament. Obrir el terminal a través d'Ctrl + T + Alt o mitjançant la recerca de "terminal" del menú de l'aplicació. Quan el…\n[Consell ràpid] ocultar la barra de Firefox en Ubuntu Títol 18.04/16.04\nPer a que el navegador web Firefox es veu millor a l'escriptori d'Ubuntu Gnome, Ara pot amagar la barra de títol a la part superior del navegador per obtenir barra de capçalera de l'aplicació d'estil Gnome. 1. La nova característica es va introduir a Firefox 60 que va ser posat en llibertat 2 fa uns dies. Tan…\nestable vi 3.0.1 En llibertat amb nombroses correccions d'errors\nLa primera versió de correcció d'errors dels vins estables 3.0 la sèrie es va anunciar el dia d'avui amb un total de 60 reparació d'errors. estable vi 3.0.1 porta correccions d'errors amb Microsoft SQL Server, Microsoft Office, Symantec Norton 360, microsoft .NET, i més. Pel costat dels jocs que hi ha correccions per…\nCom instal lar 0 A.D. alpha 23 a Ubuntu 18.04/16.04\nA new release of the free, open-source real-time strategy game of ancient warfare, 0 A.D. Alfa 23 “Ken Wood”, was released a day ago. Aquí és com instal·lar-lo en Ubuntu 18.04, Ubuntu 17.10, Ubuntu 16.04. New features in 0 A.D. Alfa 23 according to the…\nHow to Install Mixxx 2.1 a Ubuntu 18.04/16.04\nFree DJ software Mixxx reached the new major 2.1 release recently. Aquí és com instal·lar-lo en Ubuntu 18.04, Ubuntu 17.10, Ubuntu 16.04, Ubuntu 14.04 mitjançant PPA. Mixxx 2.1 release highlights: Graphical interface scales for high resolution screens Overhauled Deere and LateNight skins New Tango skin…\nHow to Install VLC 3.0.2 a Ubuntu 16.04 mitjançant PPA\nSMPlayer 18.4 En llibertat amb capacitat de canviar de posició OSD Bar\nreproductor multimèdia SMPlayer 18.4.0 va ser llançat fa uns dies amb la nova funció per canviar la posició de la barra de menú OSD. A part d'això, el temps mostrat per un text d'ajuda quan el ratolí està sobre la barra de cerca és ara molt més precisa. I ara és possible…\nHPLIP 3.18.4 Alliberat amb Ubuntu 18.04 suport\nHPLIP 3.18.4, 1 controladors de Linux d'HP desenvolupats per HP d'injecció de tinta i les impressores làser basat, va ser llançat recentment amb Ubuntu 18.04 suport i suport de noves impressores beta. HPLIP 3.18.4 afegeix suport per a nous dispositius següents: HP LaserJet Pro MFP HP LaserJet Pro M28A MFP HP LaserJet M29a…\nCom instal·lar GIMP 2.10 a Ubuntu 18.04, 17.10 mitjançant PPA\nGIMP 2.10, una nova versió important dels més populars programes d'edició d'imatges Linux, es va anunciar fa un dia amb enorme llista de canvis. Els canvis més notables en GIMP 2.10 incloure: Gairebé completament portat a GEGL, el que permet el processament d'alta profunditat de bit, multi-roscat i accelerat per maquinari…\ncantata 2.3.0 Lloc en llibertat! Com instal·lar-lo en Ubuntu 18.04\nCantata client MPD 2.3.0 va ser llançat fa més d'un dia amb una llarga llista de canvis. Aquí és com instal·lar-lo en Ubuntu 18.04, Ubuntu 17.10, Ubuntu 16.04, i / o Ubuntu 14.04. Els canvis en la Cantata 2.3.0 incloure: Només desactivar suport de la safata del sistema si org.kde.StatusNotifierWatcher no està registrat quan…\nCom instal·lar darktable 2.4.3 a Ubuntu 18.04 LTS\nL'aplicació de codi obert flux de treball fotogràfic i desenvolupador prima darktable 2.4.3 va ser llançat fa uns dies. Ara està disponible a través de PPA per Ubuntu 18.04, Ubuntu 17.10, Ubuntu 16.04. darktable 2.4.3 és nova versió de correcció d'errors que compta amb: suport per a etiquetes i classificacions en el mòdul de marca d'aigua…\n1 2 3 4 … 67 Següent\nPassar d'una finestra 10 S, Casa, i Pro poden obtenir més flexible\nSamsung 970 Pro SSD opinió: La unitat M.2 NVMe encara més ràpid\nSamsung's glorious CHG70 FreeSync 2 pantalla mostra la meravella (i wonkiness) de…\nSamsung 970 EVO opinió: forta competència pel millor pressupost NVMe SSD\nAMD Caixes de combat ajudar els jugadors aconsegueixen Radeon GPU embolicant amb…\nUbuntu 14.04 Actualització SEO ARREL Google crom PPA Servidor HTTP Sistema operatiu Ubuntu 15.04 Refilar Poma USB base de dades Firefox Linux smartphone Facebook Telèfon dispositiu mitjans de comunicació social RAM 10 Windows 8 Ubuntu Windows Usuaris 'App Microsoft joc codi obert HTTPS PHP trànsit YouTube CPU Windows 10 navegador web WordPress iPhone nbsp bloc Característiques Un'


Un dia al Mercat Municipal de Mollet - Vallès Visió\nUn dia al Mercat Municipal de Mollet\nSón les 7 del matí i a l’interior del mercat l’activitat ja és frenètica. Les furgonetes i els camions arriben al moll de càrrega, situat al soterrani del mercat. Aquí es descarrega tot el gènere. Un dels treballadors és el Carlos Cano, que arriba amb el peix que acaba d’adquirir.\nUn cop està tot posat als palets, es puja cap a dalt. Des de primera hora, els passadissos estan ocupats per caixes i caixes de fruita, carn o peix. Ens hem passejat per les diferents parades, i mentre preparen el gènere, ens expliquen com és el seu dia a dia, això sí, sense parar de treballar.\nAbans d’obrir les portes del mercat, les cafeteres ja sonen. I és que en aquest món tothom matina molt, i el cafè de bon matí no pot faltar. Després de recuperar forces, la feina continua. Si una cosa crida l’atenció del mercat és la bona presentació de tot el producte que es pot trobar.\nAra sí. Són les 8 del matí i és el moment d’obrir les portes del mercat. I encara que és molt d’hora, els clients més fidels ja fan cua per entrar. I ara sí, comença un nou dia al mercat municipal molletà.\nEn aquest moment s’acaba la tranquil·litat, i comença la roda d’atendre els clients i preparar les comandes.\nDe mica en mica comencen a arribar més clients, i els aparadors de les parades cada cop aglutinen més compradors. Una activitat que es veu cada dia de dilluns a dissabte des de les 8 del matí fins a les 2 del migdia, excepte divendres i dijous, que la jornada s’allarga fins a dos quarts de 9 del vespre.


Apologia de la curiositat: L’aroma de la marihuana de Rasquera\nL’aroma de la marihuana de Rasquera\nSempre tan amable, el conseller d’Interior de la Generalitat, Felip Puig, ha deixat clar que si es du a terme el projecte de plantació de marihuana a Rasquera (Ribera d’Ebre, 900 habitants) per a l’autoconsum dels membres d’un club barceloní de fumadors amb 5.000 socis, els mossos d’esquadra portaran l’ajuntament als tribunals perquè decideixin si és delicte. El consistori de Rasquera va decidir democràticament dimecres passat en el ple municipal llogar terrenys amb aquesta finalitat, a un poble castigat per la crisi agrícola i que veu en la iniciativa una possibilitat\nde regeneració econòmica. Els quatre regidors d’ERC van votar a favor i els 3 de CiU en contra.\nDe fet, l’Associació Cannàbica de Barcelona d’Autoconsum (ABCDA) ja disposa de cultius similars a Sitges i a Barcelona. Defensa que el cultiu i el consum en l’àmbit privat no és delicte des de la llei Corcuera del 1992 i proporciona cada any un quilo de maria als seus socis per a l’autoconsum. D’altres al.leguen que l’article 368 del Codi Penal prohibeix el cultiu i el tràfic de drogues, i hi inclouen la marihuana.\nLa notícia ha servit per recordar que hi ha unes 200 associacions de consumidors de cannabis a Catalunya i que actua una Federació d’Associacions Cannàbiques d’Espanya. Pel seu cantó, l’alcalde Rasquera ha manifestat: “Podria donar molta vida al poble. Si també es dedica a la medicina i està controlat, on és el problema?”. Una altra veïna ha afegit: “Val més dinamitzar el poble amb aquestes plantes que amb centrals nuclears”.\nEl debat legal fa temps que cueja i no sembla que els legisladors tinguin pressa en fer la feina de resoldre’l. Prohibir o amenaçar amb els mossos d’esquadra és molt més fàcil.


Aquest cap de setmana, 2 i 3 de novembre, s'ha fet la VIa edició del "Pratdip Llegendari" Un esdeveniment únic que gira al voltant de la llegenda dels Dips; una mena de gossos salvatges ferotges de grans ullals i ulls encegadors amb certes propietats vampíriques.\nA finals d'abril des de l'Associació Pratdip Llegendari ens van proposar fer una versió adaptada als titelles del conte infantil "El poble dels dips" d'Agustina Cugat i fer varis passis durant el festival. Un espectacle exclusiu per poder ser representat any rera any i dedicat als més petits (i no tant petits).\nEl primer passi del dia 2 el vam poder realitzar al castell tal com estava previst, exhaurint les entrades i amb molta gent al carrer sense poder entrar. Èxit total.\nPer el segon dia la cosa se va complicar doncs el vent ens impedia tornar a fer representacions al castell i vam passar al plan B La sala polivalent, que va ser tot un encert, doncs si el primer dia l'espectacle va agradar, en aquesta ocasió varem poder lluir les llums del teatret i efectes de fum. i omplint altre cop la sala.\nEstem contents de l'estrena i del resultat. Agraïm de tot cor la confiança que la gent de Pratdip ha dipositat en nosaltres així com totes les atencions rebudes.\nQuan tinguem fotografies de les representacions les publicarem.


PHOTODIGISCOPING – UNA MIRADA DE PROP | Delta Birding Festival |\nVINE AL DBF EN TRANSPORT PÚBLIC\nPHOTODIGISCOPING – UNA MIRADA DE PROP\nLa fotografia de natura amb telescopi terrestre és una tècnica que des de fa força temps es coneix amb el nom de “Digiscoping”. Des que es va començar a practicar fins l’actualitat, la tècnica ha evolucionat molt i en aquests moments ja s’aconsegueixen resultats força propers als de la fotografia amb teleobjectius convencionals, però conservant la seva característica de poder fer servir molts més augments. L’evolució d’una banda de les pròpies càmeres fotogràfiques digitals i també dels adaptadors per a fer-les servir amb els telescopis ha permès aquesta espectacular evolució. I l’arribada de les noves càmeres sense mirall ha reblat el clau!\nMarcos Lacasa, reconegut expert en aquesta tècnica, oferirà aquest taller per a 12 persones en tres sessions. La primera el dissabte al matí al propi estand d’Swarovski Optik, els participants hauran de passar-hi per revisar l’equip que faran servir durant la sessió pràctica per tal que el professor pugui donar consells en la seva configuració i evitar perdre temps en això durant la sessió pràctica.\nLa sessió pràctica es farà dissabte a la tarda a la reserva natural de l’Alfacada a les 17 hores fins que ja no hi hagi prou llum per seguir practicant.\nLa tercera sessió tornarà a ser a l’estand d’Swarovski Optik el diumenge al matí per tal revisar les fotografies més interessants obtingudes durant la sessió pràctica i rebre consells per a evitar defectes i a millorar els resultats.\nNOTA: es pot participar al taller amb qualsevol equip i de qualsevol marca. d’Swarovski Optik cedirà un o dos equips per a que els participants al taller puguin practicar.


El Diumenge dia 30 de Desembre a l'acabar la missa major, vam fer tres voltejos per a celebrar el dia de la Sagrada Familia...\nREUNIÓ AMB EL L'ARQUEBISBE\nEl passat dia 27 de Desembre es va celebrar la ja tradicional reunió entre les colles de campaners i l'Arquebisbe D. Carlos Ozoro, on es van tractar diversos temes d'actualitat.\nFESTIVITAT DE SANTA BARBARÀ\nEl passat diumenge dia 2 de Desembre en la festivitat de la nostra patrona Santa Barbara ficarem en practica una exhibicio amb el campanomòbil amb la configuracio del mateix i l’interpretació de tocs i voltejos de l’epoca medieval.\nDesde asi vullc agrair la presencia de Françesq Llop i Pau Sarrio campaners de la Catedral de Valencia que estiguerem amb nosaltres, tambe agrair enormement a la nostra companya Ana Mº Castella Peiro per la seua inestimable ajuda.\nDespres d’aquest acte tingerem un dinar de germanor amb les nostres families ja que son elles les que mes pateixen la nostra aficció.\nCONSTITUCIÓ DE LA FEDERACIO DE CAMPANERS\nEl passat dissabte 1 de dessembre al barri de Campanar (Valencia) tinge lloc la constitució de la nova Federació de campaners Gremi de Campaners Valencians constituida per diferents colles de la comunitat Valenciana fins i tot de fora com es el cas de Caudete.\nLa presidencia a carrec dels campaners d’Ontinyent, la secretaria als campaners d’Albaida i la tesorería a carrec dels campaners de la Catedral de Valencia, el resto com a vocals son: campaners de Alberic, L’Alqueria de la Comtessa, Campanar, Morvedre, Massanassa, Moixent, Soneja, Caudete.\nHa segut un viatge llarc, durant molts anys diferents colles en diferents encontres sempre s’anomenat pero ha segut fins ara que per fi es una realitat. Per molts anys.\nDespres d’uns quants anys d’aletargament produit en aquella reunió al barri de Campanar (Valencia) per fi hem aconsegit cicatricar aquelles ferides i quin millor lloc que en Campanar.\nPublicado por Campaners de l'Alqueria en 8:29


ARCCI: Israel i nosaltres\nIsrael i nosaltres\nJosep-Lluís Carod sosté que la judeofòbia i la catalanofòbia van de bracet a Espanya i lamenta que Barcelona hagi sortit al mapa antisemita\nJosep-Lluis Carod-Rovira / Diputat al Parlament de Catalunya\nA Israel li passa, al món, semblantment a allò que, a Espanya, li ocorre a Catalunya. Tot és sentir o veure els mots-espurna (Israel, jueus, Catalunya, catalans) i a l'instant es cala el foc de la prevenció, la sospita o la criminalització immediata. El seu simple esment té la virtut de provocar reaccions irracionals de rebuig, alerta o culpabilització, de posar en guàrdia tothom, per si de cas... En absència de jueus autèntics en el paisatge espanyol, els catalans n'han fet la funció ("los judíos de España", en deia Baroja), tot convertint-se en jueus sobrevinguts, als quals s'apliquen tots els retrets, tòpics i prejudicis de l'antisemitisme, llevat d'haver mort Jesús, almenys fins ara: gent garrepa, interessada només pels diners, etc...\nMoltes pors i inseguretats de l'uniformisme identitari més ranci en relació amb l'altre, cap a allò que és diferent, s'han canalitzat, a Espanya, contra jueus i catalans, fent-ne sovint una sola cosa. El mateix Quevedo era capaç d'escriure, gairebé alhora, un libel antijueu i un altre d'anticatalà, potser un amb cada mà. Tot el rebuig del conservadorisme més tronat cap al progrés, la modernitat, els canvis, ha tingut també els mateixos destinataris: indústria, cultura, ciutat, ciència, mots claus també del catalanisme, han rebut per totes bandes.\nDesprés de la barbàrie de l'Holocaust, l'esquerra europea i els sectors més il·lustrats i liberals eren clarament proisraelians, segurament per la mala consciència i la vergonya de tot el que Europa havia permès al nazisme i també per l'hegemonia socialista en el moviment sionista d'aleshores. També, a la sortida de la dictadura, l'esquerra, i una part de la societat espanyoles del moment, tenien respecte i una certa admiració per Catalunya. Però una actitud i l'altra ja fa temps que han canviat de signe. Ahir i avui, a Espanya, judeofòbia i catalanofòbia van de bracet.\nMés enllà de la petjada jueva en la nostra història nacional, el catalanisme sempre s'ha sentit atret per alguns aspectes de la història del poble jueu: la consciència i complicitat de grup, la tenacitat a transmetre la identitat als descendents, en qualsevol lloc del món i en contextos difícils i dramàtics, la fascinació per la construcció del propi Estat nacional amb gent vinguda d'arreu, etc. No és estrany, doncs, que, el 1929, Rovira i Virgili es referís al "pútrid i fètid antisemitisme (que) encara és viu"; que, en néixer edicions 62, en ple franquisme, si el primer llibre editat era Nosaltres els valencians, de Joan Fuster, el segon títol fos L'Estat d'Israel. Ni tampoc que, el 1992, en la commemoració del cinc-cents aniversari de l'expulsió dels jueus, el Parlament català fos l'únic, dels dinou existents a tot l'Estat, on es va presentar, i aprovar per unanimitat, una resolució de condemna d'aquell fet, que jo mateix vaig tenir l'honor de redactar.\nL'antisemitisme d'ahir, la judeofòbia d'avui, tenen, de fet, arrels religioses, ahir instal·lades en l'integrisme catòlic, avui també en l'integrisme islàmic. Per això sorprèn, i només s'entén com a resultat de la desinformació i la simplicitat amb què s'adopten certes actituds, que, a més de la ultradreta, siguin, justament, certes esquerres, les bandereres de l'anti-Israel. No havíem quedat que la laïcitat era un valor de civilització? Com que no sembla que certes posicions s'hagin posat sota l'advocació del Vaticà ni tampoc de la Meca, les raons han de buscar-se en un altre lloc: el factor palestí, com a pretext per expressar, també, un antiamericanisme primari i tronat, en un moment de desorientació ideològica. Lamentablement, Espanya és l'Estat més antisemita d'Europa, però Barcelona ja ha aparegut dos cops, en poc temps, en el mateix mapa.\nSempre he defensat i defenso el dret del poble palestí a la construcció del seu propi Estat nacional independent i que Israel ha de retirar-se de Cisjordània. Però també el dret a l'existència de l'Estat d'Israel i a defensar-se dels atacs terroristes. Hamàs, amb qui ara s'entrevisten alguns grups polítics espanyols, sense que ningú no ho qüestioni, com la cosa més normal del món, tot i ser considerat terrorista per la Unió Europea i Estats Units, és, precisament, un dels obstacles més grans per a la creació de l'Estat palestí. Però això no converteix tots els palestins en terroristes. Com tampoc que la màxima autoritat islàmica de Jerusalem aprofités la ràdio berlinesa, a l'Alemanya de Hitler, per fer crides reiterades a matar jueus. Ni tots els jueus són dolents, ni tots els palestins bons, i a l'inrevés. Ni tots els ciutadans d'Israel pensen el mateix del seu govern, ni tots els musulmans poden ser sospitosos de res pel fet de tenir aquesta religió. Els problemes només seran resolts per la via política, no per les armes. La coexistència pacífica dels dos pobles només arribarà per l'acord i la negociació, no pels atemptats de suïcides o per l'enderrocament de les cases d'aquests.\nPer això, certes actituds i companyies no beneficien gens la solució del conflicte i, menys encara, el dret legítim dels palestins a ser Estat. No deixa de ser sospitós, però, que els únics musulmans objecte de simpatia política siguin, precisament, aquells que tenen un conflicte obert amb Israel. On són les veus de l'esquerra europea davant Txetxènia, davant Darfur, davant el Sàhara i, al seu moment, davant Bòsnia, musulmans tots ells? Encara recordo aquell esotèric "bombardegen Sèrbia perquè són d'esquerres", en boca d'un polític d'"esquerres". No té sentit, doncs, castigar i criminalitzar tot un poble i un país, pel simple fet de ser el poble que és i el país que és. I, menys encara, fer-ho de Catalunya estant.\nNotícia publicada al diari AVUI, pàgina 8. Dimecres, 7 d'octubre del 2009\npublicat per arcci a les 13:18\n7 d’octubre de 2009 a les 17:41\n8 d’octubre de 2009 a les 6:27\nCoherent i complert, molt bó, gràcies!\n8 d’octubre de 2009 a les 8:46


Recta final del procés d’elaboració del Pla Local de Joventut - Ajuntament de Torrelles\nPortada > Actualitat > Notícies > Recta final del procés d’elaboració del Pla Local de Joventut\nRecta final del procés d’elaboració del Pla Local de Joventut\nLa participació del jovent i la seva transició a la vida adulta són els dos eixos que marcaran les polítiques municipals en els propers anys\nDes de la regidoria de Joventut de l’Ajuntament s’elabora el Pla Local de Joventut (PLJ), un full de ruta que vol donar resposta a les necessitats i demandes del jovent de Torrelles. El procés es va iniciar a principis d’aquest 2020 amb una diagnosi que va permetre fer un retrat de la realitat juvenil del municipi a través d’un recull de dades secundàries estadístiques, la percepció de professionals de diferents àmbits i la visió dels mateixos nois i noies. Els processos participatius utilitzats van ser entrevistes, tallers participatius amb professionals i joves, qüestionaris en línia i enquestes a les xarxes socials. Amb els resultats d’aquesta diagnosi es van extreure un seguit de conclusions que han servit per a establir els eixos estratègics del pla i els programes i les diferents actuacions a desenvolupar. Els eixos principals que marcaran les polítiques de joventut en els propers anys són:\nLa participació i cohesió social. Preveu posar en marxa un seguit de programes relacionats amb l’oci i la cultura, l’esport, els hàbits saludables i les relacions igualitàries, la participació i la comunicació.\nLa transició a la vida adulta, que preveu programes relacionats amb l’educació-formació, el mercat laboral i l’habitatge.\nActualment ens trobem en la darrera fase de l’elaboració del pla. Properament es farà una reunió amb tots els grups municipals per a compartir els resultats de la diagnosi, les propostes que s’esdevenen i incorporar aquelles aportacions que siguin adients per al col·lectiu jove i factibles, tenint en compte els recursos humans i econòmics dels que disposa el consistori.


LA VOLTA AL CASTELLOT DE MOROR\nEl Castellot de Moror és una roca que captiva fortament la mirada de qualsevol excursionista. Vaig tenir el goig de poder-lo escalar i observar que havia uns esgraons repicats en la roca per poder-hi pujar. Té un xic d'element màgic. Bé a ser una mena de gran totem.\nEn aquesta excursió em plantejo fer un itinerari circular voltant-lo. Sortiré prop del Molí de Carrió on hauré de fer una mica de barranquisme després pujaré per una carena espectacular per damunt de la barrancada fins arribar al llogarret de Sant Martí de les Tombetes. En lloc de baixar pel camí principal em vaig al coll que hi ha al peu del Castellot i baixaré pel costat oposat fins retornar al barranc del pont i agafar el camí que puja fins el coll de la cova de sant Miquel i enllaçar amb el camí d'anada. Una meravella per als sentits.\nValoració: Itinerari molt interessant que ens permet descobrir racons com el molí de Carrió en l'espectacular barranc del Bosc, l'encisadora ermita de San…\nTRAVESSA PEL RIU MONTSANT: ULLDEMOLINS - ÀREA DE MARGALEF\nAquesta excursió està feta pensant en una propera sortida que faré a l'octubre amb l'autocar del Centre. És una sortida molt interessant ja que permet descobrir el Monsant des d'avall. Les parets dels congosts són impressionantment belles i justifiques amb escreix la travessa. Tothom hem fet el tram fins al Fraguerau i molts els tram de Margalef, però el tram del mig ja és menys concorregut perquè cal disposar d'una bona combinació de vehicles o en autocar com serà el cas.\nValoració: Itinerari molt interessant per descobrir una visió diferent del Montsant.\nDificultat: Baixa. La única dificultat és la llargada de l'excursió.\nDesnivell: + 525 m. - 700 m. Distància: 20,7 km\nTemps: 5 hores 31 minuts.\nAparco el cotxe a l'entrada d'Ulldemolins i vaig seguint els cartells que m'encaren cap a la ruta de les Ermites. Vaig donar la volta al poble per la dreta.\n7 min. Abandono la ronda i agafo una pista que davalla cap …\nPEL MONTSEC MÉS GENUÏ: EL BARRANC DE SANT ESTEVE\nParlant amb en Joan Vàzquez de la meva excursió Cercant baixadors pel Barranc del Bosc ell em va proposa una sortida més genuïna per descobrir racons amb encant pel nostre estimat Montsec. La part superior del barranc del Bosc sembla que es coneguda per la gent del país com barranc de Sant Esteve.\nEn Joan em proposa un repte, pujar a una balma que li crida l'atenció des de fa anys. Al seu peu hi ha marges de pedra que indicarien que aquella contrada havia estat conreada i en la balma podria haver un assentament estable. Així que caldrà portar material d'escalada. Aviat contrastem agendes i quedem per aquest diumenge.\nEsmorzem al corral del Sastre i ens posem a caminar. Serem en Joan, l'Antoni Satorra, l'Alba Muro, la Txell d'Ipcena i jo.\nEl corriol que avui seguim serà arranjat a l'estiu en el Camp de Treball d'Ipcena de l'estiu així que els temps es veuran reduïts amb facilitat.\nValoració: Itinerari molt interessant per descobrir un del…\nCAMI RAL DEL MONTSEC\nPer on va el camí ral del Montsec? Comenceu bé, una bona pregunta implicarà una bona resposta. El Montsec sempre ens guarda bones sorpreses. Quan vaig fer la cabanera que travessava el Montsec pel coll d'Ares vaig tenir l'agradable sorpresa de descobrir que a la vora de la cabanera havia el camí ral del Montsec, nom que em va dir un pastor de Sant Esteve. Pel vessant nord segueix el GR-3 però pel vessant sud ho volia repassar per fer una campanya de neteja i senyalització amb el suport del Joan de Balaguer.\nValoració: Itinerari de descoberta, cercant el camí ral del Montsec i la cabanera.\nDificultat: Mitjà, Tenint en compte el desnivell i que el sender no és gens evident.\nDesnivell: 670 m. Distància: 8,4 km\nTemps: 3 hores 07 minuts. Descripció de l'itinerari:\nAgafem la pista asfaltada que ens duu al coll d'Ares. Passem cal Massierol (restaurant...), les casetes del Centre Observació de l'Associació de Sabadell (a la dreta i no confondre amb el Ce…\nCERCANT BAIXADORS AL BARRANC DEL BOSC\nFeia temps que volia fer aquesta excursió que puja i baixa als diferents baixadors que conec que davallen al barranc del Bosc des del vessant de Cellers. Avui n'he fet 3 i n'hi ha dos més que no he pogut fer perquè el corriol que hi baixava estava molt brut però tot és qüestió de temps.\nEl rierol del Bosc duia molta aigua i m'era impossible anar de baixador a baixador pel torrent així que cada vegada havia de pujar i baixar. Algun dia enllaçaré per baix per tenir informació més fiable, encara que hauré d'anar amb el banyador.\nFa anys vaig descendir íntegrament el barranc del Bosc. Cal fer un parell de ràpels però no puc recordar en quin punt eren obligats.\nValoració:Aquesta excursió respon a l'interès per descobrir els antics camins que baixaven al barranc del bosc. Sols per amants del Montsec.\nDificultat: Mitja ja que tots els baixadors són per bon sender.\nDesnivell: 1000 m. Distància: 14,8 km\nTemps: 5 hores 10 minuts. Descripció de l'itinerari:\nDesnivell: 290 m. Distància: 4,2 km\nTemps: 2 hores 6 minuts. Descripció de l'itinerari:\nA la vora de la carretera hi ha un cartell que marca l'itinerari vers Vilano…\nTOMB PEL PUIG DE MEIÀ\nL'altre dia anava per la carretera del Pas Nou i vaig trobar un cartell a la carretera que pujava directament a l'ermita del Puig de Meià. La temptació va ser molt forta per una persona tan dèbil com jo així que quan vaig tenir un moment vaig decidir anar a fer aquest tomb circular molt interessant.\nValoració: Itinerari que ens permet fer un tomb prou interessant pujant al Puig de Meià on havia hagut el poble de Meià. Panoràmica excepcional. Baixem a Vilanova de Meià i evitem la carretera fins tornar al pont la Gata.\nDificultat: Baixa, encara que hi ha un tram sense sender on cal pujar cercant el millor corriol.\nDesnivell: 430 m. Distància: 6,4 kmTemps: 2 hores 6 minuts.\nPasso el pont la Gata i m'enfilo per un camí molt evident on hi ha uns trams de cadenes, totalment innecessàries. Considero un pecat agafar-les.\nAls 10 min. perdo el camí, tanta cadena i no marquen el sender dignament, però no em poso nerviós doncs sé on està l&#…


Contradiccions ... - TOTLLEIDA\nPer Joan Ramon Buixadera Última actualització Sep 9,2019\nTot sovint, com més mandra ens provoca fer una activitat, més necessitat de fer-la tenim. Som així de contradictoris, oi?\nMalgrat no portar gaire bé aquestes oscil·lacions de les temperatures, m’agrada no passar una bona part de la nit, i tot el dia, suant. Sembla, ara sí, que l’estiu tòrrid que hem tingut aquest any, ja s’ha acabat.\nQuan el cel encara no era ben fosc, sense gaires ganes, però convençut de què ho havia de fer, he sortit a córrer. El cap em bullia. Les cames, però, estaven prou bé i, amb aquest batibull d’idees i sensacions, m’he deixat anar. Els semáfors, avui còmplices, m’han facilitat l’accés a l’itinerari que havia previst. Poc m’importava, avui, el ritme de cursa, un cop començat, l’important era relaxar el cap.\nUn recorregut força pla, amb gent desconeguda passejant o, també, corrent, han sigut ideals per fer-me passar una bona estona. Més llarga, fins i tot, del que era la primera intenció.\nEn acabar, tot i no haver fet net dins del meu atabalat cap, la satisfacció de la feina feta ho ha compensat en bona mesura. Ara, alhora que toca esperar el dilluns, també toca descansar i recuperar forces per la nova setmana que està a punt de començar.\nJoan Ramon Buixadera 170 posts 0 comments\nEls presos i exiliats demanen una Diada «excepcional» que sigui la «millor avantsala» a la resposta a la sentència\nLA DOCTRINA DE LA MORT


Alternativa Española vol manifestar-se a Madrid el 10 de juliol per donar resposta a 'socialistes i nacionalistes' La República\nAlternativa Española vol manifestar-se a Madrid el 10 de juliol per donar resposta a ‘socialistes i nacionalistes’\nEl partit polític Alternativa Española (AES) ha convocat una manifestació el proper dissabte 10 de juliol davant la delegació de la Generalitat de Catalunya a Madrid per donar un ‘sí a Espanya’. El mateix dia que a Barcelona es farà la manifestació unitària convocada per Òmnium Cultural per defensar el dret a decidir, el partit espanyol ha organitzat la trobada per donar resposta a ‘socialistes i nacionalistes’. Avui al matí, el partit ha informat que la delegació del govern espanyol els ha denegat el permís per manifestar-se i el partit està valorant si suspèn l’acte, el trasllada de lloc o bé recorre la denegació.\nContra socialistes i nacionalistes. Aquest és el motiu pel qual està convocada una manifestació el proper dissabte 10 de juliol a Madrid. El partit polític Alternativa Española és l’organitzador de la manifestació que es celebrarà davant de la delegació de la Generalitat de Catalunya de la capital d’Espanya. Segons la formació política, fundada l’any 2003 i de caràcter catòlic confessional, la trobada s’ha convocat per donar resposta a aquells que volen dir no a Espanya després de la sentència de l’Estatut per part del Tribunal Constitucional.


Assumpta Montellà: emocions i llàgrimes en l'estrena teatral La Maternitat d'Elna\nemocions i llàgrimes en l'estrena teatral La Maternitat d'Elna\nLa darrera imatge que tinc del dissabte en el MUME és la de l’alcalde de La Jonquera Jordi Cabezas al costat de l’alcalde d’Elna Nicolás Garcia, nét de republicans espanyols, visiblament emocionats tots dos, un cop acabada la representació de l'obra teatral La Maternitat d'Elna a càrrec de la companyia Projecte Galilei. En Jordi Cabezas, amb la mirada, em va dir que no podia parlar...\nDurant l'obra vaig fixar-me com moltes persones ploraven, altres de mes grans, coetànis del que s'explicava, entenien millor que ningú el que era un exili i es tapaven la cara amb les mans, recordant segurament vivències que encara fan mal.\nEls més joves, deu ni dó la canalla i jovent que hi havia, van quedar muts pel pes emocional de la història.\nEls noranta minuts de l'obra van ser unes fortes càrregues de profunditat al nivell de flotació dels nostres sentiments.\nI tot plegat sense sentimentalismes ni llàgrima fàcil, al contrari. El respecte i la sensibilitat vers l'exili són els dos valors principals d'aquesta versió, lligats amb la música, fil conductor de tota l'obra. Un música que et transporta amb cançons que van des de Mompou, Chopin fins a La Mer de Charles Trenet, L'himne a l'amour d'Edith Piaf per acabar amb una ària de Haendel.\nDalt de l'escenari només dos protagonistes: Rosa Galindo, cantant i actuant i el pianista Luc Olivier Sànchez, dirigits magistralment per Josep Galindo. Ells dos, genials, excel.lents i entregats fins al final en aquest mar d'emocions, van anar desgranant els seus propis recursos expressius, donant vida en aquest univers d'evocacions de la Maternitat d'Elna.\nA la platea improvisada de la sala polivalent del MUME de la Jonquera, hi cabien 140 cadires totes plenes amb gent dreta pels passadissos i racons i amb moltes persones al carrer que no van poder entrar, malgrat l'esforç de la direcció del MUME per intentar encabir a tothom.\nDurant la representació estava pensant que allò era alguna cosa més que una obra de teatre, igual que el meu llibre, també és quelcom més que un treball de recerca. I recordava el primer contacte amb la Rosa Galindo i en Luc quan tot just començaven a construir l'espectacle...els assaigs, les rectificacions dels matisos en segons quin paràgrefs...tot fet amb una professionalitat no exempta d'afecte que ha contribuit en sumar encara més en els valors que comporta la Maternitat d'Elna.\nSegur que des del blog aniré anunciant tots els llocs per on passarà la companyia, però no us despisteu i no us la perdeu. De moment pel 25 d'octubre a Girona, dins el marc de Temporada Alta, es van esgotar totes les entrades el primer dia que es van posar a la venda.\nEstarem amatents doncs per allà on actuin\nMentrestant, aniré penjant opinions sobre l'obra : Pia Bosch\nQuins noranta minuts passats a la sala polivalent del MUME! El 27 de setembre de 2008, per a mi, es una data que em serà difícil oblidar.\nQuina mitja hora, passada al vestíbul del MUME veient com el públic ens donàvem de cops de colze per poder felicitar la Rosa Galindo i Luc Olivier!\nVan esdevenir uns dels cent vint minuts més ben aprofitats de la meva vida normal i teatral!\nRepunyetes Assumpta quina una que n'has armat amb el teu fabulós llibre «La maternitat d'Elna»! I espera't la cua que portarà aquest magnífic espectacle! Intueixo que serà una de les obres més vistes amb molt temps a Catalunya.\nD'entrada, el senyor Nicolàs García, Alcalde d'Elna, ja ha convidat al grup de teatre per representar l'obra a Elna.\nEs de suposar, i tan de bo sigui així, que molts pobles implicats en l'Exili Republicà prenguin la mateixa iniciativa que l'Alcalde d'Elna.\nI quan corri la veu, molts pobles de Catalunya i moltes ciutats, crec plenament que també demanaran al grup Projecte Galilei que també vagin a representar-la. L'obra i el grup que la representa s'ho mereixen. Al igual que tu, Assumpta, et mereixes el més gran dels reconeixements, per haver sabut escriure el llibre del qual se n'ha fet l'obra de teatre.\nRecomano a qualsevol persona, sensible o no a aquests esdeveniments que, al menys per dignitat històrica i homenatge als nostres avantpassats que van haver de patir el que l'Assumpta va escriure en el seu llibre i el que ens explica la Rosa Galindo a l'escenari, no passi desapercebut per ningú.\nQuan m'assabenti d'on i quan la tornen a representar, penso tornar a veure-la aquesta obra. Les condicions de la sala del MUME, tot i la valuosa voluntat que hi van posar els responsables,no eren massa idònies ni còmodes per veure i escoltar el drama que es representava.\nMoltes felicitats a totes i tots pel gran moment que es va viure dissabte dia 27 de setembre de 2008, al MUME (Museu de la Memòria de l'Exili) de La Jonquera.\nLeyendo tu comentario sobre el estreno del Musical me siento transportada a ese momento, participo mentalmente en todas las emociones que vivisteis... ¡Qué satisfacción para tí, querida amiga, por haber "tirado del hilo" de esa historia! Te pido por favor que nos informes de fechas y lugares donde se representará la obra, espero poder acercarme en alguna ocasión.\n29 de setembre de 2008 a les 21:06\nFelicitats Assumpta, per aquesta nova divulgació de la teva obra, sàpigues que esperarem que ens informis dels llocs que es representarà. Com no... esperem que a Mataró es pugi representar, t'esperem.\n30 de setembre de 2008 a les 15:59\nHola Assumpta, les dones de Mollet estem engrescades a portar l'obra al març, esperem que ens passis el contacte.\nAmb el teu permís utilitzo el teu blog per fer les meves gestions d'organització de la sortida al MUME, ja tenim tancada la data i volia preguntar al Milton quina opinió te del restaurant Font del Pla, ens ofereixen un menú de 10€.\nAssumpta ens veiem el proper divendres 24.\nPer la Lola!\nHola Lola! Sóc en Vicenç!\nDir-te que el dia que van estrenar al MUME «La Maternitat d'Elna», el 27 de setembre passat, després de l'espectacle jo vaig dormir a l'Hotel Tramuntana, però primer vaig sopar al restaurant Font del Pla i puc dir-te amb tota franquesa i confiança que hi vaig sopar molt bé. Massa bé! Perquè després la feinada que vaig tenir per adormir-me ja que em bullia l'estómac!\nProva'l, i ja em diràs el què.\n15 d’octubre de 2008 a les 0:22\nja vaig fer la primera gestió perquè la companyia de teatre es reservés el dia 8 de març, dia amunt, dia avall per anar a MOllet dins els actes de la jornada de la dona treballadora. Et passaré el correu electrònic de la persona que gestiona els bolos perquè concreteu. cap problema.\ni referent al lloc per anar a sopar, en Vicenç té tota la raó, es menja bé però per sopar una mica massa intens i costa dormir amb l'estomac tan ple...\nens veiem per la presentació del Setè Camió a Mollet,\n15 d’octubre de 2008 a les 7:52\nJa hem tancat el dinar amb el restaurant, gràcies pels vostres consells.\nQuins esteu a prop o us vingui de gust acostar-vos a Mollet, esteu convidats a gaudir de la trobada amb l'Assumpta (El setè camió) el proper divendres 24 a les 8 del vespre al Cird Joana Barcala, C/ Àngel Guimerà,(està ubicat prop del Museu Abellò, i de l'Ajuntament).\nDe ben segur que serà una tarda per recordar.\nAssumpta recorda't que la conferència està programada a les 8, si vols que et recolli en algun puesto truca'm o envia un correu.\nEm sento molt lligada a aquesta història i ara al muntatge d'en Galindo i en Ley. Breu muntatge de fotos i música per anunciar la representació de 'La Maternitat d'Elna' al Festival Temporada Alta de Girona, dins el programa de TVE La Mandrágora, emès el dia abans, el 24-X-8. Quan s'emeti el reportatge de l'obra, us avisaré. http://it.youtube.com/watch?v=EqSG0orlg2Q\n27 d’octubre de 2008 a les 2:41\nmoltes gràcies a tots. anirem sumant!!\n28 d’octubre de 2008 a les 11:28\nfelicitats. et vaig veure a TV3\n28 d’octubre de 2008 a les 12:04


Projecte de vida saludable, Manacor - Religiosas Pureza de María\nProjecte de vida saludable, Manacor\nHome > Noticias > Projecte de vida saludable, Manacor\n12 Dic Projecte de vida saludable, Manacor\nPosted at 11:39h in Noticias by mjesustorrente 0 Comments\nLa Pureza de María Manacor, dins l’etapa de secundària, ha posat en marxa el Projecte Vida Saludable amb l’objectiu de conscienciar l’alumnat sobre el fet que una dieta equilibrada i la pràctica d’esport són indispensables per mantenir una bona salut. El projecte sorgeix de la necessitat d’eliminar falses creences sobre alimentació i activitat física en els adolescents, i inculcar-los hàbits saludables i una millora de la seva alimentació.\nDurant tot el curs es treballaran continguts relacionats amb l’alimentació, la nutrició i l’exercici físic; i es tractaran temes com la piràmide nutricional, el problema de l’obesitat, i els trastorns de la conducta alimentària. El Projecte no es vol limitar només a un caire acadèmic, sinó que també vol ser una oportunitat clara i concreta de sensibilitzar els alumnes i millorar la seva alimentació i hàbits saludables.\nEn aquest sentit, el Projecte Vida Saludable inclou un pla d’entrenament d’exercici físic destinat a l’alumnat d’ESO i dirigit pel professor d’Educació Física, Miquel Grimalt. Les activitats, que començaren el passat mes d’octubre, inclouen des d’entrenaments d’esports al pati del centre, fins a carreres d’atletisme i exercicis de força a la Pista d’Atletisme de Manacor. El passat dissabte, 8 de novembre, els alumnes varen participar en una excursió en bicicleta per la Via Verda de Manacor a Son Servera. La propera activitat serà un entrenament de diverses modalitats esportives al propi centre que tindrà lloc el dissabte 29 de novembre. A més, dia 14 de desembre els alumnes faran una ruta de senderisme per la Serra de Tramuntana.\nUna de les activitats més importants i conegudes que organitza el nostre centre són les Olimpíades que enguany se celebraran a València els dies 26, 27, 28 de febrer i 1 de març. Un grup d’estudiants de Manacor participaran en diferents esports, a més de tenir l’honor de fer l’acte d’obertura amb un ball que preparen alumnes de tot Educació Secundària.\nPer tal que els alumnes assoleixin la importància d’un bon berenar, s’han organitzat berenars saludables els dies que hi ha sortides culturals. Aquestes jornades, els estudiants es concentren a les vuit del matí al menjador de l’escola i gaudeixen tot junts d’un berenar saludable i complet.


“El capitalisme nepotista que pateix Espanya deriva en salaris baixos”\nEl catedràtic de la Universitat de València adverteix en el seu últim llibre que la baixa productivitat de l’economia espanyola pot condemnar el país a la pobresa en un context marcat pel canvi tecnològic i la competència asiàtica\n30/04/2017 - 00:12h\nJordi Palafox, a la Nau, seu de la Universitat de València des que es va fundar. JESÚS CÍSCAR\nJordi Palafox (València, 1952) ha estat professor visitant en diverses universitats prestigioses (Berkeley o Roskilde, Dinamarca) i és catedràtic d’història econòmica en la Universitat de València. Després de jubilar-se, ha escrit Cuatro vientos en contra. El porvenir económico de España .\nL’assaig alerta, excepte un canvi de rumb radical, de l’inexorable empobriment d’Espanya en un context global marcat pel domini de la Xina, l’escassa integració de les empreses espanyoles en les cadenes de valor globals, la baixa productivitat (per l’escassa formació de treballadors i d’empresaris) i el pèssim funcionament de les institucions.\nPregunta: Vosté manté que Espanya no podrà mantenir l’estat del benestar sense canvis en l’estructura productiva.\nResposta. Ser mileurista fa 15 anys era la pitjor cosa i ara la majoria dels treballadors ni tan sols somien aquest salari. Això demostra que l’economia mundial canvia de manera rapidíssima i Espanya no s’adapta a aquest context, en què no solament hi ha actors nous i potents, sobretot la Xina i altres països del sud-est asiàtic, sinó també noves formes de produir béns molt diversos que fa pocs anys no existien.\nQui n’és el responsable? Vosté exculpa els últims presidents del Govern, José Luis Rodríguez Zapatero i Mariano Rajoy, d’un problema estructural.\nNo els exculpe, els culpe de no haver pres mesures per a canviar aquests problemes estructurals, però és cert que van trobar una situació enquistada des de feia temps: la pèrdua de competitivitat –per la baixa productivitat– de l’economia espanyola.\nCulpa parcialment de la situació l’aversió al canvi –“les pautes de comportament”– de la majoria dels espanyols.\nUna part important de la societat, per raons històriques, sociològiques i d’altres, pensa que uns altres han de resoldre els problemes. A més, hi ha connivència entre determinats interessos econòmics i l’Estat. Això és part del problema institucional que comente en el llibre. Es creen barreres d’entrada per totes dues bandes per a evitar l’entrada en el sistema d’empreses que podrien innovar i augmentar la productivitat.\nSosté que la globalització és irreversible. Com es pot enganxar Espanya a aquest tren?\nLa solució ha de ser col·lectiva i exigeix canvis radicals en la percepció de la situació, tant de la societat com dels governants. Si pensem que, elegint cada quatre anys diferents responsables públics, tot açò canviarà, sí que estem bé! Per la via de l’oferta dels governants cap país no ha millorat.\nJordi Palafox. JESÚS CÍSCAR\nQuines reformes ha d’exigir la societat?\nNo tinc respostes concloents. El problema és que les posicions estan molt allunyades. Els uns (l’esquerra) estan ancorats en el discurs de l’austeritat suïcida. Els altres [la dreta] pensen que, quan el PIB creixerà, tot es resoldrà. No hi ha elements comuns en aquests discursos, apel·lació a alguns canvis, no necessàriament radicals, que milloren la productivitat de l’economia. Malgrat tot, sóc optimista. Els espanyols responen als incentius correctes de la mateixa manera que en altres països.\nAra bé, si protegeixes la mineria espanyola davant del carbó estranger, més competitiu, per la pressió social, eleves el preu de l’energia i els costos de les empreses i fas mal a la competitivitat de les empreses. Quan l’Administració espanyola és menys àgil i eficient que la d’altres països, afecta la productivitat. Quan alguns sectors es protegeixen de la competència, ets menys productiu.\nSense valor afegit, no hi ha bones faenes ni salaris millors. Com es genera valor?\nSóc optimista pel que fa a la capacitat d’innovar d’una gran part de la societat espanyola, i això es pot fer per la via del màrqueting o dels serveis, no necessàriament amb la reindustrialització, que veig improbable. Per exemple, unes taronges exportades a França, però empaquetades amb classe –una caixa bonica, embolicades en paper estampat–, multipliquen el seu valor exponencialment. Això també és innovar. Cal donar suport a aquestes forces productives, que, per cert, un polític no pot triar des d’un despatx.\nVosté critica les solucions simplistes que alguns gurus ofereixen per televisió sobre els problemes de l’economia espanyola. Economistes com José Carlos Díez o Daniel Lacalle són nocius?\nNo pense que siguen negatius, però lamente que no hi haja altres experts que generen titulars menys cridaners, però més eficaços, per a millorar la qualitat del debat i la productivitat de l’economia espanyola. Sense aquest debat, els joves viuran pitjor que la generació anterior.\nQuan es tornarà al nivell de riquesa previ a la punxada de l’“espectacular bambolla especulativa”?\nEl PIB per capita es recuperarà enguany o el 2018, però la riquesa mitjana continuarà sent inferior. Els salaris, com mostren alguns exemples històrics, poden tardar a recuperar-se encara que l’economia cresca. I, a Espanya, el baix nivell dels salaris després de la crisi és un reflex de la falta de competitivitat del país en el nou entorn global.\nVosté és molt crític amb els resultats del sistema educatiu i, també, amb la preparació dels treballadors i dels empresaris.\nHe volgut incidir en la necessitat d’evitar salts mortals, fal·làcies narratives. Es parla de falta de productivitat i, de vegades, se’n culpa els treballadors, i això vol dir que el capital humà és roín i cal millorar el sistema educatiu. En aquest discurs hi ha mancances, perquè la productivitat, per exemple, també depén de les decisions estratègiques dels directius.\nCal reformar l’educació per a conciliar el foment de la capacitat crítica i l’ocupabilitat amb més recursos, però cal introduir canvis també de mètode i de contingut. A més, cal abordar el problema dels aturats de llarga durada. El fracàs de les polítiques actives d’ocupació és escandalós. I els contractes curts i precaris van directament contra la formació del treballador i la seua productivitat.\nPer què tenim empresaris roïns o millorables?\nLa història d’Espanya demostraria que, per motius culturals, religiosos i institucionals –les barreres d’entrada a nous competidors per errors de l’Administració i per les maniobres de lobbys empresarials, el capitalisme nepotista–, s’ha creat un entorn poc propici a l’emprenedoria. Necessitem més mercat, però mercat ben regulat.\nNo li agrada el terme “capitalisme de col·legues”, però vosté carrega contra els privilegis o avantatges que l’Estat concedeix a certs sectors empresarials. Quins?\nCrec que el terme “capitalisme nepotista” defineix millor els nostres mals, entés com tot avantatge obtingut en el mercat que prové de les relacions amb el poder i no de l’eficiència. Potser l’energia espanyola és de les més cares d’Europa per la captura del regulador, els costos tan elevats a Espanya d’un mer tràmit com el fet d’anar a cal notari, la capacitat que tenien els registradors de la propietat de restringir la seua competència fins fa poc, la ineficiència de l’Administració entre certa indiferència general, té l’explicació en el capitalisme nepotista. Aquesta és una de les causes de la baixa productivitat i aquesta, al seu torn, deriva en salaris baixos.\n“ Els espanyols no veuen la solució, ni tan sols veuen el problema”, diu en el llibre.\nEls mitjans de comunicació no entren en el debat i els ciutadans deleguen massa en els seus representants públics; a més, pensen –així es diu en alguna investigació– que no tenen influència sobre ells. Es desentenen del problema; per tant, no poden veure la solució.\n“ Bomba de rellotgeria”, “insostenible”. Què passarà amb el sistema de pensions a Espanya?\nEls experts constaten que la població espanyola envelleix ràpidament i la part que produeix béns i serveis d’on ixen els recursos per a pagar pensions i l’estat del benestar és cada vegada més reduïda en termes relatius. O els que sostenen el sistema tenen millors salaris –fet que depén de la productivitat, i ací no hi ha bones notícies– o no es podrà mantenir el sistema actual.\nEl canvi de model productiu li sembla difícil, un mantra de què tots parlen sense saber molt bé què és.\nUn canvi com eixe no es fa de la nit al matí. Cal a més a més fugir de les pretensions tan freqüents encara entre els gestors públics de saber, pel fet d'ocupar un carrec, quins són el sectors de futur en lloc de promoure la igualtat d'oportunitats de tots els emprenedors que generen el cercle virtuos de valor afegit elevat i occupació.\nPerò a més el model actual té beneficiaris molt clars: els sectors privilegiats per l'acció pública, el més conegut dels quals, que no únic, és el eléctric com demostra Carlos Sebastián en el seu llibre 'La españa estancada' que cite repetidament al llibre. Si la gestió pública no adopta decisions per a acabar amb eixos privilegis és impossible que les declaracions d'intencions es transformen en fets.\nVosté és molt crític amb ells. Per què fracassen els plans d’ocupació multimilionaris de les comunitats autònomes?\nTots els experts constaten que no serveixen per a res, o de ben poc. En nou autonomies hi ha processos judicials oberts per malversació dels recursos dedicats a l’ocupació. Alguna cosa ha fallat i el sistema no es canvia, no es controla l’ús dels diners, ni l’eficàcia dels cursos. Els sindicats i els empresaris, receptors i gestors dels diners, no han tingut cap interés a millorar el sistema. Els governants, tampoc.\nIncideix, al llarg del llibre, en el funcionament tan deficient de l’Administració a Espanya.\nEl blindatge dels funcionaris va respondre a l’objectiu d’assolir la independència de l’Administració respecte dels poders fàctics, fet que tenia sentit en l’Espanya de la Restauració, però som al segle xxi . Com es controla l’exercici dels funcionaris? De cap manera. Quin incentiu tenen per a treballar de la millor manera possible? Cap. Quina part de retribució variable? Normalment, cap. Les condicions laborals dels funcionaris són privilegiades.\nVosté ha estat militant del PSPV-PSOE, partit que governa, en coalició amb Compromís, a la Comunitat Valenciana. Com valora la seua gestió econòmica?\nEl Govern valencià ni malgasta ni malversa. És un avenç. Dit això, mira massa al passat [la gestió del PP] i poc envers el futur, no sabem on volen que siguem l’any 2025. A més, la seua política està massa vinculada a la pota assistencial –ajudar els necessitats, fet que és positiu–, però poc a fomentar l’activitat econòmica. El Consell es preocupa més per donar un peix al pobre que ensenyar-lo a pescar. Això em preocupa.