ENTRENAMENTS GRUP - TERRASSA :: Veure tema - 30 gener 2010 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\n30 gener 2010 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nPublicat: Dv Gen 29, 2010 12:57 pm Assumpte: 30 gener 2010 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nNo hase falta disir nada más\nEditat per darrera vegada per Mossener el Dv Feb 05, 2010 10:44 am, editat 1 cop en total\nPublicat: Dl Feb 01, 2010 5:23 pm Assumpte:\nFeia dies que no anàvem a l'Hospital. Avui, aquest ha estat el camí. Es baixa quasi sense parar fins passar pels bonics entorns de Torrebonica i tindrem la primera pujada. Prèviament a l'antiga estació de tren, que ara resta tancada, es fa un punt on ens aglutinem. Alguns retorne a cercar amics que venen, altres fan repòs, i els més xerrem. Tot molt bonic.\nFem una xic de baixada fins un torrent, que n'hi ha molts i ens enfilem fins uns camins on hi veiem camps amb una antiga masia, que s'aguanta per un fil.\nHi ha unes oliveres que franquegen el camí. Un espantaocells que no se a qui espanta, donat que algú la malmès. El pagès, te una gama d'invents per foragitar les aus com; discos, cd's, plàstics. En definitiva elements que provoquin temor i no se li cruspeixin les olives.\nVistes senyorials de Torrebonica\nDesprés de la pujada anem plans\nJaume i un nou mossenaire, dels amics Pantaurells\nDesprés de la següent pujada, amb en Jaume, en Casasola i en Robert que ja és de nou un habitual.\nJosep Mª i Jordi, anaven vestits de conjunt\nLloc on ens tornem a fer una pinya, amb la masia que no es veu massa sòlida, però si entorn maco\nAquí fèiem un segon canvi, amb en Joan Carles seguit per en Martí\nDavid sempre rialler, seguit pels germans Expósito, amics mossenaires i gerents de Califòrnia Sport\nAmb més mossenaires. Cada setmana ens venen nous amics, de la ma de'n Barto i també de'n Garreta. Ja aprendrem els noms, s'hi tornen. Tant de bo.\nEn Lluís sempre que pot lluu un bon humor. Avui encara més, donat que venia el seu fill. S'ha d'anar al en compte que de vegades ens fa broma i has d'esperar cinc segons per veure si se l'hi escap la rialla per sota el nas.\nI ara uns quants tornem a casa tot corrent. El tiet Agustí, Joan Carles, Javi i Carles. També en Rafa, que no es veu a la fotografia.\nDues mossenaires que han vingut un parell de vegades i que ens hem trobat tot passejant prop de Can Motlló.\nPublicat: Dl Feb 01, 2010 5:25 pm Assumpte:\nEn Joan ve sempre que pot i és sovint. Discret i sempre encantat amb tot el que fem i amb ganes de fer grup. S'està estrenant en moltes proves i se'l veu feliç de córrer. Ell mateix ens fa el seu currículum atlètic per que tots el coneguem una mica més, donat que cadascú de vosaltres sou persones importantíssimes: tots.\nDeia en Joan;\nHola, em dic Joan, tinc 54 anys. Soc de Terrassa i tot just ara fa un any que vaig conèixer aquest grup d’entrenament de mossenaires.\nCom a novell de l’atletisme, porto dos anys corrent, i a les meves primeres sessions venia amb el dubte de si podria seguir al grup, de si donaria la talla,...Bé, doncs està sent una experiència estupenda i gaudeixo moltíssim, tant per l’ambient, pels consells rebuts com pels molts racons que he anat descobrint. És tot un luxe.\nVull donar un agraïment molt especial a la seva “alma mater” Pep per la seva entrega i il·lusió.\nHe estat participant en carreres de 10 Km. així com en diverses mitges maratons acompanyat pels meus fills. Fa un any vaig participar a la Behobia-Sant Sebastián i aquest passat setembre vaig debutar a la meva primera marató a Berlín (gràcies a Casi, Miguel, Ferran,...per tots els seus bons consells i plans d’entrenament).\nM’il·lusiona moltíssim seguir entrenant a MH amb tots vosaltres i espero que aquest punt únic de trobada no es perdi.\nUna abraçada molt gran i fins el proper dissabte.\nEditat per darrera vegada per Pep Moliner el Dv Feb 01, 2019 9:01 pm, editat 1 cop en total\nPublicat: Dl Feb 01, 2010 8:06 pm Assumpte:\nMare meva Pep, quins records m´has donat al veure la primera foto de l´antic edifici de Torrebonica " la de truites que havien menjat amb la familia i mazorcas de maiz que agafavem". Bon reportatge i entreno!!!!\nPublicat: Dc Feb 03, 2010 10:33 pm Assumpte:\nJoan Viñas els consells son sempre bons pero les cames son teves i l'esforç tambe ara hauria de fer la teva 2na marato i aqui a casa la de Barcelona a vuere si t'animes Mossenaires


Vorberghof Ramsau am Dachstein Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVorberg 24, Ramsau am Dachstein, Ramsau am Dachstein, Àustria, 8972 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Vorberghof està situat idealment a Ramsau; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Vorberghof, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Habitació familiar, bar, biblioteca són només algunes de les comoditats que fan que Vorberghof sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), esquí, parc infantil, ping pong, equitació, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Vorberghof.\nTots els tipus de viatgers (58) Parelles (22) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (6) Grups (6)


Més de 400 joves defineixen el futur d’Escoltes Catalans aquest dissabte durant el V Congrés - Escoltes catalans\nMés de 400 joves defineixen el futur d’Escoltes Catalans aquest dissabte durant el V Congrés\nS’organitzaran 14 debats simultanis al voltant de l’educació d’infants i joves i el rol social i polític de l’Associació.\nAmb les conclusions que s’extreguin s’elaborarà el pla estratègic de l’entitat.\nEl V Congrés d’Escoltes Catalans es celebrarà en format virtual.\nBarcelona 22 d’octubre de 2020.- Més de 400 joves d’Escoltes Catalans entre caps (educadores voluntàries) i claneres (joves en l’última etapa educativa de l’agrupament) participaran, aquest dissabte 24 d’octubre, en el V Congrés, un espai per analitzar i repensar la tasca educativa que es duu a terme des dels agrupaments escoltes i també a nivell associatiu per tal d’adaptar-la als reptes socials actuals.\nAl llarg del V Congrés els i les joves reflexionaran sobre el seu paper com a educadores, com afavorir l’apoderament infantil i juvenil, la implicació social i política dels agrupaments escoltes i el conjunt de l’Associació en les lluites compartides, a nivell local i global, així com la contribució a la construcció nacional, sempre des d’una perspectiva juvenil, entre moltes d’altres qüestions. De les conclusions que s’extreguin de tots els debats en sorgiran les noves línies polítiques i estratègiques d’Escoltes Catalans pels propers anys.\nEscoltes Catalans organitza cada 10 anys aproximadament un congrés. El d’aquest proper dissabte es celebra per primera vegada en format virtual per tal d’afavorir el compliment de les mesures imposades degut a la COVID-19. L’adaptació a aquest format implica un repte logístic i associatiu ja que, per primera vegada, l’associació gestionarà la participació i presa de decisions col·lectives per vies telemàtiques. Precisament en l’actual context, l’entitat considera més necessari que mai teixir una proposta encaminada a la defensa dels drets dels infants i joves i a garantir la implicació política del jovent en els debats públics. El V Congrés serà la culminació d’un treball intern previ realitzat durant el curs anterior per tal de reflexionar al voltant dels 14 eixos de debat.\nEl V Congrés arrencarà aquest dissabte 24 d’octubre a partir de les 10h del matí i s’allargarà fins a les 19h. L’acte de clausura, conduït per la periodista Bea Doudu, comptarà amb la participació de la Secretària d’Infància, Adolescència i Joventut, la Sra. Georgina Oliva i la Directora General de Joventut, la Sra. Laia Girós.\nDossier del V Congrés Escoltes Catalans


Bloc - Compromís per Silla: GUANYA EL BIPARTIDISME, PERDEM ELS VALENCIANS\nGUANYA EL BIPARTIDISME, PERDEM ELS VALENCIANS\nEl PSOE li ha guanyat les eleccions al PP a l’Estat Espanyol, i al País Valencià ha estat al revés, el PP és qui ha guanyat. En els dos casos el resultat ha estat negatiu per als valencians i els nostres interessos, perquè continuarem amb un País Valencià governat per un partit que, a contracorrent del govern central, seguirà amb la seua política de victimisme mediàtic, mitjançant l’infame i manipulat Canal 9 (agua para todos, l’AVE, manca de finançament, la inseguretat...); i amb un govern a Madrid on els socialistes valencians no pinten res. Una vegada més els valencians han votat en clau madrilenya, sense pensar què és bo per al País Valencià i consolidant la tragèdia del bipartidisme.\nMentre els valencians no ens assabentàvem de la pel·lícula, els catalans ens han donat una lliçó del que es defensar els seus interessos: han guanyat pes en l’estructura del PSOE gràcies als magnífics resultat dels socialistes a Catalunya i, per tant, tindran més ministres i més influència; i han incrementat el nombre de diputats nacionalistes de CiU, que passen de 10 a 11, consolidant-se com la força que necessita Zapatero per a governar. O siga que els catalans han guanyat influència des de dins del PSOE i des de fora amb CiU, i això el que significa és que ells eixiran guanyant, mentre que els que acabaran pagant el pato som els que li hem donat una gran victòria al perdedor de les eleccions nacionals i això, que no ens càpiga el menor dubte, ho pagarem ben pagat.\nEn aquesta legislatura s’ha de negociar el finançament autonòmic i es obvi que amb la manca de influència real que ens ha quedat als valencians a Madrid anem a perdre altres 4 anys entre laments i greuges, mentre andalusos i catalans aprofitaran per arreglar-se un finançament que acabarem pagant els valencians. Mentre no entenguem que cal una veu valenciana a Madrid, com la que representem els valencianistes del Bloc, continuarem sent els territori oblidat pel PP i pel PSOE, que només ens volen per a pagar i callar.\nUnes dades que els serviran de mostra de com el bipartidisme espanyol tracta els valencians. Fa deu anys el Congrés dels Diputats va aprovar, amb l’abstenció del PP, que aleshores era el partit del govern, una resolució per la qual s’instava el govern que publicara periòdicament les balances fiscals, que són la diferencia entre el que paguem i el que rebem en inversions cada comunitat autònoma, en relació amb la hisenda central. De moment no n’han publicada cap de oficial ni els governs del PP ni els del PSOE, però les estimacions que han fet diverses universitats i el departament d’estudis del Banc Bilbao-Vizcaya ens diuen que el resultat és un dèficit fiscal per al País Valencià de 3.762 milions d’euros l’any 2000, aproximadament el 6’3 % del PIB. És a dir, a Madrid es queden amb 600,000 milions de les antigues pessetes dels diners que paguem els valencians!\nEl pitjor de tot és que ens volen vendre que com els valencians tenim més de tot, també hem de pagar més, però eixa és una mentida més del bipartit espanyol (PP-PSOE) ja que els valencians tenim una renda mitjana respecte de l’espanyola del 91%, és a dir, no som més rics que els demés, sinó al contrari, som de les comunitats autònomes amb una renda per càpita més baixa a tot l’Estat Espanyol i malgrat tot som dels que més paguem. Això ens passa per no tindre una veu valenciana a Madrid com tenen Bascos, Gallecs i Catalans. Podem continuar enganyant-nos pensant que el PP és millor per als valencians que el PSOE o a l’inrevés, però la realitat és que tots dos són nocius per a nosaltres, només els interessem per a treure rèdit partidista i després oblidar-se de nosaltres. Nosaltres som així i mentre hi ha gent, a la resta de l’estat, que no es mamen el dit, nosaltres sí, i amb molt de gust pel que es veu.\nPublicat per Bloc de Silla el dia 11.3.08\nEtiquetes: balances fiscals, bipartidisme, centralisme, Generals 2008, valoració\nBAIXAULI ÉS ESBRONCAT PER LES FALLES\nCAL EDUCAR PER LA PAU\nENVIA SMS GRATIS DES DE LA WEB DEL BLOC!\nENTRE EL PP I EL PSOE, LA CASA PER AGRANAR\nLA VEU VALENCIANISTA A MADRID: BLOC+INICIATIVA+VERDS


són dolentes les espelmes? per què les espelmes perfumades alliberen fums tòxics | inclusaodiferente.net\nNo hi ha res millor que una espelma perfumada. Tan elegant, tan dolç i tan ... tòxic? Alguns tipus de ceres que s’utilitzen habitualment en espelmes perfumades omplen les nostres llars amb fums tòxics i cancerígens. El que és un problema real, ja que el 81% de nosaltres utilitza regularment productes per a la cura de l’aire, com espelmes a les nostres cases.\nAl gener, Michael Gove, aleshores de Seguretat Mediambiental, va dur a terme una guerra contra les espelmes perfumades com a part de la seva Llei de l’aire net, instant les manufactures a reduir les emissions en un intent de reduir la contaminació de l’aire interior. A més de les estufes que cremen llenya i carbó i els fogons incòmodes interiors, les espelmes són una font important de contaminació interior que pot provocar un empitjorament de les condicions de salut com l’asma i el càncer de pulmó.\nPerò no us preocupeu: no totes les espelmes contenen cancerígens i productes químics nocius. GLAMOR es va atrapar amb Nicola Elliott, defensor de les espelmes netes i fundador de Neom, per descobrir exactament què hauríeu de mirar quan escolliu el vostre aroma casolà.\nmahershala ali nua\nQuins tipus d’espelmes et fan mal?\nSegons Nicola, el principal delinqüent quan es tracta d’espelmes nocives és la cera de parafina; La parafina deriva del petroli que és un dels majors contribuents ambientals del diòxid de carboni. Conté fins a 11 compostos cancerígens contaminants per l'aire tòxics i per tant perjudicials per al nostre medi ambient i la nostra salut. '\nPer què les marques utilitzen parafina si és tan dolenta?\n“El cost és definitivament un factor per a les marques, ja que la parafina és molt més barata que altres tipus. A més, l’ús d’una cera tòxica permet una fragància olorosa més forta, però, al mateix temps, obtindreu una flama fumosa i suau i una cremada desigual ”.\nHi ha ceres segures d’espelmes?\nPer sort, hi ha moltes alternatives no tòxiques per triar, de manera que no haureu de renunciar a les espelmes totes juntes. 'Les cebes vegetals, de soja, de cera d'abella i de coco són alternatives molt més ecològiques a la parafina', afirma Nicola. “Són completament sans i no tenen toxines; són lliures de contingut petroquímic, totes renovables, sostenibles i biodegradables i lliures de pesticides i herbicides. Són sense fum i sense sutge i es tradueix en una espelma més llarga que crema fins a la vora i fins a la part inferior fins que no es deixi perdre la cera. ' Ens sembla molt bé.\nQuè passa amb el perfum i els olis essencials? Estan bé?\nLa cera a part, també hi ha el problema dels ingredients dins de la cera, i, per desgràcia, no és exactament endavant. 'La majoria de productes químics que es troben en la fragància sintètica provenen del petroli i el gas natural i, considerant que el 60% del que poseu a la pell és absorbit pel flux de sang, realment voldríeu evitar qualsevol cosa que no sigui 100% natural'.\nSegons Nicola, l’ús d’olis essencials naturals en lloc de sintètics crea espelmes que no només fan olor increïble, sinó que també ofereixen veritables beneficis terapèutics, ja que els olis essencials s’utilitzen en medicina alternativa i aromacologia.\nBé, doncs, com sé si una espelma està segura?\nCom en qualsevol producte de bellesa: sempre heu de comprovar, l’etiqueta! “Sempre comproveu la llista d’ingredients a la part posterior del paquet; hauríeu de buscar cera sense perfumar ni perfumada (perfumada amb olis essencials) ”, aconsella Nicola. 'Mireu les ceres vegetals, de soja, de cera d'abelles o de coco i eviti qualsevol que contingui parafina.' Notat\nCom controlar els vostres diners per obtenir un millor benestar financer, si teniu la sensació de no controlar els vostres diners\nPer a un mínim esforç i un màxim efecte, recorrem a aquests monos súper elegants


L’ELECTRICITAT MÉS CARA D’EUROPA\n27 de juny de 2015 Energia\nL’abús de les elèctriques, que s’inicià amb Rodrigo de Rato, continua. Quan l’any 2002 Rato era l’excel·lentíssim senyor ministre, va facilitar a les elèctriques uns guanys desmesurats sota l’excusa de liberalitzar el mercat. Els resultats superpositius en els comptes d’explotació, per damunt de les seves homònimes europees, continuaren ” in crescendo” amb el govern de José Luis Rodríguez Zapatero i no s’han aturat durant el període de Mariano Rajoy a pesar que la crisi ha fet baixar intensament el consum.\nEl passat mes de maig Eurostat va publicar les dades dels preus de l’electricitat de tots els estats europeus en l’últim semestre de 2014. Desglossant la informació podem veure com el cost real de l’electricitat sense impostos, allò que paguem a les elèctriques, ens situa en quart lloc: Irlanda, Gran Bretanya, Xipre, Espanya,… Si consideren que Irlanda i Xipre, per la seva condició d’illes, tenen més dificultats per ser elèctricament autosuficients, quedem com la segona tarifa més cara d’Europa. Lluny d’Itàlia, Portugal o Grècia, països també castigats per la crisi.\nPerò compte, això no és tot. Allò que va ser acordat amb les elèctriques no és possible pagar-ho amb la recaptació obtinguda any rere any. La “baixa” tarifa elèctrica aplicada des del 2005 ha acumulat un dèficit, anomenat “dèficit de tarifa”, que no ha parat d’incrementar-se.\nAixí doncs, a pesar de suportar la segona tarifa més alta d’Europa, actualment els consumidors devem a les elèctriques, tal com recordava fa uns dies l’agència internacional Moody’s, ni més ni menys que 24.000 milions d’euros. Quantitat que el govern espanyol espera costejar en successives modificacions de la tarifa.\nMentre, per aguantar el dèficit, es paguen interessos als grups inversors estrangers i el seu cost és una part significativa del conjunt del deute extern i la famosa prima de risc… perquè després haguem de sentir a dir que no hi ha diners.\nComparació dels preus 2014 (1)


Mural de la Sonda de Paper TOTS FEM BAGES contra el racisme\nEnviat per ferran el dc., 26/11/2014 - 18:55\nFinal de trajecte del llibre d'artista itinerant\nAquest mural suposa el final de trajecte de la Tots Fem Bages, el sisè llibre d’artista col·laboratiu de la campanya Sondes de Paper. Aquest volum ha estat dedicat a difondre el missatge contra el racisme i la xenofòbia de l’organització TOTS FEM BAGES que vam presentar ara fa un any. Moltes gràcies per la vostra tasca!\nLa Sonda continua!\nPodeu veure les imatges de les intervencions del mural i de la resta d'artistes a l'àlbum picasa de la Sonda: TOTS FEM BAGES. Podeu veure també aquesta i les altres sondes a la 4ª Exposició de Sondes de Paper a la Llibreria Papasseit de Manresa.\n4ª Exposició de Sondes de Paper


Festival de Curtmetratges de Nules - FESOHCURT: Bases\nBases Edició FESOHCURT – Festival de Curtmetratges de Nules\nEl Comitè coordinador del “FESOHCURT – Festival de Curtmetratges de Nules”, per acord unànime pres en la reunió celebrada el 24-02-2020, convoca el concurs de la quarta edició i estableix les BASES que l’han de regir:\n1. La 4a edició del festival tindrà lloc a la localitat de Nules, els dies 16, 17 i 18 d'octubre de 2020 al Teatre Alcázar de Nules. És un festival genèric i competitiu.\ni) Directament des del formulari d’inscripció a través d’un enllaç en streaming protegit amb contrasenya, si cal (Google Drive o Dropbox). Caldrà assegurar que els arxius estiguen disponibles fins el 19 d’octubre de 2020 i en HD, i que siguen descarregables. La organització es reserva el dret de no admetre a concurs aquelles obres que no puguen ser descarregades.\n7. La inscripció és gratuïta. El termini d’inscripció i de recepció de produccions s'inicia el 21 de març de 2020 i finalitza el 20 de setembre de 2020. Les obres que arriben amb data d’expedició posterior no seran acceptades.\na) La SELECCIÓ OFICIAL es farà pública al blog del festival a partir del 04 d'octubre de 2020.\n12. Les produccions seleccionades integraran la SELECCIÓ OFICIAL, i seran projectades públicament durant els dies del Festival, entenent que els seus autors o productores n’autoritzen la projecció. En cap cas es contempla l’abonament de taxes de projecció. Les obres seleccionades seran projectades en el festival, que se celebrarà els dies 16, 17 i 18 d'octubre de 2020 al Teatre Alcázar de Nules. Així mateix, la organització es reserva el dret de poder utilitzar les produccions de manera promocional i/o amb posterioritat per a ser projectades al Cinefòrum de Nules en un període d’un any. Les còpies de les obres quedaran en poder del fons documental de l’Ajuntament de Nules.\n20. Les empreses productores accepten que, en el cas d’obtenir algun dels premis atorgats, inclouran una referència escrita a la concessió del premi a l’inici de totes i cadascuna de les còpies de la pel·lícula que distribuisquen per a l’exhibició en sales comercials i/o en certamens audiovisuals, així com en tot el material informatiu i promocional imprès. L’esmentada referència consistirà en un text amb el tipus de premi atorgat, acompanyat invariablement de la imatge del palmarès que facilitarà el Comitè coordinador.\n21. La cerimònia de cloenda i el lliurament de premis de totes les categories tindrà lloc el diumenge 18 d'octubre de 2020, al Teatre Alcázar de Nules.


» Arriscar-se, sempre té un rendiment molt interessant.\n- Visitas totales: 2,573,074\nArriscar és una excel·lent manera de sortir de l’esclavitud ja que és l’oposat a seure’s i simplement rebre. Primer, és incòmode. Segon, és una acció. I si és realitzada amb la finalitat de crear alguna cosa positiva per a algú més, o per al món, molt millor.\nArriscar vol dir que podem estar equivocats, podem quedar exposats a la crítica oa un atac; potser que no siguem aprovats. I no hi ha plaer en això, oi? És més fàcil no fer res.\nArriscar significa col·locar al nostre Ego en la bona línia. Així que canviem la “urgència” de rebre per la urgència de fer.\nCom el Rei David va dir: “Considera el trajecte dels teus peus i tots els teus camins seran establerts”.\nCom una inapreciable amiga educadora divulga: “Primer balla, després pensa” Hem de perdre la por a arriscar-nos.


Portada > Equip de recerca > Gianluigi Li Bassi\nDoctor per la Universitat de Barcelona y llicenciat en Medicina per la Universitat de Milà. És metge especialista en Anestèsia i cures crítiques. Participa en la línia del Model animal de pneumònia associada al ventilador i les seves recerques se centren a trobar noves estratègies per reduir la incidència de pneumònia associada a la intubació.\nAmb referència a les línies de ventilació no invasiva (NIV) i de pneumònia associada a la ventilació (VAP) desitja donar resposta a les preguntes següents:\nBaló traqueal estanc amb aspiració contínua de secreció subglòtica. És factible prevenir l'aspiració i el desplaçament de bacteris des de l’orofaringe fins a les vies respiratòries baixes?\nAugment de l'eliminació de secrecions de les vies respiratòries en pacients intubats i ventilats mecànicament. És possible prevenir la retenció de moc subsegüent a la intubació traqueal mitjançant regulació ventilatòria o un dispositiu extern mecànic?\nTubs endotraqueals recoberts de plata. És possible prolongar l'efecte bactericida dels tubs endotraqueals recoberts de plata?\nLa seva línia de recerca se centra a dissenyar i avaluar nous aparells i estratègies per prevenir la pneumònia associada a la intubació i traslladar els seus descobriments als pacients ingressats en unitats de cures intensives. Està particularment interessat en els enfocaments preventius per mantenir l'esterilitat fisiològica de les vies aèries després de la intubació traqueal.\nLa seva línia de recerca pot disminuir considerablement la incidència de pneumònia associada a la intubació, que continua sent la segona infecció adquirida més freqüent en pacients crítics intubats i amb ventilació mecànica. A més, augmentar l'eliminació del moc pot prevenir les complicacions pulmonars, com ara els efectes adversos de l'aspiració traqueal profunda, i reduir la durada de la intubació i la morbimortalitat a les unitats de cures intensives.


Aquest any, si – Lo bloc\nEl culé, quan l’equip guanya dos partits seguits, acostuma a veure el got completament ple. Aquest cop, crec que podem ser raonadament optimistes.\nEn els darrers anys, sempre que es deia que el Barça tenia un bon equip, es destacava la seva vessant ofensiva, la capacitat de fer molts gols, però alhora es trobava a faltar solidesa defensiva. Això s’ha fet inclús quan l’equip ha estat el menys golejat de la lliga, com va passar l’any passat o també el primer any de Johan, on només el fet que Unzué jugués els darrers dos partits va impedir a Zubi guanyar el trofeu Zamora.\nÉs més: fins ahir, Radio Macuto proclamava insistentment que l’equip estava dissenyat per a jugar a l’atac i que no sabia fer-ho de cap altra manera. Que no sabia patir. Patir, pel Barça, era que li costés guanyar un equip que renunciés a atacar i només es dediqués a tancar-se al darrera, el que Maguregui (què ha sigut d’ell?) va batejar com l’autobús.\nAhir, vam veure dos Barces completament diferents al que estàvem acostumats. A la primera part, semblava que en lloc de Rikjaard l’entrenador fos Capello: l’equip atacava, però sense que es notés. La defensa, ben clavada al darrera; el mig del camp, lluitant cada pilota com si li anés la vida; els de davant, ballungant-se sempre i portant de bòlit la defensa contrària. A l’atac, si; però sense prendre cap mena de risc.\nA la segona part, es va disfressar de Chelsea, de Bayern, d’Inter, de València, els grans mestres del contracop. Va cedir el control de la pilota (el primer manament de la religió cruiyffista) i va clavar-la en una contra, aprofitant no només que els seus cracks estan en plena forma física i mental, sinó també que té cracks a totes bandes del camp.\nUn equip equip no es pot traïr a si mateix, ha de ser fidel al seu estil. Però si és capaç d’executar un canvi tant gran davant d’un rival tant qualificat i sortir-se’n, aleshores estem parlant d’un equipàs. I la grada nota que té un equipàs: va marxar Messi precipitadament i no va haver cap murmuri temerós.\nAquest any, si? Potser. Però segur que tenim tants números com el que més. I que cap dels altres vol que li toqui divendres la bola que porti el nostre nom.\n→ Misteriós assassinat a Manhattan


Els Mossos deixen entreveure que garantiran el referèndum i que es pugui … | Català Digital Cataladigital.cat AMP …\nEls Mossos deixen entreveure que garantiran el referèndum i que es pugui …\nPer primera vegada el cos dels Mossos d’Esquadra deixa entreveure que garantiran que es pugui votar durant el referèndum de l’1-O. Així ho ha deixat entendre tant el portaveu de la policia catalana com el cap dels Mossos al Camp de Tarragona.\nAlbert Oliva ha dit en declaracions a la cadena SER que seguiran les instruccions dels seus superiors a l’hora d’actuar. El que situa el Major dels Mossos en el punt de mira. “Si passés ara mateix, rebríem instruccions via jeràrquica”, diu el portaveu dels Mossos.\nTrapero va accedir a Major del cos aquesta passada primavera i es va posar a les ordres del president de la Generalitat. El Major ja fa mesos que va ordenar que qualsevol requeriment judicial que tingués a veure amb el procés se li derivés directament a ell.\nLa prova de foc és què faran els Mossos si reben una ordre judicial. Joaquim Forn no n’espera, tot i que pel 9-N la Fiscalia els va demanar el llistat de tots els voluntaris. Una ordre que els Mossos no van complir seguint ordres dels seus superiors.\nSí, des de Tarragona\nEl cap de la regió policial del Camp de Tarragona ha dit clarament que la policia catalana farà el que li ordeni el Govern de la Generalitat per garantir que es pugui fer el referèndum de l’1 d’octubre. A David Boneta el van nomenar el mes de maig, juntament amb els canvis en la cúpula operativa dels comandaments dels Mossos. Una cúpula que es va reforçar amb el nomenament del Major i de perfils fidels a l’actual línia del Govern.\nEn una entrevista a la cadena SER Tarragona, Boneta admet sense dilacions que la policia està sota “les ordres del Govern de la Generalitat”. El comissari no deixa dubte: “Els Mossos d’Esquadra ens devem al Govern de Catalunya, a la Generalitat de Catalunya. Nosaltres tenim un conseller, un director general… Ells són els que donen les directrius polítiques”.\nTant el portaveu del cos com el cap dels Mossos del Camp de Tarragona s’alineen amb el conseller Joaquim Forn, nomenat fa deu dies, que només dos dies després de posar els peus a la Conselleria d’Interior ja va deixar clar que els Mossos garantirien la celebració del referèndum. Amb aquesta mateixa intenció, Forn va nomenar el nou director general de la policia, Albert Soler, en substitució d’Albert Batlle, que va dimitir hores després que Forn rellevés Jordi Jané.


El Consell de Seguretat ha aprovat per unanimitat la resolució proposada pels Estats Units i el Regne Unit per obligar l'Iraq a desmantellar totalment el seu arsenal d'armes de destrucció massiva. La resolució dóna una última oportunitat, concretada en el termini de 30 dies, perquè Bagdad compleixi amb totes les resolucions de les Nacions Unides. En cas contrari, "haurà de fer front a greus conseqüències". L'Iraq ja ha respost a l'aprovació de la resolució assegurant que comportarà una "agressió militar" contra el seu país.\n09 Nov 2006 - 09.54\nLa resolució s'ha aprovat després de més de sis setmanes d'intenses negociacions. Els últims obstacles es van superar dijous a la nit, després d'una conversa telefònica entre el president nord-americà, George Bush, i el president francès, Jacques Chirac. França ha estat el país que més ha condicionat la redacció de la nova resolució contra l'Iraq. Els Estats Units volien que la resolució permetés l'ús automàtic de la força en el cas d'un nou incompliment per part de Saddam Hussein. França, Rússia, la Xina i Mèxic es van oposar a aquest automatisme, que no figura explícitament en la resolució aprovada. Tot i això, la redacció és prou ambigua per permetre una acció militar en cas de necessitat. El que sí que diu explícitament la nova resolució és que una nova violació anirà immediatament al Consell de Seguretat perquè hi digui l'última paraula. En concret, el Consell dóna un primer termini de 7 dies perquè l'Iraq manifesti la intenció de respectar plenament el contingut de la resolució, i un segon termini de 30 dies perquè presenti una declaració exacta i actualitzada de tot el programa militar "sense falsedats ni omissions". La resolució estableix que els inspectors de l'ONU i de l'AIEA podran accedir "incondicionalment i sense restriccions" a qualsevol lloc del territori iraquià i entrar i sortir del país quan i com vulguin. També determina que es podran entrevistar amb totes aquelles persones que vulguin, sense la presència d'observadors del govern iraquià i, si es necessari, les podran treure del país junt amb la seva família per facilitar els interrogatoris. La resolució fixa un termini de 45 dies perquè els inspectors reprenguin el seu treball, a partir del qual tindran 60 dies per informar el Consell de Seguretat. En el cas de qualsevol entrebanc o violació de la resolució, el Consell es compromet a reunir-se d'immediat i recorda a l'Iraq que això li comportarà "greus conseqüències".\nPuigdemont, a la sortida de l'executiva del PDeCAT (EFE)\nPresentació de la plataforma En Peu de Pau\nEn Peu de Pau coordinarà les mobilitzacions pacífiques en defensa dels drets\nL'aplicació del 155 s'ha d'aprovar per majoria absoluta


Novetats al grup municipal de Crida: Andreu Mumbrú anuncia que no repetirà com a cap de llista i Marta Solà assumeix les tasques de portaveu – Crida Premianenca\nAndreu Mumbrú no encapçalarà la llista electoral de Crida Premianenca el 2023, com sí que va fer les darreres eleccions de 2019. El fins ara portaveu d’aquesta formació va explicar a l’emissora local que es tracta d’una decisió compartida fa molts de temps amb l’assemblea local de la candidatura.\nEls motius, la convicció en els relleus polítics, la voluntat de recuperar la condició de militant de base en diverses lluites del moviment popular premianenc i especialment en la defensa de l’educació pública, i evitar ser a l’a institució “per inèrcia o pel sou”. Mumbrú, que continuarà formant part de l’equip de Crida, també va destacar la seva voluntat de dedicar-se més intensament a la criança després d’haver estat pare fa poques setmanes.\nA l’entrevista a Ràdio Premià va exposar la visió i les demandes del seu partit en els àmbits principals de la gestió municipal, i va fer èmfasi especialment en el capítol urbanístic i les polítiques social; en aquest sentit va insistir a desaprovar els plans del govern per a les finques de Metal·logènia i Transmesa, va reivindicar un cop més l’expropiació i la gestió comunitària de Can Sanpere i va posar l’accent en les polítiques d’habitatge i educació.\nLa regidora de Crida Marta Solà, que va prendre possessió del càrrec al ple municipal de desembre en substitució de la Paquita Guirao, ha assumit per ara les tasques de portaveu. La nova regidora també va ser entrevistada fa unes setmanes a Ràdio Premià. En la conversa Solà, llicenciada en dret i que treballa com a gestora processal en un Jutjat de Violència sobre les dones, va exposar la seva visió i posicionaments al voltant dels eixos principals de gestió municipal.\nJustament i per la seva experiència professional es va mostrar rotunda a l’hora de reclamar polítiques de gènere transversals capaces de combatre el masclisme. Solà, que es va incorporar a Crida poc abans de les eleccions de 2019, va posar en valor la seva vinculació prèvia al món associatiu premianenc com un bagatge molt valuós en el salt que ara fa a la institució.


«Aquesta legislatura és en la que més s’ha invertit en patrimoni» - Levante-EMV\nAlícia Izquierdo Sesé | Regidora de Patrimoni de l’Ajuntament de Gandia (Compromís).\n«Aquesta legislatura és en la que més s’ha invertit en patrimoni»\n«Hem d’aconseguir l’ascensor perquè no podem usar la magnífica tercera planta del Palau». «El patrimoni és important, però davant l’emergència social hem hagut de renunciar a projectes»\nAlícia Izquierdo, en una de les sales del Museu Arqueològic de Gandia (MAGa), durant l’entrevista.\nInvertir en patrimoni és necessari, però ¿és rendible?\nDepén de com definim el concepte de rendibilitat, perquè sempre que parlem de cultura o medi ambient el concepte de rendibilitat es perd, però la cultura, el medi ambient i el patrimoni és rendible perquè té una repercusió, aporta una millora a la ciutat, i per tant ve més gent. O també és una qüestió estètica que millora la sensació que les persones tenen del seu municipi.\nGandia ha fet un esforç molt important en patrimoni en aquesta legislatura.\nNo vull pecar de modèstia, però aquesta legislatura és la que més s’ha invertit en patrimoni en tot el periode democràtic.\nEstem en el Museu Arqueològic (MAGa), que s’ha millorat i estan previstes ampliacions. ¿En quina línia?\nEl MAGa ha canviat molt. Ha passat de ser un museu local de prehistòria a ser un museu comarcal d’arqueologia històrica. Ara quan vens al museu trobes una de les col·leccions de làpides romanes més importants del País Valencià o el museu dedicat a les faenes del camp, amb materials d’un muntó de pobles de la Safor. Ara el que anem a fer és traure la part d’història medieval i nous espais, en una dinàmica de museus del segle XXI.\n¿Què es pretén fer amb el Castell de Bairén?\nEn eixe projecte he d’honorar al meu antecessor, Xavi Ródenas, que va iniciar el pla amb Fons Feder. Bairén és un enclau que sempre hem estimat molt i ara molta gent diu: «ha aparegut un castell!», Se li ha donat la importància que té en un element patrimonial de primer ordre, però encara no està del tot excavat i també l’anirem millorant. Ja tenim aprovat la pujada de llum, aigua, un centre de recepció, un aparcament. L’any que ve tindrem millors instal·lacions.\nA la Torre dels Pares caldrà moltíssima inversió. ¿Quina és la idea que Gandia té per a eixe edifici?\nPer a mi és com el projecte més personal. És un projecte que iniciem i el veig amb molta estima, però va per a molts anys. Acabem de rebre un milió d’euros i en pocs mesos, segurament després de l’estiu, comencem la restauració. Però la grandiositat no només és l’edifici, és que té 88 fanecades de terra d’ús agrícola i la declaració de BIC afecta a tot. És tan gran i caben tantes coses que encara estem debatent en el govern què fem allà. Hem de donar-li un ús, segurament turístic, cultural, agrícola, administratiu... però sobretot un parc de la història de l’agricultura i l’etnologia del País Valencià, i que els ciutadans puguen anar a passar el dia allí.\nI al Palau Ducal, que queda per fer la torre d’accés a les plantes superiors, ¿encara tardarà molt?\nLa pecularitat del Palau és que no és un edifici municipal regit per una fundació on treballem conjuntament. Cada vegada més les administracions obliguen a que les inversions es facen en edificis públics. Però malgrat tot hem de mirar això perquè el Palau té una tercera planta completament restaurada i preciosa a la que no se li pot donar cap ús perquè no és accessible. Sempre ha rondat la idea que que això fora el Museu d’Història de la Ciutat, i, per tant, hem d’aconseguir que el projecte de l’ascensor i la torre es puga executar. Acabem d’arribar a un acord entre l’Ajuntament, la Diputació i la Generalitat per a la Col·legiata i perfectament podríem fer igual amb el Palau.\nHi ha un projecte molt important, que és el Catàleg de Gandia que protegiria centenars d’immobles. ¿Quan estarà aprovat i què pretén realment?\nEixe catàleg hauria d’estar fet fa més de vint anys, perquè obliga la Llei de Patrimoni Valencià del 1998. Ara està en un punt magnífic, perquè està redactat per un equip d’enginyers, arquitectes, arqueòlegs, historiadors de l’art... Es va adjudicar a la Universitat Politècnica de València i ja tenim un primer esborrany. Ara el que toca és revisar-lo i aprovar-lo en ple. El catàleg servirà per protegir elements patrimonials i, al mateix temps, agilitzar els proceciments administratius i acabar amb el fet que quan es demane una llicència d’obres puga estar paralitzada durant molt de temps, com ara passa quan afecta a zones sensibles.\n¿Quina espineta li quedarà a vosté en l’àrea de Patrimoni quan queda un any de legislatura? ¿Què li hauria agradat fer i no ha pogut?\nNo em quedarà cap espina. Hem fet moltes coses, malgrat que hem tingut una època molt roín per la pandèmia i ara per la crisi econòmica derivada de la invasió a Ucraïna. És cert que hem hagut de renunciar a projectes perquè hem hagut d’afrontar qüestions més urgents. Han quedat les alqueries de Gandia, la de Martorell, del Gall i les Boles, que són de propietat municipal. Els projectes estan redactats i si tenim possibilitat d’ací a final de legislatura encara ho farem i, si no, hem d’entendre que havíem d’afrontar ajudes per a Serveis Socials i sectors econòmics. En això som un govern molt madur i molt responsable que entén que hi ha coses urgents i importants. El patrimoni és important, però davant l’emergència social no em sap greu dir que hem hagut de renunciar a alguns projectes en benefici d’altres.\n¿Se sent reconeguda en la seua actuació dins del Govern local?\nJo em sent molt respectada i valorada pels meus companys. Sóc tècnica superior en Gestió de Patrimoni i Restauració i crec que tots es fien del que dic i que tinc criteri professional, més enllà del polític. Patrimoni és un departament que ha estat un poc menystingut per diverses situacions i hem sigut capaços de demostrar que, com unes formiguetes, hem demostrat una gran capacitat amb els recursos econòmics de què hem disposat, gràcies, en part, a l’ajuda i les subvencions de la Diputació i la Generalitat.\n¿Satisfeta amb l’acord per a la restauració de la Col·legiata de Gandia?\nJo tot el que siga en benefici del patrimoni estic totalment a favor. És cert que amb el patrimoni eclesiàstic la major part dels elements són privats, sempre hi ha l’etern debat, que jo interioritze sobre si els diners públics s’han de posar o de quina manera s’ha de fer. Però en cap cas qüestione la necessitat de restaurar el campanar de la Col·legiata. És un patrimoni històric de primer ordre d’esta ciutat que s’ha de mantenir i millorar.


Jesús Moncho » Articles » REALITAT O APARENÇA\nREALITAT O APARENÇA\nXimo Puig (un lermista, de quan Joan Lerma) és ja el candidat del PSPV, i Alberto Fabra es recolza i empara amb Sonia Castedo. És la realitat o… l’aparença. Aparença de tornar al punt d’on havíem partit. És a dir, sembla que estem en el mateix punt. Eixa és la realitat política del moment, on no cal buscar projeccions de futur, propostes d’innovació. Potser valen tots aquells i tot allò de “Agua para todos”, “la Comunitat es una fórmula inexcusable para poner en marcha España”, o “los valencianos estamos más que nunca junto con el pueblo haitiano, con un hospital de 3’8 millones”… Realitat dura, és veritat.\nDura i cruel perquè, mentrestant, l’atac frontal contra l’Estat Social i de Benestar ja s’ha carregat el trípode en què este s’assentava, a saber, supressió de la negociació col•lectiva, dels avanços socials, i del creixement dels salaris al ritme productiu. I tots ens hem quedat mirant les restes de la desfeta. A l’espera de l’alternativa engrescadora o redreçadora. Però ja no és moment de promeses o de velles camàndules. La gent espera i vol la veritat i novetat. Encara que siga la veritat de la realitat, del que hi ha (ja anem per la quinta condemna judicial contra el Consell de la Generalitat per opacitat). La transparència casa amb la humilitat. Respectar i comptar amb el ciutadà enalteix el polític i minora les possibilitats d’error o de desviament.\nPerò, quins són els camins? Tal vegada, començar a defendre’s d’allò que es proposa des dels santuaris de Wall Street o la City, defendre’s d’allò que ve de les seues terminals d’Alemanya o de Brussel•les (que és qualsevol cosa menys crear els Eurobonus i coparticipar del deute dels distints Estats), no siga mala senda. Felipe González ja ens advertia que les esferes polítiques (entre elles, també les socialdemòcrates) s’han subordinat a les econòmiques. Déu ens pille confessats. Ja no som amos dels nostres destins. Hauríem de tornar, doncs, a una altra esfera més nostra. Que la puguem manejar i fer créixer. “Gestionem allò xicotet”, “allò que sabem fer”, ens deia Mònica Oltra. Som bons emprenedors en el disseny i la innovació, en transformats agroalimentaris, en servicis i valor afegit, en turisme, en… “Posem recursos humans i de capital aquí; agrupem-nos per a la promoció i la creació d’activitats; moviments cooperatius”, ens proposava un altre. Si els mercats internacionals persegueixen la inflació dels seus valors i carteres (bambolles i crisis), la contrapartida seria tornar a allò nostre, degudament escalonat, buscant la seua dinàmica d’evolució: sembrat, fruit, transformat, maquinària, tecnologia, economia del coneixement i digital, xips, servicis, valor afegit…\nI si, en un altre ordre, el marc de convivència i territorial ja no ens serveix, reformem-lo, adaptem-lo als temps que corren. Instaurem un reconfortant procés constituent que ens abrace a tots. Potser siguen massa coses. Massa escomeses juntes. Potser hauríem de començar d’una en una. Sí… Però comencem.\nPublicat el 16 març 2014


Terrassa mi ciudad ... Catalunya mi nación: L’Acció, dimecres 18 de març de 1.936 pàg. 3\nLa vaga del ram de construcció\nELS OBRERS FUSTERS I SIMILARS\nTal com havien anunciat, ahir a les set del vespre es reuniren al seu local de la Plaça de la República, els obrers del Ram de la fusta. Hi assistiren uns 200 associats molts d’ells no afiliats al Sindicat.\nLa principal finalitat de la reunió, era discutir la proposició feta pel ram de Construcció, en relació de l’actual conflicte amb l’Ajuntament.\nEs debaté llargament sobre si era pertinent declarar-se en vaga per solidaritat amb els que ja es trobaven al carrer. Finalment i per mitjà d’una votació, s’acordà presentar l’oportú ofici de vaga declarant la vaga el proper divendres al matí.\nLa reunió acabà a les vuit del vespre.\nA dos quarts de set d’ahir es reuniren els obrers del ram de pintors. Hi assistiren 32 afiliats.\nLa finalitat de la reunió era la de parlar de l’actitud a adoptar amb referència a la proposició del ram de la Construcció, proposició que invita a que aquest ram es declari en vaga.\nAlguns dels reunits es manifestaren en contra doncs durant el dia havien estat víctimes de coaccions portades a terme amb mala forma. D’altres, que pensaven diferentment. Advocaren per la vaga, essent per aquesta causa que es decidí passar a votació la proposició del ram de Construcció (C. N. T.) donant per resultat ésser més els associats que desitjaven declarar-se en vaga.\nS’acordà presentar l’oportú ofici de vaga i declarar-la el proper dilluns.\nL’assemblea s’acabà prop d’un quart de nou del vespre.\nLA VAGA EN EL DIA D’AVUI.\nAmb les mateixes característiques que el dia d’ahir, avui ha transcorregut amb tota normalitat el segon dia de vaga dels obrers del ram de Construcció.\nAl local dels Sindicats, ─carretera de Martorell─ durant tot el dia d’avui, hi ha acudit important contingent de l’element en vaga. Els vaguistes també han acudit en altres indrets de la ciutat. A la Rambla d’Egara, durant tot el matí els grups han estat força nombrosos. També en el mercat de la Plaça del Progrés hom hi notava major afluència de persones amb relació als altres dimecres.\nASSEMBLEA PER A DEMÀ.\nPer demà al matí, ha estat demanat l’oportú permís per tal que el Ram de la Construcció pugui celebrar una assemblea al Cinema Doré.\nEn aquesta reunió es discutirà el moment actual de la vaga i les orientacions a seguir. Està anunciada per a les 10.\nEls acomiadats de l’Art Fabril i Tèxtil.\nAnit es celebrà en l’ampli local del Cinema Recreo, l’assemblea dels obrers del ram de l’Art Fabril i Tèxtil. Fou concorregudíssima.\nEs parlà de manera extensa de l’actual conflicte del ram, o sigui de l’actitud dels obrers que amb motiu d’haver estat acomiadats després del 16 de febrer, tenint en compte l’acord de l’assemblea del passat diumenge, s’havien personat novament a les seves respectives fàbriques per tal que fossin readmesos. Com sigui que els patrons s’han negat a la readmissió, tothom coincidí en què els obrers despedits han de persistir en la seva actitud, o sigui la que de presentar-se a les fàbriques durant totes les hores que en temps normal treballarien.\nMalgrat que foren moltes les persones que acudiren a l’assemblea, els acords que aquesta prengué no comptaven amb el sentit general dels reunits, doncs hom veia clarament el poc entusiasme amb què l’assemblea rebia segons quina mena d’acords.\nFou proposat que el proper dissabte, tots els obrers que durant la setmana han acudit a la fàbrica ─encara que no hagin pogut treballar─ cobrin de la mateixa manera com si haguéssim treballat. En cas que els patrons es neguin a pagar aquests obrers, llavors ningú ha de cobrar.\nAmb tot, el divendres sembla que es celebrarà altra assemblea, en la qual s’ultimaran les orientacions a seguir amb relació al acte que es tindrà de fer el proper dissabte.\nLa reunió es termina pels volts de les dotze.


El bloc de les Pinediques: de gener 2012\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, de gener 26, 2012 0 comentaris\nUs deixem el segon vídeo elaborat des de el taller de llengua "Fem de Periodistes" on els alumnes de cicle superior, repassen les notícies de l'escola i el poble. Esperem que us agradi.\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, de gener 23, 2012 0 comentaris\nPublicat per Ceip Pinediques a diumenge, de gener 22, 2012 0 comentaris\nPublicat per Ceip Pinediques a divendres, de gener 20, 2012 1 comentaris\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, de gener 19, 2012 0 comentaris\nPublicat per Ceip Pinediques a dimecres, de gener 18, 2012 0 comentaris\nEl passat dia 22 de desembre els nens i nenes de l'escola Les Pinediques, vam anar a Can Costa i Font a cantar Nadales, tocar la flauta i ballar. Mentre uns cantaven des de l'escenari, els altres els escoltaven des de les cadires. El final fins i tot els mestres i les mestres van cantar la cançó del 25 de desembre. Tot plegat va ser un èxit .\nFerran T. i Marc S.\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, de gener 16, 2012 0 comentaris\nCom cada any, els alumnes de sisè van fer l'obra dels pastorets, amb l'ajuda dels nens i nenes de cinquè que feien la música de fons amb la flauta. L'obra es titulava PASTORETS A CALDERADES, i es va representar el dilluns 19 de desembre a les 7h de la tarda a Can Costa i Font.\nL'autor de l'obra, va ser en Josep Romeu, tutor dels alumnes de sisè B. La Rosa Maria era la que dirigia la música dels de cinquè.\nAl final la directora va cridar a en Josep Romeu i a la Rosa Maria, perquè pugessin a l'escenari i els van donar un regal d'agraïment a tots dos.L'obra va ser molt bonica i va ser un èxit. Quan es va acabar van haver molts aplaudiments. Els alumnes estaven molt contents pel resultat de l'obra.\nSònia i Violeta\nEn aquesta segona entrega de videos científics realitzats pels alumnes de 5è, farem una truita. En aquest experiment els alumnes podem comprovar la importància de la química en qüestions tant comuns com la cuina. Esperem que us agradi.\nPublicat per Ceip Pinediques a dissabte, de gener 07, 2012 0 comentaris\nEls alumnes de cicle superior han gravat un podcast amb les notícies que han treballat al taller de llengua catalana, fem de periodistes. Ells mateixos han redactat les notícies i després les han enregistrat amb ajuda del programa Audacity.\nEsperem que us agradin. Properament penjarem més notícies.\nCarme P., Sònia C., Abeba T., Pau B., Abel P., Violeta V., Mar S., Ferran T., Bernat C., Dídac M.\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, de gener 05, 2012 0 comentaris\nUs mostrem unes quantes fotos de la fantàstica actuació que els alumnes de sisè van fer dels Pastorets acompanyats musicalment pels de cinquè.\nPublicat per Ceip Pinediques a dimarts, de gener 03, 2012 0 comentaris\nDivendres 16 de desembre de 2011 els alumnes de 3r A i B de l'escola les Pinediques de Taradell van anar a cantar nadales als avis de la Residència dels Vilademany. Hi van anar acompanyats de les tutores i la Rosa M., la mestra de música. L'objectiu era fer passar una bona estona als avis i fer-los contents. Van cantar sis cançons típiques nadalenques com per exemple El 25 de desembre o Sant Josep fa bugada. Les cançons les van acompanyar amb petits instruments de percusió (triangle, pandereta, caixa xinesa). Quan van acabar l'actuació, els alumnes van donar una postal de nadal en forma de cor a cada avi i els avis van donar a cada nen una postal feta per ells. També els van convidar a esmorzar: coca amb xocolata, sucs, aigua i un xupa-xup a cada un. Tant els alumnes com els avis i les mestres van estar molt contents i s'ho van passar d'allò més bé!\nPublicat per Ceip Pinediques a diumenge, de gener 01, 2012 0 comentaris


3 COSES QUE TOTHOM HAURIA DE FER EN ELS PRIMERS CINC MINUTS D’UNA ENTREVISTA - CRÉIXER\nPrincipal Créixer 3 coses que tothom hauria de fer en els primers cinc minuts d’una entrevista\nCom us heu de presentar en una entrevista? va aparèixer originalment el Quora : La millor resposta a qualsevol pregunta .\nResposta per Mira Zaslove , Gerent de Fortune 500, a Quora :\nLes primeres impressions són importants, per tant, dediqueu-vos una mica a perfeccionar la vostra presentació i, a continuació, modifiqueu-la en funció del públic. Aquesta pregunta es fa sovint a les entrevistes, així que prepareu-la.\nSi clou la introducció es trencarà el gel i es milloraran les possibilitats de passar als passos següents. Al llarg dels anys he entrevistat centenars de persones i, sovint, en els primers minuts puc saber si m’interessa contractar una persona.\nEls objectius principals de la introducció són bastant senzills. Heu de demostrar que:\nTenir la capacitat i el desig de fer la feina\nS'adaptarà a la cultura de l'empresa i serà bo per treballar\nNo deixaré poc després de ser contractat\nEn primer lloc, voleu que la vostra presentació sigui positiva i senzilla. No passegeu massa temps. Per exemple, ressalteu aspectes de la vostra carrera, interessos, èxits, educació i aficions que coincideixin amb el de l'empresa i l'entrevistador.\nCentreu-vos en allò que és directament rellevant per al lloc de treball per al qual esteu entrevistant i la persona que l’entrevista. Tingueu en compte que, en general, una entrevista no tracta sobre la vostra intel·ligència ni la vostra excel·lència. Es tracta de l’adequació per a una feina específica.\nLa majoria dels entrevistadors no tenen gaire atenció, així que utilitzeu aquest temps amb prudència. No suposeu que hagi llegit el vostre currículum. Tanmateix, no ho reciteu literalment. Malauradament, molts entrevistadors no estan tan ben preparats i no us deixin desviar-vos.\nA més, tingueu en compte qui us entrevista. Si es tracta d’una entrevista introductòria de recursos humans, mantingueu les coses d’alt nivell. Fins i tot si sol·liciteu una feina altament tècnica, és probable que el reclutador deixi aquesta part del procés d’entrevista a l’expert en la matèria.\nSi teniu problemes amb aquesta pregunta, torneu a emmarcar-la a: 'Per què esteu bé per a aquesta posició?'\nAquest és el vostre moment per elaborar el vostre missatge, així que no traieu res negatiu. Fins i tot si esteu buscant la feina, feu una introducció que demostri per què us la mereixeu. Mai no us deixeu de treballar o de cobrir-vos els primers minuts.\nSi sou un recent graduat universitari, ressalteu les pràctiques, aficions o projectes universitaris relacionats amb la feina.\nSi feu un canvi professional, ressalteu els vostres atributs positius i habilitats transferibles.\nSi voleu passar a la direcció, ressalteu exemples específics de com heu motivat i dirigit els equips.\nVegeu alguns exemples d'altres coses que cal evitarLa resposta de Mira Zaslove a 'Quines són les banderes vermelles més grans d'un entrevistat?'\nSi un empleat actual us ha remès a l’empresa, convé esmentar que us ha emocionat el lloc. A més, si coneixeu algú més de l'empresa i creieu que la persona us donarà una recomanació positiva, feu-ho saber a l'entrevistador.\nFinalment, si us sentiu incòmode i teniu dificultats per llegir el que vol l’entrevistador, és just preguntar-ho. Per exemple, digueu alguna cosa en la línia de: 'Tinc deu anys d'experiència laboral i vull assegurar-me que respondré millor a les vostres preguntes. Em pots dir en què voldries que em fixés?\nAquesta pregunta va aparèixer originalment el Quora. Feu una pregunta i obteniu una bona resposta. Apreneu dels experts i accediu al coneixement d’informació privilegiada Podeu seguir Quora endavant Twitter , Facebook , i Google+ . Més preguntes:\nquina altura té jimmer fredette\nEntrevistes : Com puc calmar els nervis diversos dies abans d’una entrevista?\nFeines i carreres professionals : És possible tenir èxit en la seva carrera si no li agrada barrejar-se?\nAssessorament professional : Quins són alguns consells professionals que ningú no menciona mai?\ncom se sap si és intel·ligent\njodi stewart i sean paul wedding\nquants anys té Kirsten Vangsness


Una antiga maquinària de rellotge enmig del cementeri de Benimaclet. - Passejant València amb ulls curiosos\nCuriositats passejant per València Una antiga maquinària de rellotge enmig del cementeri de Benimaclet.\nEl cementeri del barri de Benimaclet es situa en un tranquil racó de la partida de Vera de València, malgrat trobar-se molt a prop de la confluència de diverses grans avingudes, com ara la de Catalunya, la ronda perifèrica nord i la de Tarongers. Envoltat d’un senzill mur, el seu emblanquinat destaca sobre la verdor de la poca horta que ha sobreviscut al “progrés” al seus voltants.\nLluny queden ja els temps en què els habitants del Lloc de Benimaclet, que formava part de la parròquia de Sant Esteve de València, tènia el seu cementeri propi en ple centre de la ciutat. Es coneixia con el Fossar de Benimaclet, i actualment es situaria als voltants del carrer Bonaire.\nLa seua façana principal, exempta d’adorns d’importància, té una porta gran senzilla sobre la qual es pot llegir “Cementerio Parroquial de Benimaclet”.\nEntrada al cementeri de Benimaclet (fotografia pròpia).\nUna vegada travessada, ens trobarem amb un pati que dona accés als diferents pavellons del cementeri. S’hi observem aquest pati amb “ulls curiosos”, de segur descobrirem aviat una cosa que no encaixa en aquest lloc, i que sembla ser la maquinària d’un rellotge gran, la qual es troba situada sobre un bancada de fusta suportada per quatre potes metàl.liques, sobre un xicotet pedestal. Pel seu aspecte intuirem que ha de tindre una considerable antiguitat.\nEn el lloc no es troba cap senyalització que ens indique què és ni perquè es troba allí. El conserge que es trobava a cura del cementeri quan vaig visitar-lo, tampoc va saber donar-me cap explicació del seu origen o procedència.\nMaquinària de rellotge, al cementeri de Benimaclet (fotografia pròpia).\nAbans de revelar les respostes a aquestes incògnites, voldria primer que llegíreu un text del “Manual del viajero y guia de los forasteros en València”, publicat l’any 1849 pel cronista i literat Vicente Boix: “En los tiempos en que la famosa mancebía o burdel se hallaba estraordinariamente apoyada por sus sabia organización y por la sanción del tiempo, concibieron algunos buenos patricios el pensamiento de establecer un asilo para aquellas mujeres desgraciadas que, llenas de arrepentimiento y fatigadas de su vida azarosa, buscasen un puerto para atender a su reposo. Con este objeto determinaron en 1345 levantar una casa, ausiliados por la munificencia del Consejo de la ciudad, y por los privilegios del rey don Pedro II, que confirmó más adelante don Fernando el Católico. Poco después se cerró la comunicación entre las vírgenes y las mugeres arrepentidas, y se puso bajo la protección de San Gregorio Magno. El convento se concluyó en 1600.”\nEl convent al qual fa esment el cronista al final del text és el de Sant Gregori, que es situava al carrer de Sant Vicent Màrtir de València.\nEl convent de Sant Gregori en al plànol del Pare Tosca (Font: Bloc “Valencia en Blanco y Negro” de Julio Cob).\nRecordava Vicente Boix la fundació pel religiós carmelita descalç Francisco del Niño Jesús, en un edifici annex al convent, de la Casa de les Penedides, lloc d’acolliment de les meretrius que desitjaven deixar la seua professió, que exercien en el famós bordell públic de València existent en “La Pobla de les fembres pecadrius”.\nLa construcció del convent, la cèdula fundacional del qual la va atorgar el rei Felip II, tingué un dels seus impulsors a l’arquebisbe Juan de Ribera. L’església va ser beneïda el dia de Sant Gregori Magno de l’any 1600. La Casa de les Penedides es governava per una junta de deu administradors i pels pares agustins del convent. A mitjans del segle XIX passà a dependre de les Religioses Adoratrices, congregació fundada per la Mare Sacramento a la qual li havia cedit l’Ajuntament els locals de la Casa de les Penedides.\nDesprés de les Desamortitzacions eclesiàstiques produïdes en el segle XIX, el convent va ser utilitzat també com a presó, en la qual l’escriptor Vicente Blasco Ibañez va ser reclòs almenys en un parell d’ocasions, cada vegada que la justícia el condemnava pels seus “insolents” articles publicats en el seu diari El Pueblo.\nL’any 1911 el convent va ser derruït, en quedar sense utilitat la seua funció carcerària arran de ser inaugurada la Presó Model de València. Actualment el seu solar l’ocupa el Teatre Olympia. El rellotge que durant segles havia lluït a la seua façana principal, que donava al carrer de Sant Vicent, va ser desmuntat i reutilitzat a la Parròquia de la Nostra Senyora de l’Assumpció, al barri de Benimaclet, on es va construir ex-process una xicoteta torre per poder col.locar-ho.\nRellotge del convent de Sant Gregori.\nEsfera del rellotge de la parròquia de Benimaclet, procedent del convent de Sant Gregori (Font: Tono Gimenez).\nAquest curiós fet va ser motiu d’un anterior articul publicat en aquesta web, l’enllaç al qual podeu trobar a continuació:\nFa unes setmanes, precisament arran de publicar aquell articule, es va posar en contacte amb mi un seguidor de la pàgina, David Luján, qui em va informar de l’existència de la maquinària d’aquest rellotge en el cementeri de Benimaclet, el propietari del qual és la pròpia parròquia del barri. La seua informació li l’havia proporcionada el conserge del cementeri, segons em va comentar. Rafael Solaz, gran bibliòfil i amic, a més d’excel·lent coneixedor de la història dels cementeris de València, desconeixia també la seua existència, la qual va poder confirmar en una visita que hi va realitzar l’endemà de la nostra conversa.\nPersonat en el cementeri un dia desprès de fer-ho Rafael, vaig poder en efecte comprovar l’existència d’aquesta maquinària i realitzar diverses fotografies per a compartir-les amb entesos en la matèria, que pogueren donar-me informació sobre la tipologia i antiguitat del mecanisme rellotger.\nSegons vaig poder confirmar en diferents fonts (1), aquest mecanisme fou desmuntat de la torre de l’església de Benimaclet entre els anys 1990 i 1995, en acometre’s la seua electrificació, alhora que la del mecanisme d’activació de les campanes de la torre campanar. L’esfera del rellotge, però, hi va romandre, sent l’original provinent del convent de Sant Gregori que podem veure encara a hores d’ara.\nUna volta desmuntat, el mecanisme va romandre desballestat en un habitacle de la pròpia església durant un temps, fins que fa uns vint anys l’encarregat municipal i el rector de la parròquia van decidir restaurar-lo i dur-lo al cementeri del barri, de propietat parroquial, per a ser exposat allà al públic. La voluntat va ser bona (van posar pintura protectora per protegir-lo de l’oxidació), però es va muntar malament i mancat d’alguna peça. El fet de col.locar-ho al descobert, sense cap sostre damunt que el protegisca de les inclemències meteorològiques, ha anat accelerant la seua degradació.\nRespecte a la seua datació, he pogut obtindre diferents opinions d’especialistes en la matèria (2), discrepants entre sí sobre aixó.\nUna de las especialistes amb les que que vaig consultar, em va confirmar que es tracta d’un mecanisme de funcionament horitzontal o “de llit”, molt probablement realitzat en algun taller ferrer espanyol especialitzat entre la segona meitat del segle XVII i principis del XVIII. Segons aquesta especialista, es tractaria d’un dels més antics que es conserven a hores d’ara a Espanya. Per la seua datació, podria tractar-se perfectament del primer rellotge instal.lat al convent de Sant Gregori, que recordem, va ser inaugurat l’any 1600.\nAltres dos especialistes, però, situen la seua datació més tard, a principis del segle XIX, i segons ells el rellotge seria de procedència francesa. El fet que les seues peces semblen haver estat fetes en motle de fosa i no en una forja, apuntaria a que es tracta d’un mecanisme fabricat ja en el segle XIX.\nMecanisme rellotger del cementeri de Benimaclet (fotografies pròpies).\nA destacar de la maquinària els seus tambors de fusta amb aparença de troncs d’arbre i un dels pesos que encara es conserva per a fer-los girar, fet de pedra llaurada amb anelles forjades clavades a la pròpia pedra, per a fixar la corda que faria girar els tambors.\nMecanisme rellotger del cementeri de Benimaclet. Detall dels tambors (fotografia pròpia)\nDetall del mecanisme rellotger del cementeri de Benimaclet (fotografia pròpia).\nMecanisme rellotger del cementeri de Benimaclet. Detall del mecanisme d’escap (fotografia pròpia)\nMecanisme rellotger del cementeri de Benimaclet. Detall de la pesa (fotografia pròpia)\n(1) Agraïsc a Fernando, secretari de l’església Parroquial de l’Assumpció de La Nostra Senyora de Benimaclet, les seues informacions per a confirmar el periode en què el mecanisme del rellotge va ser desmuntat de la parròquia de Benimaclet.\nAgraïsc també a Antoni Ruiz i Engra, membre dels Campaners de la Catedral de València i de l’Antiquarian Horological Society, especialista en la investigació de rellotges de torre, les seues informacions sobre el trasllat del rellotge al cementeri de Benimaclet.\n(2) Agraïsc a Rosa Villanueva Llada, presidenta de l’Asociación para la Defensa del Patrimonio Relojistico Español, autora del blog “Carilló” sobre rellotgeria monumental, així com d’un projecte sobre protecció i restauració de rellotgeria monumental presentat al Ministeri de Cultura i a la Comissió de patrimoni del Consell d’Europa, les seues informacions sobre les característiques i datació del mecanisme rellotger, que se situaria entre finals del segle XVII i principis del XVIII.\nAgraïsc a Antoni Ruiz i Engra les seues informacions sobre la datació i procedència del mecanisme, que situaria a principis del segle XIX d’origen francés. De la mateixa opinió és també Javier López Martinez, responsable d’una empresa dedicada a la instal.lació i reparació de rellotges de torre, a qui agraesc també la seua informació.\nArticle anteriorLa singular reixa de fusta de les cavallerisses del Palau de Boïl-Escrivà.\nArticle següentLa barraca-escola on feia les classes el mestre Ripoll a Russafa, l’últim executat per heretgia en el món.\nMARIANO 26 d'octubre de 2021 At 15:02\n¡Felicitaciones por una PIEZA EXCEPCIONAL! Demuestra un saber hacer y una perseverancia en la búsqueda contrastada de la información que me ha recordado a alguna de las mejores épocas del ¡ay, ya lamentablemente extinto foro de Skyscraper “Remember Valencia”!\nPor cierto, intuyo que tú bien podrías haber sido uno de los partícipes activos de aquél tan benemérito foro. Por si fuera el caso, te indico que allí yo era “Beo_bachter”\nRenovándote/oos mi felicitación por tan espectular trabajo de indagación remémbera y tan bien ilustrado, en todos los sentidos de término, muy atentamente,\nLuis de Manuel 28 d'octubre de 2021 At 21:37\nMoltes gràcies per les teues paraules i felicitacions, Mariano. No vaig ser part del foro de Skycraper, però coincidisc amb tu que ha esdevingut una pàgina de referència per a tots els que estimem València i la seua història, recent o passada.\nLast 7 Days Visits: 19.827\nTotal Visits: 722.500\nTotal Visitors: 375.849


Tendències en SEO per al 2020 – Blog Oleoshop\n/ Tendències en SEO per al 2020\nTendències en SEO per al 2020\nRepassem les tendències en SEO per al 2020. Aquest any promet ser mogudet, i millor que ens agafi a tots alerta amb el que ha d’arribar. Pren nota!\nÉs impressionant el que pot arribar a variar el posicionament orgànic en poc temps. De totes les disciplines i estratègies del marketing online és, sens dubte, la més dinàmica.\nPermet-me que faci una mica de SEO-ficció i, veient per on van els trets, et plantegi les que considero que seran les tendències en SEO per al 2020. No crec que m’equivoqui massa però, com sempre, estem oberts a les vostres opinions. Fes-li un cop d'ull al que preveig i després ho comentem.\n#1 – Machine learning i Intel·ligència Artificial al màxim\nNo és cap secret a hores d'ara que Google està enfocat a utilitzar la intel·ligència artificial per potenciar el seu algoritme. Tot i això, els darrers moviments de l'any passat ens van marcar clarament el camí pel qual discorrerà el futur.\nAl novembre van presentar BERT, que suposa un avenç en la web semàntica en ser capaç d'establir relacions bidireccionals entre les paraules d'una frase.\nAixò, que sona tan complicat –i que tècnicament ho és–, té una aplicació pràctica molt senzilla, fent que el motor de cerca pugui comprendre d'una forma més orgànica la manera en què s'expressen les persones.\nEncara que el seu desplegament és progressiu i no estava clar quan estaria operatiu en castellà, la veritat és que s'han donat molta pressa i fa un parell de setmanes que BERT comença a intervenir en les cerques en aquest idioma.\nLa tendència és clara i evident, però no hi ha molt que puguem fer per adaptar-nos-hi. No cal adaptar el SEO on page o off page ni és una qüestió de generar autoritat o de fer linkbuilding. En aquest cas el que s'actualitza és la part de com interpreta les cerques l'algoritme, i això està al marge de la web.\n#2 – Core updates recurrents\nAl llarg dels anys es realitzen moltíssimes actualitzacions en el nucli de l'algoritme. El que passa és que des de 2018 s'han tornat temibles, veient el desastre que va suposar l'anomenat Medical Update per a molts sites. Després han anat venint noves actualitzacions, sense una periodicitat fixa però sense pausa.\nAmb cada update s'han anat depurant els resultats, deixant guanyadors i perdedors. Pàgines amb bons rànquings que s'enfonsen i d’altres que repunten.\nL'única constant que es pot trobar, tenint en compte que els core són transversals i no persegueixen ni potencien coses concretes, és que les pàgines que més els pateixen són les de temàtiques com la salut o els productes financers. Per aquest motiu cada cop es mira més amb lupa l'autoritat dels llocs sensibles de tipus YMYL (Your Money, Your Life).\nSi veiem una caiguda de tràfic just després de l'alliberament d'un d'aquests updates, no vol dir que hàgim patit una penalització. En realitat, és que s'han actualitzat els criteris del cercador i està "premiant" el contingut d'una altra pàgina.\nEn aquest sentit tampoc podem fer res a efectes de SEO tècnic. Les recomanacions vénen per la via del contingut. Mira d'elevar-lo al màxim nivell, fes que sigui profund, detallat, interessant i, sobretot, que estigui alineat amb les intencions de cerca de l'usuari aportant valor real.\n#3 – Posició zero\nSense cap mena de dubte, una de les tendències SEO per al 2020 que menys gràcia ens fa, però no per això mirarem cap a una altra banda.\nGoogle fa massa temps que fa servir el contingut que els usuaris generem a través de les nostres webs i blogs per donar resposta a les cerques.\nEl problema per a nosaltres està en el moment en què "s’inventa" formats que permeten a qualsevol que busqui obtenir una solució dins el mateix cercador sense necessitat de punxar en l'enllaç que ens generi una visita.\nAixò suposa menys tràfic orgànic, alhora que li fem gran part de la feina a Google.\nPer a això, fan servir els anomenats featured snippets, que s’ubiquen a la part superior de les SERPs o pàgines de resultats. D'aquí que rebin el nom de posició zero. A més, són formats enriquits, amb la qual cosa mostren imatges i llistes, unint això a la rellevància que adquireixen gràcies a la posició destacada.\nFins a aquest mateix mes hi havia un avantatge interessant per al propietari del contingut, i és que, si es guanyava la posició zero, també acostumava a tenir de manera addicional la seva URL amb un rànquing Top 10 que li permetia estar en primera pàgina. D'aquesta manera encara es gratava una mica de tràfic.\nAixò ha passat a la història, amb la qual cosa, a partir d'ara, es deixen de duplicar els resultats i s’envia la URL a segona pàgina o fins i tot més enrere.\nCal ficar-se en la baralla, així que et donaré un consell per intentar-ho: respon preguntes de manera directa. Això és exactament el que prima Google, les respostes directes. Per a fer-ho, optimitza el teu contingut de la manera habitual, és a dir: situant el text clau en la primera part de la pàgina, destacant paraules clau amb negretes, fent servir correctament els H1 jerarquitzant el contingut i, si quadra, utilitzant taules de resum que puguin encaixar en el featured snippet.\nFinalment –i si encara no ho has fet– aquest és el moment d’anar per feina amb els rich snippets per intentar millorar la visibilitat i ficar-se en aquests resultats zero.\nAssegura't d’aplicar-los a les teves pàgines correctament i, ja que hi som, tingues en compte que has d'utilitzar schema.org per fer el marcat. De cara al 2020, deixa d'estar vigent data-vocabulary en quedar obsolet, i només les pàgines marcades amb schema.org seran elegibles per a les pàgines de resultats.\nAquestes 3 tendències en SEO per al 2020 són les que més faran parlar, però no les úniques. Quines més creus tu que hauríem de tenir en compte?


Les dones de CGT Alt Camp i Conca de Barberà de CGT han decidit organitzar-se. – CGT\nLes dones de CGT Alt Camp i Conca de Barberà de CGT han decidit organitzar-se.\nEl passat 25N un grup d’afiliades de CGT Alt Camp i conca de Barberà van decidir organitzar-se, han creat un grup de treball en el marc del sindicat, amb eines de comunicació i difusió, si vols formar part del grup posat en contacte a la secretaria de gènere del sindicat, s traves de cgtaltcampconca@cgtcatalunya.cat.\nJuntes som més fortes, organitza’t contra el patriarcat\nEstem preparant un passe del documental “Sara una mujer de temple”\nL’última entrevista amb Sara Berenguer, dirigent de Mujeres Libres\nAl febrer de 2010 l’equip de “Zer Ikusi A” es va reunir amb Sara Berenguer a la seva casa de Breziers durant un cap de setmana complet. Durant aquests dies es va gravar una entrevista en profunditat que va donar com a resultat aquest document audiovisual: Sara repassa els fets més importants de la seva vida unes setmanes abans de la seva mort.\nSara Berenguer Lanosa va ser des de la seva joventut una activa militant de el moviment llibertari, organitzada en les Joventuts Llibertàries, el sindicat CNT i en la Solidaritat Internacional Antifeixista. Així mateix, va tenir una important participació a Mujeres Libres, una de les organitzacions pioneres en la lluita per l’alliberament de les dones. Amb la derrota de la Revolució a 1939 es va exiliar a França, on va continuar la lluita participant en la resistència contra els nazis. Després de la guerra va estar present en els alts i baixos de la CNT a l’exili, arribant a ser un dels caps visibles de l’anomenat Front Llibertari, partidari de les accions alliberadores en sòl ibèric. Per la seva casa van passar molts dels activistes antifranquistes que creuaven deis Pirineus per a realitzar accions contra el dictador, com Octavio Alberola, Francisco Granados, Joaquín Delgado, etc.\nLa vida d’aquesta dona de tremp és un llibre obert que ens mostra els secrets de la CNT a l’exili i ens ajuda a comprendre l’esdevenir posterior d’aquesta organització i les seves successives escissions.\npròximament a la Sala Fidel Martí de CGT plaça de la Zeta núm 6 de valls\nPrevious Cap servei a l’Estat, ni civil ni militar. 30 anys més tard…, seguim\nNext Segueix l’explotació a Monserveis


La xenofòbia també mata | Elena Embuena\nLa xenofòbia també mata\n4 gener 2012 eembuena\nSi ahir parlava de la violència masclista com una forma de poder dels homes contra les dones i com aquest masclisme mata, precisament una altra dona ha estat assassinada el tercer dia de l’any; avui, amb l’assassinat d’un noi senegalès, cal parlar d’una altra mena de violència: la xenofòbia.\nNo és el primer noi senegalès assassinat, també n’hi va haver un altre a Roquetes de Mar i un noi va morir ofegat per desemparament quan havia d’estar a un centre de menors estrangers.\nLa xenofòbia també és una violència que té a veure en les relacions de poder. La supremacia blanca, la cultura occidental per sobre de les altres cultures.\nCom s’entén que unes persones són més que unes altres?, per raó de color de la pell o d’origen o de religió?.\nNingú qüestiona ni tracta com a emigrant a Messi, mai ningú li dirà “sudaca” i estic segura que a cap dels jeques àrabas que es gasten millonades a Marbella o a d’altres punts de la Costa del sol, li diuen “maldito moro de mierda”.\nAixí de què estem parlant? de xenofòbia per la procedència o pel nivell de riquesa?.\nCorren mals temps, la crisi econòmica afecta a tothom i les penúries fan esclatar més conflictes. S’ha d’estar alerta perquè algunes persones aprofiten partits polítics per fer apologia d’una violència de poder.\nFa dies vaig llegir el llibre “La veu i la fúria” de l’Stieg Larsson, no faré un resum perquè ja el va fer un amic meu en el seu bloc.


Sant Martí d'Albars | Turisme Lluçanès\nÉs un nucli rural de quatre cases disseminades al voltant de l’església parroquial.\nSant Martí d’Albars és un nucli rural de quatre cases disseminades al voltant de l’església parroquial. És el nucli històric antic del municipi de Sant Martí d’Albars i on es trobava la primitiva església documentada l’any 905 en l’acta de consagració de l’església de Santa Maria de Lluçà. Actualment, està format per l’església parroquial actual d’estil barroc- neoclàssic, la rectoria, la Torre del Baró, cal Vilardell, cal Petit, Cal Sallés, Cal Sallés i Cal Campaner.\nProp del nucli hi passa l’antic camí ral, anomenat també el camí de la Cendra, que provenia de Vic, travessava la Gavarresa pel pont Medieval de Sant Martí d’Albars i es dirigia a l’oest passant pel nord del nucli de Beulaigua, on s’hi troba un tram ascendent del camí empedrat.\nEl nucli existeix ja al segle X amb l’emplaçament de l’església de Sant Martí d’Albars documentada l’any 905 en l’acta de consagració de l’església de Santa Maria de Lluçà, en la qual el bisbe de Vic vinculà a l’església consagrada diverses esglésies, entre les quals es troba la de “Sancti Martini de Medians sive de Albars et suo sacerdote”. La configuració del nucli actual, però, correspon a l’època de gran creixement demogràfic que es produeix tant a nivell de Catalunya i també al Lluçanès al segle XVIII. Així ho indiquen també les llindes de les cases del nucli i properes que porten inscrites les dates corresponents a aquest segle.\nA Sant Martí d’Albars hi havia hagut una colla de tonedors amb tradició centenària, formada fa més de dos-cents anys quan l’activitat ramadera del bestiar de la llana era molt important per a l’economia del Lluçanès. Els tonedors esquilaven la llana de les ovelles abans que el ramat es disposés a pujar cap a les altes pastures del Pirineu.\nTradicionalment, el topònim reflectit al llarg de la documentació s’alterna entre dues formes: Sant Martí del Bas i Sant Martí d’Albars, tot i que fins a mitjans del segle XI coexistí amb un altre nom, “Medians”, que significaria terreny intermedi entre dues aigües, doncs Sant Martí d’Albars es troba situat entre la riera Gavarresa i la riera Lluçanès.\nCasa del s. XVIII, rehabilitada amb encant i molt acollidora, ideal per escapades i desconnectar\nEstà situada en una roureda, en una petita balma amb rocs de grans dimensions despresos.\nMirador de La Creu Xica\nDes d’aquest punt podem gaudir d’una preciosa panoràmica cap a l’oest del Lluçanès .


Villa Girasole Pachino Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pachino, no busqui més enllà de Villa Girasole. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla Girasole ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Villa Girasole es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com pesca. Villa Girasole és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Pachino.


Morales: «Desqualific les acusacions que el Pacte s'hagi fet en contra de ningú»\n17 maig 2021 00:00\nEl dirigent d'UM fou elegit president del Parlament amb el suport del Pacte de Progrés\nPilar Ripoll | 03 agost 1999\nEl president del Parlament, Maximilià Morales, afirmà ahir en el seu discurs de presa de possesió i d'obertura de la V Legilatura que «desqualific expressament les acusacions que el Pacte entre les forces polítiques que dóna suport a l'actual Govern s'hagi fet en contra de ningú, i sobretot, les qui volen donar-li caràcter no democràtic de perversió de la voluntat popular».\nMorales analitzà que després de les eleccions, la manca de majories absolutes fou el resultat i considerà que si aquestes són perllongades en el temps «poden produir perversions que mai no són bones». Recordà que les forces que han protagonitzat el canvi ja havien demostrat la seva capacitat d'enteniment al Consell de Mallorca durant quatre anys.\nPer això, ressaltà que la necessitat de potenciar els mecanismes de diàleg i reforçar la capacitat de pacte permanent seran els instruments principals d'aquesta nova legislatura. Des d'aquest punt de vista, Morales avançà que la presidència de la Cambra autonòmica desenvoluparà «una actitud vigilant de la conservació de l'essència del Pacte» que ha permès la formació de l'actual Govern, tasca que «obliga qui l'assumeix a oblidar-se de la seva específica procedència i a transcendir-la en benefici de tothom».\nEntre les prioritats destacà, des del punt de vista legislatiu, la reforma de l'Estatut d'Autonomia per assolir el rang autonòmic de nacionalitat i el desenvolupament d'un nou marc que situï els consells insulars en el centre de la vida política de cadascuna de les Illes.


Advocats d'Osona se sumen a la querella de Boye contra la jutge Tardón per prevaricació i encobriment d'assassinat | Osona.com\nAdvocats d'Osona se sumen a la querella de Boye contra la jutge Tardón per prevaricació i encobriment d'assassinat\nEls 44 advocats de diverses associacions afirmen que la magistrada i el fiscal es van basar en una declaració falsa obtinguda sota l'amenaça d'enviar a Colòmbia el declarant\nper Osona.com , 12 d'abril de 2021 a les 08:55 |\nL'Associació d'Advocats d'Osona en Defensa dels Drets Humans juntament amb altres associacions del Maresme, Tortosa i Tarragona s'han afegit a la querella presentada per l'advocat Gonzalo Boye contra la magistrada de l'Audiència Nacional Maria Tardón, el fiscal de la Fiscalia Especial Antidroga Ignacio Miguel Lucas i la lletrada Maria Ángeles Monedero per la possible comissió d'un delicte d'encobriment d'assassinat. En total són 44 advocats i el suport s'ha impulsat des d'Osona.\nEls denunciants afirmen que tots tres querellats van amenaçar un investigat d'expatriar-lo a Colòmbia pels indicis que el vinculaven a un assassinat, pressió que hauria servit perquè fes una declaració "falsa" que situa Boye enmig d'una trama de blanqueig de diners provinents del narcotràfic. La denúncia inclou, a més, un delicte de prevaricació que s'atribueix només a Tardón.\nSegons informen els querellants, a hores d'ara les autoritats colombianes no han estat informades dels indicis que presumptament inculpen l'investigat, ni tampoc se n'ha deduït testimoni "per investigar-ho a Espanya com correspon".\nEls denunciants subratllen que a partir d'aquesta "declaració falsa" s'ha imputat l'advocat de Carles Puigdemont Gonzalo Boye "amb una manca total d'elements probatoris tal com ve succeint a Turquia, on més de 1.500 advocats defensors en processos amb rerefons polític han estat processats en els darrers 5 anys equiparant-los a grups terroristes".\nEls impulsors de la querella fan referència al cas Sito Miñanco, que investiga blanqueig de diners provinents del narcotràfic. L'Audiència Nacional situa Boye a la trama després de la "declaració falsa" de l'investigat presumptament obtinguda per Tardón, Lucas i Monedero sota l'amenaça d'expatriar-lo a Colòmbia.\nPolítica, judicial, Gonzalo Boye, Carles Puigdemont, Associació d'Advocats d'Osona


La Clota, el barri dels irreductibles | VÍDEO | betevé\nLa masia de Can Tarrida va ser el nucli fundacional i aglutinador del barri de la Clota\nSergi Hernández | dilluns, 21 de desembre del 2020, a les 20.45\nAl Parc de les Rieres d’Horta va existir, des del segle XIII fins al 1974, una masia senyorial, Can Tarrida, al voltant de la qual es va construir la Clota, un dels barris més petits de Barcelona.\nLa masia de Can Tarrida\nCan Tarrida es va construir al que llavors s’anomenava camp dels Ametllers, el lloc on s’ajuntaven la riera de Can Cortada i la riera de Sant Genís, que baixa des de Sant Genís, passa per la Teixonera i creua la Clota. La masia tenia bones terres de conreu i al seu voltant es van anar construint les cases dels treballadors i les de petits propietaris que buscaven terres per conrear. A poc a poc, a partir d’aquest nucli, es va anar creant el barri de la Clota.\nAmb el temps, la masia de Can Tarrida va passar per diverses mans fins que l’any 1897 l’últim propietari la va llegar a la Casa de la Caritat.\nDurant tota l’edat mitjana i l’edat moderna, a la Clota hi havia grans cases senyorials. Can Tarrida era una, però també hi havia Can Don Joan o Ca n’Andalet. Les masies que s’han conservat daten del segle XVIII.\nLa torre del Capritx i el carrer de Bragança\nLa Clota és un barri fet sense gaire planificació urbanística. Dos exemples d’aquest creixement desordenat són la torre del Capritx i el carrer de Bragança.\nLa torre del Capritx, com se la coneix al barri, és al carrer de Lisboa, a la cantonada amb Capcir. La va construir el propietari dels terrenys per acomplir un caprici de la seva dona, que volia veure el mar.\nEl carrer de Bragança, un carrer fet d’edifics d’autoconstrucció, es va crear als anys 50. Com és lògic, no tenia els serveis bàsics, com ara el clavegueram o l’electricitat. Els veïns expliquen que per disposar d’electricitat a les cases punxaven el fanal del carrer.\nAlerta contra els especuladors\nDegut a la seva poca urbanització i a les zones verdes, el barri de la Clota ha estat sempre objecte de desig dels especuladors. Per evitar aquests atacs, els veïns sempre s’han organitzat, bé sigui a través d’advocats, bé sigui amb la constitució de l’Associació de Veïns de la Clota, als anys 90. Aquesta associació publica anualment el butlletí ‘L’Informador’, amb notícies del barri i per al barri.\nGràcies a la lluita dels veïns, un grup d’irreductibles, el barri conserva un ambient de poble, de tranquil·litat i de proximitat amb la naturalesa.\nCan Peguera, el barri roig\nCan Peguera és un barri de cases barates situat al peu del turó de la Peira que té una tradició anarcosindicalista. Als anys 20 i 30, la major part dels veïns eren d’ideologia llibertària


Mofrereixo com a mainadera, soc responsable i treballadora...\nM'ofrereixo com a mainadera, soc responsable i treballadora (Barcelona)\nDescripción de M'ofrereixo com a mainadera, soc responsable i treballadora\nM'ofereixo com a mainadera de nens.Soc una noia catalana, de Badalona, de 16 anys, molt madura i responsable. Estudio administratiu i finances, i necesito aconseguir diners pera les meves coses.\nNo fumo ni bec, odio les droges. M'encanten els nens, y soc una persona treballadora, puntual i responsable, i se que els pares poden confiar en mí per deixar els nens al meu carreg perque se la responsabilitat que s'ha de tenir amb el nens.\nSoc molt activa i divertida, i amb mi els nens s'ho pasen molt bé.\nHe treballat en casals d'estius i he cuidat de nens.Parlo catalá i castellá.Tinc tots els dies lliures, o sigui que en principi la jornada no m'importaria, fins el setembre que començaré a estudiar pels matins.Grácies\nOpiniones sobre M'ofrereixo com a mainadera, soc responsable i treballadora


Utilitza les espelmes per personalitzar la teva decoració\n19 / nov. / 2015\nLes espelmes per decoració són interessants recursos per les àmplies possibilitats que ofereixen en dissenys, colors, mides i tipologies, així com per la possibilitat d’aportar aroma i llum creant entorns únics de gran interès per a qualsevol llar. Tan versàtils com atractives, les espelmes es converteixen en elements d’il·luminació per a interior i exterior aportant en tots els casos un punt de calidesa molt acollidor que pot marcar la diferència entre una decoració comuna i una altra que presti especial atenció als detalls.\nAlguns dels avantatges d’utilitzar les veles com a principal element decoratiu en el disseny d’interiors és la qualitat del resultat final amb un baix cost i una estètica versàtil que es pot adaptar a diferents entorns i utilitzar-se en qualsevol època de l’any.\nA l’hora d’introduir les espelmes a la decoració és interessant comptar amb l’agradable presència dels aromes. Les espelmes aromàtiques són especialment recomanables per al seu ús en exteriors a causa de la refinada delicadesa que la seva olor pot arribar a assolir per acció de la brisa. Un excés d’espelmes amb aroma a l’interior de la llar pot arribar a resultar excessiu i contraproduent, però, l’aire d’un pati, jardí o terrassa equilibra l’olor per afavorir el seu ús.\nCombinar les espelmes amb suports de pedres naturals, fusta o testos de ceràmica permetrà afegir un toc rústic que destaca la sensació de calidesa casolana en la decoració.\nLes espelmes, també en exteriors i jardins\nPer a aquells que tenen la sort de comptar amb un jardí en el qual situar una petita font o un estany, podran gaudir de l’agradable ambient proporcionat per les espelmes flotants. Es tracta d’una forma molt efectiva de crear una decoració única per moments especials fent èmfasi en la il·luminació dinàmica de la flama en combinació amb l’aigua i potenciant la bellesa dels elements naturals. Aquells que no tenen aquesta possibilitat poden substituir la font o l’estany per gerros d’aigua en els quals dipositar les petites espelmes convertint el conjunt en un excel·lent centre de taula amb un estil d’influència zen.\nAquests són alguns consells generals de decoració d’interiors utilitzant espelmes com a element protagonista, però, la imaginació i la creativitat poden ser la base principal per crear nous estils. En qualsevol cas, mai s’ha d’oblidar la importància de la seguretat que es tracta d’elements amb una flama real.\nL’estil eivissenc sempre és tendència\nNo hi ha comentaris Publicat per Tindas Project a las 11:42 am


Un pare del col·legi Verd: «Els nens fan preguntes perquè no havien vist mai picar indiscriminadament com ahir» - Empordà\nUn pare del col·legi Verd: «Els nens fan preguntes perquè no havien vist mai picar indiscriminadament com ahir»\nL'escola reprèn les classes amb el suport de dos psicòlegs per tractar amb els alumnes les conseqüències de les càrregues policials de l'1-O\nEls alumnes que aquest dilluns al matí arribaven al col·legi Verd, s'han trobat la porta d'entrada esbotzada i amb cops encara visibles a la tanca. L'escola ha reprès les classes amb el suport de dos psicòlegs que han explicat als mestres com tractar amb els nens les càrregues policials que van tenir lloc al col·legi durant la celebració del referèndum. A més, alguns dels infants estaven a l'escola en el moment en què la policia espanyola va entrar i carregar. "Van estar al menjador tota l'estona i amb les persianes abaixades, fins que va entrar la policia i van dir als avis i nens que sortissin", ha explicat un dels pares, Albert Brea. Els alumnes, però, no paren de fer preguntes als pares. "Fan preguntes i no entenien res del que passava, no havien vist mai picar indiscriminadament com ho feien ahir", detalla un altre pare, Albert Poch.\n"Estava a la vorera esperant per votar, quan van venir diverses furgones i la gent es va apilonar; vam aguantar el temps que van poder, però quan es van abaixar les viseres i van treure les porres en deu minuts van ser a dins", explicava un dels pares, l'Albert Brea. "Em va impactar bastant, la veritat, perquè veies gent sortint amb traus al cap", hi afegeix. "Va ser horrible, donaven cops a tothom, els empenyien; hi havia nens i avis plorant, no havia vist mai res així en tota la meva vida", explica una altra mare de l'escola, la Sabina López.\nPer això, aquest matí s'ha fet un claustre extraordinari a dos quarts de nou, on hi ha assistit el director territorial d'Ensenyament, Josep Polanco, i un equip de dues psicopedagogues. La directora, Montse Font, ha condemnat la "repressió policial que ahir van viure molts nens i famílies de l'escola".\nFont ha explicat, que durant el claustre, s'ha acordat com atendre els alumnes "perquè recuperin la confiança i els fets d'ahir no els perjudiquin emocionalment. "Ara estan tots a les aules amb els seus tutors, i si volen expressaran allò que van viure; a partir d'aquí, decidirem quin tipus de treball fem", ha afegit la directora, recordant el suport de les psicopedagogues.\n"Els nens fan preguntes i no entenien què passava"\nEn paral·lel, les famílies també gestionen la situació a casa. "Els nens fan preguntes i no entenien res del què passava; no havien vist mai la policia pica indiscriminadament com ho feien", ha relatat un dels pares, l'Albert Poch. "Es fa molt difícil explicar als petits que, en ple segle XXI, hi hagi una repressió d'aquest tipus", ha afegit.\n"Ens demanaven si la senyoreta parlaria a classe del què ha passat, si podrien dinar al menjador o no... Preguntes davant les quals et quedes en blanc", relata aquest pare. "I només pots dir-los que els policies d'ahir eren animals i que va ser una situació molt desagradable", diu. I precisa: "Allò més fumut de tot és que això els hi pot arribar a crear odi i és dolent; és el que havíem intentat evitar, però el govern espanyol vol recordar-nos-ho".\n"Sí que les meves filles m'han fet preguntes, sobretot la gran, que té 12 anys", explica l'Albert Brea. "Jo sóc bastant moderat, i intentes ser políticament correcte per no generar més tensió, dient-los que hi ha dues posicions que no es posen d'acord i no fer-hi més cullerada; els grans hem d'intentar posar una mica de seny a tot plegat", diu.\nElla va optar per quedar-se a casa ahir, precisament per protegir els nens, i va evitar que veiessin imatges de les càrregues policials. "En veure la repressió a Sant Julià de Ramis, de seguida vam tancar el televisor, però la meva filla va estar intranquil·la tot el dia", recorda Lladòs.\nSortosament, però, diu la mare, el record que la nena tenia avui de l'1-O no era el de la violència. "Aquest matí, quan s'ha despertat, li he explicat els resultats del referèndum, i m'ha dit: 'Mare, ells es pensaven que la gent tindria por a anar a votar, però no vam tenir por'", ha explicat la Glòria.


Vincci Gala - MésQHotels\nSingularitat i comoditat són els dos termes que millor poden definir el Vincci Gala. Aquest hotel, situat molt a prop de Plaça Catalunya i de les Rambles, et permetrà gaudir d’un sofisticat servei i d’una experiència fantàstica en ple centre de Barcelona.\nUna curiositat: el nom d’aquest hotel va ser escollit per Gala, la que va ser esposa i musa de Dalí, elegant, austera i discreta, tot el contrari que el geni català. Com la parella mateixa, aquest hotel destaca pels seus contrastos, on s’ha intentat combinar la tradició amb la modernitat, la discreció amb l’extraversió i l’elegància amb l’extravagància.\nDe fet, encara conserva l’escala central, la façana principal i els terres hidràulics de l’edifici senyorial datat l’any 1900 en què es troba.


Preinscripcions Batxillerat — Plone site\nPreinscripcions Batxillerat https://elpuig.xeill.net/el-centre/secretaria/agenda/2020-2021/preinscripcions-batxillerat https://elpuig.xeill.net/logo.png\nper Pau Español — darrera modificació 2021-03-10T10:04:41+01:00\nQuan? 11/05/2021 a 08:00 fins a 17/05/2021 a 21:00 (Europe/Madrid / UTC200)\nLa presentació de sol·licituds de preinscripció als centres de doble titulació és del 3 al 7 de maig. És molt important respectar les dates de presentació, perquè totes les sol·licituds que es presentin fora d'aquest termini perdran qualsevol prioritat a l'hora d'obtenir la plaça.\nEn la sol·licitud de preinscripció cal indicar si el centre escollit és un centre adscrit a l'escola de primària o secundària on s'han cursat els cursos anteriors. L'adscripció dels centres i els criteris de prioritat general serveixen per adjudicar una puntuació a cada sol·licitud i establir l'ordre d'accés a les places dels centres.\nS'han de tenir preparats els documents acreditatius escanejats al dispositiu des del qual es farà la sol·licitud.\nUn cop acabat el període de presentació de sol·licituds, els centres educatius estudien cadascuna de les peticions que han rebut: n'analitzen les dades, els criteris de prioritat que es demana que es tinguin en compte i els documents justificatius, i publiquen la llista de sol·licituds amb els barems provisionals. En aquesta llista hi ha les sol·licituds ordenades alfabèticament amb la puntuació que ha rebut cada sol·licitud en aplicar-hi el barem.\nEl nombre de places de batxillerat a cada centre educatiu és limitat. Si el nombre de peticions supera el d'alumnes que l'institut pot acollir, cal aplicar un sistema de desempat entre les sol·licituds amb la mateixa puntuació. Per fer-ho, s'obté un número per sorteig a partir del qual s'ordenen totes les peticions empatades en punts, tenint en compte el número de desempat que s'ha assignat a cada sol·licitud. El sorteig tindrà lloc a les 11 hores, als serveis centrals del Departament d'Educació (Via Augusta, 202, Barcelona).\nDesprés del sorteig, s'elabora la llista ordenada de sol·licituds per a l'assignació de places, que es fa considerant en primer lloc l'alumnat amb necessitats educatives específiques, i després, la resta d'alumnes, tenint en compte les puntuacions de cada sol·licitud, de més a menys.\nPublicació del nombre de places educatives per centre i curs.\nFinalment, publicació de la llista d'alumnes admesos al centre i de la llista d'espera. La llista d'espera d'un centre té una validesa temporal, normalment fins al mes de setembre, i serveix per si hi ha alguna plaça que queda vacant abans de l'inici del curs escolar.