La CUP es queda sola criticant el repartiment de diners i càrrecs | Candidatura d'Unitat Popular\nEn el Ple municipal del passat 30 de juny, Edu Pinilla, regidor de la Candidatura d'Unitat Popular de Vilanova i la Geltrú va criticar durament que "hi ha més càrrecs de confiança que càrrecs electes" a l'Ajuntament. Més greu que això, però, és el repartiment de 6.000 euros extres per regidor que la Junta de Govern va aprovar, en concepte de "despeses de posada en marxa dels grups municipals".\nEn aquest sentit, Edu Pinilla va formular una pregunta per escrit al Govern en què es demanava quin sentit tenia repartir-se 144.000 euros entre els 24 regidors de l'Ajuntament, a banda dels diners que cada grup municipal percep per regidors i per grup. Cal recordar que la CUP no només ha criticat ambdós temes, els càrrecs de confiança dels partits a sou públic i els 6.000 euros "extres" per regidor electe, sinó que ha rebutjat ambdues ofertes. Ofertes que tota la resta de partits no han ni criticat ni, òbviament, rebutjat.\nEdu Pinilla va considerar que la feina dels càrrecs de confiança la podrien desenvolupar perfectament treballadors de l'Ajuntament, els quals, a diferència dels càrrecs de confiança, passen unes oposicions i no són nomenats a dit ni per favors. La despesa que genererà l?ajuntament en concepte de càrrecs de confiança (càrrecs de partit a sou públic) pujarà a 328.000 euros/any, que sumat als 144.000 euros "extres" que l'Ajuntament ha repartit entre els grup municipals per "despeses de posada en marxa" sumen una xifra que "Vilanova no es pot permetre."\nLa CUP, doncs, és la única formació que no ha acceptat tenir un càrrec de confiança a sou de l'Ajuntament ni ha acceptat els 6.000 euros en concepte de "posada en marxa del grup municipal", tot i la paradoxa de ser l'únc grup municipal que s'estrena i que, per tant, sí que té despeses de "posada en marxa". En el mateix sentit, Edu Pinilla ha renunciat al seu sou de regidor, que dóna íntegrament als projectes de la Candidatura d'Unitat Popular i, per tant, no percep cap sou que no sigui el de la seva feina, tècnic comercial en una empresa.


Escola Fabra i Coats - Barcelona | Arquitectura docent\nEscola Fabra i CoatsBrullet de Luna2021-12-07T16:35:22+00:00\ndescrició projecte imatges plànols dades tècniques\nEscola Fabra i Coats, Barcelona\nEmplaçament: Sant Adrià, Barcelona\nEl projecte d’una escola de nova planta dins del conjunt d’edificis de Can Fabra ha de respirar i assimilar l’atmosfera del recinte de la fàbrica Fabra i Coats. No es pot entendre el nou edifici si no és a través de la reinterpretació de tot el conjunt.\nEntenem que l’edifici de l’escola nova s’ha de lligar, relacionar i fusionar amb els edificis existents que tenen una personalitat molt definida.\nAquesta ve donada per la racionalitat de la seva construcció de murs portants de totxo i la seva composició arquitectònica, plena de contenció, exigència, ordre i relació geomètrica entre buits i plens.\nLa “Modificació del Pla General Metropolità a l’àmbit dels terrenys situats a l’antiga fàbrica Fabra i Coats” proposa la conservació i catalogació de tots els edificis existents dins del recinte. L’edifici escolar de nova planta dins del recinte també ha de participar d’aquesta voluntat de conservació de tota l’atmosfera arquitectònica i industrial del mateix.\nEl nou edifici es planteja des de les exigències de la construcció actual, la modernitat li vindrà de la racionalitat d’aplicació dels materials i de la idea de funcionament de l’edifici escolar.\nFem servir com a material més important el totxo vist i el formigó armat per les estructures, doncs actualment degut a la nova normativa és impossible plantejar-se un edifici de més d’una o dues plantes amb l’estructura portant de totxo.\nAdoptem el totxo massís col·locat amb junta grossa de morter de calç, amb el mateix color que el totxo dels edificis existents, com implementaria del nou edifici.\nLa composició i racionalitat de buits i plens dels vells edificis fabrils existents tenen a l’edifici nou el contrapunt de la racionalitat i ordre geomètric de l’estructura de formigó armat.\nLa façana del carrer Segre amb obertures verticals molt estretes són una bona protecció de l’est i la gran gelosia metàl·lica vertical de la façana oest ens protegeix d’aquesta orientació i ens personalitza, amb un llenguatge auster.\n“L’EDIFICI ESCOLAR DE NOVA PLANTA DINS DEL RECINTE TAMBÉ HA DE PARTICIPAR D’AQUESTA VOLUNTAT DE CONSERVACIÓ DE TOTA L’ATMOSFERA ARQUITECTÒNICA I INDUSTRIAL DEL MATEIX”\nNom del Projecte: CEIP Can Fabra\nEmplaçament: Carrer de Sant Adrià 20, Barcelona\nCertificat eficiència energètica: A\nProjecte: 2011 – 2014\nInici d’obra: 2014\nFinal d’obra: 2017\nBIMSA – Barcelona Infraestructures Municipals SA\nSuperfície solar: 4.100 m²\nSuperfície construïda: 4.050 m²\nAutors: Manel Brullet i Tenas, Alfonso de Luna i Colldefors\nCol·laboradors: Mitra G. Modarressi, Nil Brullet, Montserrat Serrano, David Casadevall\nTècnics: ENNE Gestión activa de proyectos, Xairó i associats\nInstal·lacions: Portell-Brunés Enginyers S.L.\nConstructor: Romero Polo\nFotògraf: Adrià Goula, Juny Brullet


» 2001 » agost Papers d'esports\nArxiu del agost, 2001\nAfegit a Coses que penso Data: ag. 25th, 2001 Comentaris tancats a Trident\nAlgú, no sé pas qui, ni m’importa gens ni mica, devia ser el primer a qualificar de trident el fet que Rivaldo, Kluivert i Saviola juguessin junts al Barça. Ara, com que el primer assaig no va ser gaire reeixit, tothom es treu les puces de sobre i ningú vol la responsabilitat. O sigui, com […]\nAfegit a Coses que penso Data: ag. 18th, 2001 Comentaris tancats a Males llengües\nDiuen les males llengües que Michael Schumacher no serà campió del món de fórmula 1 demà a Hongria. Diuen que els responsables del mundial no permetran que el campionat es decideixi quatre revolts abans del final, amb la conseqüent davallada de l’interès televisiu que hi hauria a partir de llavors. Diuen que Hongria no és […]\nAfegit a Coses que penso Data: ag. 11th, 2001 Comentaris tancats a Nacionalitzats\n«És impossible que un atleta d’Austràlia hagués guanyat un títol d’aquesta categoria si no fos per la nacionalització d’atletes de l’Est.» Això va dir ahir un dels comentaristes de TVE després que Dmitri Markov, bielorús nacionalitzat australià, fos campió de salt amb perxa. Doncs igual que seria impossible que una espanyola fos campiona de salt […]\nAfegit a Coses que penso Data: ag. 8th, 2001 Comentaris tancats a La foguera de les vanitats\nLa majoria de mortals estem seguint els mundials d’Edmonton a través de TVE, i una vegada més hem de suportar que les imatges vagin acompanyades dels comentaris de Gregorio Parra, Carlos Martín i l’exatleta José Luis González. Segurament ells i molta gent deuen pensar que ho fan bé, però, la veritat, jo els trobo patètics. […]\nAfegit a Coses que penso Data: ag. 4th, 2001 Comentaris tancats a Els de sempre\nLa federació internacional d’atletisme vol fer més atractiu el seu esport per a la televisió i busca noves normes per fer més curtes les jornades atlètiques. Menys sortides nul•les, menys intents en salts i llançaments. Fa gràcia que l’excusa de la tele serveixi per reduir el temps justament en les proves que no surten mai, […]


Cultura popular Fires i Festes de Catalunya\ndesembre 24, 2019 desembre 24, 2019 FestesMajors\t0 Comments\nEl Vendrell esdevindrà Capital de la Cultura Catalana 2020 i, en aquest marc de promoció del Patrimoni, difusió de la Cultura Catalana i cohesió dels territoris, la Comissió de Foc del Vendrell presenta el següent espot per donar ressò a tot el teixit associatiu de les entitats de Foc de la Vila.\nEn total, El Vendrell compta amb nou colles de foc, dues de les quals tenen secció infantil i una és centenària, com el Ball de Diables. La Cercavila de Foc és una de les colles amb més importància a Catalunya. Tot plegat fa que el Vendrell es mereixi l’etiqueta de la Capital del Foc.\nL’ espot promocional de la campanya ha buscat mostrar els ítems més representatius que ens donen identitat, com són els valors, la intensitat del foc, els sons dels tabals, el sentiment de pertinença, i la passió.\n← 38è Pessebre Vivent de Peralada\nSalsa Romesco: Com preparar la millor salsa de calçots →\nFesta Major de Reus 2018 – Del 24 al 29 de Juny\njuny 21, 2018 FestesMajors\t0\nFesta Major – Festes Majors 2022\nmaig 11, 2022 maig 20, 2022 FestesMajors\t0\nFesta Major del Vendrell – Santa Anna – Programa 2019\njuliol 25, 2019 juliol 25, 2019 FestesMajors\t0


La cooperativa valenciana Consum ha ampliat a set setmanes el permís de paternitat retribuït, dos més del que estipula la llei. Aquesta mesura s'aplicarà amb caràcter retroactiu des del 5 de juliol, data en la qual el Govern va aprovar l'ampliació d'aquesta nova norma a cinc setmanes.\nConsum amplia a set setmanes el permís de paternitat retribuït, dos més del que estipula la llei CONSUM\nEn un comunicat, ha destacat que aquesta mesura "pionera" en el sector busca "facilitar" la conciliació de la vida familiar i laboral dels treballadors al "millora" les condicions del permís per naixement, adopció o acolliment que ja tenia la plantilla, i que estava fixat en sis setmanes des de gener de 2017.\nConsum, que compta amb més de 14.300 treballadors, dels quals quasi 4.000 són homes, ha indicat que un total de 143 pares treballadors de la Cooperativa es van beneficiar de sis setmanes d'aquest permís retribuït durant 2017.\nAquesta nova iniciativa se suma a altres mesures que la Cooperativa ha inclòs recentment en el seu Catàleg '+de 50 Mesures per a Conciliar' la vida familiar i laboral, com l'ampliació de la paga extraordinària per a treballadors amb fills amb discapacitat.\nAixí mateix, ha assenyalat que a partir del pròxim 1 d'agost, introduirà una millora en el 'val-bolquer' per a treballadors que acaben de ser pares per valor de 50 euros, ja que, fins al moment, si tots dos progenitors eren empleats de la Cooperativa només un d'ells es podia beneficiar d'aquesta mesura.\n"EMPRESA FAMILIARMENT RESPONSABLE"\nEn aquesta línia, l'empresa valenciana destaca que ja havia inclòs noves polítiques relacionades amb naixements, com la de donar permís recuperable d'un dia per als avis per part de filla o nora. També, per a fills prematurs que requerisquen hospitalització, els pares podran absentar-se una hora de la seua jornada laboral fins que el nadó reba l'alta médica i els dos tindran la possibilitat de reduir-se la jornada dos hores diàries més, si tots dos treballen en la Cooperativa, ha explicat.\nConsum compleix més d'una dècada com l'"única empresa de distribució" que compta amb el certificat d'empresa Familiarment Responsable (EFR), un segell promogut per la fundació +Família i que reconeix la "bona tasca de les empreses en matèria de conciliació i igualtat".


by f02916b9ed on 10/04/2021 with No hi ha comentaris\nEn aquesta ocasió donem veu a la “Hermandad Nuestra Señora del Rocio Divina Pastora de Mataró”. Per això conversem amb el seu president, el senyor Sebastian Pérez, que ens ha obert les portes de l’entitat.\nSebastian Pérez porta tres anys a la presidència de l’entitat, després un llarg mandat de la senyora Pilar Cantero, que ho va haver de deixar per motius laborals.\nEl president de la Divina Pastora ens explica com és de complicat continuar amb l’entitat en aquests mesos de pandèmia. Sobretot perquè la “Hermandad”, que ja té vint-i-sis anys d’història, és una entitat en la qual el contacte entre les persones.\nEscoltant la conversa coneixerem com va néixer la “Hermandad Divina Pastora”, així com que representen per a ells els “Sinpecados”.\nEn l’àmbit més festiu, l’Octavi Nonell li pregunta al president pel fet que són l’única entitat de Mataró que munta la seva “Caseta” a la Feria d’Abril de Catalunya.\nAltres temes dels quals ens parla Sebastian Pérez és de la seva participació dins els actes de la Setmana Santa, així com de la seva relació amb altres entitats de la ciutat i les activitats que habitualment es fan a l’espai que l’entitat té a la Torre Palauet, al barri de Cerdanyola de Mataró.\nPel que fa al futur, Pérez ens explica que hi ha molta gent jove disposada a col·laborar amb les tasques de l’entitat, fet pel qual és molt optimista.\nEntitats, Programa ràdio Cultura, Tradicions


El bullmastiff destaca, sobretot, pel seu cap quadrat i el seu morro ample i negre. Porta les orelles, fosques, en forma de “V”. La seva característica arruga d’expressió, només es marca, quan l’animal està atent. Els ulls són foscos o color avellana, estan sempre ben separats entre si, per un solc ben marcat.\nEl seu cos és ample i quadrat, de port robust. La cua està inserida alta, ampla a la seva base i s’estreny en la punta. Els peus són arrodonits, de dits compactes i tancats (peu de gat) i les ungles i coixinets negres.\nLeonados, des de sorra fins al vermell fetge, atigrados. La cara és negra.\nCurt, pegat a la pell, dens i suau; manca de subpelo.\nEntre 40 i 60 kg.\nS’adapta perfectament a la vida en pis i en ciutat. No és excessivament actiu, encara que agraeix els passejos a bon ritme. En l’etapa de creixement, l’exercici ha d’estar controlat, per evitar problemes de múscul o esquelètics. Té certa tendència a l’obesitat. No desprèn olor corporal i la seva higiene és senzilla: bastarà raspallar-ho dues o tres vegades a la setmana, amb un guant de goma.\nEls banys no són aconsellables, perquè alteren el pH de la pell i es pot produir dermatitis. És un animal molt familiar, amb un marcat instint innat de guarda. Molt afectuós amb els nens, és pacient, lleial i procura agradar als seus amos en tota circumstància.\n« Bulldog francès Cão dona Serra dona Estrela »


La Guàrdia Urbana ha realitzat detencions per robatori amb força i tràfic de drogues aquest cap de setmana | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa Guàrdia Urbana ha realitzat detencions per robatori amb força i tràfic de drogues aquest cap de setmana\nLa Guàrdia Urbana ha detingut dos homes, de 31 i 18 anys, respectivament, com a presumptes autors d’un delicte de robatori amb força.\nEls fets van passar ahir diumenge, poc després de les 12 h, quan una patrullava ser requerida al carrer Espinach del barri del Serrallo, ja que els veïns alertaven que unes persones estaven accedint a un domicili.\nQuan els agents van arribar a la zona, van trobat un home que portava mitjons a la butxaca, fet que va fer sospitar els agents que hauria volgut ocultar les empremtes dactilars. Instants després va sortit del portal un segon home, que duia un telèfon mòbil desconnectat.\nEls agents van concloure que els joves haurien accedit a l’interior de l’immoble, situat en un segon pis, trencant el vidre d’una de les balconeres després d’escalar a través d’un fanal d’enllumenat públic, motiu pel qual els dos joves van ser detinguts.\nLa Guàrdia Urbana ha detingut dos homes, de 41 i 46 anys, respectivament, com a presumptes autors d’un delicte contra la salut pública. Al segon home també se li imputa un delicte d’usurpació de funcions públiques.\nLa matinada de dissabte a diumenge, poc després de la 1 h, els agents van ser requerits pel controlador d’accés d’un local musical de la Rambla Vella, qui va explicar que havien accedit al local dos individus dels quals un manifestava ser policia i que, mostrant una placa d’identificació policial, presumptament de policia nacional, els demanava consumicions gratuïtes. Aquest suposat agent al·legava trobar-se de servei, cercant un delinqüent perillós.\nEls individus sospitosos van ser localitzats a la plaça de la Font. Després de l’escorcoll, es van localitzar a les butxaques dels dos homes cinc bosses de plàstic amb marihuana, dues bosses de cocaïna, una credencial de Policia Nacional no oficial i diferents bitllets de 5, 10 i 20 euros, motiu pels quals van ser detinguts.\n01/04/2019 La Guàrdia Urbana deté a dos homes per conduir sota la influència de l’alcohol\n14/11/2019 La Guàrdia Urbana deté a un jove de 19 anys per un pressupte robatori amb força


La flora i la fauna | Camins de Cantallops\nDate: Abril 4, 2013 Author: Xarxa Paisatges\tCategory: El camí de l'aigua\tEtiquetes: Fauna, Flora\n← La geologia\nLa muntanya, la Serra de les Canals, constitueix la part més elevada del terme i està principalment poblada per boscos de sureres. Les suredes són sempre presents al llarg del camí i formen part de l’economia local. S’observa bé l’explotació del suro a les escorces dels arbres, així com la gruixudesa i densitat del que en resta a les branques. En aquest entorn també s’hi pot observar el roure martinenc i el vern. El primer és un arbre de mida mitjana, caducifoli i produeix un aglà del que s’alimenta bona part de la fauna que habita aquest paratge. El vern, un arbre típic de la vegetació de ribera, el trobarem a la vora del corrent d’aigua.\nEl paisatge es completa amb la vegetació del sotabosc, que presenta una gran diversitat a l’itinerari i varia segons l’estació en que es visita. En el recorregut principalment s’hi pot trobar: l’estepa negra amb fulles de color verd fosc enganxoses i flors blanques; l’estepa blanca, amb fulles de color verd clar amb borrissol i flor rosa; el bruc, arbust petit de fulla minúscula; el romaní, planta aromàtica de fulla estreta i flor violàcia; el matapoll, de vistosos fruits vermells a final d’estiu; l’argelaga negra, arbust espinós de flor groga; i la ginesta, de tiges cilíndriques i flor groga a la primavera.\nLa fauna que transita en aquest paratge són, sobretot, el senglar i el conill. Darrerament s’hi ha detectat la presència de muflons, cabirols i daines, degut a repoblacions fetes en zones veïnes. Tanmateix, el camí es troba en un espai d’Especial protecció per les Aus (ZEPA) i la llista d’ocells que s’hi poden observar és considerable. S’han detectat més de dues-centes espècies, entre les quals, en aquest paratge, s’hi poden veure rapinyaires com l’àguila cuabarrada, la majestuosa àguila daurada, el duc o l’esparver.\nDurant les èpoques en que la riera va plena, a les basses i indrets on hi ha aigua hi apareixen espècies d’amfibis i altres organismes que la resta de l’any resten latents. Destaquem una gran varietat d’amfibis i rèptils: la granota verda (reineta), el gripau o esglàput, el tritó i la salamandra, a més del llangardaix comú i la serp verda. La tortuga mediterrània, l’espècie més valuosa de l’Albera, hi és present però és complicat de veure-la.


Lloguer de cotxes Suzano - Llogar un cotxe a Suzano\nLloguer de cotxes Suzano\nLloguer de cotxes a Suzano\nLloguer cotxes en Suzano\nEl lloguer de cotxes a Suzano és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Suzano i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Suzano, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Suzano - Lloguer de cotxes Brasil Aeroport\nA Brasil, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Suzano, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Suzano, Brasil no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Brasil de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Suzano o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Brasil en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aracajú, Belem, Belo Horizonte, Campinas, Campo Grande, Cuiaba, Curitiba, Florianópolis, Fortaleza, Goiana, Ilheus, Joao Pessoa, Juazeiro do Norte, Londrina, Maceio, Manaus, Natal, Navegantes, Petrolina, Porto Alegre, Porto Velho, Recife, Salvador, Sao Luis, Sao Paulo, Vitoria.


Iglesias es fa enrere i ara diu que aplicar el 155 seria "inacceptable"\nBarcelona. Divendres, 20 de setembre de 2019. 15:20\nActualitzat Divendres, 20 de setembre de 2019. 15:21\nEl secretari general de Podemos, Pablo Iglesias, s'ha desdit ara de les seves declaracions en una entrevista aquest matí a Antena 3, on asegurava que "clarament" hauria acceptat un 155 a Catalunya si PSOE i Unidas Podemos estiguessin al govern espanyol.\n"Aplicar el 155 per a enfrontar el conflicte a Catalunya ens ha semblat sempre inacceptable", ha aclarit Iglesias a través del seu Twitter. El líder de la formació morada ha argumentat que "el conflicte ha d'afrontar-se amb diàleg i vies democràtiques que acabin amb l'excepcionalitat i la repressió". I ha reiterat que "ho hem dit sempre i ho tornem a dir".\nD'aquesta manera, Iglesias ha creat confusió, ja que per una banda, a primera hora del matí, ha insistit que a Podemos sempre “respectaran” la llei i el lideratge del PSOE com a força més votada, si Sánchez apliqués "tots els resorts de l'Estat" en cas de desacatament de la sentència. I per altra banda, hores després, destaca que li sembla "inacceptable".


El canvi climàtic acaba amb el cim més alt de Suècia\nL’altura de pic més alt de Suècia ha baixat 24 metres des del 1960, amb un marcat retrocés durant les últimes dècades per les altes temperatures al nord del país\ndimecres, 18 de setembre 2019 - 17:34h\nEl mont Kebnekaise | Viquipèdia\nLa muntanya Kebnekaise ha estat durant moltes dècades el punt més alt de Suècia. Aquesta muntanya, situada dins el Cercle Polar Àrtic, està formada per dos cims ben diferents: el del nord, més baix, format únicament per roca, i el del sud, històricament per sobre els 2.120 metres i cobert permanentment per una extensa capa de gel.\nAra bé, les altes temperatures que han assetjat durant l’estiu la zona polar han fet que el cim sud hagi perdut bona part de la capa de gel, reduint-lo més de 24 metres d’altura. Aquesta reducció tan dràstica ha fet perdre el seu estatus de cim més alt del país, ja que sense aquesta capa de gel el cim nord, de 2.097 metres d’altura, ha passat a ser el nou sostre de Suècia.\nAixí ho han indicat un grup d’investigadors liderats per Gunhild Ninis Rosqvist, professora de la Universitat d’Estocolm, que s’han passat els últims anys analitzant les pèrdues de gel. El Kebnekaise està format per una glacera que la seva grossor varia segons l’època de l’any. Segurament, durant l’hivern, amb l’arribada del fred i de noves nevades, el cim sud tornarà a guanyar el títol de cim més alt, però la tendència, segons les paraules de la científica, «són molt clares: a llarg termini el gel està condemnat».\nLa científica Gunhild Ninis Rosqvistn al cim del Kebnekaise | Agències\nEl canvi climàtic el principal enemic\nL’estiu és crucial per les glaceres. Les altes temperatures condicionen el seu desgel i els estius freds permeten que el gel es mantingui. Però les variacions estacionals s’estan aguditzant durant els últims anys, fruit de les temperatures càlides que assetgen amb més freqüència el nord de Suècia.\nAquest any, per exemple, el país ha superat el rècord històric de temperatures al mes de juliol. A Markusvinsa, a l’extrem nord del país, s’hi van registrar 34,8º, la temperatura més alta mai enregistrada al nord del Cercle Polar àrtic de Suècia. Aquesta tendència d’estius cada vegada més calorosos, ha causat que la neu i el gel es desfacin més ràpidament. Segons la científica, es pot arribar a observar fins i tot l’aigua de desgel corrent a les parts més exposades de les superfícies glaçades.\nNo és la primera vegada que un país modifica el seu punt més alt\nEls països nòrdics tenen certa tradició a l’hora de modificar els seus cims més alts. Farà uns anys Noruega i Finlàndia van arribar a un simpàtic acord que va fer que el punt més alt de Finlàndia canviés. Amb motiu del centenari de la independència de Finlàndia, Noruega va regalar-li una part d’una muntanya fent canviar així el sostre més alt de Finlàndia.\nLa fletxa de sota indica el petit trangle que va permetre passar dels 1.324 als 1.331 metres d'altura com el punt més alt de Suècia | Viquipèdia\nLa muntanya en qüestió era Halti. La frontera entre els dos estats es troba a 1.324 metres sobre el nivell del mar, fent que sigui així el punt més alt de Finlàndia. Malgrat això, el cim, de 1.365 metres d’altitud, es troba a un kilòmetre més al nord, en territori noruec. El regal no va consistir a traspassar el pic, ja que romandria al costat noruec, sinó en una petita part del nord-oest de la muntanya fent que el punt més alt de Finlàndia canviés als 1.331 metres (set metres més alt que l’antic punt).\n"🔴VÍDEO PREOCUPANT: La contaminació a Espanya mata 30 vegades més que el cotxe" "⚫ÚLTIMA HORA: Pugen a 6 les persones mortes per la gota freda a Espanya"\nOnada de calor Temperatures Internacional Canvi Climàtic


Terrassa FC-Vilassar: a mantenir la jerarquia - Web oficial Terrassa FC\nTerrassa FC Diumenge, 01 Agost 2021\nEls de Jordi López prioritzen la posada a punt de l’engranatge del conjunt, ateses les diverses incorporacions estiuenques. El balanç particular del Terrassa FC contra el Vilassar és molt favorable: 11 victòries, 5 empats i una derrota, 42 gols a favor i 10 en contra. El darrer matx contra els del Maresme es remunta al 16 de febrer de 2020, a la Lliga de Tercera Divisió, i va acabar 0-0, el mateix resultat de la primera volta d’aquella Lliga. La temporada 2020-21, la de l’ascens rogenc a Segona RFEF, tots dos equips no es van enfrontar arran de figurar en grups diferents a la fase inicial. Els egarencs van accedir a la d’ascens, i el Vilassar va romandre a la del mig, amb el CP San Cristóbal i altres equips.\nDel primer envit amb un equip de Vilassar, un amistós, en fa més d’un segle. El 12 de març del 1916, els egarencs van golejar l’Esbart de Vilassar per 6-0 al camp del carrer del Bisbe Irurita, l’actual carrer Pi i Margall.\nVuitanta anys després, el 2 d’agost del 1997, en un amistós, el Terrassa FC va imposar-se al Vilassar per 2-0, amb doblet de Campuzano. En el següent amistós, el 17 d’octubre del 2002 (any estel·lar per al Terrassa FC, campió de la Copa Catalunya i de la promoció d’ascens a Segona Divisió A), els rogencs van esclafar el Vilassar per 10-0 (Dot, Keko 3, Besora, Pedro Riesco, Juan Carlos 2, Babangida, Monty).\nA la Lliga de Tercera, el 2012 l’Olímpic va assistir a un empat 2-2 (dianes de Molist i Montoro), el 2013 a un 2-1 (gols de Maldonado i Pedro), el 2015 a un 3-0 (doblet de Vilajosana i l’altre gol en pròpia porteria) i el 23 d’abril del 2017 a un 2-0, amb gols de Grasa i Raíllo. L’anterior referent a la Lliga, el 29 d’abril de 2018, va somriure el Terrassa FC per 1-3, amb dianes d’Àlex Fernández, Carreón i Carlos Martínez, ara retornat a un Terrassa FC que intentarà mantenir les jerarquies en el balanç particular.


L'Inspector, d'en Nikolai Gogol\n18/11/2017 a les 21.30 h\nParròquia de Sant Pacià - Barcelona\nL’alcalde d’un poblet de la Rússia tsarista de finals del segle XIX rep l’avís de l’arribada d’un inspector de San Petersburg. Reuneix a tots els poders fàctics del poble en una mena de gabinet de crisi en el que decideixen dissimular la corrupció instaurada que els uneix.\nAlexandre Ivanovitx, un vividor i jugador empedreït, que s’ha quedar sense diners, es veu obligat a hostatjar-se en el poble. Els funcionaris comandats per l’alcalde el prenen per l’inspector de la capital i el complimentaran amb tota mena d’honors.\nL’Alcalde i tots els seus sequaces intentaran semblar els funcionaris més honrats i eficients que mai s’hagin vist. Des de la primera escena mostraran clarament la seva corrupció.\nL’Inspector és una obra mestre de la sàtira dramàtica i punt culminant en la literatura de Gogol que sobrepassa fronteres i mostra a través d’una mirada realista les debilitats humanes de forma còmica, divertida i lleugera combinant la sàtira social, la denuncia, la desgracia i l’humor.\nLa seva estrena l’any 1836 va provocar nombroses crítiques i un gran malestar en el poder tsarista que hi va veure reflectida de forma hilarant la seva gran corrupció burocràtica.\nA càrrec del grup de teatre Antifaz, de Barcelona.\nde les Monges, 27-33


Avui la tinenta d’alcalde de Serveis Socials i Habitatge, Marta Farrés, ha presentat les principals dades tant d’Ofideute com del conjunt d’actuacions impulsades pel Servei d’Habitatge municipal. Tal i com ha comentat,\ncom a Ajuntament estem tenint un paper actiu i de lideratge en les problemàtiques relacionades amb l’habitatge. Això no obstant, també cal puntualitzar que sols no hi arribem, atès que com a administració local no tenim els instruments necessaris. En aquest sentit busquem complicitats i aliats que passen per les pròpies famílies i ciutadania, el tercer sector i, òbviament, les entitats financeres. Al cap i a la fi, del que es tracta no és només d’evitar que a les famílies les facin fora de casa seva sinó que cal anar més enllà i trobar solucions definitives a la situació d’aquests ciutadans i ciutadanes.\nDurant el 2014, Ofideute Sabadellha tancat 178 expedients. Entre les xifres, destaca que en 107 dels casos han estat assessoraments, en 22 casos s’ha assolit un refinançament del deute, en 32 la dació i en 11 casos s’ha suspès el llançament. En cap cas s’ha registrat un llançament.\nPel que fa a les característiques dels usuaris d’Ofideute Sabadell, un 68% tenen uns ingressos inferiors als 1.000 euros mensuals, d'aquests un 61% estan per sota dels 500 euros.\nEn relació amb l’origen dels usuaris, un 73% són autòctons i un 27% són nouvinguts. Quant al gènere, tot i que tradicionalment la figura del cap de família ha estat representada per l’home, es constata que en situacions com la que ens ocupa és la dona la que acaba liderant aquests processos. Durant l’any 2014 i en un 54% dels casos, les demandants del servei han estat dones.\nNascut l'any 2011, Ofideute Sabadell es posa en marxa com a referent de l’administració per atendre, respondre i intervenir de forma integrada en totes les demandes ciutadanes relacionades amb el risc de pèrdua de l’habitatge principal. Durant aquests anys, des d’aquest servei s’ha hagut de treballar constantment per adaptar-se als canvis socials i normatius en la matèria, així com als processos de fusions o adquisicions bancàries, per tal de donar la millor resposta possible a la ciutadania.\nAixí mateix, la tasca d’Ofideute es continua complementant amb els convenis amb el tercer sector que aporten valor afegit en el suport i acompanyament a les famílies. Entre altres es continua treballant amb Creu Roja. També amb l'Associació d'Empleats Jubilats i Pensionistes de la Caixa d'Estalvis de Sabadell, en aquest darrer cas per acompanyar els usuaris amb dificultats de comprensió dels processos relacionats amb els contractes hipotecaris. Durant l’any 2014 l’equip de voluntaris de l’entitat va acompanyar un total de 32 casos.\nAltres intervencions del Servei d’Habitatge\nUna altra branca de l’acció del Servei d’Habitatge de l’Ajuntament és el Suport a Comunitats, a través del qual durant 2014 s’han atès 160 comunitats, de les quals 108 rebien per primer cop aquest suport. D’aquestes 160, un total de 107 han estat acompanyaments integrals, 36 assessoraments i 17 accions d’informació. Durant 2014, s’han tancat un 40% de les comunitats en acompanyament integral, és a dir, que gràcies a aquest tipus d’intervenció, aquestes han millorat el seu funcionament i la seva capacitat d’organització i autogestió.\nPel que fa a les principals demandes de les comunitats, un 33% tenia relació amb l’economia i finances (destacant els impagaments de les quotes comunitàries), un 23% responen a problemes d’organització interna, un 17% són qüestions relacionades amb l’habitabilitat o rehabilitació, un 11% té a veure amb la convivència, un 9% amb el règim de tinença (sent la principal demanda el desconeixement sobre la propietat dels habitatges buits i/o llogats) i en un 7% amb l’ús indegut de l’habitatge.\nPrecisament en relació ambl’ús anòmal, s'ha intervingut enun total de 124 habitatges en aquesta situació. D’aquests, 74 casos són ocupacions il·legals, 47 són habitatges buits i en 3 casos s’han detectat situacions d’infrahabitatge, com podrien ser pisos o espais sense els serveis necessaris. En referència a l’ús anòmal d’habitatges, s’ha fet seguiment de les denúncies per ocupació i de la situació de les famílies que ocupen i s’ha donat suport en la recerca de la titularitat dels habitatges buits. Així mateix, s’ha assessorat les comunitats en relació amb les accions legals pertinents i s’ha donat suport en l’elaboració de documentació.\nTant en l’àmbit de suport a les comunitats com de les accions en el cas d’ús indegut d’habitatges, el Servei d’Habitatge ha destinat una dedicació intensiva i proactiva al barri de Can Puiggener.\nAtesa la situació sòcioeconòmica i les necessitats particulars del sector de Can Llobateres, l’Ajuntament manté un equip específic de treball en aquest àmbit territorial. En aquest marc, s’ha proporcionat atenció continuada a un total de 20 comunitats (17 comunitats d’habitatges amb 281 habitatges en total i 3 comunitats d’aparcament amb 191 aparcaments). Entre els resultats de l’acció amb aquestes, s’ha reduït la morositat en un 25% a les comunitats de veïnatge i un 56% en una de les comunitats d’aparcament. També s’ha consolidat la participació col·lectiva en el manteniment dels espais comuns i s’han pogut detectar casos amb necessitats d’intervenció social.\nAltres resultats són que 4 comunitats tutelades han passat a acompanyament, s’han constituït 6 noves juntes de propietaris i s’han creat dos grups motors al barri amb l'objectiu de promoure la participació i impulsar referents que consolidin i mantinguin les dinàmiques creades.\nIntervencions de Serveis Socials\nA banda de les 739 intervencions del Servei d’Habitatge durant 2014 (435 expedients d’Ofideute, 160 comunitats amb suport, detecció de 124 habitatges amb ús anòmal i atenció continuada a 20 comunitats de Can Llobateres), cal considerar aquelles intervencions que s’han portat a terme des de Serveis Socials en la matèria (sense comptabilitzar els ajuts d’emergència relacionats amb l’habitatge o el seguiment que realitzen de cada cas els Serveis Socials Bàsics). En aquest marc, s’han realitzat 33 informes per al Fondo Social de la Vivienda –amb l'objectiu que les entitats ofereixin un lloguer social a famílies que han estat desnonades per l'impagament en un procés d'execució hipotecària i que tenen l'oportunitat d'acollir-se a aquesta opció en virtut del conveni signat entre les entitats financeres i el govern de l'Estat espanyol– i s’han realitzat 48 gestions amb entitats financeres.\nTags: habitatge, Servei d'Habitatge, urbanisme


AMPLIACIÓ:Un miler de persones marxen fins a Mas d’Enric per exigir l’alliberament dels joves empresonats\nUnes 300 persones han iniciat a peu des del centre de la ciutat la ‘Caminada per la llibertat de les preses polítiques al Camp de Tarragona’ i finalment han estat un miler les que s’han aplegat a les portes de Mas d’Enric. Allà els manifestants han cridat consignes com ‘Us volem a casa’, ‘Llibertat preses polítiques’ i ‘No esteu soles’. Enmig d’un to reivindicatiu els assistents han cantat l’Estaca mentre il·luminaven el cel amb les llanternes dels seus telèfons mòbils i algunes torxes. L’acte també ha comptat amb la participació d’amics i familiars de Joan Tortosa ‘Pep’, del Pont d’Armentera, i de Laura Solé, de Tarragona. La tieta d’en Joan, Magda Tortosa, ha explicat que els pares el van poder visitar diumenge i que “està relativament bé, però està tancat”. Els familiars, que han confessat sentir-se “desbordats”, han agraït l’escalf de la gent i la tasca dels Juristes per la República. A més, aquest dilluns han pogut parlar amb ell per telèfon i els ha explicat que s’està adaptant a la situació i que intentarà fer les mateixes activitats que l’altra jove empresonada arran dels aldarulls, Laura Solé, “per estar junts i cuidar-se”. La tieta ha explicat que els tranquil·litza que l’expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, que es manté empresonada al mateix centre, estigui “molt pendent d’ells”. Els amics d’en Joan han denunciat la “injustícia” del seu empresonament i que faci “quatre dies i quatre nits que el tenen segrestat”. Els seus companys l’han descrit com una persona “activa, cuidadora, divertida, preocupada pels seus i, sobretot, estimada pels seus amics”. “No deixarem de lluitar fins que tornis amb nosaltres”, han exclamat. El pare d’en Joan, molt emocionat, també s’ha adreçat als assistents per tal d’agrair-los l’escalf. De la seva banda, la germana de Laura Solé, Sílvia, ha pogut parlar amb ella durant l’acte i permetre que sentís l’escalf de tots els concentrats. “Saben que estem aquí movent-nos per ells i ens dona moltes gràcies a tots”, ha traslladat la germana. Després d’interpretar els Segadors, els organitzadors han donat per acabada l’acció reivindicativa. Tot i això, desenes de persones s’han mantingut durant diversos minuts bloquejant la porta. Ho han fet en protesta per la decisió dels Mossos d’Esquadra de tancar la reixa d’accés a l’aparcament de visites, on se solien fer fins ara els actes reivindicatius. Mares i pares mobilitzats a la plaça Imperial TarracoD’altra banda, un centenar de persones s’han concentrat a la plaça Imperial Tarraco, al davant de la subdelegació del govern espanyol, convocats per la plataforma ‘Mares i Pares per la república’. Els assistents, que han tallat i fet alguns tombs a la plaça, han explicat que es mobilitzen contra la “criminalització” dels joves. ‘Els nostres fills no són terroristes’ o ‘El nostre jovent no es toca’, han cridat en relació als episodis dels darrers dies. La mobilització es repetirà cada dia, de dilluns a divendres, a un quart de nou del vespre. La iniciativa va sorgir arran de la carta que una filla va escriure a la seva mare en què li explicava per què s’estava manifestant aquests dies, segons han apuntat dues portaveus del col·lectiu, Maria Jesús Magaña i Cristina Tomàs.


Vostè coneix García Márquez, The Beatles i Mercè Rodoreda\nSi Gabriel García Márquez fos un dels The Beatles\nPer Enric Boluda-M Hût & Anna Tomàs | 16 Abr 2019\nEn una setmana d’abril, entre el 10 i el 17, commemorem tres morts que poden semblar no tenir connexió de cap mena entre elles: el 10 d’abril de 1970 s’anunciava la mort –la separació- de The Beatles; el 13 d’abril de 1983 moria Mercè Rodoreda; el 17 d’abril de 2014 moria Gabriel García Márquez. Veiem, a través dels ulls de Gabo, com connecten aquests tres elements.\nA la petita Mercè, els seus pares no la deixaven ballar. I s’hi delia, però no la deixaven. Diu que durant unes Festes de Gràcia, en passar per la plaça del Diamant i el seu envelat, se’n moria de ganes: “En general, eixa ansietat de ballar, que els seus pares van reprimir sempre perquè no era admissible en una noia decent, ha estat identificada per la pròpia escriptora com la contrarietat original que li va donar l’impuls per escriure”, remarcava Gabriel García Márquez el 18 de maig de 1983 en un article publicat al diari El País, amb motiu de la mort de l’escriptora catalana (el 13 d’abril de 1983) i que duia per títol ¿Sabe usted quién era Mercè Rodoreda?.\nEstació de tren d’Aracataca, poble natal de Gabriel García Marquez\nAquest 17 d’abril fa cinc anys que va morir Gabriel García Márquez, Gabo, premi Nobel de Literatura el 1982 i per a qui, com és abastament sabut, Barcelona i l’agent literària Carmen Balcells van ser clau per a la seva inabastable obra literària.\nGarcía Márquez: “Mercè Rodoreda és l’única escriptora (o l’únic escriptor) que he visitat sense conèixer-la, impulsat per una admiració irresistible”.\nExplicava García Márquez en l’article abans esmentat que el va entristir molt haver-se assabentat de la mort lluny d’Espanya d’una de les escriptores que més admirava. “Mercè Rodoreda és l’única escriptora (o l’únic escriptor) que he visitat sense conèixer-la, impulsat per una admiració irresistible”.\nNo es coneixien en persona, però si a través dels seus textos: “Em va cridar l’atenció que de tot allò escrit per mi li interessava més que res el gall de El coronel no tiene quien le escriba, i a ella li va sorprendre que m’agradés tant la rifa de la cafetera a La plaça del Diamant”, relata Gabo. El Premi Nobel també explica que “pocs autors han fet precisions tan concretes i útils sobre el procés subconscient de la creació literària com les que va fer Mercè Rodoreda en els pròlegs dels seus llibres. ‘Una novel·la és un acte màgic’, va escriure”.\nNascut a Aracataca, un petit poble del Carib colombià, va ser durant els seus estudis de Dret quan Gabriel García Márquez va començar a descobrir la seva vocació per l’escriptura. El seu primer conte, La tercera resignación, va aparèixer al diari El Espectador el 1947. Poc després va començar a treballar de reporter a El Universal i va abandonar els estudis d’advocat.\nEl 1955 va publicar la seva primera novel·la, La hojarasca, a la qual va seguir, sis anys després, El coronel no tiene quien le escriba, un relat on ja apareixen els elements que configurarien el seu estil\nEl 1955 va publicar la seva primera novel·la, La hojarasca, a la qual va seguir, sis anys després, El coronel no tiene quien le escriba, un relat on ja apareixen els elements que configurarien el seu estil, uns elements als quals dóna forma en la seva gran obra, Cien años de soledad, creant un territori imaginari on allò màgic i allò inversemblant s’entrecreuen de manera sorprenent amb els esdeveniments quotidians i reals. Així, dóna vida a una estirp protagonista: els Buendía, i a un poble imaginari: Macondo. Un poble del qual es va dir que estava inspirat en el seu Aracataca natal, la qual cosa va elevar a tal punt la fama d’aquesta població que, anys més tard, va arribar a celebrar-se un referèndum per a canviar el seu nom oficial pel de Aracataca – Macondo, registrant-se un resultat molt ajustat que va rebutjar la proposta.\nConvertit ja en escriptor de fama mundial, es va traslladar amb la seva família a Barcelona, fins que al 1981 va fixar la seva residència definitiva a Mèxic. A tots dos llocs va continuar publicant relats, un text teatral i el seu llibre de memòries Vivir para contarla, fins a la seva última novel·la, Memoria de mis putas tristes, apareguda el 2004.\nÉs gairebé un destí, o almenys una màgia, que en un mateix any, en un mateix mes, gairebé en una mateixa setmana, es publiqués en el món, d’una banda Cien años de soledad i després l’àlbum dels The Beatles Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band\nThe Beatles a Estocolm, Suècia el 1963, autor desconegut\nI si volem llucar d’altres actes màgics, subconscients o paraconscients, vegem què en diu l’historiador Juan Esteban Constaín a la web del Centro Gabo: “És gairebé un destí, o almenys una màgia, que en un mateix any, en un mateix mes, gairebé en una mateixa setmana, es publiqués en el món, d’una banda Cien años de soledad i després l’àlbum dels The Beatles Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band. Es podria dir que totes dues obres, cadascuna a la seva manera, van fer el trànsit al món entre la imatge en blanc i negre i els colors: per l’exuberància, per la bellesa, pel desbordament de les formes en cadascuna d’elles”.\nEn paraules d’un lector que adora García Márquez i que va inculcar la música de The Beatles a la seva filla, Robert Roda: “En un moment en el qual la música més moderna que es podia escoltar a l’Espanya franquista era el Duo Dinámico, The Beatles van suposar endinsar-se en una nova dimensió de la música. García Márquez, des de les seves primeres novel·les, va trencar motlles: el domini del llenguatge narratiu per damunt de la història narrada. Cal ser un veritable mestre per aconseguir quelcom així”.\n“Tinc la impressió que el món va ser igual des del meu naixement fins que els The Beatles van començar a cantar. Tot va canviar llavors”.\nEn tot cas, sabem què veia García Márquez en The Beatles, el mateix enlluernament que va sentir quan va llegir per primer cop La plaça del Diamant: “Tinc la impressió que el món va ser igual des del meu naixement fins que els The Beatles van començar a cantar. Tot va canviar llavors”. Ho va explicar Gabo en un altre article, el 16 de desembre de 1980, amb motiu d’una altra mort, la de John Lennon. L’article el va titular Sí: la nostalgia sigue siendo igual que antes. “L’única nostàlgia comú que un té amb els seus fills són les cançons dels The Beatles”, hi va subratllar.\nNascut a Liverpool el 1942, James Paul McCartney va conèixer a George Harrison a l’institut amb només 11 anys. Als 15 coneix a John Lennon i, junts, comencen a compondre temes. Després de formar part de diversos grups, el 1960 adopten el nom de The Beatles, amb el qual es donen a conèixer al bar Indra, d’Hamburg, tocant cançons d’altres artistes.\nNo és fins a les seves actuacions al club Cavern, de la seva ciutat natal, quan comencen a tocar les seves pròpies composicions que els catapulten a l’èxit. Des de 1963 fins a la seva dissolució en 1970, la banda publica 13 àlbums d’estudi i 2 més en directe. La seva fama mundial aconsegueix cotes mai vistes i les seves gires en directe creen autèntics problemes d’ordre públic entre els seus fans. Les pel·lícules Help i Quina nit la d’aquell dia són èxits de taquilla però, al 1966, el grup deixa d’actuar en directe.\nCoberta del primer disc de The Beatles, Please, please me, del 1963.\nA través dels ulls i els textos de Gabo podem albirar que Rodoreda i The Beatles van ser dos dels referents extraordinaris del Nobel colombià: “No oblidaré mai aquell dia memorable de 1963, a Mèxic, quan vaig sentir per primera vegada d’una manera conscient una cançó dels The Beatles. A partir de llavors vaig descobrir que l’univers estava contaminat per ells. A la casa on vivia aleshores amb prou feines teníem on seure, hi havia només dos discos: una selecció de preludis de Debussy i el primer disc dels The Beatles”.\nPodem recordar que mentre enregistraven l’àlbum Sgt. Pepper ‘s Lonely Hearts Club Band, McCartney va suggerir crear un alter ego de The Beatles, la banda del Sargent Pepper. Diu que estaven cansats de ser qui eren (Milles, Barry. Paul McCartney: Many Years From Now, Henry Holt and Company, 1998). Gabo, mentre escrivia l’article amb motiu de la mort de Lennon reconeixia que es trobava “pensant tot això davant d’una finestra lúgubre on cau la neu, amb més de cinquanta anys a sobre i encara sense saber molt bé qui sóc, ni què coi faig aquí”.\nGabo també precisava que “La vida privada de Mercè Rodoreda és un dels misteris més ben guardats de la molt misteriosa ciutat de Barcelona. No conec ningú que l’hagi conegut bé, que pugui dir amb certesa com era”\nGabo també precisava que “La vida privada de Mercè Rodoreda és un dels misteris més ben guardats de la molt misteriosa ciutat de Barcelona. No conec ningú que l’hagi conegut bé, que pugui dir amb certesa com era, i els seus llibres només permeten entreveure una sensibilitat gairebé excessiva i un amor per la seva gent i per la vida del seu veïnat que és potser el que els dóna un abast universal a les seves novel·les”. Potser el motiu de tot plegat era i és la seva afiliació maçònica.\n“Mai vaig saber per què, en acomiadar-me a l’ascensor, em va dir: ‘Vostè té molt sentit de l’humor’”, explica Gabo de l’única vegada que va veure Rodoreda. La vida i l’art poden ser un decurs màgic i misteriós.\nEn un moment en el qual els contes clàssics es...


Oliver Gràfic | oliverg\n30 març La senyalística en el disseny gràfic. Per què és important?\nPenjat a 11:55h a Disseny, Estudi Oliver Gràfic\nEl disseny gràfic treballa per fer atractius productes, serveis i suports, però sense renunciar que siguin útils, eficients i compleixin els objectius pels quals van ser creats. Un dels casos en què aquesta premissa és més evident i necessària és la senyalística, una especialitat del...\n29 oct. Converteix-te en referent a través de l’”inbound marketing”\nPenjat a 10:31h a Estudi Oliver Gràfic, Màrqueting Digital, Xarxes Socials\nCada dia realitzem cerques a la xarxa per obtenir informació. Aquesta activitat quotidiana, que ens passa quasi inadvertida, és el pilar de l’inbound marketing o màrqueting d’atracció: aconseguir que algú que busca una determinada informació vagi a parar al nostre web o a les nostres xarxes, i allà hi...\n19 juny Reforça la teva identitat i aporta valor amb el blog corporatiu\nPenjat a 09:14h a Comunicació, Estudi Oliver Gràfic, Màrqueting Digital\nSer dinàmics al món digital és tan important com el mateix fet de ser-hi. És a dir, no n’hi ha prou amb disposar d’un web atractiu, ben estructurat i que ofereixi una bona experiència a qui el visiti –us en vam parlar en aquest post–, sinó que convé...\n03 juny Famílies tipogràfiques: la importància d’unes bones lletres\nPenjat a 10:41h a Disseny, Estudi Oliver Gràfic\nAl seu cèlebre discurs a la Universitat de Stanford, Steve Jobs va recordar l’època en què assistia com a oient a les classes de cal·ligrafia i tipografia a la Universitat de Reed, on va quedar meravellat per aquesta branca del disseny gràfic. Temps després, un dels ingredients de l’èxit de...\n31 jul. Com pujar fotografies a Instagram des de l’ordinador\nPenjat a 16:09h a Estudi Oliver Gràfic, Màrqueting Digital, Xarxes Socials\nInstagram és la plataforma social més utilitzada del món per pujar-hi imatges, però no és perfecte. Una de les principals crítiques que reben els seus gestors és que no volen que es pugui utilitzar des d’un ordinador de sobretaula (sigui un PC o un Mac),...


ACIS prepara la celebració d’una fira comercial l’11 de juliol | La Llagosta informa\nACIS prepara la celebració d’una fira comercial l’11 de juliol\nL’Associació de Comerciants i Serveis (ACIS) de la Llagosta organitzarà aquest any una fira comercial durant la jornada de l’11 de juliol. Una quinzena de botiguers ja s’han mostrat interessats a participar en aquesta activitat.\nL’objectiu de la fira és promoure el comerç local. L’any passat, ACIS va organitzar una mostra del comerç local durant un cap de setmana, però, en aquesta ocasió, la fira durarà un dia, ja que els botiguers consideren que és millor així.\nA la fira només poden participar els socis d’ACIS. La junta de l’entitat, però, posarà facilitats a les botigues que es vulguin afiliar a l’associació per tal que puguin prendre part en aquesta mostra i gaudir de la resta de serveis que ofereix al llarg de l’any. Actualment, ACIS té una cinquantena de socis, però els responsables de l’entitat s’han marcat com a objectiu augmentar el nombre de botigues afiliades.\nEls interessats es poden informar trucant al telèfon 93 396 89 16 o enviant un correu electrònic a l’adreça acislallagosta@gmail.com.


Mor un home de 90 anys a Jafre en ser atropellat per un tot-terreny - Diari de Girona\nMor un home de 90 anys a Jafre en ser atropellat per un tot-terreny\nEs tracta de la víctima mortal d'accident de trànsit número 39 des del començament d'any a les comarques gironines\neva batlle 22.10.2017 | 00:45\nEl punt on va tenir lloc l´accident de trànsit mortal. carme vilà\nNou accident de trànsit mortal a les comarques de Girona. Ahir al matí, un tot-terreny va atropellar mortalment un home de 90 anys mentre creuava la travessera de la GI-634 al seu pas pel poble de Jafre. Aquest sinistre eleva fins a 39 el nombre de víctimes mortals a les carreteres gironines des del començament d'any, sumant tant els accidents que han tingut lloc en vies urbanes com interurbanes. La víctima, Ricard Hugas Oliveras, tenia 90 anys i era veí de la Bisbal d'Empordà. Tot i això, tenia família a la població on es va produir el sinistre.\nAquest atropellament va produir-se pels volts de tres quarts de nou del matí a l'altura del quilòmetre 3,2 de la GI-634, via que uneix Colomers amb Verges. Les causes de l'accident es troben sota investigació dels Mossos d'Esquadra de l'Àrea Regional de Trànsit (ART) i, segons les primeres informacions, l'accident de trànsit va tenir lloc quan l'home creuava la carretera d'esquerra a dreta en un pas de vianants amb semàfor que hi ha en una corba pronunciada a l'entrada de Jafre venint de Verges.\nEs dona el cas, segons van relatar testimonis a la policia, que el semàfor dels peatons hauria estat en vermell en el moment del succés. El tot terreny, un Land Rover Freelander, estava circulant per la via i en aquell moment no va poder esquivar la víctima que travessava el vial. El conductor es va aturar per assistir a la víctima i ràpidament es van activar els serveis d'emergències. Els serveis mèdics del SEM no van poder fer res per salvar-li la vida. En total s'hi van desplaçar tres patrulles dels Mossos, una dotació dels Bombers i una ambulància i l'helicòpter medicalitzat del SEM.


Feynman el físic teòric que va establir les bases de l'electrodinàmica\nciencia · fisica · 27 de març, 2021\nFeynman el físic teòric que va establir les bases de l'electrodinàmica quàntica\nEl 1947, el prestigiós físic teòric Richard Phillips Feynman, nascut a la ciutat de Nova York, l'11 de maig de 1918, es va destacar per contrariar els corrents dogmàtics i pseudocientífics, va desenvolupar mecanismes matemàtics en pro de la electrodinàmica quàntica, i va exposar el concepte de nanotecnologia.\nAquest científic apassionat pels fenòmens naturals, va realitzar treballs de gran envergadura en la teoria de l'electrodinàmica quàntica, la formulació per integrals de camí a la mecànica quàntica, el model Partó en la física de partícules, la física de la super heli líquid subrefredat, la matèria condensada i la física no lineal.\nIgualment, va aportar noves idees a l'àrea de les interaccions i partícules elementals, així com en la informació, la gravetat quàntica i la computació quàntica.\nEl Premi Nobel de Física del 1965\nPer mitjà dels elements matemàtics que va dissenyar, Feynman va explicar la forma com els electrons s'interrelacionen amb els fotons de la llum. Amb l'avenç d'aquesta investigació, va establir les bases de l'electricitat, els raigs X i el magnetisme, cosa que li va valer l'any 1965, l'important Premi Nobel de Física.\nAquest premi li va ser concedit juntament amb els físics teòrics Julián Schwinger i Sin-Itiro Tomonaga, per les investigacions que va dur a terme a l'àrea de la electrodinàmica quàntica QED, específicament la “ ”.\nEl propòsit de la seva investigació, va consistir a aplicar les idees quàntiques de la interacció entre la radiació electromagnètica i les partícules essencials. Va demostrar com afrontar el desenvolupament quàntic i relativista de mecanismes amb càrregues elèctriques, com els positrons i els electrons, interrelacionats amb elements electromagnètics.\nDiagrames de Feynman\nGràcies a la seva gran capacitat de transformar les coses complexes en una cosa simple, Feynman creia que si els càlculs s'executaven a partir de regles específiques, podrien fer-se més fàcilment. Així, va concebre un mecanisme senzill i necessari per a les matemàtiques, que regulen la conducta de les partícules subatòmiques.\nEste procediment estàndard, es va denominar diagrames de Feynman o variants d'aquests diagrames, la utilització dels quals resulta primordial per a l'anàlisi i l'estudi d'elements que impliquen la existència de partícules i interaccions. A partir d'aquí, va asseure les bases de la seva teoria sobre la mecànica quàntica.\nUn altre de les aportacions d'aquest brillant físic teòric, es relaciona amb l'element químic heli, per tal d'explicar la seva facultat de fluir sense cap viscositat, perquè és l'única substància que es conserva líquida per sota dels 5K, a temperatures que arriben als zero graus.\nPartint des de teories de simetria, va constituir la teoria V-A, de les interaccions febles que actuen en la desintegració beta dels nuclis, la qual és utilitzada generalment en oncoteràpies.\nD'igual manera, va instaurar la teoria de patrons que té a veure amb la forma com es presenta una estructura interna de les partícules elementals, com el protó i el neutró.\nD'altra banda, Feynman va formar part del grup d'excel·lents científics que van participar en el desenvolupament de la bomba nuclear, durant la Segona Guerra Mundial. A més, va ser col·laborador en el desenvolupament de la interacció nuclear, del físic nord-americà Murray Gel-Mann.\nTambé també va ser membre de la Comissió Roger, el propòsit de la qual va ser investigar l'aparatosa explosió del transbordador espacial Challenger\nFrases memorables de Feynman\nFeynman no només va ser un eminent científic que va realitzar significatives aportacions al camp de la física teòrica, computació quàntica i nanotecnologia, cosa que el va convertir en un dels físics més prominents del segle XX, sinó que a més la seva eloqüència, autenticitat i gran carisma, li van conferir l'autoria de frases memorables com:\n“Vaig aprendre molt aviat la diferència entre conèixer el nom d'alguna cosa i saber alguna cosa”.\n“És ben curiós, però en les poques ocasions en què he estat requerit per tocar el bongo en públic, al presentador mai se li va acudir esmentar que també em dedico a la física teòrica. Penso que això pot ser perquè respectem més les arts que les ciències”.\n“Cal tenir la ment oberta. Però no tant com perquè et caigui el cervell”.\n“Ens trobem als començaments mateixos de l'era de la raça humana. No és il·lògic que tinguem o ensopeguem amb problemes, però hi ha desenes de milers d'anys en el futur. És responsabilitat nostra fer allò que puguem, aprendre allò que puguem, millorar les solucions i transmetre-les als nostres successors. És responsabilitat nostra deixar les mans lliures a les generacions futures”.\n“Quan estàs solucionant un problema, no t'has de preocupar. Ara, després que has resolt el problema, llavors sí que és moment de preocupar-se.»\n“Jo, un univers d'àtoms, un àtom a l'univers”.\n“El primer principi és que un no s'ha d'enganyar a si mateix i un és la persona més fàcil d'enganyar”.\n“És possible reconèixer la veritat per la seva bellesa i simplicitat”.\n“La Física és com el sexe: segur que dóna alguna compensació pràctica, però no és per això que la fem”.\n“Ciència és creure en la ignorància dels científics”.\n“Encara que la meva mare no sabia res de ciència, també va exercir sobre mi una gran influència. Tenia, en particular, un meravellós sentit de l'humor, i en vaig aprendre que les més altes formes de comprensió que podem assolir són el riure i la compassió humana”.\n“Tu no tens la responsabilitat de viure com altres pensen oa l'alçada del que esperen que hagis d'aconseguir. No tinc la responsabilitat de ser com ells esperen que sigui jo. Aquest és el vostre error, no el meu fracàs”.\n“Estudia molt el que sigui d'interès per a tu i fes-ho de la manera més indisciplinada, irreverent i original possible”.\n“El més meravellós de la ciència és que és viva”.\n“Enamora't d'alguna activitat i fes-ho! Mai ningú realment no s'adona del que es tracta la vida en realitat, i això no importa. Explora el món. Pràcticament tot al nostre voltant és realment interessant, si ho observes profundament. Treballa dur i quant puguis a les coses que més t'agrada fer. No pensis en què vols ser, sinó què vols fer”.\nRichard Phillips Feynman va morir a Los Angeles, Califòrnia, Estats Units, el 15 de febrer de 1988.


Aqui hi juga un país, també de futbol - El Periòdic d'Andorra\nAqui hi juga un país, també de futbol\nPublicat el Dimarts, 8 de gener de 2019 | 03:30 h\nMon pare, que no és gaire de futbol, va treure el tema en un dels múltiples dinars de Nadal que ha reunit la família aquests dies. «El Piqué ha comprat l’Andorra», va dir a les parelles de les meves cosines, molt més avesats al món dels esports que ell mateix. M’hi vaig fixar, en l’anècdota, des de la vessant de periodista. Per ser més exactes, des del punt de vista de l’impacte que té una notícia, un varem que els professionals de la informació acostumem a valorar a l’hora de fer portades amb la vista posada a l’expectativa de comentari que tindrà. I aquest cop, precisament pels comentaris que va suscitar a la meva família, vaig entendre que aquesta és una notícia d’impacte, no només al Principat sinó també més enllà de les Valls, que és on visc jo.\nD’entrada, pels que hem seguit més o menys la trajectòria del FC Andorra que Piqué, un dels millors futbolistes que ha tingut el Barça en els darrers temps, sigui un dels nous propietaris del club és una bona notícia. Això ha estat possible per la reforma de la Llei de l’Esport que permet la conversió dels clubs en S.A. i de retruc, l’entrada d’inversió estrangera. A l’altre costat de la frontera, i també en altres països, ha estat habitual veure com inversors estrangers es feien amb equips històrics, com és el cas de l’empresari xinès Chen Yansheng, que va adquirir l’Espanyol, o del magnat rus Roman Abramovich, que va comprar el Chelsea. En tots dos casos equips que han estat importants en lligues punteres del panorama europeu com l’espanyola o l’anglesa, sense anar més lluny. D’exemples en trobaríem molts més. Però el cas és que el que ha passat a Andorra aquests darrers dies amb el seu club insígnia és una peça més de tot aquest engranatge que mou la competició de primera línia i que cada dia serà més habitual no només a Andorra, Espanya o Anglaterra sinó a tot arreu.\nPerò tornant al fons de la qüestió. Independentment dels detalls de la Llei de l’Esport que han permès aquesta compra i del deute que arrastra el club (que presumiblement aniran eixugant els nous amos) que Piqué es converteixi en propietari de l’Andorra és de celebrar. I ho és no només perquè és un nom de solera dins del món de l’esport sinó també perquè és un dels representants d’un Barça que s’ha convertit en un dels grans apostant per una forma de joc ofensiu que prima l’espectacle enfront d’altres models més defensius que potser asseguren punts a cada partit però que poc s’escriurà d’ells a la història del futbol. Pel que s’ha escrit una de les idees del nou Andorra del que ja s’han fet càrrec els exjugadors del Barça Gabri Garcia i Albert Jorquera és apostar també pel futbol base. I aquí és precisament, al meu entendre, on es pot construir un futur prometedor que pot cristal·litzar a cinc o deu anys vista amb un equip de futbol a primera divisió. A aquestes altures, ho sap tothom i és profecia (les paraules són de J.V.Foix) que tots els equips del planter blaugrana juguen amb el mateix estil de joc que el primer, de manera que quan els futurs jugadors van pujant als primers equips ja s’integren en una forma de joc que han practicat des que es van incorporar a les files del Barça a les instal·lacions de la Masia. Per tant, el tema del futbol base hauria de ser una prioritat per qualsevol equip que es fixi metes ambicioses a un futur a mig i llarg termini, que Roma no es va fer en dos dies. I en aquest cas, per la informació que es disposa en aquests moments, sembla que la cosa pot anar per aquí.\nFent una mirada al calendari que ha d’afrontar el FC Andorra a partir de gener destaca el partit contra l’EFAC d’Almacelles. Aquell dia encara serà aviat, potser, per veure si hi ha canvies en l’estil de joc de l’Andorra però suposo que quan l’equip del Principat s’enfronti una altra vegada amb el Balaguer (aquesta vegada a la capital de la Noguera) ja serà un bon moment per veure com respira la cosa. Aprofitant que el Balaguer, després del Barça, és clar, és el meu equip, aprofitaré per anar a veure aquest partit i valorar-ho in situ. De fet, el Balaguer guanyava campionats de la Tercera Divisió (d’això ja fa molts anys) vam veure passar un equip pel nostre Camp Municipal d’Esports que després va fer fortuna en el món del futbol. Era el Villarreal de Benito Floro i es va enfrontar al Balaguer en una promoció d’ascens a Segona B. Per tant, i posant la vista enrera, és d’esperar que l’Andorra també pugui reescriure a partir d’ara una història d’èxits com han fet altres equips com el d’aquesta ciutat valenciana. Al capdavall quan hi ha partit del MoraBanc al Poliesportiu d’Andorra una pancarta recorda que «Aquí hi juga un país». I és evident que si aquesta pancarta presideix els encontres que juga l’equip de bàsquet també hi pot ser, en un futur no massa llunyà, al camp de futbol del FC Andorra. I és que a hores d’ara s’han posat les bases perquè això sigui així. La resta ja dependrà de factors tangibles com l’encert, la planificació i la bona gestió i d’intangibles com la sort, que al capdavall és una de les variables que més influeixen en tot esport. Ves a saber, doncs, si d’aquí uns quans Nadals el meu pare torna a treure el tema mentre fem petar la xerrada a la sobretaula i es felicita que el FC Andorra de Gerard Piqué ja sigui un dels puntals de la Primera Divisió. I és que com deia Miquel Martí i Pol «tot està per fer i tot és possible».


iCosmètics - Farmàcies Isanta\nHem elaborat tota una linea de productes cosmètics, avalats per els nostres clients. Exclusius i pensats per a les necessitats de qualsevol tipus de pell.\nTots els productes estàn elaborats per nosaltres, en les nostres instal·lacions.\nHem elaborat una gama completa de productes:\nTrobaràs tots els nostres productes en qualsevol de les dues farmàcies, vine i informa`t!\nLoció de minoxidil 2%\nCol·lutori ús diari\nCol·lutori per aftes\nContorn d’ulls antibosses\nBàlsam after shave\nUna pell cuidada i hidratada de qualsevol edat sempre es veurà molt més bonica que una deshidratada i sense cap cura, amb tres o quatre productes és suficient.\nA més d’una cura diària, és recomanable seguir algun tractament setmanal per assegurar un estat òptim de la pell.\nNeteja: una de les bases més importants per tenir la pell sana i bonica és la neteja. És fonamental no anar-se a dormir amb la pell bruta o maquillada. La neteja tant a la nit com al matí permetrà que la pell sigui més receptiva als tractaments posteriors i al fet que el porus es mantingui net i tancat. En funció del tipus de pell, si és grassa, mixta, o seca, hi ha productes més adequats que uns altres per a cada tipus. A farmàcies Isanta trobaràs el que més s’adequa a la teva pell.\nHidratació, protecció i nutrició: és el segon pas bàsic.\nPells seques: la pell seca no segrega tant greix, per la qual cosa cal aportar-la externament. Per a això cal no oblidar-se ni un dia de la crema de dia, específica per a pell seca, i la crema de nit, a poder ser una crema que sigui nutritiva.\nPells normals amb tendència mixta: la pell normal necessita hidratació de dia una vegada s’ha netejat la pell. La crema ideal és la que protegirà del fred a l’hivern i quan comença a fer bon temps o en climes càlids, que incorpori un filtre solar. Aquestes pells poden usar la mateixa crema durant el dia com a la nit. No és imprescindible una crema nutritiva.\nPells amb tendència grassa: en aquestes pells com menys productes posem millor. Si es volen hidratar, és aconsellable usar gels o sérums. Les cremes oil-*free també són apropiades. A la nit no requereixen cap producte.\nProtecció: és fonamental protegir la pell de la cara davant l’exposició a la radiació solar, tant a l’hivern com a l’estiu. Per a això utilitzar un protector solar diari és altament recomanat.\nEls productes i tractaments per a la cura de la pell corporal inclouen tractaments anticel·lulítics, reafirmants, antiestries o tractaments aprimar-se; protectors i bronzejadors corporals; neteja corporal i cremes o olis hidratants.\nEls tractaments corporals són procediments per millorar l’aspecte de la pell del cos mitjançant diferents accions com pot ser l’ús de l’exfoliació, extracció, cremes, locions, màscares corporals, peelings i massatges.\nPer cuidar el cabell de forma adequada és important informar-se sobre quins productes cosmètics són els indicats per a un mateix, atenent-nos a les característiques específiques de cada cuir cabellut, quines tècniques capil·lars no són perjudicials, i aclarir falsos mites arrelats en la nostra societat. Per a això és fonamental un assessorament professional específic.\nEn el cas d’un cuir cabellut sa utilitzem els cosmètics capil·lars. En el cuir cabellut malalt cal emprar principis actius farmacològics prescrits per un professional.\nEl camp de la cosmètica capil·lar està en contínua recerca i desenvolupament, i avui dia posa a la disposició del consumidor una gamma de productes molt versàtils i assegurances que permeten aconseguir innombrables avantatges per mantenir l’aspecte sa i atractiu del nostre cabell.\nLes funcions dels cosmètics capil·lars són les següents:\nHigiènica: eliminar la brutícia.\nManteniment i prevenció: facilitar el pentinat, protegir la cutícula de maniobres com els tints de coloració, permanents o el cardatge.\nCorrecció: ajuden, en conjunt amb productes farmacològics, a restablir l’estat fisiològic del nostre cuir cabellut en cas d’alteracions com la caspa, dermatitis seborreica, psoriasis, dermatitis atòpica, dermatitis de contacte o el cuir cabellut sensible. Uns altres, com les microfibres de queratina, ens poden ajudar a camuflar zones alopècics o de poca densitat capil·lar de forma molt natural.\nDecoratius: com els canvis d’ondulació i coloració (tints temporals, semitemporals i permanents).\nEls nens precisen cosmètics per a la cura de la seva pell diària. Des que neixen, fins que creixen, les seves necessitats canvien. Els productes específics per als bebès, són els de neteja, els d’hidratació i protecció de la pell. Els tractaments necessaris específics per a la pell segons el problema que pugui haver-hi.\nLa pell del bebè és molt més sensible i permeable a qualsevol substància química o agressió externa. Realment els productes cosmètics en els bebès els podem anar afegint gradualment en passar el primer mes de naixement del bebè. La pell del bebè és més fina i molt més sensible que la de l’adult, per la qual cosa pot irritar-se molt fàcilment. És per això que es requereixen productes especials per a la cura de la seva pell.\nLa dita “menys és més o millor” cal prendre-ho al peu de la lletra des del seu naixement quan el producte més adequat per al nounat és l’aigua solament.\nLa pell d’un home i una dona són molt diferents. La de l’home sol ser més gruixuda i fort a causa de la testosterona i té més tendència a produir greix després de la pubertat, la qual cosa pot augmentar les probabilitats de sofrir acne durant més temps. A més, els homes tenen una major densitat de col·lagen, la qual cosa els ajuda a romandre més joves durant més temps.\nEl procés d’afaitat requereix d’una posterior hidratació. En funció del tipus de pell, un producte after–shave que contingui alcohol, probablement provoqui sequedat i enrogiment en la pell, i requerirà que s’hidrati.\nLes rutines de cura de la pell per a homes i dones són les mateixes, la diferència recau en les característiques galènics dels productes.\nEn Farmàcies Isanta estarem encantats i disposats a aconsellar-li i oferir-li els millors productes que més s’ajustin a les seves necessitats.


Colors de tardor. Parcs naturals. Generalitat de Catalunya\nParcs de Catalunya > Alt Pirineu > Visiteu-nos > Guia de visita > Què s'hi pot fer? > Activitats de natura > Colors de tardor\nDesprés de l’estiu és moment de preparar-se per rebre l’hivern. El fred s’apropa i el bestiar baixa de les zones altes de les muntanyes, on ha pasturat durant els mesos de bonança. És temporada de fires, de recollir els fruits de la terra i fer rebost, i l’època en què molts ocells emprenen el seu viatge cap a terres més càlides, ara que els dies s’escurcen. Però sobretot, la tardor fa acte de presència i els boscos dominats per arbres de fulla caduca ofereixen un espectacle cromàtic únic, enriquint el paisatge amb infinitat de tonalitats. En aquesta pàgina trobareu alguns dels millors indrets per gaudir dels colors de tardor al Parc Natural de l’Alt Pirineu. Veniu a descobrir-los!\nVall d’Esterri de Cardós\nObaga d’Os de Civís\nValls de Sant Joan\n- Itinerari circular Potariets-Vernets: situats al poble d’Isil, podeu fer un senzill passeig per la Cultia d’Isil i gaudir de colors de tardor espectaculars. La Casa de l’Ós dels Pirineus és un centre d’interpretació que també ofereix Rutes de l’Ós per descobrir l’hàbitat d’aquesta emblemàtica espècie.\n- Pla de Perosa: mirador natural que mostra una fantàstica panoràmica sobre la vall de Bonabé i permet realitzar fotografies de paisatge. Prop d’aquí hi ha els tres magnífics avets monumentals de Perosa.\nLa brama del cérvol. La tardor, a més de colors i sabors, també té sons propis. El més impactant es produeix quan els mascles de cérvol bramen per aconseguir aparellar-se. Aquest fascinant espectacle té lloc entre la 2a quinzena de setembre i la 1a d’octubre a les muntanyes aneuenques. Hi ha empreses especialitzades que ofereixen visites guiades per poder-ne gaudir.\n- Mirador del Corbiu, accessible a peu en 30 minuts des del refugi de la Pleta del Prat.\n- Itinerari de Noarre, amb punts d’inici a l’àrea d’esbarjo del pont de la Bolle o a les Bordes de Graus, i que permet visitar el nucli de bordes de Noarre, envoltat de l’impressionant bedollar.\nL’aigua al Parc, font d’energia i paisatges de tardor. Des de les capçaleres de les principals valls del Parc baixen amb força múltiples rius de muntanya, alimentats pel desgel i les pluges estacionals de primavera i tardor. Descobriu la importància del seu aprofitament visitant el Centre d’Interpretació de l’Aigua i la Central Hidroelèctrica de Tavascan. Als marges dels rius, els boscos de ribera generen autèntiques postals de tardor; passejant pels itineraris al voltant de la Mollera d’Escalarre, a la Guingueta d’Àneu, podreu gaudir en família dels millors de tot el Parc.\n- Itinerari del Pla de Boavi: de baixa dificultat, comença a la presa de Montalto, i amb una plàcida passejada permet admirar i fotografiar els colors que la natura ofereix en aquesta època de l’any.\nCuina de tardor a l’àmbit del Parc. La cuina pirinenca ha anat sempre molt lligada als productes que ofereix la terra al llarg de l’any. Així, els fruits que es recullen durant la tardor són presents a molts dels plats típics de la zona, com el “mostillo” de mel, una especialitat dolça que trobem d’octubre a abril.\n- L’itinerari de Cardedo, de dificultat mitjana, permet gaudir de la coloració d’un bosc mixte d’avellaners, bedolls, roures i trèmols. A Borda de Vidal impacta un gran cirerer que en aquesta època de l’any s’encén de color roig.\n- En el recorregut d’Estaon a les Bordes de Nibrós i Perafita, a més del silenci de bordes solitàries, ens sorprendran uns clops i trèmols altíssims.\n- Des del poble d’Estaon, les restes de l’antiga església de Santa Eulàlia són el mirador perfecte per poder fotografiar còmodament la singularitat de la vall d’Estaon a la tardor.\nLa migració post-nupcial dels ocells. Quan els dies es comencen a escurçar i la calor deixa pas als primers dies de tardor, molts ocells emprenen viatge cap a terres més càlides. La Mollera d’Escalarre i l’embassament de Tavascan són punts de descans utilitzats per molts ocells per descansar.\n- Itinerari de la Molina: senzill recorregut que, sortint d’Esterri de Cardós, és el marc ideal per observar a fons els colors de tardor: boscos de bedolls, freixes i cirerers que contrasten amb bordes, prats i l’aigua cristal•lina del barranc de la Molina.\n- Mirador del Cap de la Roca: està equipat amb dos bancs i una taula panoràmica que permet passar una estona reconeixent el paisatge de l’entorn.\n- És especialment recomanable situar-nos al poble de Benante des d’on, mirant cap a la Mata d’Arrós, podrem veure el contrast del bedollar amb els prats de dall de la Cultia d’Arrós.\nUsos tradicionals de la fusta de bedoll. Aquest arbre d’escorça blanca ha tingut diferents usos tradicionals, com són la cistelleria, l’elaboració de salers, cartres (receptacles per transportar material), graneres (escombres), redortes (corda amb què es lligava l’estructura dels rais) i diferents estris de pastor, com fuets per conduir el bestiar, collars per les esquelles i besulles (petites tasses amb mànec fetes amb escorça de bedoll).\nA la Vall Ferrera, entre el Pla de la Farga i el Pla de la Selva, la solana de la Rebuira presenta un extens bosc caducifoli que combina roures, bedolls i avellaners amb afloraments rocosos i petites tarteres que li confereixen un aspecte esquerp. Nombroses bordes recorden, però, l’important ús ramader de l’entorn.\nEspècies: roure de fulla gran, bedoll, avellaner, moixera, moixera de guilla\nÈpoca: de finals de setembre a mitjans d’octubre\n- Des del Pla de la Farga, l’itinerari de la Rebuira és molt aconsellable per endinsar-se en els boscos caducifolis i veure de prop els arbres que perden la fulla.\n- El Mirador de la Pica d’Estats és un impressionant balcó on passar una llarga estona. A més de la vista a la zona de la Rebuira, si ja ha plogut es poden contemplar les primeres neus als cims més alts del país.\nFruits de tardor. A la tardor moltes plantes produeixen fruits i llavors que ofereixen menjar tant a la fauna salvatge com a les persones. La gent del Pirineu aprofita fruits com móres, gerds, saücs i nabius per fer-ne delicioses melmelades i confitures. Nous, avellanes i fruits dolços com peres i pomes també són un recurs que acompanya molts plats en aquesta època de l’any.\nAl Bosc de Virós, un dels més valuosos de Catalunya, trobem l’única fageda del Pallars Sobirà. La fageda adopta una fosca coloració ataronjada que contrasta amb els grocs i rojos més vius d’altres caducifolis, i amb els verds més o menys foscos dels pins i avets, predominants en el paisatge forestal.\nEspècies: faig, trèmol, bedoll, roure de fulla gran, freixe de fulla gran\nÈpoca: 1a quinzena d’octubre per la fageda i 2a quinzena d’octubre pel camí ral (part baixa del bosc)\n- A les Bordes de Virós hi teniu un cartell que permet interpretar els diferents tipus de vegetació existents al bosc de Virós.\n- L’Itinerari de la Fageda permet endinsar-se en el bosc i veure de prop la variació de colors. A mig itinerari podeu agafar forces i fer un bon àpat al Refugi Gall Fer.\n- El Mirador de Torredo, a l’Itinerari de Costa dels Meners (“Boscos de Ferro”), amb punt d’inici al Refugi Gall Fer.\nEls bolets. Una de les activitats més apreciades en aquesta època de l’any és la recollida de bolets. Recordeu que a l’àmbit del Parc hi ha zones acotades per a la recol·lecció de bolets, com és el cas del Bosc de Virós (veure enllaç "Regulació d'activitats"). Si voleu consells per gaudir d’una bona temporada de bolets, cliqueu en l'enllaç " Temporada de Bolets".\nLa Coma de Burg és una ampla vall on els boscos, els matollars i els prats de dall conformen un paisatge que a la tardor es transforma en un mosaic espectacular. L’obaga, entre Montesclado, Mallolís i Alendo, ofereix un espectacle de colors ja que s’hi troben moltes espècies d’arbres caducifolis.\nEspècies: cirerer, clop o pollancre, trèmol, bedoll, roure martinenc\nÈpoca: 2a quinzena d’octubre i 1a quinzena de novembre\n- Realitzar l’itinerari amb vehicle des de Tírvia, passant per Burg i fins a Farrera. Podeu aprofitar per parar a la Caseta de la Coma de Burg, punt d’informació del Parc que ofereix cuina de Km zero amb vistes impressionants sobre els colors de tardor.\n- Fer una caminada des de Farrera fins a Santa Eulàlia d’Alendo. Des d’aquesta petita ermita romànica podreu gaudir d’àmplies vistes sobre tota la Coma de Burg. És interessant consultar la programació d’activitats del Centre d’Art i Natura de Farrera, ple de propostes interessants.\nLes fires de tardor. Si us decidiu a visitar el Parc a la tardor les fires són una forma de conèixer la tradició popular pròpia d’aquest moment de l’any. Gent d’arreu s’hi congrega per vendre o comprar o simplement tafanejar. Tingueu en compte el calendari de fires a l’apartat de festes i tradicions del web.\nDes del peculiar poble d’Os de Civís, si mirem cap al bosc de l’obaga a la tardor podrem veure el verd perenne dels avets tacat amb el roig intens de les fulles i fruits de la moixera de guilla o besurt, que conformen un bosc mixte únic al Parc. El groc del gatsaule enriqueix encara més aquest paisatge singular.\nEspècies: moixera de guilla o besurt, gatsaule, bedoll, nabiu\nÈpoca: darrer terç de setembre\n- Itinerari del riu de Salòria. Aquest petit riu divideix el paisatge en una solana i una obaga molt contrastades. Al llarg del recorregut trobareu racons de postal per poder fotografiar.\n- Si disposeu de vehicle tot terreny, podeu agafar la pista forestal fins a la collada de Conflent, a 2.177 m. Allà hi trobareu dos miradors habilitats amb taules interpretatives sobre la fauna, la flora i la geografia de l’entorn. Des del mirador est, la vista sobre l’Obaga d’Os és sensacional.\nLa moixera de guilla o besurt. Els seus característics fruits en forma de baia maduren durant la tardor i persisteixen a l’arbre durant l’hivern. Això fa que sigui un important recurs per algunes espècies d’ocells durant l’època més dura de l’any, sobretot merles de pit blanc, grives cerdanes i tords ala-rojos. Els fruits, tan valorats per la fauna, menjats crus són tòxics per l’home.\nLa singular vall de Sant Joan es tenyeix a la tardor d'una espectacular catifa de colors dels diferents arbres caducifolis que s'escampen per les cotes baixes i mitjanes de la vall, envoltant els petits pobles de Sant Joan Fumat, Ars, Civís i Asnurri i el despoblat de Ministrells.\n- Itinerari d'Ars a Ras de Conques. Aquest recorregut uneix la població d'Ars, tenyida pels colors de tardor, amb les extenses zones de pastura del Ras de Conques. Durant l'ascensió podreu veure grans vistes de tota la vall de Sant Joan, i us recomanem un cop arribat arribats al refugi de Ras de Conques, continuar fins al proper mirador del Coll de Grau.\n- Itinerari d'Ars al Castell de la Seca. Un itinerari molt més curt que l'anterior, que ens permetrà fer fotografies de postal dels colors de tardor que envolten el poble d'Ars i el proper bosc de trèmol que ocupa el vessant est de la muntanya on s'assenta el castell de la Seca.\n- Itinerari de Civís al Coll d'Ares. Per l'antic camí que unia les valls de Sant Joan amb la de Santa Magdalena, pujarem entremig d'un espectacular camí envoltat de colors de tardors i esquitxat per bordes fins al coll d'Ares, on dos miradors ens obsequiaran amb les millors vistes a banda i banda del coll.\n- Asnurri a Ars. Per l'antic camí que uneix Asnurri amb Ars, podem recórrer aquest bonic tram que, sortint d'Ansurri, baixa fins al seu molí al riu de Civís, i puja fins al despoblat de Ministrells, per una vall plena d'arbres tenyits de colors.\nLes primeres gebrades. Amb l'arribada dels primers freds de la tardor, de bon de matí trobarem a les zones més obertes dels boscos la vegetació amb gebre, fruit de la congelació de les gotetes de rosada de la nit. Si som ben matiners, amb les primeres llums del dia, podrem gaudir dels contrastos dels colors tardorencs amb el blanc del gebre.\nEls vessants de Rubió, Llagunes i Soriguera, fins a Vilamur, conformen un paisatge de variades tonalitats. En aquesta zona trobem algunes de les millors rouredes del Parc, en les quals predomina el roure martinenc, típicament submediterrani, a diferència del roure de fulla gran, propi de les zones atlàntica i centreeuropea. A l’obaga s’hi veuen alguns trèmols dispersos que aporten punts de color a l’extensa pineda.\nEspècies: roure martinenc, trèmol, clop o pollancre, cirerer\nÈpoca: 2a quinzena d’octubre i 1a de novembre\n- Si veniu pel port del Cantó és imprescindible parar al mirador de Rubió.\n- L’itinerari dels Canemassos discorre entre boscos de ribera, prats i boixedes. Es pot completar la jornada descobrint el petit poble de Llagunes i també contractant una vista guiada al despoblat de Santa Creu de Llagunes.\n- La vall de les Comes de Rubió està dominada pels boscos de coníferes però els caducifolis que s’hi troben dispersos contrasten fortament. Podeu dinar al Refugi de les Comes de Rubió.\nEl rebost del gaig. La tardor és el moment en que diferents espècies de fauna preparen el rebost per passar l’hivern. És el cas del gaig, ocell forestal que podem veure molt fàcilment volant amunt i avall amb glans al bec, que transporta per enterrar-les. Durant el mal temps tornarà a menjar als seus dipòsits. Passejant per la Vall de Siarb és fàcil veure’n o, si més no, sentir els seus crits escandalosos.


Quaranta - L'independent de Gràcia\nDivendres, 7 de maig de 2021 a les 05:45h\nLa paternitat, quan les escales cap a la quarantena fan pujada | À.G.P.\nSi el nano en va fer una cançó és que la cosa ja s’estava posant lletja. Ara, l’únic motiu per celebrar-los és que son oportunitat d’ascens en el calendari de vacunació. Fer-los aquest any és doble càstig, perquè el descens en l’esperança de vida ha tocat rècords històrics. Hem restat 1,6 anys a la nostra possibilitat de viure i sumat un 4 a les desenes.\nVolent ser els millors pares no hem arribat ni a la sola de la sabata als nostres predecessors\nÉs l’edat en què vam recitar als pares aquell poema de l’àvia. És l’edat en què ja ens hem adonat que no som ni un espectre d’allò que havíem somiat ser. I que el món ens ha canviat més a nosaltres que nosaltres al món. Aquesta lliçó de la desesperança que cada generació sona més atronadora. Ja ens hem trobat sols i mal acompanyats. I potser ens ha tocat tastar de prop les punxades del dolor més intens que es pugui conèixer.\nHem treballat molt, hem criat més, hem pagat molta hipoteca i molt de lloguer. Perquè avui ja no n’hi ha prou amb una feina sinó que en calen tres per poder existir a l’altura de les expectatives. Ah, les expectatives… Volent ser els millors pares no hem arribat ni a la sola de la sabata als nostres predecessors. I ens hem ocupat dels nostres problemes més que dels problemes dels altres. I diu que ja hem pres les decisions difícils que se li suposen a l’adultesa.\nNo hem estat protagonistes del gran salt del progrés democràtic ni de la nova revolució digital. Som la generació de l’entrepà. Entre els del tap de dalt i els de la revolta de baix, que ja creixen passant-nos la mà per la cara. I encara ens creiem importants. Tenim una dècada per endavant per intentar-ho: partir de zero i tornar a ser una mica nosaltres.


El PP acusa Pedro Sánchez de finançar el gas per a "Andorra" i la resta de països fronterers a partir de 'l'excepció ibèrica' - Poble Andorrà\nEl PP acusa Pedro Sánchez de finançar el gas per a “Andorra” i la resta de països fronterers a partir de ‘l’excepció ibèrica’\nLa portaveu popular Cuca Gamarra es pregunta si amb l'acord amb la UE els espanyosl acabaran pagant el gas a El Marroc, França, Andorra i Portugal\nLa secretària general del PP i portaveu del PP en el Congrés, Cuca Gamarra, ha preguntat si l’acord per a reduir el preu de la llum que la UE finalment ha acceptat per a Espanya i Portugal (anomenat excepció ibèrica) comportarà que Pedro Sánchez subvencioni el gas d’Andorra i la resta de territoris fronterers. Concretament, s’ha preguntat si amb l’acord “finançarem i subvencionar el gas de França, del Marroc, d’Andorra i de Portugal”. Es pregunta si hi ha vicis ocults en el pla de Pedro Sánchez.\nCuca Gamarra ha qualificat a més de “estafa” la solució que el president del Govern ve anunciant des del mes de març passat per a rebaixar el preu de la llum i el gas, i que tres mesos després segueix sense executar tot i al reconeixement de la Península ibèrica com a “illa energètica” per la Comissió Europea.\nGamarra ha criticat l’escassa ambició de Sánchez, perquè si fins ara parlava de retallar el preu de la llum en un 40%, aquest dimecres ha apuntat que la rebaixa serà d’entre el 15% i el 20%. I li ha demanat que aclareixi si, amb la fórmula finalment triada, els consumidors espanyols subvencionaran el gas a França, el Marroc, Andorra i Portugal.\nGamarra ha incidit en què de què serveix que el Govern vengui “com a èxit històric” un acord a Brussel·les sobre una rebaixa en el preu de la llum quan és “incapaç” d’executar-lo. Segons la portaveu del PP aquest acord l’estan esperant les “butxaques dels espanyols des del 24 de març”. A més, ha preguntat a Sánchez com pretén que el PP doni el seu suport a aquesta convalidació quan encara no la coneixen ni tampoc Europa “ha donat el vistiplau”.\nEl Parc Central tancarà parcialment fins a principis de juliol amb reducció de places\nCom si aqui en gastessim gaire de gas… No tenen altra feina?\nDoncs Ecoterm gasta unes 68 tones de gas cada setmana durant l’hivern. I ara a l’estiu una mica menys. I en el moment que la planta de calor de la comella començi a treballar de valent aquest consum de gas es duplicara.


Horaris de les dependències municipals per les Festes de Nadal - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nEl dijous 25 i el divendres 26 de desembre totes les dependències municipals romandran tancades per les festes de Nadal i Sant Esteve. També el dijous 1 de gener de 2015, primer dia de l’any, i el dimarts 6 de gener, dia de Reis.\nEls dimecres 24 de desembre i 31 de desembre de 2014, i el dilluns 5 de gener de 2015, les dependències municipals restaran tancades i hi haurà serveis mínims a les oficines de l’Ajuntament (C/ Major, 93), de les 9 del matí a les 2 del migdia.\nLa resta de deis de les Festes de Nadal els horaris dels serveis municipals seran els següents:\nAjuntament (C/ Major, 93)\n-Tancat els dies 25 i 26 de desembre de 2014, i l’1 i el 6 de gener de 2015.\n-Els dies 24 i 31 de desembre de 2014, i 5 de gener de 2015, hi haurà serveis mínimes, de les 9 a les 2.\nServeis Territorials (C/ Doctor Jover, 4)\n-Romandran tancats del 22 al 31 de desembre de 2014, ambdós inclosos. Caldrà adreçar-se a les oficines de l’Ajuntament al C/ Major, 93.\nCTC (Avinguda Catalunya, 58-62)\n-Els dies 22,23, 29 i 30 de desembre de 2014, i 2 de gener de 2015, l’horari serà de 10 del matí a 2 del migdia, i a les tardes estarà tancat.\nBiblioteca (C/ Rogelio Rojo, 5-9)\n-El dia 27 de desembre de 2014 romandrà tancada.\nCasal de Joves (C/ Santa Clara 16-22)\n-Del 22 al 31 de desembre de 2014 romandrà tancat.\nCategoria: GeneralPer Ajuntament de Masquefa 18/12/2014


Descens generalitzat de l'atur en flexibilitzar-se les restriccions - El Nostre Ciutat\nDescens generalitzat de l’atur en flexibilitzar-se les restriccions\nEl sector serveis s'ha vist beneficiat per aquest motiu i ha tornat a generar ocupació\nLa reobertura de l’hostaleria després de dos mesos ha propiciat una lleu recuperació.\nDesprés de dos mesos infaustos per les restriccions derivades de la pandèmia, que es van haver d’extremar davant la notable pujada dels contagis després de les festes de Nadal, sembla que la desocupació ha començat a notar al març l’alçament d’algunes d’aquestes mesures, com la que afectava el tancament de l’hostaleria. Per aquest motiu, el descens de l’atur ha sigut generalitzat aquest mes, però ha beneficiat sobretot al sector serveis, especialment restauració i comerç.\nSegons dades del Servei Valencià d’Ocupació i Formació de la Generalitat Valenciana, Labora (abans SERVEF), a Alcoi l’atur va baixar al març prop d’un 2%, en total, 114 persones menys, de les quals un 73% són homes. En l’actualitat l’atur femení aconsegueix a la ciutat a un 59,5% de les persones desocupades: 3.356 dones enfront de 2.277 homes.\nI com déiem, el sector que al març crec més ocupació és el sector serveis, on l’atur va descendir en 72 persones, és a dir, un 63% del total. Amb aquest nou descens, l’atur que acumula aquest sector queda en un 65’4%, sent el més afectat, seguit de la indústria, que representa un 19’3% del total d’aturats.\nLes xifres són també positives en el conjunt de les comarques de l’Alcoià i el Comtat, on ha decrescut en 279 persones, la qual cosa situa la xifra total d’aturats en 11.952. Per al sindicat UGT, aquestes xifres són degut tant a les menors restriccions que hi ha hagut al març respecte a febrer, així com a l’inici de la Setmana Santa i les contractacions derivades de la campanya, ja que malgrat les limitacions associades a la Covid i la pràctica absència de turisme, març és un mes tradicionalment favorable per a l’ocupació.\nA més, quan es compleix un any del començament de la pandèmia, des de l’organització sindical incideixen en la necessitat d’evitar una quarta ona de contagis que “induïsca a noves paralitzacions de l’activitat i sotmeta a més tensió a l’economia”.


Recupere la idea de fa ara dos mesos de ficar una imatge cada mes sobre paisatges, núvols...\nEn aquest cas la imatge afecta a l'àmbit de la urbanització del territori valencià.\nFer click en la imatge per a fer-la més gran\nEs tracta de les rodalies (per no dir que es tracta del mateix paratge natural) del Prat de Cabanes - Torreblanca, la zona humida del litoral de Castelló més verge i menys manipulada per la mà de l'home.\nPossiblement aquesta qualitat l'anirà perdent en els pròxims anys degut al començament de la contrucció de blocs i més blocs d'apartaments ben propets de la mar.\nAquests apartaments formen part del conegut grup Marina d' Or, que continua la seua particular urbanització del territori valencià com si es tractara d'un país sense lleis medioambientals. Després alguns s'escandalitzen quan Europa fica el dit en la "llaga".\nFa uns dies l'Organització de les Nacions Unides (ONU) ficava el crit en l'aire fent un advertiment al govern d'Espanya per la possible crisi inmobiliària i del sector de la construcció dels pròxims anys.\nSi haguérem realitzat un creixement sostenible amb la natura, no especulatiu i no discriminatori, tal vegada ni es vorien imatges com la de dalt, ni es parlaria ara de possible crisi.\nPublicat per Naturatge en 9:44\nEtiquetes: Castelló, Imatge del mes, Urbanisme


Google contraataca i recorre el dret a l'oblit global que reclama França | TINET - Tarragona Internet\nLa companyia ha apel·lat l'ordre que instava a eliminar alguns resultats de cerques, no només per països , sinó arreu del món\nGoogle restringia l'ordre d'eliminar resultats a les versions del cercador de cada país: google.it o google.fr, per exemple. Les intencions de França d'ampliar aquesta obligació a qualsevol país on es faci la cerca topen, ara, amb el recurs que ha interposat la multinacional informàtica.\nSeguint la legislació de la Unió Europea sobre dret a l'honor dels seus ciutadans Google va començar a aplicar el maig de 2014 la retirada dels resultats de cerques que la justícia determina en cada cas, a petició dels afectats. La companyia, que va limitar aquesta retirada a la versió del cercador del país del qual és originari el demandant, va topar amb la decisió de la justícia francesa d'ordenar la retirada a tots els dominis geogràfics del món.\nGoogle va accedir a retirar els resultats que la justícia determinava per a tots els dominis, però només quan s'accedia des del país des d'on la petició s'havia fet. Les autoritats franceses van multar Google per no respectar plenament l'ordre. Fa uns dies Google ha decidit apel·lar les ordres dels tribunals francesos.\nEl dret a l'oblit ha provocat des que es va començar a legislar una dura controvèrsia per la manera d'interpretar quan alguna informació pot considerar-se d'interès públic o pertany a l'esfera privada. En aquest cas concret que enfronta Google amb la justícia francesa, la multinacional argumenta que un país no hauria de poder imposar les seves lleis a ciutadans d'altres països. Els tribunals francesos, pel contrari, afirmen que no importa el lloc des d'on s'accedeix a les cerques de Google i que la prohibició a de ser per generalitzada, quan allò que es vol és protegir completament són els drets i la privacitat de qualsevol ciutadà europeu.\nGoogle rebutja la meiat de peticions per retirar resultats