Conèixer Catalunya: de juny 2015\nTeníem ocasió el Josep Olivé Escarré i l’Antonio Mora Vergés, de veure l’interior de l’església de Sant Pere Desvim, al terme de Veciana, a la comarca de l’Anoia. Ho podíem fer gràcies als amics Florenci i Josep Maria, que m’ensenyaria també l’edifici de l’antiga escola pública.\nLa descripció tècnica ens diu ; església de planta rectangular, d'una nau coberta amb volta de canó i un absis, cobert amb quart d'esfera. L'església romànica primitiva tenia una capçalera de tres absis. Actualment és conservada part d'una absidiola en el costat nord i en el sud hi ha una casa adossada. L'edifici es va sobrealçar deixant ben visible l'estructura original. Es conserva de l'absis primitiu les seves arcuacions i bandes llombardes i una petita finestra. A la façana lateral també es conserven les arcuacions i bandes llombardes. A la façana principal té un campanar d'espadanya de dos ulls, una finestra original d'arc de mig punt i la porta d'entrada també d'arc de mig punt adovellada, refeta.\nLes pintures de l’absis son úniques per aquestes contrades.\nSant Pere Desvim històricament formava part de l'antic terme de Miralles.\nL'ordre del Sant Sepulcre exercí el govern d'aquesta parròquia a través del priorat que fundà als Prats de Rei, conegut com el priorat de Sant Miquel de Prats o de la Manresana.\nL'any 1542 el monestir de Santa Maria de Montserrat comprà al comanador de Sant Miquel dels Prats tots els drets, possessions i jurisdiccions del priorat, per això, Sant Pere Desvim passà a dependre del monestir de Montserrat.\nAquestes terres de l’Anoia sobirana pateixen un oblit secular, tant des dels governs de Catalunya, com dels del REINO DE ESPAÑA, heu estat a Copons, a Veciana, a Prats de Rei, a Sant Martí Sesgueioles, a Pujalt, a ..., son indrets bellíssims situats dins del ‘forat negre’.\nEl topònim descriptiu ens parla del VIME (i ses variants vim, vímec, vimen, vímet) ,branca de plantes del gènere Salix, que és molt flexible i serveix de material per a la fabricació de cistells i altres recipients, de taules, cadires, etc.\nLa població s’aixeca damunt del torrent dit de Sant Pere, que amb altres fonts , quan desguassa rep el nom de riu Anoia, que es fa extensiu avui a tota la comarca.\nSou pregats de fer arribar una còpia d’aquesta entrada als nostres amfitrions, i/o almenys, fer-los-ho saber.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 3:17 Cap comentari:\nRetratava al Josep Olivé Escarré, davant la façana de l’església parroquial de Caldes de Montbui, advocada a Santa Maria.\nLlegia que el document més antic on apareix citada l'església romànica de Santa Maria és del 1002.\nDegut al mal estat d'aquesta, es començaren en el 1589 les obres de la nova i actual església, damunt i al voltant de l'antic Palau Reial. En una primera fase de l'obra en foren arquitectes Joan i antic Ponç (pare i fill) de Sant Feliu. La seva tasca fou meritòria però no veieren ni de bon tros acabada l'obra.\nL’any 1622 mancava encara la façana, diverses capelles laterals i la gran capella al capdavall de la nau, així com molts detalls interiors. De 1623 al 1678 quasi no es construí res, ja que hi havia una gran manca, tant de diners, com de personal. Més endavant s'enllestí el campanar començat 1614 i algunes capelles laterals.\nL’any El 1679 el mestre de cases Miquel Fiter reprengué les obres d'una manera seriosa. Aquell mateix any el rei Carles II havia concedit a la vila una franquícia d'allotjament i contribució per poder acabar les obres de l'església.\nL’any 1699 fou enllestida la capella de la Santa Majestat. Mentrestant el projectista i escultor francès Pere Ruppin deixava començat el portal barroc que seguí el calderí, Pau Sorell coronant-ho amb l'escut de la vila l’any 1701.\nL'any 1714 el nou mestres d'obres Joan Fiter rematava els darrers detalls de l'edifici.\nLa descripció ens diu ; edifici d'una sola nau amb capelles laterals. L'estructura és la tradicional de parets de càrrega en edificis parroquials, amb voltes de creuer i contraforts. La coberta és de teula aràbiga a dues vessants. El campanar és de base octogonal i està adossat a l'absis. La façana és de línies simples i llises, fonamentalment plana, fent ressaltar la portada i el coronament del parament. És completament simètrica respecte a un eix central. Està rematada per un frontó i unes motllures, destacant-hi el rosetó i el portal barroc, format per tres columnes salomòniques a cada costat de la porta amb decoració vegetal, coronades amb capitells compostos que sostenen un entaulament sobre el que es recolza un arc trencat rebaixat. En el centre d'aquest s'aixeca una fornícula de pilastres. El conjunt està rematat per l'escut de Caldes, flanquejat per dos lleons. Tota la construcció és de pedra picada. Les estructures bàsiques de la nau, les capelles i l'absis, romanen fidels a les tècniques del gòtic. Els elements ornamentals de l'interior del temple foren dissenyats quasi tots al gust clàssic. La portada de la sagristia és d'estil renaixentista, i el magnífic portal d'entrada de l'església és d'estil renaixentista, i el magnífic portal d'entrada de l'església és d'estil barroc. En tot el seu conjunt els elements estan tractats amb un gran equilibri de volums, forma i composició.\nDins la capella principal es conserva la Majestat de Caldes, talla policromada romànica del segle XII, que fou cremada en els dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes, encapçalats pel general Franco, contra el govern de la II República, només se salvà el cap, a partir del qual es va fer una rèplica.\nCOL•LEGIS DE LA ROVIRA ROJA. SANT MARTÍ SARROCA. EL PENEDÈS SOBIRÀ.\nLa Maria Àfrica publicava una fotografia de les dites ‘ Escoles de la Rovira Roja’, de les que trobava la següent descripció ; edifici amb planta en forma de T i d'una sola alçada, amb coberta a dues vessants. La part més allargada correspon a l'aula d'ensenyament, que té adossada la vivenda del mestre. Al porxo d'entrada i a les finestres, hi ha columnes de fust cilíndric i el coronament de l'edifici, té una decoració de boles i motllures. L'edifici respon a l'estètica noucentista.\nTenia ocasió de retratar personalment l’edifici de les escoles, i la fèiem petar amb el Magi Suriol Romagosa, veí de la Rovira Roja, que havia fets els seus estudis primaris en aquest centre. M’explicava que hi ha un llibre en el que es recull la seva història, i quedàvem que quan trobi les dades del mestre d’obres i/o arquitecte m’ho farà saber.\nEscoles de la Rovira Roja\nParlàvem també de les escoles dels Hostalets – idèntiques a aquestes - i de les escoles de Bellver que desapareixen en el dissortat període del segon feixisme, farà també gestions per trobar-ne fotografies.\nM’explicava per telèfon el Magi Suriol Romagosa, que l’escoles de la Rovira Roja, els Hostalets i la Bleda, foren projectades a l’època de la Mancomunitat de Catalunya, encara que oficialment s’inauguraven el 20.11.1928 durant el primer feixisme ( dictadura de Primo de Rivera ).\nPel que fa a l’autoria s’esmenta al Pau Guasch, com arquitecte, encara que en algun lloc apareix com a mestre d’obres, i l’autoria material de l’escola de la Rovira Roja, la tindrà l’Antonet de ca l’Anton que farà de paleta.\nEstem a l’espera de noticies des de l’Ajuntament de Gurb.\nA qui pugui tenir imatges de l’escola de Bellver, al terme de Vilobí del Penedès, li preguem que en les faci arribar a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 9:28 Cap comentari:\nESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT ESTEVE DE LLANARS. EL RIPOLLÈS. GIRONA. CATALUNYA\nReprodueixo de l’enciclopèdia catalana, destaca la notable església parroquial advocada a Sant Esteve, edifici romànic construït a mitjan segle XII (la consagrà el 10 de novembre de 1168 el bisbe de Girona , Guillem de Peratallada); té una sola nau amb absis, i la volta és d’arc una mica apuntat. Els murs exteriors s’ornen amb un fris de dents de serra sobre una cornisa de pedra sostinguda per mènsules. Li dóna un gran atractiu el campanar d’espadanya sobre la façana, acabat amb una coberta piramidal molt punxeguda.\nEl portal és format per tres arcs en degradació, amb columnes i capitells treballats dins l’estil de l’escola rossellonesa; la porta encara conserva la ferramenta romànica antiga.\nEl sòl és més baix que el del carrer, i antigament un atri o cobert protegia l’entrada.\nA l’interior es conserva un valuós frontal d’altar romànic, que presidí el temple des de la consagració i el centra la figura del Pantocràtor que beneeix amb la dreta, mentre a l’esquerra té un llibre obert on es llegeix Ego sum lux mundi; als compartiments laterals hi ha escenes de la vida de sant Esteve (la seva ordenació de diaca, la lapidació, la invenció de les seves relíquies i el sant dins un taüt); els colors són bastant apagats, amb predomini del vermell. Ara es troba protegit per cristall a la dreta del creuer.\nEls Sants Metges tenen també un lloc de privilegi.\nFins a l’any 1936 posseí una imatge romànica de la Mare de Déu, venerada primitivament amb el nom de Santa Maria de Gràcia i des del segle XVI sota l’advocació del Roser, que avui dia es guarda al Museu Diocesà de Girona.\nM’explicaven que lliurava l’ànima al Senyor Monsenyor Lluís Suriñach i Suñer ( Rocabruna, 21.12.1909 + Girona, 25/04/2013 ) darrer rector de Sant de Llanars, on servir durant 54 anys.\nESGLÉSIA DE L’ARCÀNGEL SANT MIQUEL. MARGALEF. EL PRIORAT. TARRAGONA. CATALUNYA\nRetratava la façana de l’església parroquial de Margalef, advocada a l’Arcàngel Sant Miquel, la descripció ens diu que és un edifici de tres naus sense creuer, cobert amb volta de canó la central, amb llunetes, i d'aresta les laterals. Murs i coberta són separats per un ampli fris. L'interior del temple és enguixat i conserva, unes restes de pintures decoratives als murs d’escàs valor. El temple és cobert per una teulada a dues aigües en dos trams. La façana, com la resta del temple, és de pedra i reforçada per carreus als angles. Presenta la única part decorada exterior, la portalada a la qual hom accedeix per unes escales. Aquella presenta un arc escarser amb un petit motiu ornamental al centre i és envoltada per un guardapols. A sobre hi ha una fornícula, avui ocupada per una creu de ferro. Al centre de la façana hi ha un petit rosetó. El campanar, de planta quadrada, és adossat al costat esquerre.\nCom la majoria dels altres pobles del Priorat, Sant Miquel Arcàngel de Margalef degué ser aixecat a la segona meitat del segle XVIII, amb els ‘diners d’Amèrica’. La façana és mancada de data, a la finestra de la sagristia, a la part posterior del temple però, , hi consta, de cap per avall, la data de 1767, probable any de l'acabament de la construcció.\nEn el dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes, encapçalats pel general Franco, contra el govern de la II República, l'edifici fou incendiat i perdé els altars.\nNo trobava cap dada del mestre d’obres i/o arquitecte, com m’havia succeït amb l’edifici de l’Ajuntament i les Escoles, i amb la casa Franc, demano des d’aquí als Margalefans que s’espolsin la ‘inèrcia perniciosa’ i ens ho facin saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nLa col•laboració de les ‘Institucions politiques’ fins aquest moment ha estat ‘zero’.\nBALNEARI DE CARDÓ. BENIFALLET. L’EBRE JUSSÀ. TARRAGONA. CATALUNYA\nPujava amb el Josep Olivé Escarré fins al runam del Monestir / Balneari de Cardó, al terme de Benifallet, a la comarca de l’Ebre jussa.\nLlegia que la construcció del Desert de Sant Hilarió va respondre a la determinació presa per l'Ordre del Carme, reformada l'any 1592, d'aixecar llocs apartats on els religiosos que ho volguessin, poguessin retirar-se durant un temps, o tota la vida, i dedicar-se a la vida eremítica. El lloc va ser escollit pels dos frares, als quals l'Ordre de la Província de Sant Josep (València, Catalunya i Aragó) va encomanar l'obra: Fray Jerónimo de la Asunción i Fray Pablo de Cristo.\nLes gestions per a la construcció del monestir van començar l'any 1604 quan D. Josep Simó, canonge penitencier de Tortosa i propietari d'una part de la vall, i els monjos del monestir de Benifassà, propietaris de la baronia de Cardó i Sellent, van concedir el permís de construcció.\nLa primera capella va ser consagrada el 6 de maig de 1606.\nCap a l'any 1617 la comunitat ja estava establerta oficialment a l'edifici.\nL'any 1835, degut a la llei de desamortització de Mendizábal, el monestir va ser abandonat.\nEl saqueig per part de la companyia "Franquet" de Reus i el posterior abandonament suposaren la destrucció progressiva de l'edifici.\nl'any 1866, quan els tortosins Barberà, Cento i Abarcat reedificaren i restauraren el monestir, donant-li una nova funcionalitat: balneari, aprofitant les aigües curatives.\nVa tenir altres propietaris, entre ells D. Salvador Cabestant Gasol, qui va comprar les terres a l'Estat i va fer construir noves i millors dependències\nL’activitat com a balneari va continuar – amb diferents propietaris - fins l’any 1967 que va haver de tancar per falta de modernitat en les instal•lacions i la moda dels banys de mar.\nL'any 1974 la finca fou comprada per Enric Nomen Borràs, propietari de l’Arròs Nomen, el qual va posar en marxa una planta embotelladora d'aigua.\nL’any 1981 ho va comprar Nestle, S.A, i l’any 1987 va passar a mans de Abengoa, S.A, per acabar el 1989 a mans de la multinacional Leches Pascual- que assumia el compromís de restaurar el conjunt - i que ha sobreexplotat la vall amb l'extracció d'aigua.\nDe les nombroses fonts destinades al balneari que hi ha escampades per tota la vall, actualment no n'hi ha cap que ragi, totes estan seques, algunes fins i tot taponades per la pròpia empresa.\nEs llastimós anar d'excursió a Cardó i tenir que agafar l’aigua de casa.\nA Catalunya el perill més greu, l’hem tingut sempre en el ‘ foc amic’.\nANTIGA ESCOLA PÚBLICA DE L’HORTA D’AVINYÒ. BAGES.CATALUNYA\nRetratava l’edifici que gestiona avui la Fundació Patronat Casal Verge de Montserrat a Balsareny.\nLa descripció tècnica ens diu ; casa aïllada que vol imitar l'estructura d'un mas. L'edifici té la coberta a dues aigües i el carener perpendicular a la façana. La construcció té dues plantes. S'hi accedeix per una escala de pedra que condueix a la porxada, de tres arcs, també de pedra picada.\nEl pis superior queda centrat per tres finestres rectangulars, emmarcades amb pedra, que componen una façana simple però ben proporcionada. Dos medallons de pedra decoren la façana.\nA la capella del casal, dedicada a la Mare de Déu de Montserrat, es conserven unes pintures murals de Josep Obiols i Palau (Sarrià, Barcelona, 1894 - Barcelona, 1967)\nL'obra es va dur a terme gràcies al mecenatge de l'industrial Ricard Viñas Coma de quin traspàs trobava noticia a la Vanguardia :\nDeixava un prec al seu net Yago Viñas Soler;\nNecessito els llocs i dates de naixement i traspàs del teu avi, voldria fer un article sobre el Casal Verge de Montserrat de Balsareny.\nSaps qui en va ser l’arquitecte ?.\nTens alguna fotografia seva ?.\nEn la seva resposta em deia :\nRicard Viñas Coma 1865-1943. Ricard Viñas Geis 1893-1982 ( Barcelona ).\nEl casal Verge de Montserrat era l'antic hospital de Balsareny portat per les germanes de l'ordre de les Josefines. Fundat al 1947 com a hospital gràcies a la aportació econòmica del fabricant Ricard Viñas Geis a iniciativa de Mn. Esteve Verdaguer.\nEl Dr. Jaume Torner, que era el metge d'empresa de les fàbriques Viñas, l’any 1952 va fer una de les primeres operacions a cor obert d' Espanya.\nHo demanaré també a l’Ajuntament de Balsareny.\nI pel que fa a la capella del casal, dedicada a la Mare de Déu de Montserrat, m’adreçaré al Centre de Documentació de Cultura Popular i Religiosa de Catalunya ( Arxiu Gavin )\nTots sou pregats de fer les vostres aportacions a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nAtenen a la meva demanda de col•laboració rebia un email des de Balsareny, en el que el Ramon Carreté Parera , em deia ;\nDels orígens del Casal Verge de Montserrat de Balsareny en parla Francesc Soler Castella al seu llibre ‘Pàgines viscudes’, vol. II (Cercle Cultural de Balsareny – Ajuntament de Balsareny, abril de 1990, pàg. 31-33). També en parla el llibre de Jaume Torner, ‘Del Bages a l’Amèrica del Nord’ (Barcelona, 2001). Tots dos llibres crec que es poden trobar a la Biblioteca Pere Casaldàliga de Balsareny. Hi ha encara un article del mateix Dr. Jaume Torner: ‘El Casal Verge de Montserrat de Balsareny i els seus metges (1947-1966)’ (Manresa, Arxiu Històric de les Ciències de la Salut, Publicacions de l’Arxiu Històric de les Ciències de la Salut. Quaderns, núm. 7, 2005, 28 pàgines).\nMalauradament, en cap dels dos llibres no es parla de qui va ser l’arquitecte que va fer l’obra de 1947. L’article de 2005 no el conec, però segurament tampoc no en parla, ja que es centra en aspectes mèdics del Casal. Més tard es va construir un segon pavelló, no sé quan ni a càrrec de qui; el 1990 es va fer una ampliació que unís els dos pavellons, a càrrec de l’arquitecte Antoni Sáiz-Esquerra i l’arquitecte tècnic Josep M. Soler (“Sarment 171, maig 1990, pag. 9).\nLa darrera ampliació, entre 2006 i 2009, ha anat a càrrec de l’arquitecte Ferran Mateu i Soler; arquitecte tècnic, Josep Ribalta i Comes; execució de l’obra, Construccions Salido-Carrió. Segurament a la Fundació Casal Verge de Montserrat deuen tenir documentació de tot això.\nEl que sí cal explicar (com ja fan Jaume Torner i va escriure Llorenç Planes al ‘Sarment’) és que el mecenes del Casal no va ser l’industrial Ricard Viñas Coma, sinó el seu fill, Ricard Viñas Geis, qui va voler homenatjar el seu pare fent-lo constar com a patrocinador de l’obra, i va demanar que es dediqués al seu pare, i no pas a ell, la plaça del poble que encara avui porta el nom de Ricard Viñas Coma. En tot cas, el promotor “espiritual” del Casal, l’home que més es va esforçar per obtenir els recursos per a la construcció de l’equipament, va ser l’ aleshores rector de Balsareny, mossèn Esteve Verdaguer.\nDes del Centre de Documentació de Cultura Popular i Religiosa de Catalunya ( Arxiu Gavin ), rebia una fotografia datada el 21-VII-1974 de la capella de la Marededéu de Montserrat, del Casal Montserrat, a càrrec aleshores de les Germanes Josefines de la Caritat.\nELS ‘TRULLETS’ D’ALGERRI. LA NOGUERA. LLEIDA. CATALUNYA\nRetratava algunes d’aquestes estructures a la tornada de la nostra visita al cementiri d’Algerri.\nLa primera referència documental dels trullets la trobem en un capbreu dels monjos de Poblet del 1640.\nLa descripció ens diu que els trullets són un tipus de construccions excavades a la roca que defineixen una mena de coves. Es troben emplaçats al llarg dels dos barrancs principals que s'ajunten als afores de la població.\nSón disposats en fileres tot seguint l'orografia del terreny i se'n conserven un total de 26 -formant grups de 10, 11 i 5-. Aquests espais servien per emmagatzemar el vi, per això la seva estructura segueix sempre un mateix patró.\nEs componen de dues parts: una cisterna -amb capacitat entre 2000 i 2500 litres- a la part superior i un punt de sortida a l'inferior, comunicats sempre per un conducte circular. La planta pot tenir forma rectangular, quadrada o bé circular. Les parets, la base i el sostre són recoberts per una capa gruixuda formada per guix cristal•litzat, sorra, cendra i mica. Tot això barrejat amb aigua. La coberta és de volta de canó pel que fa a les dues cambres. L'estat de conservació no és massa bo, ja que avui en dia aquestes edificacions estan en desús.\nEn els dies presents, la vinya en aquestes terres és només un record.\nESGLÉSIA ‘VELLA’ DE SANT PERE. CORBERA D’EBRE. LA TERRA NOBLE. TARRAGONA. CATALUNYA\nSant Pere s’aixecava amb els ‘diners d’Amèrica’ , i es quasi enderrocava en el segon feixisme ( dictadura franquista ) per vestir la nova església situada al pla.\nLa descripció ens diu , església neoclàssica, de carreu, planta basilical rectangular, nau central i dos de laterals.\nLlegia que al seu lloc hi havia una petita església romànica segons consta a un document de 1764 de l'Arxiu Parroquial de Corbera, en el que s'insta a construir-ne un altre de més capacitat que es començà cap a finals del segle XVIII . Tinc dubtes que en aquesta terra governada pels sarrains es construís una església romànica.\nHi ha documents del 1815 i 1819 on el Bisbe de Tortosa , Manuel Ros de Medrano (1756-1821) parla de la seva construcció.\nTenim constància d'un altre document de l’any 1825 del Bisbe Damià Gordo Sàez ( 1797 + 1855 ).\nEn els dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes encapçalats pel general Franco, contra el govern LEGÍTIM de la II República, l’església de Sant Pere resta poc afectada, en els AÑOS TRIUNFALES, la construcció de la nova església de Sant Pere dintre de la nova Corbera, va comportar que aquesta fou dessacralitzada i espoliada fins deixar-la en estat ruïnós, la tasca voluntària i desinteressada de l’ Associació del Poble Vell - Corbera d'Ebre ha permès recuperar-ne la visió actual.\nEls 2€ de l’entrada son una minsa col•laboració en aquesta ‘beneïda’ dèria de recuperar la memòria històrica.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 1:51 Cap comentari:\nCAPELLA DE SANT MIQUEL ARCÀNGEL DE VERDÚ. L’URGELL JUSSÀ. LLEIDA. CATALUNYA\nRetratava la façana de l’actual capella de Sant Miquel Arcàngel que s'ubica a ponent de la vila de Verdú , a la cruïlla dels antics camins cap a Bellpuig i Anglesola, al costat del fossar municipal.\nLlegia que es construí a finals del segle XIV, quan Verdú es trobava sota el domini dels abats de Poblet, com recorden els escuts de Poblet que resten encara a alguns dels capitells de la nau. És d'una sola nau, molt espaiosa, sostinguda per tres arcades gòtiques, i destaca la seva senzillesa. La façana consta d'una portalada amb un arc de mig punt conformat per grans dovelles. Te la coberta a dues aigües, perpendicular al portal d'entrada, amb campanar d'espadanya d'un sol ull.\nL'altar original, de fusta, estava decorat amb pintures realitzades per un artista anomenat Cerverí – podria ser Joanot de Pau, el cèlebre pintor cerverí de la primera meitat del segle XVI , possible autor del retaule de l'església d'Ivorra (Segarra ) - , i actualment es conserven al Museu Episcopal de Vic.\nEns els dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes, encapçalats pel general Franco, contra el govern de la II República, va quedar molt malmesa, i no va ser fins l’any 1991 en que es va restaurar completament.\nSegons la tradició popular, aquesta ermita advocada al Princep de les Milícies Celestials, es va construir com a exvot de la família Cervera, en commemoració a l'ajut prestat per Sant Miquel en la conquesta de Cervera als sarraïns.\nAquesta ermita va tenir rendes pròpies i un beneficiat que cuidava del culte i deia missa diàriament.\nSant Miquel, com la major part d’edificis religiosos a casa nostra, avui és bàsicament un edifici històric.\nEL CELLER COOPERATIU DE GANDESA. LA TERRA ALTA. TARRAGONA. CATALUNYA\nEl retratava en aquesta ocasió davant del Celler Cooperatiu de Gandesa, a la comarca de la Terra Alta, en un anterior post el qualificava com a ‘ Castell de Fades’ .\nEl magnífic edifici del Celler Cooperatiu de Gandesa està ubicat a l'entrada d'aquesta població venint des de Móra d'Ebre. Va ser construït per l'arquitecte Cèsar Martinell i Brunet (Valls, Alt Camp, 24 de desembre de 1888 - Barcelona, 19 de novembre de 1973) entre 1919 i 1920 per encàrrec del Sindicat de Cooperació Agrícola de Gandesa, amb l'ajut econòmic del Banc de Valls. Hi van col•laborar l'enòleg Isidre Campllonch Romeu, enginyer industrial i pèrit agrícola de l’Estació Enològica de Vilafranca del Penedès, i segurament també el tècnic oleícola Emili Rovirosa ( del que no trobava cap altra dada, cognom matern, lloc i data de naixement i traspàs, ... sou pregats de fer-nos ho saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com ) .\nL’edifici anava destinat a l'elaboració del vi i l'oli. Quan les primeres obres del celler eren tot just finalitzades, li encomanaren fer-ne una ampliació en un solar situat a l'altra banda del camí posterior. En aquest edifici, Martinell va prescindir per primera vegada de la fusta a la coberta i va utilitzar el sistema de voltes i arcs equilibrats. L'èxit del sistema va fer que Martinell decidís aplicar el mateix mètode a altres cellers, com ara el de Pinell de Brai. El projecte d'aquest celler incorpora les quatre novetats tècniques (constructives i de tecnologia de producció vitivinícola) que es van convertir en invariants pròpies de l'obra de Cèsar Martinell en gairebé tots els seus cellers. Aquestes invariants es concreten en: la construcció de l'estructura de les naus basada en els arcs parabòlics de maó, la situació de les finestres per a la ventilació de les naus, els cups subterranis cilíndrics i separats per cambres aïllants ventilades, i la composició i textures de les façanes. Pel que fa a la tipologia, el procés de producció del vi s'organitza en tres àrees: el moll de descàrrega, la nau d'elaboració i les naus de tines o cups, tipologia que, amb les variants d'organització longitudinal o transversal i d'adaptació a la topografia del terreny es va repetint en tots els altres cellers, introduint en aquest cas la innovació d'una planta subterrània amb estructura d'arcs parabòlics. Aquest edifici, i en conjunt els cellers d'aquesta època, representen la manifestació arquitectònica visible del que va ser el cooperativisme agrari a Catalunya a final del segle XIX i inici del XX, moviment que, malauradament, va quedar interromput amb la victòria militar dels sediciosos feixistes encapçalats pel general Franco, contra el govern LEGÍTIM de la II República.\nDinàvem a l’Hotel Piqué que us recomanem.\nRetratava l’any 2012 la torre dita de l’Argentera de Ripollet, i en confegir un post pel coneixercatalunya.blogspot.com deixava un prec ; ens agradarà tenir més informació d’aquesta casa a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nRebia un email signat pel Joan Àngel Filigrana, amb un text deliciós :\nLa magnífica Torre de l’Argentera de Ripollet també tenia un altre nom: “Villa Pepita”, es podía llegir en rajoles catalanes de la façana, crec recordar, del carrer de Monturiol.\nLa Pepita Sarroca, vídua de Grau era una dona extraordinària que si bé que és cert que en la seva maduresa s’havia engreixat, en la seva joventut, abans de la guerra, havia estat una dona bellíssima. La Pepita tenia una filla, la Lolita Grau, una jove de gran bellesa també, que fou la meva padrina de fonts. Cal dir, però, que qui va fer de padrina meva de facto, va ser la seva mare, la Pepita.\nI la Torre de Ripollet, ha estat sempre el meu Paradís Perdut.\nLa Pepita em dedicava un amor il.limitat, com solament un nen pot recordar. Durant molts anys recordo com cada estiu i algún cap de setmana de la resta de l’any, deixàvem el pis del carrer Luis Antúnez, a Gràcia… En el seu cotxe portat per l’expertesa del vell xofer, devíem semblar una colla de bojos: ella, tota enjoiada, duent el malèfic lloro, els gossos, una petita mona que s’amagava en el seu generós escot, algún gat favorit.., la Lolita, la minyona i jo.\nEn arribar a la Torre i mentre les dones obrien les habitacions, jo ja em perdia amb els gossos en l’immens Jardí Encantat, a la recerca de les dues tortugues de terra, les meves amigues, que hi feien estatge. Anava a saludar els coloms, els paons d’estel.lada cua, a veure quants pollets hi havien nascut, a parlar amb el vell jardiner que ja havia retut comptes a la Senyora, i que em regalava alguna fruita madura de temporada, vagarejant entre les roses, (el jardí n’era ple), investigant entre el verdum perquè sempre hi havia alguna cosa de nova.\nAl capvespre, tancàvem les portes amb pany i forrellat i ella i jo, abans de sopar, ens recloïem unes estones a la biblioteca, la gran biblioteca del difunt Sr. Grau, que ocupava un dels salons de la planta baixa. Els llibres compartien l’espai amb les restes immortalizades pels taxidermistes dels animalons de la Pepita que havien passat a millor vida. La Pepita m’explicava històries de temps passats que jo a penes comprenia o que no comprenia gens… però que em meravellaven. La Pepita m’acaronava els cabells i em deia “Que n’ets de maco, Joan Àngel”… “Seràs tan ben plantat com el teu pare”. Després ella s’endormiscava a la seva butaca i jo fugia amb “Milord”, el caniche emperador i amb els malcarats pequinessos, sota la gran taula de caoba amb algún llibre que havia empescat. El difunt Sr. Grau, el joier, devia haver estat un home cultíssim, la seva biblioteca n’era la prova. Allà vaig llegir en català “L’Atlàntida”, “La febre d’or”, en l’edició de Gustau Gili, i algunes novel.les en francès entre les quals recordo “Azidayé”, “Thaïs”… (lectures prohibides en aquells temps). Ara em penedixo de no haver furetejat entre els vells documents que també hi eren emmagatzemats!!!\nDesprés del sopar pujàvem als dormitoris. La Pepita encara dormia a la cambra de matrimoni que romania exactament com era en vida del Sr. Àngel Grau. Encara hi restaven alguns aparells d’hospital que havien alleujat el patiment del joier durant la seva llarga malaltia que el dugué a la mort. La Pepita no els havia fet treure. La qual cosa fa pensar que el Sr. Grau hi passà moltes estades a la Torre si no és que hi va morir. Devia estimar-se molt aquesta mansió.\nNo hi he tornat des de les acaballes de la década dels 50’. Però al llarg de la meva vida hi he pensat sempre amb aquest “Paradís Perdut”, en aquest “Mirall trencat”… en aquesta Pepita Sarroca de Grau que tant em recorda la Teresa Valldaura de la Rodoreda.\nDeixo pendent l’afer de l’altra cara, la de la Figaire de Gràcia, que era l’altre nom amb què la bella, extraordinària, intel.ligent Senyora de la Torre de l’Argentera era coneguda.\nEm deleixo en l’espera de la següent aportació del Joan Àngel Filigrana.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 8:55 4 comentaris:\nSANTUARI DE LA CONSOLACIÓ, ABANS DE GRÀCIA. GRATALLOPS. EL PRIORAT. TARRAGONA. CATALUNYA\nPujàvem el Josep Olivé Escarré i l’Antonio Mora Vergés, fins al turó on s’aixeca el santuari de la Consolació, al límit dels termes de Gratallops, i la Vilella Altas, el complex, una construcció de 444 metres, es caracteritza per una gran heterogeneïtat estilística.\nLa capçalera i mitja nau són d’origen romànic, molt treballades i construïdes. L´absis fou ampliat lateralment, i avui és convertit en cambra de la Verge de la Consolació.\nL´interior – al que no podíem accedir - és enguixat. La part gòtica, més alta té dues naus, una central i una lateral, amb una capella al costat oposat a aquesta darrera. La volta es de creueria feta amb pedra, i la resta amb reble. Un cor amb un arc rebaixat ha desaparegut. El conjunt presenta diverses construccions adossades, destinades a l’ermità i d’èpoques diferents, les darreres de les quals són del segle XIX.\nEls murs són de pedra vista i morter, amb obra de maó i en algun sector, i d’altres enguixats. El santuari té un petit campanar d’espadanya.\nNo trobava dades corresponents al període romànic, encara que l´absis és ben aparent. Les obres de reforma empreses el segle XVI corresponen al sector gòtic. Foren promogudes pel gratallopenc Pere Domènec, abat de Vilabertran, canonge de Barcelona i nunci apostòlic a Espanya i Portugal, entre altres càrrecs i dignitats eclesiàstiques, ell va finançar l'ampliació del santuari de la Consolació, a la que dotava al ensems d’aquesta advocació - fins aleshores era sota l'advocació de Gràcia - , i li regalà diversos objectes litúrgics.\nDurant la mal dita guerra de la independència s’hi aplegà el sometent del Priorat, cridat pel Prior de Scala Dei.\nEn el dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes, encapçalats pel general Franco, contra el govern de la II República, fou cremada en dues ocasions.\nL’any 1947 el Santuari fou reconstruït i reobert al culte.\nLa Consolació és un excel•lent mirador sobre la Vilella Baixa.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 2:48 Cap comentari:


22 de novembre de 2012 Per admin\nL’Associació Artístico Musical d’Oliva celebra, un any més, les festes de Santa Cecília, Patrona de la Música, amb la programació habitual d’actes i Concerts.\nLes celebracions van començar el Diumenge 18 de novembre amb una cercavila fins el carrer Santa Cecília, i un esmorzar de dolços oferts per els nous músics, posteriorment vam celebrar la Missa en honor de la Santa, cantada per l’Orfeó “Josep Climent” i acompanyada per l’Orquestra Clàssica de l’Associació Artístico Musical d’Oliva, en l’Església de Sant Roc. En acabar la missa, l’Orquestra Clàssica ens va oferir una xicoteta audició, on van ser presentats 4 nous músics i 3 nous membres de l’Orfeó, acabant l’acte amb un Coral de J. S. Bach junt a l’Orfeó “Josep Climent”.\nEl Dissabte 24 de novembre, a les 19 hores al Teatre Olímpia, celebrarem el Concert de Santa Cecília. En la primera part la Banda Juvenil, dirigida per Marc Oltra Climent, Professor de l’Escola de Música d’Oliva, presentarà a 20 nous músics, i interpretaran el Pasdoble Segrelles de José Pérez Vilaplana, “Festa Paesana” (festa de poble), composta per Jacob d’Haan, músic i compositor holandès, ens acosta a un poble en el Veluwe (una regió dels Països Baixos) . El dit poble realitza un festival musical dominat pel folklore en què va ser estrenada esta obra. El tema principal es basa parcialment en un himne holandès (Wien Neerlands Bloed), conegut com l’himne Lunteren, i en tercer lloc “Oregon” Fantasia de Jacob de Hann que narra la història d’Oregon i ens transporta a un viatge d’aventures amb tren en el ferrocarril del Pacífic Nord, on l’oient és portat a través del fascinant paisatge d’Oregon.\nEn la segona part la Banda Simfònica incorporarà 13 músics nous, i ens oferirà un programa, baix la Batuta de Saül Gómez i Soler, en primer lloc el pasdoble “Las Arenas” del Valencià Manuel Morales Martínez, a continuació “Aljama” del compositor també Valencià Ferrer Ferran, es tracta de 2 Episodis històrics per a Dolçaina i Banda “Batalla del Sucro” i “Dansa dels Conqueridors”, és una obra descriptiva i narra dos episodis que han marcat un fet històric en la ciutat d’Algemesí, i per a finalitzar el Concert “The Kings Go Forth” es tracta d’una obra del compositor Britànic Edward Gregson, escrita en forma de Suite per a Banda Simfònica, amb l’addició de veus, dividida en tres moviments titulats: L’Església, El Poble i L’Estat. En primer moviment podrem un un Agnus Dei a la veu d’un Tenor Solista, tot seguit un cor d’homes canta “Dies Irae”. En el segon moviment, “El Poble”, les dos idees que es presenten són un himne collita reflectint les escenes de camp, i un ball de jazz celebrat en la Taverna, basat en la cançó medieval “Sumer Es Icumen Pulg” acabant este moviment en la reexposició de l’Himne cantat per una Soprano i tocat per un violí. El tercer moviment, (l’Estat), s’ocupa dels Reis. La juxtaposició de música de batalla amb música fúnebre d’Enric IV i Enric VI condueix a una remodelació del fil conductor des de l’inici de l’obra que es transforma en un clímax triomfal.\nEn acabar el concert celebrarem el sopar de germanor a un Restaurant de la nostra Ciutat.\nDes de la Junta directiva felicitem als 40 nous músics que entren a formar part de les distintes seccions de l’Associació i animem a tots, músics, socis i amics de la música, a seguir gaudint i participant en tots aquells actes que programem al llarg de tot l’any.


Articles - Pàgina 56 - Sant Cugat del Vallès\nDilluns, 29.11.2010 07:35h\nResultats de les eleccions al Parlament a Sant Cugat del Vallès\nEscrutat: 100.00% CIU 17.920 (47,17%) PP 4.332 (11,40%) PSC 3.964 (10,43%) ICV-EUiA 3.173 (8,35%) ERC 2.389 (6,29%) C's 1.531 (4,03%) SI 1.421 (3,74%) Altres 2.123 (5,58%) (Font: El Punt, notícies de Sant Cugat)\nDimecres, 24.11.2010 13:34h\nMireia Ingla porta dins el cuc del servei públic\n"Em plau estar avui aquí amb tots vosaltres i amb la Mireia Ingla, la candidata d’ERC a alcaldessa de Sant Cugat. Fa molts anys que conec a la Mireia i sé que és una persona preparada, una persona formada, una persona que porta dins el cuc del servei públic, i avui dia aquest cuc és importantíssim; és una persona que té al cap un model de país claríssim, un model ambiciós que no entenc de topalls, que no entenc de límits, que el que vol és que el nostre país tingui estructura d’estat. I amb aquest cuc del servei públic vol el millor pels seus veïns i veïnes: Mireia, santcugatenca, vol transformar Sant Cugat aportant més serveis, més equipaments, absolutament per tots, veïns i veïnes, pels que son d’aquí de tota la vida i pels que s’han anant incorporant al progrés social d’aquesta ciutat, per aquells que tenen una vida regalada i per aquells altres que, amb més intensitat, tenen més dificultats d’accedir als serveis públics. Aquesta és la voluntat d’Esquerra a Sant Cugat, aquesta és la voluntat que mou, al participar en primera persona en política, la Mireia Ingla, i per tant no puc més que dir que, des de el departament de Governació, des del departament dels ajuntaments, com hem fet sempre en tots el ajuntaments del país i com hem fet de manera molt especial al llarg d’aquest darrers anys a Sant Cugat, també com Esquerra estarem al costat de la Mireia i de tot el seu equip per tal de poder transformar aquest municipi donant serveis i millorant els equipaments absolutament per tothom".\nDiumenge, 21.11.2010 20:39h\nBona nit, Voldria compartir amb vosaltres l’autoestima. Aquest matí, com sabeu, s’ha celebrat l’acte central de campanya d’ERC i m’he sentit molt satisfet de la feina que ha fet, que hem fet, el partit per organitzar un acte molt lograt. Quin goig feia el Palau, ple de gent, amb un ambient de gala i bona organització. A banda, que el grup musical que ens ha rebut, els “xeics”, ho feia d’allò més bé, m’he quedat embaladit i commogut amb el primer parlament polític. En Jordi Carbonell, un home de pedra picada que sempre hi ha estat i per molts any hi segueixi estant, amb una dona jove, molt jove, la Gemma Lago amb un discurs travat, clar i net , relligava el passat i el present, per encarar el futur. Un futur que no és altre que el de la llibertat. El fil roig, que com recordava en Ferrer Gironés és que “la lluita de Catalunya ve de lluny i comença el mateix dia que els catalans s’adonen que els volen abolir la seva llibertat, el mateix dia que veuen que l’han perduda , i continua avui en dia”. Per atzar, o no, he anat sol, cosa que m’ha possibilitat conèixer, superficialment probablent, altra gent d’esquerra. M’he trobat coneguts i quina sorpresa, també a pacients que he tractat i operat professionalment i també representats de l’empresa farmacèutica, cosa que em fa una mica de temor perquè aquesta trobada no pugui influir en la nostra relació futura. Però, la qüestió és la següent: erem al Palau, lluitem per la llibertat de Catalunya, ens uneix aquest fil, recordem d’on venim i a on volem anar i que fem deprés?. Com tots vosaltres, tinc feines pendents, la taula plena de papers per endreçar, ganes de no fer res...Però, amb les piles “carregades” i amb el missatge de la Mireia: “quedem davant de “la Caixa de Francesc Macià a les 17:30h us hi espero”, he retallat la migdiada, he agafat la bici i cap a la “CAIXA”. Hem muntat la paredeta a la vora del monestir, a la plaça del rei, on erem prou gent i hem repartit uns quant follets, feia fred, però estavem de bona gana.\nDilluns, 8.11.2010 08:02h\nDilluns, 8.11.2010 07:36h\n1.- Què t’ha portat a voler encapçalar la candidatura d’Esquerra a l’Ajuntament de Sant Cugat? Quan fa cinc anys vaig entrar a formar part d’ERC i vaig començar a participar en actes públics municipals, poc a poc vaig anar descobrint la política local. És evident que l’Administració local és la més propera als ciutadans, per això és tan important. Em fa molta il•lusió i, alhora ho considero una gran responsabilitat, dedicar uns anys de la meva vida al servei de la meva ciutat. 2.- Com valores les polítiques empreses aquesta legislatura per una CIU en majoria absoluta? El primer que m’agradaria dir és que les majories absolutes, siguin del color polític que siguin, no resulten una bona manera de gestionar una administració. Dit això, el que crec que ara resulta molt evident, és que el model de ciutat, liderat en els darrers anys per CIU, ha tocat fons. El model de ciutat basat en el creixement urbanístic i en la idea de ciutat idíl•lica és un cicle acabat. Entremig hi ha hagut una deixadesa en les polítiques socials, esportives i juvenils i molt especialment en la sostenibilitat de la ciutat, tant des del punt de vista de la mobilitat com des del mediambiental. Quan un cicle s’acaba, calen nous projectes polítics que vertebrin la nova realitat social i econòmica de la ciutat. Crec que Esquerra és capaç de vertebrar aquesta nova etapa. 3.- Les properes seran les primeres municipals en què Lluís Recoder no es presentarà, des que és alcalde. Quines perspectives dóna aquest fet? No només serà CIU qui proposa una llista encapçalada per una candidata nova. Totes les formacions polítiques han renovat els seus caps de llista. Se’ns presenta un escenari nou amb nous actors i nosaltres també hi volem ser, renovats, però més forts que mai. 4.- Quines seran les prioritats d’Esquerra a l’Ajuntament, durant la propera legislatura? En línies generals el que hem de fer és acabar d’enllestir aquelles tasques polítiques que portem anys defensant com a partit d’esquerres i independentista.\nDilluns, 28.6.2010 12:20h\nLa directora de Comerç del govern aposta per aliances estratègiques entre petites empreses per lluitar contra la crisi\nLes petites empreses s'han d'unir i treballar en xarxa per afrontar els efectes de la crisi econòmica'. Són paraules de la directora de Comerç de la Generalitat, Gemma Puig, que aquest dimecres ha abordat a l'Ateneu les claus de l'impacte de la nova Llei d'ordenació d'equipaments comercials en una trobada amb els comerciants de la ciutat organitzada per ERC. La trobada entre la directora de Comerç i els comerciants s'emmarca en la ronda que està fent el govern per informar del continut del nou decret llei aprovat a finals de l'any passat i ratificat el febrer, i per exposar com queda la trama urbana dels municipis. Els comerciants han traslladat a Gemma Puig la seva preocupació pel finançament i les seves consultes sobre gestió empresarial. Puig ha recordat que a Catalunya hi ha 80.000 empreses comercials i 100.000 establiments, fet que demostra que la majoria només tenen un punt de venda. Només el 8% de les companyies tenen més de tres punts de venda i tan sols el 2% en té més de 15. La directora de Comerç assegura que per sobreviure a la conjuntura econòmica, la microempresa i l'empresa familiar s'han d'associar per aconseguir aliances estratègiques, a les quals el govern donarà suport. Puig ha destacat que aquests dies estan celebran el Mes del Comerç per donar un impuls a un dels sectors més afectats per la crisi i proporcionar reactivació econòmica i eines per lluitar contra la conjuntura actual. [Text i fotografia extrets de Cugat.cat]


Carme Muñoz. El Periódico 18/07/2004\nFustes, plàstics, canonades, somiers, pneumàtics, plaques de poliuretà i altres materials reciclats van servir per fabricar la quinzena de pasteres que els moviments alternatius van llançar al mar, a la platja de la Mar Bella, per protestar contra el Fòrum. Una manifestació aquàtica, coronada amb banderes de pirates, que va omplir de color i imaginació el litoral barceloní.\n"Les pasteres simbolitzen la dignitat dels immigrants que deixen el seu país per buscar una vida millor", explicava Albert, portaveu dels manifestants. Per aquesta raó van decidir organitzar una caravana de barcasses com a acte reivindicatiu. "Fa setmanes que recollim materials. Els desballestaments de camions ens han cedit pneumàtics i hem aconseguit plàstics dels contenidors".\nEl centre cívic de la Barceloneta, Can Masdeu, la Casa de la Solidaritat, la fàbrica Hamsa i altres locals de l'Hospitalet i el Prat han estat eventuals magatzems de tot el material que va desembarcar a la platja.\nLa cita era a les onze del matí de diumenge. No obstant, fins a la una del migdia no va sortir la primera pastera. Els banyistes observaven sorpresos el desplegament. "¿Què passa, estan rodant una pel.lícula?", va preguntar una dona a un càmera de televisió. "És una protesta contra el Fòrum, senyora", "Ah, doncs no ho veig bé. Vostè ha vist que preciós que han deixat el barri", "Especulant, senyora".\nA la platja onejava la bandera groga, el mar estava molt agitat i els primers a llançar-se a l'aigua van ser retornats a la vora per les onades. Després de diversos intents, algunes barcasses van aconseguir endinsar-se al mar i mantenir-se flotant.\nLa Creu Roja, una patrullera i diversos submarinistes de la Guàrdia Civil seguien de prop les pasteres per vetllar per la seva seguretat. Les advertències que feien per megafonia: "L'estat del mar és perillós. No entrin a l'aigua", eren respostes amb sonores esbroncades des de la vora.\nAssistència mèdica i aigua\nCap a les dues del migdia començaven a arribar al recinte del Fòrum les primeres embarcacions, després de recórrer tres quilòmetres navegant. L'arribada d'embarcacions va continuar fins a les quatre de la tarda tocades. Molts dels joves van arribar a l'illa Pangea del Fòrum exhaustos i plens d'esgarrinxades, motiu pel qual van rebre assistència mèdica.\nA l'arribar a la zona Fòrum, l'organització els va oferir aigua. Molts es van negar a acceptar-la. "Ens estan subornant amb l'aigua", cridava un dels manifestants, mentre un altre s'estranyava que la mateixa organització del recinte on s'havien colat els estigués oferint beguda. A partir d'aquí es van desfermar els incidents.


La màgia de Sud-àfrica\nLa diversitat de paisatges, cultures, flora i fauna defineixen Sud-àfrica.\nLa diversitat sud-africana és el seu gran tresor, natural i humà. I res millor per descobrir-ho que aterrar a una urbs com Ciutat del Cap. D'entre totes les ciutats de Sud-àfrica, Ciutat del Cap destaca no només per ser la més desenvolupada, cosmopolita i multicultural, sinó que és reconeguda per la seva extraordinària bellesa tant a ulls dels turistes com dels mateixos africans. De clima mediterrani, el seu emplaçament és veritablement extraordinari; es troba entre la Table Mountain, o la Muntanya de la Taula, i platges paradisíaques de sorra blanca.\nLa Muntanya de la Taula és considerada des de novembre de 2011 com una de les Set Meravelles Naturals del món. Es tracta d'una de les muntanyes més antigues de tot el planeta, ja que la seva formació va tenir lloc fa ni més ni menys que 360 milions d'anys. Ja sigui còmodament agafant el telefèric giratori, o a peu, coronar la famosa cimera constitueix un ritus d'iniciació a Ciutat del Cap.\nPerò si visitem Sud-àfrica segurament el que voldrem és admirar la seva fauna salvatge, i cap altre lloc millor per fer-ho que el Parc Nacional Kruger. La seva accessibilitat, abundància i varietat de fauna i flora, grans dimensions i oferta d'activitats el fan únic i captivador. Hi trobarem més de 500 espècies d'aus, 100 espècies de rèptils, gairebé 150 de mamífers, així com jaciments arqueològics i una diversitat de flora aclaparadora. No obstant això, la major atracció turística resideix en la presència dels anomenats Big Five (el lleopard, el lleó, l'elefant, el búfal i el rinoceront).\nEl Cap de Bona Esperança és un dels llocs més impressionants de veure a Sud-àfrica, per el que implica tant geogràficament com per història. Des del far podrem gaudir d'una vista panoràmica inigualable que es combina amb la increïble sensació de trobar-se en un extrem del món.\nLa Wild Coast, d'inquietant bellesa i encertat nom, ofereix escarpats penya-segats que es precipiten al mar, remotes platges, poblets xhosa i històries de naufragis i mariners abandonats a la seva sort. Des d’aquí podreu albirar balenes franques australs i dofins al mar de color blau turquesa.\nDegut a la seva varietat de climes, Sud-àfrica és també terra de bons vins. Pels amants de l’enoturisme, la zona vinícola sud-africana és denominada Cape Winelands o Vinyes del Cap, i la seva capital es troba a Stellenbosch, una petita ciutat universitària pròxima a Ciutat del Cap que compta amb cellers de primer nivell mundial i més de 200 productors de vi. Però aquesta no és l'única regió vinícola de la província; Tulbagh produeix escumosos, Route 62, forts vins negres i porto, i els cims del Cederberg, sauvignon blancs secs.\nBusquem el que busquem, segur que podrem trobar-ho a Sud-àfrica. Heus ací la seva màgia.\nAventura Enoturisme Senderisme Natura, Animals i Plantes Safaris Ciutats Parcs Naturals


El programari d'eyeOS, als servidors de més qualitat d'IBM - VilaWeb\nDimecres 16.12.2009 06:00\nAutor/s: Enric Borràs Abelló\nEl programari d'eyeOS, als servidors de més qualitat d'IBM\nEl projecte que van començar tres nois d'Olesa de Montserrat entra en una gran multinacional\nEls servidors mainframe System Z, els de més qualitat d'IBM i dels més reconeguts del mercat, inclouran a partir d'ara el programari d'eyeOS. IBM ofereix en una web especial el programari català adaptat per als propietaris dels servidors destinats a grans empreses. El projecte d'eyeOS, l'escriptori web d'èxit internacional que endegaren tres estudiants d'Olesa de Montserrat, entra així en el mercat dels EUA i de tot el món de la mà d'una de les empreses informàtiques més importants.\nDavid Plaza, Marc Cercós i Pau Garcia-Milà, que començaren l'aventura de l'eyeOS quan tenien poc més de la majoria d'edat, l'any 2005, no s'imaginaven pas aleshores que arribarien a tancar un acord amb una de les principals empreses d'informàtica del món. El programa que idearen, a mig camí entre un sistema operatiu tradicional i un escriptori web, ha rebut des de llavors l'ajut de milers d'internautes i de programadors de divuit països i ha evolucionat fins al punt de convertir-se en una eina interessant fins i tot per a les multinacionals.\nAquest èxit s'ha d'atribuir, en bona part, al fet que eyeOS és programari lliure i té una comunitat de desenes de milers d'usuaris que ajuden a millorar-lo cada dia amb noves aplicacions i funcions. Aquesta és una de les característiques que en destaca IBM. Però, a més, és un programa capaç de funcionar en gairebé qualsevol ordinador que tingui un navegador d'internet. Les proves d'IBM també han demostrat que el programa funciona molt bé, encara que el facin servir milers d'usuaris alhora.\nDe fet, eyeOS ja ha superat el mig milió de descàrregues i és a punt d'arribar a la versió 2.0. Es preveu que aquesta versió surti l'1 de gener i que inclogui novetats que facilitaran la sincronització d'arxius i el treball en en un mateix document d'usuaris connectats des d'ordinadors diferents.\nAquest acord amb IBM, que l'ha inclòs al paquet de solucions de computació al núvol, pot donar una nova empenta al programari impulsat pels tres joves olesans, que ha de competir amb aplicacions web com les que proposen Google i Microsoft.\nOsona.com i Eyeos, Premis Nacionals de Comunicació de Proximitat i d'Internet (03.09.2009)\nDel núvol estant: sistemes operatius (10.08.2009)\nSurt la versió 1.6 de l'escriptori web eyeOS (30.04.2008)\nEl bo i millor del Web 2.0 (25.04.2008)\nEyeOS, finalista dels premis Webware 100 (31.03.2008)\nCompetint amb Eye OS (01.08.2007)\nEyeOS, finalista dels premis de SourceForge.net (13.07.2007)\nJa es pot provar la versió 1.0 d'EyeOS (08.06.2007)\nEyeOS, ara també al mòbil (23.10.2006)\nEyeOS, un sistema operatiu web de codi lliure (10.10.2006)\nSillicon Olesa (09.10.2006)\nTres estudiants creen un sistema operatiu web de ressò internacional (20.09.2006)


Portar la música massa alta al cotxe pot suposar fins a 3.000 euros de multa\nMotor / Seguretat 08/04/2022\nLa DGT recorda a les xarxes socials que escoltar música a un volum inadequat pot suposar multes d’entre 100 i 3.000 euros, en funció del municipi i de la denúncia de l’agent policial\nAltaveus Bang & Olufsen de l'Audi e-tron GT. Sergio Domínguez\nMalauradament, és força habitual creuar-nos amb conductors que circulen amb les finestres abaixades i el volum de la música del seu cotxe a tot drap pels carrers de les ciutats i els pobles del país. El que molta gent no sap, però, és que molestar la resta de persones (vianants, ciclistes, residents o altres conductors) amb un volum de música inadequat pot suposar multes de fins a 3.000 euros. I és que la lluita contra la contaminació acústica als carrers no només afecta els cotxes més sorollosos per motius mecànics o relacionats amb el seu motor de combustió, per bé que no existeix un llindar clar i exacte a partir del qual el so de la música pot resultar inadequat o molest.\nLa majoria de municipis catalans i de la resta de l’Estat tenen normatives i ordenances específiques per regular el llindar a partir del qual es pot sancionar un vehicle per tenir la música a un volum massa alt, prenent els 87 decibels com la referència principal a l’hora de procedir a la sanció. Les més habituals acostumen a ser d’uns 100 euros a la majoria de municipis, però poden elevar-se fins als 2.500 o 3.000 euros en funció de l’hora del dia (són més altes de nit que de dia) i la proximitat de centres sanitaris o educatius.\nUn altre criteri per aplicar una multa més elevada és el volum de la música que escolta l’infractor. I per donar validesa a la multa no és necessari que l’agent de l’autoritat corresponent (policia municipal, Mossos d’Esquadra, Guàrdia Civil o l’autoritat pertinent) faci ús d’un sonòmetre, ja que la llei preveu que la denúncia d’un agent sigui suficient per procedir a sancionar l’infractor.\nI què passa si escoltem música alta amb el cotxe aturat durant un botelló?\nUna de les escenes més vistes durant els mesos de restriccions sanitàries derivades de la pandèmia del coronavirus, especialment durant els mesos d’estiu, han sigut els botellons de grups de joves i adolescents, que sovint feien servir els equips d’àudio dels seus cotxes per posar música a les seves trobades. A les possibles sancions derivades de l’acció del botelló i el consum d’alcohol al carrer s'hi podria sumar una sanció per molèstia acústica, fins i tot si el cotxe està aparcat i amb el motor apagat.\ncotxes soroll seguretat viària


problema seriós amb el GPS\nRaül el Dg 20 Feb 2011, 22:46\naquest matí se m'ha parat la màquina (GPSMap 420 de Garmin). No passa res, sovint es desconecta l'endoll del darrera, el torno a conectar i llestos. Però avui no sé què ha passat... engego:\ni em surt el menú d'idiomes\ni qüestions de configuració general...\npremo enter i torna a començar, des de l'inici...\nposo el GPS i el molt cabró em diu que estic a Kansas, EUA, i surt la icona de la barca al mig dels estats units!\nHi torno, i altra vegada... Poso la sonda i funciona, però completament desconfigurada... ho arreglo.\nposo funció GPS i ´Sí! veig el cap de creus, Cadaquès.... però no hi ha cap marca!\nse m'han esborrat TOTS els waitpoints!\nalgú sap què ha passat? Puc recuperar la info guardada? Mira que si no... se'm gira feinada!\nhi ha alguna bateria interna que quan es mor i es canvia recupera la info? Hi ha servei tècnic de recuperació de dades?\ngràcies per avançat. Si no té solució s'agraeix moltíssim la bona voluntat de la gent per anotar-me posicions via privat... QUIN DESASTRE!\nbé, almenys ha estat com estrenar un aparell nou...\nRe: problema seriós amb el GPS\nTola el Dl 21 Feb 2011, 00:37\nOstres, quina mala passada!\nEl servei tècnic de Garmin a Catalunya està a Badalona, una mica més enllà de l'ikea i el decathlon. Una vegada vaig contactar amb ells per si em podien arreglar una sonda que vaig trobar-me embarrancada a la platja i em van dir que només el fet de mirar-s'ho i obrir-la eren 40euros.\nPots contactar amb ells permail primer i potser t'estalvies baixar. Trobaràs adreça, mail i telèfon per internet fàcilment.\nSi ho duus a la teva botiga habitual ho enviaran a Badalona igualment, et tardarà més i et cobraran més per la gestió.\nQue la força t'acompanyi... i no sigui res.\nRaül el Dl 21 Feb 2011, 11:37\nrecordes les dues pedres que vam marcar amb tu una vegada? les que tinc reservades per quan tornis i anar-les a gratar junts? doncs a tomar pel sac la pedrota!\ndimecres no picava ni el sol... i em vaig dedicar a buscar cosetes interessants. Vaig marcar una pedra nova a 40m de fons i una de molt interessant als 60m. Doncs a pendre pel cul també!\nm'he passat uns quants anys marcant zones que no serveixen per a res, però algunes d'elles, poques, són com trobar un oasis al mig del desert.\nl'aparell es va parar sol. Vaig comprovar l'endoll i estava conectat. No feia mala mar ni fèiem bots com per fer-lo saltar. LLavors va començar de nou, sense recordar res del que tant temps m'ha costat recopilar.\nPer no saber, ja no sé ni trobar els biotops, ara... i hi tenia un merder de pedres marcades... ja no sé ni on és el Marmoler, i el Sant Prosper el trobaré en un dia pla, si el mar de fons em permet visualitzar les boies metereològiques.\nal GPS et marca la posició aproximada als mapes de navegació, però et tornes boig trobant la posició exacta...\nprovaré de contactar amb els de Garmin, a veure què pot ser això. Moltes gràcies\nDani el Dl 21 Feb 2011, 12:09\nfa tota la pinta de una fallada de memòria o de la bateria interna, normalment porten una memòria eprom, per mantenir dades bàsiques de configuració com data, hora, dades d'usuari com els punts d'interès, etc.... quan no reb corrent te una bateria interna, si perd la corrent i la bateria interna falla, ho perds tot, que sembla que es el que t'ha passat. Parla amb Garmin, però dubto que puguis recuperar-ho....... sap greu dir-ho. Hi ha gps que porten connexió per pc, tipus usb, de manera que pots descarregar les dades a un ordinador, així en cas de fallada fas l'operació inversa i carregues de nou el gps amb totes les teves dades. Consulta a garmin si ho pots fer, com a mínim per evitar futures pèrdues de nou.\njosepbcn el Dl 21 Feb 2011, 18:30\nRaul, no donis tot per perdut ... Jo provaria de fer-ne una pregunta en el fòrum http://www.foromtb.com/forumdisplay.php?53-GPS&s=0d560ff55c8906f3cc03c035dc26e082 és de MTB (ciclisme de muntanya) però hi han gent, com en Santacruz, en Iogrea i altres, que en alguna ocasió fins i tot han ajudat a Garmin a solucionar problemes. Jo que estic donat d'alta, puc crear el post per posar-hi les teves preguntes. Ja em diràs\nruscles el Dl 21 Feb 2011, 20:08\nProva d,instalar el programa mapsource de garmin i posa la microsd al pc a veure si apareix si tens entrada usb conecta l,equip y a veure si pots recuperar alguna cosa.si tens la costum danarguardant els tracks potser tindras sort xo no et facis masses ilus. Sort\nfran el Dt 22 Feb 2011, 17:24\nQuina pua ...tinc un amic que tenia un gps 72 de garmin i li va petar...\nVa començar que trigava a trobar satèl•lits fins que un dia que ja no els va trobar mai mes, el mateix dia que de cop i volta va dir adéu...i també tenía molta tela dins..no van poder fer res.\nLes dades al pc sempre, el pots perdre, es pot trencar...a les dolentes que no es connecti amb el pc apuntades a un paper.\nSort per tornar a trobar els tresors que tants bons moments ens donen\nkruskis el Dt 22 Feb 2011, 21:59\nruscles escrigué: Prova d,instalar el programa mapsource de garmin i posa la microsd al pc a veure si apareix si tens entrada usb conecta l,equip y a veure si pots recuperar alguna cosa.si tens la costum danarguardant els tracks potser tindras sort xo no et facis masses ilus. Sort\nNo sé els Garmin però els Eagle/Lowrance, encara que et baixis el Mapsource necessites el seu lector de targetes especial, tot i ser SD porten sistema de seguretat anti pirateria i el lector normal no les llegeix. I val 150 euros si mal no recordo... lo millor, trobar un col.lega que tingui també un Garmin i provar de ficar la SD al seu GPS aviam si han quedat guardats els punts o no...


biozertifiziertes Hotel Höpfigheimer Hof Steinheim an der Murr Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Steinheim an der Murr.\nBackhausstr 5, Steinheim an der Murr, Steinheim an der Murr, Alemanya, 71711 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, biozertifiziertes Hotel Höpfigheimer Hof està situat idealment a Steinheim Am Der Murr; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBiozertifiziertes Hotel Höpfigheimer Hof també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Steinheim Am Der Murr. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, habitació familiar, premsa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent parc infantil, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a biozertifiziertes Hotel Höpfigheimer Hof.\nTots els comentaris (37) Parelles (10) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)\nAllotjaments a Steinheim an der Murr


Tradicional Trobada "Crida a la Gota Freda" - Gallinera-Mariola 27 i 28 Setembre\nEl matí del dia 27 també ficarem nova estació a La Barraca d'Aigües Vives\n20-09-2014 · Junta Directiva\nEls propers dissabte 27 i diumenge 28 de setembre l'Associació Valenciana d'Aficionats a la Meteorologia ha organitzat una trobada que no et pots perdre. Enguany el tradicional sopar de «Crida a la Gota Freda» serà a Benialí, a la Vall de Gallinera, comarca de la Marina Alta. Tanmateix, aprofitarem que estarem tots reunits per al dia següent per a desplaçar-nos fins a la Serra de Mariola per a procedir amb el muntatge de la primera estació meteorològica d'AVAMET situada a un parc natural. Esteu tots convidats a participar en aquesta trobada que tant ens ha costat organitzar per a vosaltres.\nEl preu per assistent soci és de 45€, que inclou el sopar del dia 27, el dinar del 28 i l'allotjament la nit del 27 al 28. Per a qui no siga soci el preu total és de 54€.\n18:00 h Trobada a la localitat de Benialí\n18:30-20:30 h Passeig pels paratges de la Vall de la Gallinera\n21:00 h Sopar al restaurant Sabors a Benialí (20€), si no és soci(22€), amb el següent menú:\nVino tinto «Mala Vida», cerveza, agua y café\nEn acabar el sopar, pernoctació a les Cabanyes la Garriga. (Preu Soci Sopar+Pernoctar: 30€), (No soci: 39€)\n09:30 h Esmorzar\n11:30 h Trobada al Camping de Mariola, zona del restaurant.\n12:00 h Muntatge de l'estació\n14:30 h Dinar al Restaurant del Càmping (15€, preu únic): Entrants, Paella i beguda\nA més hi ha que afegir que el Dissabte 27 de matí, a les 10:30 hores:\nMuntatge de nova estació pròpia a la Barraca d'Aigües Vives. Dinar al bar del poble per compte de cadascú.\nEs pot acudir a les activitats de forma concreta i independent, per exemple, acudir al sopar i no fer-ho al muntatge del càmping i dinar, però ens ho haveu de fer saber per a que ho tinguem en compte.\nEsperem trobar-nos amb tots vosaltres i que l'oratge acompanye, ja ens enteneu...\nPer a inscriure’s en aquesta trobada ho podeu fer mitjançant el fil obert al nostre fòrum o bé contestant al nostre correu info@avamet.org\nAprofitem per a agrair als nostres socis col·laboradors: Alex, Raül, Alex G, Adrià i Javi per les gestions a fer possible aquesta trobada i el muntatge de l'estació.\nVos saluda atentament,


Com utilitzar endolls de Austràlia a Congo-Kinshasa\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Austràlia a Congo-Kinshasa en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Austràlia a Congo-Kinshasa sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


La plaça de l'Ajuntament s'omple per rebutjar l'inici del judici del procés | Ràdio Arenys 91.2FM\nPolítica Procés Nacional Dimecres 13 de febrer del 2019\nLa concentració es va fer ahir al vespre coincidint amb el Cant dels Ocells\nL’Associació Ski Arenys prepara la …\nLa plaça de l’Ajuntament es va omplir ahir en la convocatòria de l’ANC i Òmnium Cultural per rebutjar l’inici del judici del procés. La concentració va comptar amb la lectura del manifest conjunt arreu de Catalunya i la interpretació diària del Cant dels Ocells i els Segadors.\nUn manifest que el van llegir diversos membres de l’ANC i que, entre altres coses, remarca que hi haurà un abans i un després d’aquest judici, ja que avui, més que mai, és necessari defensar els drets civils i polítics perquè estan amenaçats. El text denuncia que ha començat un judici polític en què el tribunal no és ni imparcial ni independent i que el procés ha tingut moltes irregularitats.\nEl text lamenta que 9 dels 12 acusats portin més d’un any en presó preventiva amb totes les afectacions als seus drets que això comporta. El manifest també considera que en el judici es jutja a tota la societat, independentment de la ideologia de cadascú i denuncia el ‘perill’ que unes institucions judicials polititzades vulguin dur a terme un càstig ‘exemplar’. El manifest recorda que l’autoderminació no és un delicte i, per tant, cal alçar la veu contra aquest judici.\nFinalment, el manifest ha fet una crida a participar de les diverses mobilitzacions que s’han preparat per les pròximes setmanes, amb la manifestació d’aquest dissabte a Barcelona, l’atura del pròxim 21 de febrer i, finalment, omplint Madrid el pròxim 16 de març.


El voluntariat en la construcció de la trajectòria vital dels joves - AcPpJ\nEl voluntariat en la construcció de la trajectòria vital dels joves\nfa 7 years AcPpj AcPpJ 0\nÉs el tema de la 32a. Jornada de Polítiques Locals de Joventut organitzada per l’Oficina del Pla Jove de la Diputació de Barcelona, l’activitat amb més tradició de les polítiques de joventut.\nLa Jornada de l’Oficina del Pla Jove, és converteix, cada any, en el punt d’encontre entre professionals de joventut de les comarques de Barcelona, amb l’objectiu de ser un espai de reflexió i de propostes entorn a temes diversos de l’àmbit i les polítiques de joventut.\nEnguany, la jornada es centra en la relació entre els joves i el treball voluntari com a oportunitat singular en la construcció de la seva trajectòria vital: una ocasió per al contacte amb diferents realitats dins d’un espai d’educació no formal i una font d’experiència i apoderament.\nSor Lucía Caram, Coordinadora de la Fundació Rosa Oriol, és la cara visible de la campanya que l’Oficina ha engegat per aquesta Jornada, i la conductora de la ponència marc d’enguany “Joves VIP: Voluntaris, Intel·ligents i Proactius”. La Jornada també comptarà amb la mostra i taula rodona de joves participants en diferents experiències de voluntariat a la mateixa Fundació i als Ajuntament de Barberà del Vallès i Barcelona.\nLa Jornada, que enguany s’afegeix als actes de celebració de Barcelona Capital Europea del Voluntariat, es celebrarà el divendres 24 d’octubre a partir de les 09:30h, a l’Espai Francesca Bonnemaison de Barcelona.\nMés informació i inscripcions (inscripció gratuïta, fins a 150 places)\nUbicació i plànol per arribar a l’Espai Francesca Bonnemaison\n30-O Reestrenem temporada de les trobades de professionals de joventut!\nSant Jordi i les publicacions sobre Professionals i Joventut\nInici del Curs d’Especialització en Polítiques Locals de Joventut 2008\n18-20 de maig: III Jornada Barcelonès Jove i IV Àgora Jove


Opinions d'estudiants archivos - Comunicación corporativa, protocolo y eventos\nPatricia Jiménez "Si de veritat vols, trobaràs el temps per fer-ho"\nSempre he estat molt inquieta. Per a mi, al dia li falten hores. Sabia que quan acabés la carrera de Periodisme, no trigaria molt a continuar la meva formació. Em dic Patricia i tinc 25 anys, tot i que l’edat … Continued\nOpinions d'estudiants, Opinions d'estudiants\nEm dic Jordi Roca, tinc 37 anys i visc a Barcelona. Vaig estudiar Turisme, també a la UOC, i des d’aleshores la meva carrera professional ha anat consolidant-se en l’àrea d’organització i planificació d’actes. En una primera etapa vaig treballar … Continued\nLaura Passiti, animo a tothom qui vulgui i pugui a estudiar a la UOC\nHola a tothom, m’han demanat que escrigui sobre mi, i sobre com vaig decidir fer el Màster de Comunicació Corporativa, Protocol i Esdeveniments. D’entrada, us diré que tinc 55 anys, casada i mare de dos fills de 24 i 17 … Continued


homenatge – Música a l'Artero\nArxiu de l'etiqueta: homenatge\nEntrades etiquetades "homenatge"\nMúsica 1r - Curs 2015-16,2n - Curs 2015-16,3r - Curs 2015-16,Cicle Inicial - Curs 2015-16,Cicle Mitjà - Curs 2015-16,General - Curs 2015-16 audició activa, Banda Municipal de Castelló, can-can, concert, Conciertazo, diversió, eixida, el vol del moscardó, galop, homenatge, Offenbach, orfeu en els inferns, Palau de la Festa, Rimsky-Korsakov\nVisita al Palau de la Festa\nEl dimecres passat els alumnes de 5 anys, de primer cicle i de tercer curs han anat al Palau de la Festa a un concert-homenatge a Fernando Argenta, el presentador del programa “El Conciertazo” de la 2. Este programa intentava apropar la música clàssica als més menuts contant les històries en les què estan inspirades les grans obres, o escenificant-les.\nNosaltres hem escoltat unes quantes obres que avui us deixo ací al blog per a què les gaudiu a casa. A l’aula de música en vam treballar dos, concretament: “El vol del moscardó“, de Nicolai Rimsky-Korsakov i el “Galop“, d'”Orfeu als inferns“, de Jacques Offenbach; la primera amb una audició activa i la segona amb el famós ball del “Can-Can”:\nVal a dir que a classe no hem escoltat esta versió de “El vol del moscardó”. La que hem escoltat a classe porta de solista al violí, en canvi en el vídeo anterior, el “moscardó” és la flauta travessera. He volgut posar esta versió perquè està dirigida per Zubin Mehta, un gran director d’orquestra.


Projectes públics i espai urbà - Ajuntament de Cornellà\nProjectes públics i espai urbà\nProjectes públics i espai urbà L'àrea de Projectes Públics i Espai Urbà s'encarrega de planificar les obres municipals i dissenyar el planejament urbanístic de la ciutat, a més de redactar els projectes d'obres públiques i gestionar i controlar la seva execució. https://www.cornella.cat/ca/viure-a-cornella/convivencia-i-espai-public/politica-territorial-i-habitatge/projectes-publics-espai-urba https://www.cornella.cat/@@site-logo/00-portada-ajcornella_03.png\nL'àrea de Projectes Públics i Espai Urbà s'encarrega de planificar les obres municipals i dissenyar el planejament urbanístic de la ciutat, a més de redactar els projectes d'obres públiques i gestionar i controlar la seva execució.\nPodeu consultar les principals actuacions urbanístiques i obres públiques que hi ha en marxa a la ciutat a través de mapa interactiu Cornellà Millora.\nProcornellà és una societat mercantil, la totalitat el capital social està participat directament per l'Ajuntament de Cornellà de Llobregat. És l'empresa municipal de promoció urbana, econòmica i social de Cornellà que, entre d'altres, gestiona projectes d'habitatge de promoció municipal, d'aparcaments i de transformació de l'espai urbà.\nPlanejament Urbanístic dels municipis de l'Àrea Metropolitana de Barcelona\nEl Planejament Urbanístic és la disciplina de planificació municipal de l'ús de terra que abasta aspectes de condicions d'edificació, drets i deures dels propietaris de terra i les activitats públiques i socials dels municipis i comunitats.\nEl Servei d'Informació i Estudis Territorials de la Mancomunitat de Municipis de l'Àrea Metropolitana de Barcelona ha elaborat el Refós de el Planejament dels 35 municipis que pertanyen a l'Àrea Metropolitana de Barcelona (excepte Barcelona).\nEl web de Planejament Urbanístic de l'Àrea Metropolitana de Barcelona mostra la següent informació:\nInformació sobre el Règim de Sòl\nInformació de la qualificació urbanística del territori\nInformació sobre les condicions d'ordenació volumètriques\nDelimitació de les figures de planejament derivat


aplav « Connectats a Sant Andreu\nAquest divendres, 22 d’octubre, s’estrena en català la pel·lícula ‘Ron dona error’\nAlessandro Carloni (Kung Fu Panda 3) i Jean-Philippe Vine (L’ovella Shaun) dirigeixen aquesta pel·lícula d’animació que Disney distribueix doblada al català.\nA Barcelona la podeu veure a les sales:\nUn projecte que vol crear espais de trobada entre aprenents de català i catalanoparlants habituals, per compartir cultura i conversa en català.\nTàndem Cultural, impulsat per Òmnium Cultural amb la col·laboració del Voluntariat per la llengua, neix amb la voluntat d’impulsar l’ús social del català, facilitar l’accés a la cultura, generar vincles entre persones de procedències diverses i reforçar el sentiment de pertinença col·lectiva a través de la llengua.\nA partir d’aquest dimecres, 13 d’octubre, i fins al 17, tant les persones que volen practicar la llengua (aprenents) com aquelles que volen ajudar-les a fer-ho (voluntaris) s’hi podran apuntar individualment i de forma gratuïta a través de la pàgina www.tandemcultural.cat i podran escollir d’entre la programació d’activitats que s’organitza arreu de Catalunya per a aquest mes (teatre, cinema, música, dansa, visites comentades, màgia, etc.). Del novembre en endavant, els períodes d’inscripció restaran oberts del 5 al 10 de cada mes.\nEl Centre Municipal de Cultura Popular de Sant Andreu és un equipament municipal que té l’objectiu de difondre i conservar la cultura popular catalana.\nSituat al carrer Arquímedes, 30, sota la plaça de Can Galta Cremat, aplega una dotzena d’entitats de cultura popular d’àmbits molt diversos: diables, gegants, trabucaires, puntaires…\nAquest any, en el marc de l’Escoleta de Cultura Popular que impulsen conjuntament amb La Lira, presenten els dos vídeos que han elaborat fins ara per difondre la cultura popular:\nDiables: https://youtu.be/3-S8pIvC0wg \ni Castells: https://youtu.be/mXzPZE82leI.\nTrobareu més informació sobre la història i les activitats del Centre a https://ajuntament.barcelona.cat/santandreu/centre-cultura-popular/ca.


Els fogons del pare: POLLASTRE A LA PROVENÇAL\nMentre, a la paella anterior fregim ràpidament les patates, just fins que vulguin agafar color. Enretirem el pollastre, posem les patates i hi tornem el pollastre a sobre, ho reguem amb el mateix suc de la cocció, finalment hi afegim les olives. Tornem la platera al forn i la deixem fins que el pollastre estigui fet. Ho sabrem perquè la carn es desenganxa de l'ós.\nPublicat per El pare a 18:43\nCAN JOAN I SARA 16 de febrer de 2018 a les 20:56\nMolt bó, fantastic plat.\nEl pare 16 de febrer de 2018 a les 21:10\nCuina Cinc 25 de febrer de 2018 a les 9:53\nels posts els he anat llegint poc a poc però sense temps per comentar.../...\nEm costa menjar pollastre. Aquest té que estar molt bo.\nHas provat de fer la maceració amb herbes el dia abans ?\nA casa, la mare el salpebre i afegeix les herbes aromàtiques 24 hores abans i queda molt bo!\nLa manera de cuinar al forn és sempre molt bona. Felicitats pel plat.\nEl pare 25 de febrer de 2018 a les 15:16\nLes maceracions donen sempre un toc interessant, tens raó, Fina.


LA FURA. Casal Popular de SOLSONA: Recuperem la festa de la Plaça Sant Pere\nRecuperem la festa de la Plaça Sant Pere\nLes festes dels barris, carrers hi places és un patrimoni cultural que tenen tots els pobles que gairebé s’ha perdut, però que actualment hi ha tendència a recuperar-se. Aquestes festes ajuden a crear una comunitat de persones amb bona sintonia, actives, i un sentiment de pertinença al lloc on vius i amb la gent que t’envolta. Per això des del Casal Popular la Fura hem volgut recuperar la festa de Sant Pere, el lloc on estem.\nEl dia 27 de juny, a partir de les 9 del vespre farem una revetlla a la Plaça Sant Pere, amb un sopar d’entrepans de botifarra i a partir de les 10 un ball amenitzat per Sergi Tordecillas. Per cobrir les despeses farem el sorteig d'una panera que es farà a la mitja part del ball, junt amb la coca i la barreja. Els numeros els vendrem durant tot el vespre a la barra. Per acabar de celebrar-ho amb música tradicional a dins el Casal Popular la Fura.\nVolem animar a tothom, en especial als veïns, a participar i col·laborar i també a gaudir de la festa.\nPublicat per Casal Popular La Fura a 10:46


fecha 18/02/2020 hora de 09:30 a 13:15\nPlazas: 26 alumnos máximos\nEls tomàquets són un dels fruits més consumits arreu del món i constitueixen un ingredient fonamental de la nostra dieta mediterrània. El tomàquet produeix metabòlits beneficiosos per la salut humana, com ara el licopè, una substància química amb propietats antioxidants, i la provitamina A. La major part d’aquestes substàncies formen part d’un grup de pigments orgànics anomenats carotenoides. La síntesi d’aquests carotenoides augmenta a mesura que avança la maduració del tomàquet, i la seva presència origina els canvis de color de verd fins a vermell (licopè); passant per groc i taronja, cosa que els fa molt atractius als animals que els mengen (nosaltres inclosos). En el cas del tomàquet, la maduració està lligada a un augment en la producció d’una hormona gasosa anomenada etilè, que provoca un pic de respiració... sí, els tomàquets (i les plantes en general) també respiren!!!\nPels científics, els tomàquets són un fruit model molt important que serveix als investigadors com a eina per estudiar el procés de maduració en totes les plantes que produeixin fruits carnosos. De la tomaquera en tenim el genoma seqüenciat, i existeix una enorme quantitat de treballs científics publicats que descriuen diferents processos lligats a la maduració del seu fruit. Tot i així, existeixen uns components que afecten la respiració dels tomàquets, però encara no sabem com afecten la producció dels carotenoides tan importants per la nostra salut.\nL’activitat proposada inclou una xerrada per part de l’investigador del CRAG Igor Flórez, que ens explicarà la seva recerca en relació al que s’ha mencionat anteriorment. També hi haurà una petita activitat experimental i finalment una visita guiada per les instal·lacions per veure les tomaqueres amb les quals fem la recerca. La part pràctica consistirà en un experiment senzill per veure com podem afectar la maduració del tomàquet i la producció de “colors” (carotenoides) gràcies a la modificació de l’hormona de l’etilè i de la respiració.\nPer aprofitar al màxim l'activitat, és desitjable que l’alumnat tingui coneixements bàsics dels compartiments i orgànuls cel·lulars i de la seva funció general (específicament, ens centrarem en els mitocondris). Hi ha la possibilitat de realitzar, abans de l'activitat al CRAG, una petita pràctica a l'aula per part de l'alumnat (a convenir amb el professorat). No dubteu en posar-vos en contacte amb nosaltres si teniu algun dubte!\nIdentifícate Tiene que estar registrado e iniciar sesión para realizar reservas.\nNo hay comentarios. Se el primero en comentar!


Rabiosa Actualitat d'Escacs: Tercera partida. Victòria d'Anand i empata el matx. Alexander Grischuk guanya el Memorial Petrosian\nTercera partida. Victòria d'Anand i empata el matx. Alexander Grischuk guanya el Memorial Petrosian\nMUNDIAL 2014 ANAND - CARLSEN\nPrèvia Mundial al Blog\nAnand - Carlsen 1 - 0\nClassificació després 3 partides\nCrònica Chess 24\nVideo anàlisis MI David Martínez i GM Jan Gustaffson\nArticles Leontxo Garcia a El Pais\nCobertura Mundial Ajedrez 21\nPlaychess amb comentaris Ana Matnadze i Marc Narciso\nComentaris Gabriel Beaskoa\nL’any passat vaig confiar més del que era raonable amb Anand. Vaig esperar un dia sí i l’altre també que a part d’ensenyar les urpes, les clavés i esquincés la pell metàl·lica del robot noruec. Em vaig equivocar i no me’n penedeixo, perquè sentia que estàvem perdent la cara humana dels escacs. Avui sóc feliç d’haver fotut la pota a la crònica d’ahir. Estic encantat d’haver-me equivocat i haver predit una agonia que no existeix, o que almenys no ha arribat a la ranera terminal. El tigre ha tornat, i de quina manera!.\nLa ferida d’Anand era profunda, però el seu orgull ho és més. No es pot guanyar cinc campionats del món, ser un dels millors jugadors dels darrers temps i deixar-te humiliar per un mec de 23 anys. Un geni treu les forces d’on en falten i, sobretot, té paciència. Tot ha començat amb d4 i ben aviat Carlsen s’ha vist sorprès per una preparació molt precisa. Anand és conegut per el seu coneixement d’obertures, per haver guanyat gràcies a l’anàlisi casolà, però les preparacions, en aquests nivells, rarament són per guanyar a l’obertura. Els grans jugadors busquen la sorpresa, burxar els punts febles de la presa. No tenen pressa i se serveixen d’una tècnica perfecta per castigar una relliscada. La lluita és psicològica i, molt de tant en tant, aconsegueixen una miniatura. Però el més important és que les batalles les guanyen quan poden, no pas quan volen. Per això han d’assumir una serenitat especial que bloquegi l’emoció, una cura contra els atacs d’optimisme prematurs.\nQuan Carlsen s’ha sentit incòmode, la resposta de l’indi ha estat contundent, però pausada. Jugada a jugada les peces negres se sentien més estancades al voltant de l’impertinent peó de c7, que sufocava qualsevol intent de revolta. Polzada a polzada, les blanques pesaven més, tocaven amb els dits tots els racons del tauler. I no es pot sobreviure massa temps quan et falta l’aire. Anand no ha sentit cap pressió, no s’ha posat nerviós, ha aprofitat cada segon per tornar-se rocallós i segur, però també per gaudir de l’agonia del nen, que avui patia les conseqüències de ser omnipotent. No es pot tombar un tigre dues vegades amb impunitat. Amb 44 anys, Anand ha tornat el cop, i s’ha tornat indescriptible. Ja no és vell, ni dèbil, ni inofensiu, ni lluitador; ara és una amenaça a l’altra banda del rostre de Carlsen, que es pot tornar implacable i poderosa. Ha convertit el seu avantatge amb poques jugades, fent les millors maniobres, sense pressa, sense pietat. El noruec llançava les peces desesperat, provant de recordar aquells moments en què el tigre relliscava, i s’adonava, a poc a poc, que no hi havia res a fer. No ha esperat el remat, s’ha rendit d’impotència.\nAvui s’han girat els papers. Anand s’aixecava d’un salt i a Carlsen li han aparegut arrugues. Què ens espera a partir d’ara? És possible que, per fi, veiem una lluita cos a cos. Com en els vells temps.\nAlexander Grischuk guanyador del torneig.\nAlexander Grischuk 5'5 punts.\nVladimir Kramnik 4'5 punts.\nBoris Gelfand 4 punts.\nLevon Aronian 4 punts.\nDing Liren 3'5 punts.\nPeter Leko 2'5 punts.\nErnesto Inarkiev 2 punts.\nAlexander Morozevich 2 punts.\nGrischuk - Kramnik 1/2 - 1/2\nInarkiev - Aronian 0 - 1\nGelfand - Leko 1 - 0\nMorozevich - Ding Liren 1/2 - 1/2\nTORNEIG ESCOLAR TARDOR SANT JOAN VILATORRADA\nDiumenge 16 novembre\nPoden jugar jugadors no federats i federats fins 1850 elo català.\nHorari 10 h a 13 h 15 m\nNois i noies Prìmària i Secundària. Es dividiran en 4 grups de joc.\nJORNADA MONITORS ESCACS ESCOLARS\nDissabte 29 novembre\nA partir 10 h\nMillor confirmar assistència.\nPublicado por Enric Garcia Garrido en 20:08


Xènia Torras - Responsable del projecte del banc de llavors Esporus de l'associació l'Era\nUn dia, fa més 7000 anys, després de molt d’observar i conviure amb la natura, els humans van ser capaços de reproduir-la potenciant els recursos que els feien la vida més fàcil, menys arriscada, i assegurant-se una alimentació per a ells i els seus fills. Segle rere segle, les persones que han cultivat la terra han anat creant, sempre observant la natura, una cultura i unes tradicions entorn de les plantes que els servien d’aliment: com cuidar-les, com fer que produeixin més, com garantir la collita, quin profit se’n pot treure de cadascuna (els fruits, les fulles, les arrels, les llavors...), quin ús poden tenir: per menjar, per fer eines i utensilis, per decorar, per netejar, per curar... 7000 anys de selecció, destriant els cultius més adients, més gustosos, més nutritius, i preservant-los de crisis, guerres, catàstrofes naturals...\n...fins a mitjans del segle XX. I és que des d’aleshores, i en menys de 50 anys, no només ens hem carregat el 90% d’aquesta feina i tot el seu valor cultural i social, sinó que també hem perjudicat les persones que en tenien cura, els savis més savis, els pagesos que sabien com, quan i perquè una llavor serà planta.\nAlguns direu: “Home! Això no pot ser tan difícil! Poses la llavor al sòl, regues i culls...” La resposta és senzilla: “Prova-ho!”. Ningú, després d’haver-ho provat, ha tornat a pensar el mateix.\nAls bancs de llavors de varietats locals fem aquesta tasca: recollim aquests petits tresors que alguns pagesos escampats pel territori han sabut conservar, a pesar que ningú no els ha fet cas, a pesar que els han titllat d’antics, de pobres, d’ignorants, i a pesar que, fins i tot, els han acusat d’ocultar que mantenien varietats locals. Aquests pagesos ara troben la seva recompensa en un món agrari sobre-tecnificat; un món que fa menjar de plàstic (o, si més no, té gust de plàstic i el guarden en plàstic), que no es pot autogestionar, que no pot ser sostenible. Aquest món els troba a faltar, i els diu –bé, els insinua, ja que ningú no ho diu obertament– que per fer noves varietats, supertransgènics i mega varietats comercials, necessiten les varietats que ells han seleccionat de manera altruista durant segles sense demanar mai res a canvi, ni agraïments, ni diners, ni fama...\nTots podríem pensar que, al final, tenen la seva recompensa. Això no obstant, aquest món globalitzat i capitalista només sap donar una resposta en senyal d’agraïment: les patents. I és que les empreses de llavors, que són principalment grans empreses químiques i farmacèutiques (tenen el 90% de les llavors que es comercialitzen al món), agraeixen la feina feta per milions de pagesos fent-los pagar per patents a les llavors que, en molts casos, elles ni tan sols han millorat.\nDes de la Xarxa Catalana de Graners, una entitat que agrupa molts dels bancs de llavors que hi ha a Catalunya, la nostra tasca és prospectar el territori buscant les llavors i les varietats i, sobretot, esbrinar com i perquè les han guardat els pagesos durant tants anys. Moltes són la millor varietat per cuinar un plat o un altre, per suplir mancances nutricionals de les seves zones de selecció, o són les varietats seleccionades per fer plats associats a festivitats o celebracions.\nLa informació sobre la manera com s’han de cultivar aquestes varietats per treure’n el màxim rendiment i profit, o sobre quins usos culinaris, medicinals o pràctics poden tenir els diferents cultius, és tant important com la llavor en sí. És per això que a la dura tasca de multiplicar i conservar aquestes varietats se li suma la delicada comesa de recollir i emmagatzemar la informació (tant la que et dóna el pagès com la que s’observa al camp durant les multiplicacions) i de posar-la, després, a l’abast d’altres pagesos, ja siguin professionals o amateurs, per retornar les llavors al seu lloc: al camp.\nEls bancs de llavors no volem enfrontar sols aquesta tasca. D’aquí que mirem de fer créixer un munt de petits bancs arreu del territori, ja que la conservació “in situ”, és a dir, al lloc on s’han generat i seleccionat agronòmicament i cultural aquestes llavors, és molt més interessant que la conservació “ex-situ”, és a dir, fora dels seus llocs de generació i selecció. Això s’explica pel fet que desvincular els recursos genètics del seus entorns agroclimàtic, social i cultural és deixar un tamboret amb dues potes; no s’aguanta per enlloc.\nDes d’Esporus, Centre de conservació de la biodiversitat cultivada i banc de llavors de l’associació l’Era, sempre hem dit que la nostra utopia com a projecte és deixar d’existir. Quan això passi, significarà que les varietats locals han tornat als nostres camps i als nostres plats, que els pagesos tenen centenars de petits bancs per tot el territori, i que hi ha xarxes d’intercanvi en el teixit agrari català, que només quatre varietats quedaran relegades a la conservació “ex-situ” i que l’administració es farà càrrec d’aquest petit romanent. Ja és hora que el govern que predica tanta sobirania pel país comenci a aplicar-la a totes les facetes de la nostra cultura, començant per prioritzar la sobirania alimentària de Catalunya en les seves polítiques de desenvolupament agrari.\nXènia Torras. Enginyera Tècnica Agrícola, responsable del projecte Esporus, Centre de conservació de la biodiversitat cultivada i banc de llavors de l’associació l’Era.


A les Alegries, celebren la Festa Major diumenge 14 de setembre | Nova Ràdio LloretNova Ràdio Lloret\nImatge: Cartell | Font: Veïnat de les Alegries\nAvui és el dia de les Mares de Déu Trobades i a les Algries ho celebren, com cada any, obrint l’ermita a tothom qui vulgui visitar-la al llarg de la tarda, a partir de les quatre.\nA més, per diumenge, el veïnat prepara la Festa Major amb una jornada plena d’activitats. Com és tradicional, la festa començarà a dos quarts d’onze del matí amb una audició de sardanes, amb la cobla Santa Maria de Blanes. Paral•lelament, hi haurà jocs infantils populars. El president de l’associació de veïns, Josep Carreras, posa com a exemple el joc del conill porquí.\nUna de les activitats més destacades és el bateig. Cada cop hi ha més lloretencs que esperen aquesta festivitat per batejar els seus fills, fins al punt que aquest any n’han de fer al matí i a la tarda. Serà a la una i a les cinc i en les dues ocasions els batejos aniran seguits d’una batiada.\nA la tarda hi haurà una altra audició de sardanes, amb la cobla Contemporània, i més activitats infantils, acompanyades d’un berenar popular i la rifa de lots de productes de la terra. La jornada acabarà amb un ball final de festa.\nEl veïnat anima a tothom que pugi a les Alegries diumenge a portar-se una carmanyola i dinar al paratge, on hi haurà taules i cadires per a tothom i, també, servei de bar a preus populars.\nPer qui ho vulgui, hi haurà autocars gratuïts de l’empresa Mas Sagalés, que sortiran de la terminal d’autobusos a dos quarts d’onze del matí i a dos quarts de cinc de la tarda i que tornaran veïns cap al centre a les dues i a les nou de la nit.\nBlanco queda quart a la cursa de 10 km organitzada pel Barça\nEtiquetes: AlegriesFesta Major de les AlegriesMares de Déu TrobadesTradicions\nAquest diumenge se celebra la Festa Major de les Alegries amb una desena d’activitats\nAquest diumenge se celebra, per segona vegada, la Festa d’Estiu de Les Alegries\nLa Coral Unió Lloretenca cantarà les tradicionals caramelles aquest diumenge


Cooperativa World of Boats: 2018\nEl dia 21 de febrer del 2018 ens va visitar en Pau Calderón, pare d'un membre de la cooperativa. Ens va explicar què és i què vol dir la publicitat.\nJA TENIM ESLÒGAN OFICIAL DE LA COOPERATIVA!! GRÀCIES PAU!!!\n"COMPRA A WORLD OF BOATS\nI AJUDARÀS A QUI MÉS HO NECESSITA"\nEl Dijous 15 de febrer va venir a l'Escola el senyor Javier Domínguez de l'Ataneu Cooperatiu del Vallès i ens va explicar què era una cooperativa i el cooperativisme amb un joc, el joc de les cadires, primer a nivell individual i finalment fent el joc més cooperatiu. Va ser interessant i força divertit.\nDurant el mes d'octubre vam triar el nom de les cooperatives: a 5èA va sortir el nom de "World of Boats" i a 5èB van triar "Guqui. Les cooperatives estan formades "per 27 membres.\nAl setembre vam anar a l'auditori de l'Escola de Música de Vildecavalls on ens van presentar el projecte cooperatiu que realitzaríem les dues classes de\nPublicat per Cooperativa world of boats a 7:01 Cap comentari:


Comunicat, abril 2020 | FemCAT\nPublicat en Notícies publicades, el 6 d'abril de 2020\nAquesta és una setmana difícil per al nostre país. Mentre esperem que facin efecte les mesures de confinament i es tradueixin en millores en les estadístiques de persones contagiades i malaltes, el nostre sistema sanitari posa a prova la seva resiliència i el teixit empresarial fa front a circumstàncies fins ara desconegudes.\nLa llum, però, sempre s’obre pas. Les iniciatives solidàries en favor del sistema sanitari reben resposta empresarial i ciutadana digna d’ovació i un gran nombre de persones i empreses posen a disposició del país els seus recursos, coneixements i capacitats de producció i servei. La societat catalana ha demostrat històricament que és imaginativa, creativa i emprenedora, de nou aquesta vegada. No ens cansarem d’agrair cada gest, cada mà estesa.\nPreservar la salut de les persones, trencar la cadena de contagis, mantenir l’equilibri del sistema sanitari, són objectius amb els quals estem plenament compromesos. El confinament i l’aturada empresarial representen sens dubte una greu crisi puntual, i hem de posar tots els esforços en aconseguir que no ens portin a una crisi estructural. Per alguns sectors empresarials, però, serà difícil una recuperació a curt termini. En els propers mesos, la creació de valor i el manteniment dels llocs de treball seran més urgents que mai: la millor manera de preservar els llocs de treball és fent possible la continuïtat de les empreses. Per aquest motiu demanem als nostres governants un diàleg constant i flexibilitat, rapidesa i claredat en l’estructuració de les mesures de suport.


Lombardi: “La transparència i el rigor s'imposen com exigències urgents” | Catalunya Religió\nLombardi: “La transparència i el rigor s'imposen com exigències urgents”\nPor Catalunya Religió. Vie, 09/04/2010\nEl portaveu de la Santa Seu, Federico Lombardi, ha publicat aquest divendres un editorial a la pàgina de Ràdio Vaticana valorant les conseqüències de la polèmica sobre els abusos a menors i de com han marcat la Setmana Santa. Lombardi conclou que ja no hi ha marxa enrera per “continuar aplicant amb decisió i veracitat els procediments adequats del judici canònic dels culpables i de col·laboració amb les autoritats civils pel que fa a les seves competències judicials i penals”. Segons el portaveu del papa “només així es pot pensar en reconstruir efectivament un clima de justícia i la plena confiança en la institució eclesial” i per això “la transparència i el rigor s'imposen com exigències urgents d'un testimoni de govern savi i just de l'Església”.\nLombardi també apunta com instrument de prevenció de les conductes impròpies dels capellans “la formació i selecció dels candidats al sacerdoci, i més en general del personal de les institucions educatives i pastorals”. Una formació i selecció que s’ha de fer en context on “conquerir una sana maduresa de la personalitat, també des del punt de vista de la sexualitat, ha estat sempre un repte difícil, però avui ho és encara més (...) Es tracta de redescobrir i reafirmar el sentit i la importància del significat de la sexualitat, de la castedat i de les relacions afectives en el món d'avui, en formes molt concretes i no només verbals o abstractes”.\nEl portaveu de la portaveu del papa i director de Ràdio Vaticana comença l’editorial parlant de l’atenció a les víctimes dels abusos i la necessitat de “seguir buscant la veritat i la pau per als ofesos”. Lombardi també lamenta com s’ha enforcat la polèmica en els mitjans de comunicació i que s’hagi hagut d’anar “responent amb paciència a l'aparició -gota a gota- de ‘revelacions’ parcials o presumptes que tracten de minvar la credibilitat [del papa] o la d'altres institucions i persones de l'Església”.\nVaticà, Federico Lombardi, abusos\nEl abad de Montserrat, ¿el obispo de Cataluña? Valencia coordina con Barcelona el modelo para cobrar impuestos a la...\nEl obispo Novell en camiseta, por Laura Fanals Cuando en Solsona sacaban el demonio en la catedral


Redacció Catalunyapress | dissabte, 30 de juliol de 2016\nIberia, companyia del grup IAG, ultima un Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) per a uns mil empleats\nIberia pacta amb els sindicats l'ERO voluntari per 1.427 empleats\nAquest nou ERO tindrà un caràcter voluntari, segons ha anunciat aquest divendres el president executiu de l'aerolínia, Luis Gallego en una conferència amb analistes.\nGallego ha explicat que l'ERO, que seria el tercer que s'aplica Iberia des de la fusió amb IAG, afectarà a totes les àrees de l'aerolínia, però fonamentalment als serveis centrals, així com a l'àrea de manteniment d'aeronaus.\n"Acabem de finalitzar l'anterior programa i la idea és començar a negociar un altre programa", ha afirmat en al·lusió als plans de reducció de plantilla el també conseller delegat d'Iberia durant una conferència telefònica amb analistes sobre els resultats semestrals de la companyia.\n"La idea és que sigui per a prop de 1.000 persones", ha indicat el primer executiu de l'aerolínia, abans de precisar que el programa afectarà "sobretot a manteniment ia les oficines centrals", si bé estarà dirigit "a tots els col·lectius ia tota la companyia ". "El principal assumpte és la reestructuració de l'àrea de manteniment i també els 'headquarters'", ha afegit.\nEl president d'Iberia va assenyalar que la companyia no ha negociat encara amb els sindicats els detalls de l'ERO, que afectarà aproximadament a un 5,8% de la plantilla de l'aerolínia, i que, per tant, encara no hi ha acord al respecte amb els representants dels treballadors.\nEls dos ERO anteriors també van tenir caràcter voluntari i van afectar un total de 5.000 treballadors.\nEl passat mes de maig, Gallec va avançar la intenció de l'aerolínia de negociar amb els sindicats un tercer ERO per ajustar la plantilla a la seva actual producció, si bé llavors no va arribar a quantificar-lo. Un mes després, amb motiu del primer vol regular d'Iberia a Xangai, Gallego va confirmar els plans de la companyia de seguir endavant amb l'ERO.\nAl juliol de 2014, Iberia va pactar un ERO de caràcter voluntari amb els sindicats majoritaris al qual podien acollir un màxim de 1.427 treballadors dels col·lectius de terra i pilots (7,8% de la seva plantilla), la vigència s'estén fins al 31 de desembre de 2017. d'aquesta manera, el tercer ERO, d'aplicar-se aquest any oa principis del pròxim, es solaparia amb el segon.\nLa companyia suma uns 17.000 treballadors en plantilla, on el personal de terra segueix sent el més elevat, després dels ajustos empresos en tripulacions, on no hi ha pràcticament excedents, i on s'han obert fins i tot processos de selecció per a contractació.