Agencia Sírius: 17 de febrer 2014\nEl dret a l'aigua pública, primera iniciativa ciutadana que debat l'Eurocambra\nLa Iniciativa Ciutadana Europea pel dret a l'aigua com bé públic ha estat presentada al Parlament Europeu, que ha inaugurat així aquest procediment de participació política ciutadana. La iniciativa ha recaptat el suport d'1,9 milions de signatures en vuit mesos a tota la Unió Europea, segons els seus promotors, que l'han denominat Right2Water. "Això és perquè hi havia una demanda per a aquesta iniciativa, que no és una altra que demanar l'accés universal a l'aigua potable i al sanejament públic", assenyala la portaveu Anne-Marie Perret.\n"No volem cap liberalització dels serveis de provisió d'aigua", ha declarat la portaveu, Anne-Marie Perret, que ha reiterat en diverses ocasions la idea que l'aigua "no és una mercaderia".\nCrítiques de la dreta neoliberal i privatitzadora\nEurodiputats de tots els grups s'han mostrat satisfets de poder celebrar la primera audiència sobre una iniciativa ciutadana europea i han coincidit a recolzar la idea dels promotors perquè siguin els municipis els qui segueixin gestionant l'aigua.\nNo obstant això, els eurodiputats del PP europeu han van mostrar els seus dubtes sobre que només es pugui garantir el dret bàsic a l'aigua prohibint la privatització dels serveis. "És importantíssim que els ciutadans tinguin accés universal a l'aigua i el sanejament i a preus raonables però no crec que això depengui de si l'operador és públic o privat. L'única cosa segur és que les autoritats han d'exercir cert control", ha apuntat l'eurodiputada de la fdreta francesa Françoise Grossetete (sic).\nTambé va intervenir en el debat el professor de la Universitat de Zaragoza Pedro Arrojo, membre del comitè ciutadà de "Right2Water", qui va lamentar que "ningú donés la paraula als ciutadans a l'hora de liberalitzar l'aigua".\n"La ciutadania, mers clients" per als neoliberals del PP\n"El debat de l'aigua no és un problema d'escassetat, sinó d'una crisi d'insostenibilitat, de pobresa i de gobernanza en els serveis de l'aigua, que han cedit a les pressions liberalitzadores que han convertit als ciutadans en simples clients", ha afirmat Arrojo. Per la seva banda, el comissari europeu de Relacions Institucionals i Administració, Maros Sefcovic, que ha rebut aquest dilluns i de forma simbòlica els gairebé dos milions de signatures en un acte en la Comissió, ha assenyalat després en el debat al Parlament Europeu que "l'èxit de la iniciativa ha deixat clar que els ciutadans volen tenir veu i influència en la UE".\nRight2Water va ser impulsada per la Federació Sindical Europea de Serveis Públics (EPSU, per les seves sigles en anglès) i persegueix que la Comissió Europea aprovi un marc legislatiu que garanteixi uns serveis d'aigua potable i sanejament satisfactoris per a tots els ciutadans i que no sigui possible privatitzar l'aigua.\nHa estat la primera Iniciativa Ciutadana Europea que ha superat tots els tràmits necessaris, que consistien a reunir un milió de signatures de ciutadans comunitaris procedents d'almenys set Estats membres. Ara, la Comissió tindrà fins al proper 20 de març per decidir què seguiment farà de la iniciativa.\nEl derecho al agua pública, primera iniciativa ciudadana que debate la Eurocámara\nLa Iniciativa Ciudadana Europea por el derecho al agua como bien público ha sido presentada en el Parlamento Europeo, que ha inaugurado así este procedimiento de participación política ciudadana. La iniciativa ha recogido el apoyo de 1,9 millones de firmas en ocho meses en toda la Unión Europea, según sus promotores, que la han denominado Right2Water. "Esto es porque había una demanda para esta iniciativa, que no es otra que pedir el acceso universal al agua potable y al saneamiento público", señala la portavoz Anne-Marie Perret.\nEtiquetes de comentaris: Aigua, Drets Humans, Neoliberalisme, Parlament Europeu, PP, Privatitzacions\nTractat EUA-UE: l'últim cop feixista als drets i llibertats d'Europa\nMés creixement i més treball: això promet la propaganda neoliberal sobre l'acord de lliure comerç entre EUA i la Unió Europea. Però els experts no creuen que porti solucions sinó molts problemes per al consumidor i el medi ambient doncs “La Comissió Europea té en compte principalment els desitjos del sector empresari”, com clamen els crítics amb un acord que s'elabora en secret i a esquena dels sindicats i partits polítics, entre la màfia neoliberal antidemocràtica que governa l'Europa de les dictadures monàrquiques i les plutocràcies. Com afirma Peter Fuchs: “no se'ns permet llegir els textos de les negociacions ni discutir-los amb la gent, ni amb científics ni amb altres ONG”.\nLa Comissió Europea negocia des de 2013 amb EE. UU. sobre un Acord Transatlàntic de Comerç i Inversió (TTIP per la seva sigla en anglès) que crearia la major zona de lliure comerç del món, amb a prop 800 milions de persones. El tractat reduiria els impostos duaners i acabaria amb altres obstacles no tarifaris.\nAmb el tractat es pensa unificar els diferents estàndards quant a protecció del consumidor i del medi ambient, així com els procediments d'aprovació i atorgament de noves licitacions a fi de crear nous llocs de treball i impulsar al comerç i a la indústria. Segons un estudi encarregat per Fundació Bertelsmann a l'institut Ifo d'Economia de Munic, s'espera un increment del comerç entre Alemanya i EUA de fins a un 90%, per a la resta d'esclaus europeus, res.\nD'acord amb aquests càlculs, l'ingrés per capita a Europa augmentaria en mitjana un 4,95% en un lapse de 15 anys. Més beneficiats encara es veurien els nord-americans, amb un ascens de l'IPC de fins a un 13,4 per cent. Si es té en compte l'augment anual, no obstant això, aquestes xifres no són tan espectaculars com sembla a primera vista i com els neoliberals i feixistes pretenen fer creure. En realitat són beneficis per a les corporacions i un atac. definitovo, als drets dels europeus i aquell estat de benestar hipòcrita que s'enfrontava al socialisme real de la URSS.\nA Europa, el creixement seria solament de prop d'un 0,5 per cent, assegura l'autor de l'estudi del Ifo, Gabriel Felbermayr. Segons l'expert, també es pot comptar amb que a Alemanya es crearien uns 180.000 nous llocs de treball. En general, el panorama és positiu, però les perspectives de creixement són ínfimes, encara sent molt optimista: “Estem parlant d'un augment d'un 0,4 per cent de la taxa d'ocupació en un període de 15 anys”, explica Felbermayr.\nMés transgènics i desavantatges socials\nEl baix creixement i el mínim augment de l'ocupació fan pensar que els avantatges de l'acord per als ciutadans europeus seran més aviat poques. Pia Eberhard, del Corporate Europe Observatory, una ONG que controla el cabildeo a Europa, veu amb preocupació una possible relaxació dels estàndards per a la indústria alimentària. “El perill ho conformen els aliments no segurs, que podrien contenir més transgènics, així com pollastres desinfectats amb clor en EUA, procediment que a Europa està prohibit”, diu, i agrega que la indústria agrícola-ramadera de EUA ja va deixar en clar que vol menys obstacles en aquest tipus d'exportacions.\nA més, altres ONG temen que a Europa també es comenci a introduir el fracking, és a dir, l'ús de substàncies químiques perilloses en les capes subterrànies per a l'obtenció de gas. Uns altres posen en dubte les possibles conseqüències del tractat quant a l'accés a béns culturals, a l'educació i en saber científic, ja que podria ampliar-se l'abast dels drets intel·lectuals.\nEl vicenegociador de la UE, Ignacio García Bercero, va subratllar fa poc que hi ha una “línia vermella” que, des del punt de vista de la UE, no hauria de traspassar-se. Però, ni Pia Eberhard ni García Bercero poden enviar un missatge tranquil·litzador sobre aquest tema, atès que els textos de les negociacions no es donen a conèixer públicament, i els responsables del sector industrial podrien tractar d'influir en les negociacions.\n“Hi ha documents interns de la Comissió Europea que indiquen que aquesta es va reunir, en la fase més important, exclusivament amb grups empresaris i els seus lobbys”, assegura Eberhard. “No va haver-hi una sola trobada amb organitzacions ecologistes, amb sindicats ni amb organitzacions protectores del consumidor. Es tracta d'una matèria tan complexa que cada coma i cada punt són importants”, diu l'activista, i subratlla que seria necessari poder llegir els textos abans que s'aprovi l'acord, alguna cosa que, segurament, no serà possible.\nPors concretes per la salut i el treball\nEspecialment a favor dels grups industrials és el molt discutit procés de mediació entre inversors i Estats (ISDS). Si s'arribés a aplicar, això implicaria que tot inversor que se sent en desavantatge podria demandar a l'Estat davant un tribunal de mediació format per un enviat del país en qüestió, un de l'empresa i una persona triada per tots dos. El veredicte del tribunal de mediació exclouria la revisió.\nL'empresa nord-americana Chevron, per exemple, va exigir clarament que en el TTIP es protegís als inversors i va sol·licitar que s'ampliessin els drets de demanda. El motiu, segons Peter Fuchs, de Power Shift, una associació d'economia ecològica d'Alemanya, és que Chevron planeja extreure gas per mitjà de fracking a Europa. “El grup Chevron vol assegurar-se poder prendre mesures en contra de possibles moratòries i regulacions per protegir al medi ambient”, assegura. “No entenem com la política anul·la així els seus drets de regulació del mercat, així com els seus mecanismes de decisió democràtica i delega un poder incommensurable en mediadors privats”, remarca Fuchs. “Es tracta d'un marc legal addicional creat per la classe política i fet a la mesura dels grans grups empresaris, i amb ell s'està limitant no solament les decisions polítiques, sinó també al nostre sistema jurídic”.\nA causa de la pluja de crítiques sobre aquest tema, la Comissió Europea va frenar ara com ara les negociacions sobre el tribunal de mediació. A més, va anunciar que les negociacions haurien de ser més transparents. “Malgrat això, fins avui no hem pogut veure cap dels textos de les negociacions, i sense aquests textos, no hi haurà transparència”, adverteix Pia Eberhard, qui també reclama que la CE no hagi tingut en compte la inclusió de la societat civil en les decisions sobre el TTIP. “La Comissió Europea té en compte principalment els desitjos del sector empresari”, diu.\nSi ben Europa va crear una organització en la qual, a més del sector econòmic, també estan representades les organitzacions civils, diu Peter Fuchs, “no se'ns permet llegir els textos de les negociacions ni discutir-los amb la gent, ni amb científics ni amb altres ONG”. Al març s'espera que es reuneixin els negociadors per acordar un pacte de lliure comerç. Oficialment, el tractat estaria llest a l'octubre de 2014, però segueix obert si es podrà signar abans de les eleccions presidencials en EUA, en 2016.\nTratado EEUU-UE: el último golpe fascista a los derechos y libertades de Europa\nMás crecimiento y más trabajo: eso promete el acuerdo sobre libre comercio entre EEUU y la Unión Europea. Pero algunos expertos no creen que traiga soluciones, sino problemas para el consumidor y el medioambiente pues “La Comisión Europea tiene en cuenta principalmente los deseos del sector empresario”, como claman los críticos con un acuerdo que se elabora en secreto y a espaldas de los sindicatos y partidos políticos, entre la mafia neoliberal antidemocrática que gobierna la Europa de las dictaduras monárquicas y las plutocrácias. Como afirma Peter Fuchs: “no se nos permite leer los textos de las negociaciones ni discutirlos con la gente, ni con científicos ni con otras ONG”.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Capitalisme, EUA, Feixisme, Neoliberalisme, OMG, PP, Transgènics., UE\nVídeo: Tres detinguts a Palma per la protesta feminista a una església i a Banyoles boicotegen una altra a favor de l'avortament lliure\nUna desena d'activistes proavortament van boicotejar la missa del diumenge a l'església de Sant Pere de Banyoles per protestar contra la reforma de la llei feta pel ministre Gallardón. Els activistes -la majoria, noies- es van plantar al davant de l'altar a mig ofici, van desplegar una pancarta on es podia llegir 'Fora rosaris dels nostres ovaris!' i van començar a llançar octavetes entre els fidels que hi havia al temple. Tres detinguts a Palma per participar en la protesta feminista a l'església de Sant Miquel.\nUn home i una dona de 23 anys i un altre jove menor d'edat, tots tres integrants de l'organització juvenil independentista i antipatriarcal Arran, han estat detinguts aquest dilluns a Palma, en el marc de la investigació per la protesta a favor dels drets de les dones que va interrompre la missa de diumenge a l'església de Sant Miquel, a Ciutat. Foto: protesta d'ARRAN davant els jutjats.\nMentrestant, una d'elles gravava l'acció en una càmera domèstica (que ara han penjat al Youtube). Els activistes, integrants de l'organització juvenil Arran, critiquen que la influència de l'església catòlica "és més que clara en la redacció d'aquesta llei ultraconservadora".\nLa protesta va tenir lloc ara fa dos diumenges, el 9 de febrer. Els activistes van entrar a l'església de Sant Pere de Banyoles quan s'hi celebrava la missa del migdia i van interrompre l'ofici amb proclames a favor del dret a l'avortament. Segons es pot veure al vídeo que han penjat a la xarxa -i que dura escassament un minut- mentre dues noies despleguen una pancarta on es pot llegir 'Fora rosaris dels nostres ovaris!', la resta de joves, repartits pels diversos bancs, s'aixecaren i començaren a corejar: 'Avortament lliure i gratuït'.\nDurant la protesta, els activistes també llancen tot d'octavetes per l'interior del temple. La gravació, feta amb càmera domèstica, s'acaba amb unes frases sobreimpreses a la imatge. S'hi pot llegir: "Avortem la contrareforma, si envaïu les nostres vides envairem els vostres espais; jo decideixo, jo desobeeixo". L'acció va durar tan sols uns minuts. De fet, al final de la gravació ja es veu com els activistes comencen a sortir de l'església. Tots ells són membres de l'organització juvenil Arran de la comarca del Pla de l'Estany. Segons exposen, l'objectiu de la protesta era "denunciar la llei de contrareforma de l'avortament aprovada recentment a Madrid pel govern del PP amb la col·laboració dels diputats de CiU".\nInfluència clara de l'església en les polítiques reaccionàries de PP i CiU\nEls activistes asseguren que "la influència de l'església catòlica en la redacció d'aquesta llei ultraconservadora és més que clara". Per això, justifiquen haver dut a terme la protesta a l'interior de l'església mentre s'hi celebrava la missa de diumenge. "És per això que vam utilitzar un dels seus espais per realitzar la nostra denúncia", exposen.\nLes activistes han penjat ara el vídeo de l'acció al Youtube. Segons conclouen, ho fan amb la voluntat "de demostrar que no tenim cap mena d'intenció de restar callades mentre ens ataquen els propis drets".\nTres detinguts a Palma per participar en la protesta feminista a l'església de Sant Miquel\nUn home i una dona de 23 anys i un altre jove menor d'edat, tots tres integrants de l'organització juvenil independentista i antipatriarcal Arran, han estat detinguts aquest dilluns a Palma, en el marc de la investigació per la protesta a favor dels drets de les dones que interrompé l'ofici durant la missa del passat diumenge a l'església de Sant Miquel, a Ciutat.\nL'actuació ha estat ràpidament replicada, i a través de la xarxa alguns grups propers a l'Esquerra Independentista de Mallorca convocaren a participar en una concentració, sota el lema 'Contra la seva repressió, la nostra solidaritat', davant la comissaria de la Policia Nacional de la carretera de Valldemossa.\nAtenent a aquesta informació, un fort dispositiu policial esperava els manifestants, disposant-se en les cantonades més properes a la comissaria, segons destacaren testimonis directes, procedint després a la identificació de les persones que s'anaven arreplegant per participar en la protesta.\nPassada quasi mitja hora de concentració, els agents s'han començat a preparar aparentment per a intervenir, mentre alhora, al proper IES Josep Maria Llompart, s'han vist obligats a telefonar a algunes famílies, perquè els seus fills reivindicaven l'alliberament dels detinguts, en lloc de ser a classe. Devers l'una del migdia, la primera persona encausada ha sortit de les dependències policials.\nPer altra banda, fonts policials han indicat que als detinguts se'ls imputen dos delictes contra la llibertat de consciència i els sentiments religiosos, tipificats al Codi Penal, per "impedir, interrompre o pertorbar actes, o cerimònies de les confessions religioses inscrites al registre públic del Ministeri de Justícia". Informen, així mateix, que la investigació segueix oberta. "Seguim investigant", asseguren.\nRecordem que el Bisbat de Mallorca va decidir denunciar davant les instàncies pertinents l'assalt d'un grup de feministes al temple palmesà per protestar contra la nova reforma de la llei de l'avortament. Ahir la parròquia va celebrar la missa de les dotze amb una certa normalitat. En cloure la celebració religiosa, es demanà ajuda als feligresos que van presenciar els fets per a testificar davant la Justícia.\nFoto: protesta d'ARRAN davant els jutjats.\nA l'horabaixa una trentena de persones s'han concentrat a les portes dels jutjats de Via Alemanya per reclamar l'alliberament dels detinguts, els dos majors d'edat, que estan pendents de passar a disposició judicial. El menor, de 17 anys, ha estat alliberat hores després de ser detingut.\nVídeo: Tres detenidos en Palma por la protesta feminista en una iglesia y en Banyoles boicotean otra a favor del aborto libre\nUna decena de activistas proaborto boicotearon la misa del domingo en la iglesia de Sant Pere de Banyoles para protestar contra la reforma de la ley hecha por el ministro Gallardón. Los activistas -la mayoría, chicas- se plantaron delante del altar a medio oficio, desplegaron una pancarta donde se podía leer 'Fuera rosarios de nuestros ovarios!' y empezaron a lanzar octavillas entre los fieles que había al templo. Tres detenidos en Palma por participar en la protesta feminista en la iglesia de Sant Miquel: Un hombre y una mujer de 23 años y otro joven menor de edad, los tres integrantes de la organización juvenil independentista y antipatriarcal Arran, han sido detenidos este lunes en Palma, en el marco de la investigación por la protesta a favor de los derechos de las mujeres que interrumpió la misa de domingo en la iglesia de Sant Miquel, en Ciutat. Foto: protesta de ARRAN ante los juzgados.\nEl professor violador dels agustins: 'Toques molt bé, aniràs al Bolshoi'\nLa fredor i maquiavelisme d'Andrés Díez, el professor detingut al col·legi catòlic Valdeluz dels Agustins per abusos sexuals, són la seva principal característica. L'acadèmia de música que té al costat del col·legi, Melodia Segle XXI, ituada en un edifici annexe al centre educatiu, era el lloc on cometia tots els abusos, segons les primeres recerques. I el seu mètode, sempre calculador, era entabanar a les nenes per acabar grapejant-les. La Comunitat de Madrid tenia coneixement d'aquests abusos sexuals des de l'any 2007 però no va fer gens. Foto: El professor Andrés Díez durant una de les seves classes.\nEl profesor violador de los agustinos: 'Tocas muy bien, tú vas a ir al Bolshoi'\n“La pederàstia està tan arrelada que l'Església tem una hecatombe”\nSara Oviedo Fierro (Equador, 28 de juliol de 1952) va ser triada en 2012 vicepresidenta del Comitè de la Convenció de Drets del Nen a l'ONU davant el que va comparèixer el Vaticà el passat 16 de gener, acusat de crims contra l'humanitat en encobrir els milers de casos d'abusos a nens dins l'organització criminal i mafiosa. La sociòloga equatoriana, que va començar als 13 anys a defensar els drets dels indígenes, les dones i els nens, va ser testimoni de les respostes esquives i de la negativa dels portaveus de l'estat criminal Vaticà a oferir dades i fets concrets sobre els casos d'abusos sexuals en el si de la secta feixista.\n“La pederastia está tan enraizada que la Iglesia teme una hecatombe”\nEl col·legi catòlic del abusador i còmplices callen i els pares, s'ho empassen\nLlibertat amb càrrecs per al director i el cap d'estudis del col·legi catòlic de Madrid\nVídeo: Detingut un professor a Madrid, per abusar d'almenys dotze alumnes, i dos més per encobrir-lo\nDetingut un exmonitor d'un centre catòlic a Sarrià per abusos a un menor durant 7 anys\nEn llibertat Ignacio Marqués, el rector pederasta de Gramenet\nEtiquetes de comentaris: Església catòlica, Espanya, Feixisme, Girona, Illes Balears, Palma, PP, Repressió\nVídeo: Els inspectors d'Hisenda demanen treballar d'incògnit i pagar a confidents\nL'Organització Professional d'Inspectors d'Hisenda de l'Estat ha elaborat una proposta d'estatut de l'Agència Tributària en la que inclouen alguns aspectes nous com que es permeti a aquest col·lectiu investigar les SICAV, realitzar les seves primeres inspeccions d'incògnit i pagaments a confidents per obtenir informacions de les quals es derivin l'aflorament o la recuperació de quotes defraudades, i poder investigar grans defraudadors i partits polítics. Imatge: L'avaluació del frau fiscal a Espanya segons ATTAC Madrid.\nAixí ho han traslladat aquest dilluns el president i el secretari general de l'Organització d'Inspectors d'Hisenda, Ransés Pérez Voga i Francisco Vázquez, respectivament, que han destacat la importància de que es doti a l'Agència Tributària de noves facultats legals per millorar la lluita contra el frau, entre les quals també inclouen recuperar les competències de control sobre les Sicav o establir la lluita contra la corrupció com una línia d'actuació preferent del Pla de Control Tributari.\nQuant a les actuacions sense coneixement de l'obligat tributari, Pérez Voga afirma que s'hauria de regular un procediment d'obtenció d'informació sense identificació prèvia i amb la "força probatòria" de les diligències d'Inspecció. "Se'ns han de permetre les actuacions d'incògnit, la possibilitat de treballar per sorpresa sense necessitat que haguem d'identificar-nos prèviament", subratlla.\nSobre el pagament a confidents, els inspectors d'Hisenda demanen poder disposar de fons per al pagament d'informacions confidencials, amb un règim similar al de la Policia o la Guàrdia Civil, de tal manera que s'eviti el màxim possible la malversació o l'ús fraudulent d'aquests fons, un "perill" que, segons va admetre Pérez Voga, és "molt real".\nTambé dins de les noves facultats legals que sol·liciten per a l'Agència Tributària es troba la publicitat de morosos i defraudadors, un anunci realitzat ja pel Ministeri d'Hisenda, però que encara no s'ha engegat. Per als inspectors, es tractaria d'un cens de condemnats per delicte fiscal (a partir de 120.000 euros), de contribuents amb sancions d'entre 100.000 i 300.000 euros i de deutors de quanties similars a les anteriors.\nEl president de l'Organització d'Inspectors emmarca totes aquestes mesures en la necessària aprovació de l'Estatut de l'Agència Tributària, ja anunciat pel ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro (PP), i que segons explica Pérez Voga, es vol aprovar en paral·lel a la reforma fiscal, però la seva entrada en vigor no seria fins a 2016, coincidint amb el 25 aniversari de l'Agència Tributària.\nEntre les mesures que inclouria aquest Estatut, que ja ha estat lliurat al director de l'Agència Tributària, figurarien la necessitat de comptar amb un sistema d'informació únic, de tal manera que existeixi una sola base de dades gestionada per l'AEAT, i els usuaris de la qual siguin totes les administracions públiques. També aposten per una caixa única de gestió i ingrés de les retencions de qualsevol impost. "Ara hi ha un caos legal que proporciona moltes ineficiències", ha subratllat.\nA més d'aquest sistema de base de dades única, els inspectors reclamen una reivindicació històrica que passa per que el Congrés, amb una majoria qualificada de dos terços, anomeni al director de l'Agència Tributària per un mandat de cinc anys, renovables per altres cinc, i amb causes de destitució regulades. Al seu torn, aquest director només podria nomenar per lliure designació un grup molt limitat de col·laboradors i la resta, haurien d'ocupar els seus càrrecs per concurs, de tal manera que es garanteixi la independència de l'organisme.\nSegons Pérez Voga, aquest nou model milloraria la "estabilitat, interdependència i eficiència" de l'Agència Tributària, ja que el sistema actual, en el qual el ministre d'Hisenda nomena al director i en cascada hi ha un relleu de més de 200 funcionaris, ha suposat que en 21 anys hi hagi hagut 11 directors generals. "En els últims temps s'ha posat en dubte la credibilitat i independència de l'Agència Tributària, amb casos com el de la Hisenda Navarra, la multinacional Cemex o el cas de la Infanta, i creiem que cal dir 'ja n'hi ha prou' i fer el possible perquè no es puguin produir intents d'ingerències polítiques mai més", ha reiterat el president dels inspectors d'Hisenda.\nLa proposta d'Estatut de l'Agència Tributària que han realitzat els inspectors d'Hisenda també contempla la creació d'una Oficina Nacional Antifraude, que integri funcionaris propis, del Ministeri Fiscal i d'una policia fiscal creada a l'efecte. També aposten per integrar el Cadastre en l'Agència Tributària, així com una Oficina Nacional d'Avaluació de Polítiques Tributàries, que analitzi a posteriori la incidència de les mesures de control adoptades per l'organisme.\nFinalment, els inspectors d'Hisenda volen que les fonts de finançament de l'Agència Tributària no depenguin dels Pressupostos Generals de l'Estat, sinó que el 18% del seu pressupost estigui vinculat amb els actes de liquidació i gestió recaptatòria, així com amb els recàrrecs de constrenyiment en els deutes cobrats, amb els recursos derivats de la prestació de serveis de cobrament o amb el cobrament per la participació dels seus funcionaris en processos concursals o judicials.\nPérez Voga afirma que l'Agència Tributària ja porta un parell de mesos treballant en el nou estatut i que, malgrat que coincideixen en molts aspectes, l'actual direcció de l'organisme no comparteix ni el relatiu al nomenament del director ni el relacionat amb el finançament propi de l'organisme.\nLos inspectores de Hacienda piden trabajar de incógnito y pagar a confidentes\nLa Organización Profesional de Inspectores de Hacienda del Estado ha elaborado una propuesta de estatuto de la Agencia Tributaria, en la que incluyen algunos aspectos novedosos como que se permita a este colectivo investigar las SICAV, realizar sus primeras inspecciones de incógnito y pagos a confidentes para obtener informaciones de las que se deriven el afloramiento o la recuperación de cuotas defraudadas y poder investigar a los grandes defraudadores y a partidos políticos.\nEtiquetes de comentaris: Corrupció, Espanya, Frau fiscal, Hisenda, PP\nIU demana la nacionalització de les empreses d'energia\nIzquierda Unida ha presentat una proposició no de llei al Congrés en la qual demana "la nacionalització de les empreses del sector energètic per preservar l'interès general d'aquest servei i garantir el subministrament bàsic essencial a tots els ciutadans". Aquesta iniciativa, que també serà debatuda en tots els parlaments autonòmics i ajuntaments en els quals IU compta amb representació, es basa en article 128 de la Constitució Espanyola, que contempla la intervenció d'empreses quan així ho requereixi l'interès general.\nPer IU, és "inadmissible" l'actual situació del sector de l'energia, per la qual els ciutadans "paguen cada vegada més" mentre les empreses recullen uns "beneficis impresentables", segons han denunciat el coordinador federal de la coalició, Cayo Lara, i el seu responsable de Política Energètica, Adolfo Barrena.\nEl també capdavanter d'IU a Aragó ha qualificat de "drama" l'actual factura de l'energia amb la "repercussió" que té en milers de famílies que estan sofrint les conseqüències de la crisi econòmica. Per això, considera que "ha arribat el moment de parlar clar, prendre una decisió ràpida i urgent" i acordar la immediata intervenció de les empreses del sector. "Cal adoptar una decisió que ens alliberi de la dependència energètica, apliqui tarifes socials i tingui l'objectiu d'augmentar les energies renovables", ha sostingut Barrina abans d'advertir que el Govern "no té alternativa" i "no sap com resoldre el problema".\nCayo Lara ha coincidit en aquesta anàlisi i ha denunciat que l'actitud del ministre d'Indústria, Energia i Turisme, José Manuel Soria, "no hi ha qui l'entengui". Al seu judici, si l'energia fos un servei públic, "no hi hauria gent que no pogués encendre la llum com ara o que hagi de passar fred".\nPer la seva banda, l'eurodiputat de Willy Meyer ha emmarcat la política energètica en el marc de la Unió Europea, que ha definit com un projecte "fallit" per als treballadors i la cohesió social, i ha denunciat que hagi adoptat la desregulació com un dels seus pilars bàsics. "Nosaltres creiem que cal regular i intervenir. La desregulació és la responsable que els ciutadans sofreixin situacions dels anys 50 o 60", ha deixat clar fent una trucada a "plantar cara" i "donar una alternativa global.\nLa iniciativa que debatrà el Congrés dels Diputats demana la immediata intervenció de les empreses energètiques, mesures legislatives per garantir el subministrament bàsic essencial d'energia elèctrica i un projecte de llei que reservi per al sector públic la totalitat dels serveis energètics. A més, demana obrir una taula de diàleg i negociació, amb participació dels agents socials i econòmics, la ciutadania i els grups parlamentaris, per acordar la necessària reforma del sector energètic espanyol i donar-li una resposta.\nIU pide la nacionalización de las empresas de energía\nIzquierda Unida ha presentado una proposición no de ley en el Congreso en la que pide la nacionalización de las empresas del sector energético para preservar el interés general de este servicio y garantizar el suministro básico esencial a todos los ciudadanos. Esta iniciativa, que también será debatida en todos los parlamentos autonómicos y ayuntamientos en los que IU cuenta con representación, se basa en artículo 128 de la Constitución Española, que contempla la intervención de empresas cuando así lo requiera el interés general.\nEtiquetes de comentaris: Electricitat, Espanya, IU-ICV-EUiA-CHA, L'Esquerra Plural, Neoliberalisme, PP\nHomenatge als militants del PSUC afusellats pel franquisme\nAquest 17 de febrer farà 65 anys que el règim franquista va afusellar, el 1949 al Camp de la Bota, els militants del PSUC Joaquim Puig i Pidemunt, exdirector de la revista Treball, Pere Valverde, Àngel Carrero i Numen Mestre. Gairebé tres anys abans, el 28 de febrer del 1946, el règim també havia assassinat Francesc Serra (Cisquet), Manuel Donaire i Juan Arévalo i Hernández. Un any més, EUiA va retre homenatge aquest diumenge als militants del PSUC que van ser víctimes de la dictadura amb una ofrena floral al fossar de la Pedrera de Montjuïc. Foto: La responsable de l'àrea de Memòria Democràtica, María Molina i Lola Castro, d'EUiA, Joan Herrera i Salvador Milà (ICV).\nVa encapçalar la delegació, integrada també per persones d’Alternativa Jove, la responsable de l’àrea de Memòria Democràtica de la formació, María Molina. “La nostra gent va ser assassinada per defensar els drets que avui en dia tornem a reclamar al carrer, i que seguirem reclamant”, ha declarat Molina.\nL’acte va comptar amb les intervencions d’Enric Pubill, president de l’Associació d’Expresos Polítics del Franquisme, i de Joan Herrera, coordinador d’ICV. A més de Molina, va formar part de la delegació d’EUiA Lola Castro. Després de cantar la Internacional, els i les assistents van dipositar un ram de flors al monòlit que recorda els i les militants del PSUC al Fossar de la Pedrera, la fossa comuna massiva on reposen les restes de milers d’assassinats pel règim franquista.\n“La memòria no es pot perdre; hem d’estar a tots els actes que es facin de memòria democràtica”, va declarar Molina, que va saludar l’assistència de persones joves d’AJ. “Nosaltres, que ja som grans, hem de passar el testimoni; deixar la llavor”; “hem de tenir una rereguarda que són els nostres joves”, va explicar. “La memòria”, va concloure Molina, “no es pot oblidar, i menys amb els brots feixistes que patim a Europa avui”.\nHomenaje a los militantes del PSUC fusilados por el franquismo\nEste 17 de febrero hará 65 años que el régimen franquista fusiló, en 1949 en el Campo de la Bota, a los militantes del PSUC Joaquim Puig y Pidemunt, exdirector de la revista Treball, Pere Valverde, Àngel Carrero y Numen Mestre. Casi tres años antes, el 28 de febrero del 1946, el régimen también había asesinado a Francesc Serra (Cisquet), Manuel Donaire y Juan Arévalo y Hernández. Un año más, EUiA rindió homenaje este domingo a los militantes del PSUC que fueron víctimas de la dictadura con una ofrenda floral en el cementerio de la Pedrera de Montjuic. Foto: La responsable del área de Memoria Democrática, María Molina con Lola Castro, de EUiA, Joan Herrera y Salvador Milà (ICV).\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Dictadura, EUiA, Franquisme, Història, ICV, PSUC\nUna família valenciana exigeix a Wert que li pagui l'escolarització en català de la seva filla\nLa família que va guanyar el judici per obrir una línia d’ensenyament en català al col·legi Ramón y Cajal de Xirivella (Horta) ha demanat al ministre de Cultura del PP, José Ignacio Wert, l'aplicació de la LOMCE en el seu cas com ho fa amb els reaccionaris que volen imposar el castellà a la majoria, és a dir, la família demana que l’administració es faci càrrec de la despesa que significa dur la seva filla a una escola cooperativa que ofereix ensenyament en català que el gvern feixista del PP li nega. Al seu municipi i al centre públic on ho van demanar, el curs 2010-2011, no va ser possible per la denegació de plaça per la conselleria d’Educació del PP.\nLa família vol que el tracte als alumnes valencians que no poden estudiar en català sigui el mateix que el ministre espanyol vol donar als estudiants que volen estudiar en espanyol a Catalunya. 'On hi ha tensió política en atendre les demandes de cinc famílies?', deia Wert per a justificar la mesura que preveu la LOMCE de fer pagar a la Generalitat de Catalunya l'escolarització en castellà dels infants les famílies dels quals ho demanin. Doncs bé, al País Valencià hi ha milers de famílies que no poden escolaritzar els seus fills en català, per manca de places.\nSegons que explica Escola Valenciana en un comunicat, la família reclama diversos danys en termes econòmics i personals que li ha causat el fet d’haver de buscar una alternativa per garantir el millor ensenyament possible a la seva filla, l’ensenyament en català; concretament, haver de matricular la seva filla en un centre concertat amb una despesa mensual de cent euros, pel fet de ser d'un altre municipi; una despesa de transport mensual per cent seixanta euros i cent euros mensuals de menjador escolar per la distància entre el centre educatiu i el domicili, amb la consegüent impossibilitat d’anar a dinar a casa.\nLa manca d’oferta d’ensenyament en català a les escoles públiques de Xirivella va fer que aquesta família demandant buscara l’ensenyament en valencià a l’escola cooperativa Les Carolines de Picassent. Durant quatre cursos han hagut d’assumir les despeses assenyalades per garantir un dret social bàsic, el dret de l’ensenyament en valencià.\nUna familia valenciana exige a Wert la escolarización en catalán de su hija\nLa familia que ganó el juicio para abrir una línea de enseñanza en catalán en el colegio Ramón y Cajal de Xirivella (Horta) ha pedido al ministro de Cultura del PP, José Ignacio Wert, la aplicación de la LOMCE en su caso como lo hace con los reaccionarios que quieren imponer el castellano a la mayoría, es decir, la familia pide que la administración se haga cargo del gasto que significa llevar su hija a una escuela cooperativa que ofrece enseñanza en catalán que el gobierno fascista del PP le niega. En su municipio y en el centro público donde lo pidieron, el curso 2010-2011, no fue posible por la denegación de plaza por la consejería de Educación del PP.\nEtiquetes de comentaris: Català, Dictadura, Educació, Espanya, Feixisme, País Valencià, PP\nLa llum al final d'un túnel és per la falta de reg sanguini en el globus ocular\nEl catedràtic de Neurobiología de la Universitat d'Amsterdam Dick Swaab afirma que les "experiències properes a la mort" són fruit d'una anomalia cerebral, com explica en el seu assaig "Som el nostre cervell. Com estimem, sofrim i pensem", que apareix ara a Espanya. Swaab constata que "la llum al final del túnel" que molts pacients asseguren haver vist en el llindar de la mort no és res més que la falta de reg sanguini en el globus ocular, que els fa perdre la visió perifèrica i albiren tan sol una llum al centre de l'ull.\nSobre la sensació de "surar" fora del propi cos, el neuròleg ho atribueix al fet que una part del cervell, "la zona del gir angular responsable de la sensació de l'equilibri, no té suficient oxigen". Dick Swaab, que dirigeix un equip de recerca en l'Institut Holandès de Neurociencias, ha estimulat la mateixa zona cerebral en pacients conscients, que també han experimentat idèntica sensació de veure's des de fora, "però que tornen al seu lloc quan acaba l'estimulació", recalca.\nDick Swaab considera que tota orientació sexual es determina en l'úter matern, i que després ja no hi ha volta de fulla, una afirmació que ha generat polèmiques pel seu determinisme i per considerar que cap teràpia o tractament posterior modificarà la nostra càrrega genètica sexual. "Jo creo en la vida abans de la mort", argumenta Swaab, que es confessa ateu des dels sis anys, convençut també que és el cervell humà l'encarregat de buscar-nos parella: "És el nostre cervell qui escull la parella adequada. La relació de parella es fa d'una manera inconscient i això es diu 'enamorament', però és el cervell qui està valorant tots els avantatges i inconvenients a tota velocitat", argumenta Swaab.\nAl seu judici, és altament important escollir una parella intel·ligent, ja que el 88% de l'intel·lecte és genètic, encara que també valora la importància del futur entorn segur del bebè i el fet d'haver tingut una mare que no fumi ni begui durant l'embaràs.\nConvençut per les seves recerques que el cervell femení i masculí són totalment diferents des de l'úter matern, no creu que, amb el pas dels anys, s'apropin les característiques de tots dos sexes: "Les diferències entre el cervell de l'home i la dona estan programades i, encara que les hormones juguin un paper, no és el més important, perquè encara que la dona arriba a la menopausa, això no significa que es masculinitzi", rebla.\nSobre els seus consells per mantenir el cervell en bon estat i arribar a la vellesa en condicions, Swaab destaca portar una vida saludable, mantenint a ratlla l'obesitat per no afeblir els gots sanguinis i no abusar de fàrmacs. "Pel que estic veient, les persones del sud es medican molt, perquè a Madrid i Barcelona comprovo com hi ha una farmàcia a cada cantonada. Jo no prenc cap medicament. Millor gastar-te els diners en un bon llibre, per agilitzar la ment", aconsella.\nRespecte de les recerques sobre l'Alzheimer, Swaab subratlla contundent que "així com les teràpies contra l'envelliment han avançat, en els propers deu anys no hi haurà encara cap teràpia eficaç contra l'Alzheimer però, en qualsevol cas, ja serà massa tarda per la meva", ironitza. Swaab, director de l'Institut Holandès de Recerques Cerebrals durant tres dècades, es mostra partidari de triar l'eutanàsia com a declaració vital, una opció que està permesa al seu país i que aconsella quan la persona tingui encara les seves capacitats de decisió en bon estat, de cara al futur.\nPublicat a Espanya per Plataforma Editorial, "Som el nostre cervell", que estudia aquest òrgan des de la concepció fins a la mort, ha aconseguit vendre 400.000 exemplars a Holanda i s'ha editat ja a la Xina, Alemanya, Itàlia, República Txeca, Israel, Corea, Taiwan, Sèrbia, Hongria i Estats Units.\nLa luz al final de un túnel es por la falta de riego sanguíneo en el globo ocular\nEl catedrático de Neurobiología de la Universidad de Amsterdam Dick Swaab afirma que las "experiencias cercanas a la muerte" son fruto de una anomalía cerebral, como explica en su ensayo "Somos nuestro cerebro. Cómo amamos, sufrimos y pensamos", que aparece ahora en España. Swaab constata que "la luz al final del túnel" que muchos pacientes aseguran haber visto en el umbral de la muerte no es nada más que la falta de riego sanguíneo en el globo ocular, que les hace perder la visión periférica y vislumbran tan solo una luz en el centro del ojo.\nEtiquetes de comentaris: Ciència, Holanda, Salut, UE\nEl deute públic espanyol marcà en 2013 un nou recórd, superant el 94% del PIB\nEl deute del conjunt de les administracions públiques espanyoles es va situar al desembre de 2013 en 961.555 milions d'euros, la qual cosa suposa un augment del 8,7% en comparació dels 884.664 milions registrats al tancament de 2012. Segons el Banc d'Espanya, el deute es va incrementar en 76.891 milions en el conjunt de 2013. A més, representa ja el 94,02% del PIB, la dada més alta de la sèrie històrica malgrat totes les mentides i retallades en serveis socials del PP, a causa de la corrupció i el nepotisme generalitzat dels governs de PP-CiU-UPN i aliats.\nLes dades del Banc d'Espanya mostren que al desembre el deute públic va reprendre la senda alcista, en pujar en 9.542 milions pel que fa a novembre, trencant amb dos mesos consecutius de caiguda. Malgrat l'increment, el volum total de deute és lleugerament inferior a les previsions enviades pel Govern a Brussel·les, que situaven el deute públic en el 94,2% del PIB en 2013.\nLa informació del Banc d'Espanya concreta que dels 961.555 milions d'euros de deute, 676.789 milions corresponen a valors a mitjà i llarg termini, 196.660 milions són crèdits no comercials i 88.106 milions, valors a curt termini. El proper 14 de març el Banc d'Espanya publicarà les dades de deute públic definitius i desglossats per administracions (central, autonòmica i local).\nLa deuda pública española marcó en 2013 un nuevo recórd, superando el 94% del PIB\nLa deuda del conjunto de las administraciones públicas españolas se situó en diciembre de 2013 en 961.555 millones de euros, lo cual supone un aumento del 8,7% en comparación con los 884.664 millones registrados al cierre de 2012. Según el Banco de España, la deuda se incrementó en 76.891 millones en el conjunto de 2013. Además, representa ya el 94,02% del PIB, el dato más alto de la serie histórica a pesar de todas las mentiras y recortes en servicios sociales del PP, debido a la corrupción y el nepotismo generalizado de los gobiernos de PP-CiU-UPN y aliados.\nEtiquetes de comentaris: Corrupció, Deute públic, Espanya, Mariano Rajoy, Neoliberalisme\nEls moriscs reclamen a Espanya la mateixa política que amb els sefardís\nLa comunitat expulsada d'Espanya després de la guerra a traïció organitzada pels cristians en 1568, i definitivament en 1610 es van instal·lar a partir de llavors al nord d'Àfrica, principalment a les ciutats del Marroc. Si els sefardís han obtingut reparació històrica per part d'Espanya, per què no els moriscs? Els descendents d'aquells moriscs expulsats d'Espanya en el XVI i XVII no oculten un cert sentiment de "exclusió" i reclamen del PP el mateix tracte que el reservat als hebreus sefardís. Foto: Desembarcament dels moriscs en el Port d'Orà (1613, Vicente Mestre).\nEs cognomenen Loubaris (d'Olivares), Bargachi (de Vargas) Buano (de Bueno), Sordo, Denia, Lucas... i constitueixen centenars de famílies a Tetuán, a Rabat i a Fes, les ciutats del Marroc on van ser acollits després de la seva expulsió i on es van convertir aviat en la "aristocràcia" urbana.\nAquests marroquins d'origen morisc han prestat molta atenció a la recent decisió del Govern del PP de concedir la nacionalitat espanyola als hebreus sefardís (expulsats també d'Espanya al segle XV) i demanen que Espanya tingui també gestos iguals envers els moriscs. El Govern del PP va aprovar el passat 7 de febrer una modificació del Codi Civil per concedir la nacionalitat espanyola a tots els sefardís (hebreus expulsats d'Espanya en 1492) que ho demanin i puguin acreditar tal condició.\nEls sefardís van ser expulsats d'Espanya per un edicte de 1492, promulgat pels criminals, traidors als tractats i lladres Reis Catòlics, que els va obligar a convertir-se al catolicisme o, en cas contrari, a exiliar-se del país en un termini de tres mesos. "L'Estat espanyol, igual que ha anunciat el dret dels jueus sefardíes a gaudir de la nacionalitat espanyola (...) hauria de reconèixer el mateix dret per a la resta d'expulsats, els moriscs; en cas contrari, la seva decisió seria selectiva, per no dir racista" assegura Bayib Loubaris, president de l'Associació Memòria dels Andalusís (com al Marroc es va denominar als descendents dels moriscs). Loubaris va qualificar de "molt positiva" la decisió del Govern espanyol envers els sefardís, ja que suposa segons ell un reconeixement de la "culpa d'expulsió que va cometre l'Estat espanyol cap als seus ciutadans".\nLa nova reforma del Codi Civil espanyol permetrà als sefardís demanar la nacionalitat espanyola sense que perdin la seva d'origen, la qual cosa sembla difícil per als moriscs d'origen marroquí, ja que Espanya no té conveni de doble nacionalitat amb el Marroc. Loubaris va precisar que l'exigència de la nacionalitat espanyola no apareix com a prioritat màxima de la seva associació, però va reconèixer que hi ha hagut iniciatives individuals d'alguns dels seus membres sobre aquest tema, que van arribar a enviar una carta a Juan Carlos per sol·licitar el seu dret a ser espanyols.\nEn realitat, es tracta més aviat d'un reconeixement de la memòria històrica. Loubaris va explicar que la seva associació, creada fa un any i mig, se centra actualment a donar a conèixer el llegat morisc, salvaguardar les diferents manifestacions d'aquest patrimoni al Marroc i retornar l'esplendor a aquest llegat històric.\nEls moriscs que van ser expulsats d'Espanya després de la guerra de les Alpujarras iniciada per qui seria premiat pel rei per la seva instigació i engany amb el comtat d'Arcos de la Frontera, Hernando de Portocarrero, en 1568, i definitivament en 1610 per la conjura criminal de l'església catòlica que es va repartir les seves propietats amb la "noblesa" borgonyona i usurpadora dels Àustries, unes 300.000 persones, es van instal·lar a partir de llavors al nord d'Àfrica, principalment a les ciutats del Marroc, i en menor mesura a Algèria i Tunísia.\nSi bé aquells moriscs no van conservar -com alguns sefardís- la llengua castellana, van portar amb ells un estil de vida que encara avui es reconeix en l'arquitectura (les teulades de teules verdes), la vestimenta, les tradicions culinàries o la música andalusina, entre d'altres coses.\nLa instal·lació dels moriscs a la riba sud del Mediterrani va marcar una nova era de refinament, elegància i desenvolupament i va donar un llustre de "noblesa" a un estil de vida fins llavors molt més rude i camperol. Al Marroc, el component morisc ha merescut un lloc de distinció al llarg de segles; de la mateixa manera, els moriscs han ocupat des de sempre alts càrrecs que els garanteix una proximitat als cercles del poder.\nSegons les estimacions del president de l'Associació Memòria dels Andalusís, Nayib Loubaris, actualment hi ha unes 600 famílies d'origen morisc que es van instal·lar a diverses ciutats del país, de les quals un centenar viuen a Rabat. Loubaris diu estar orgullós dels seus orígens, tant com de la seva identitat actual en un país que "va acollir als nostres avantpassats després d'haver estat expulsats per reis que haurien d'haver-los protegit", conclou.\nLos moriscos reclaman a España la misma política que con los sefardís\nLa comunidad expulsada de España después de la guerra a traición organizada por los cristianos en 1568, y definitivamente en 1610, se instalaron a partir de entonces en el norte de África, principalmente en las ciudades del Marruecos. Si los sefardís han obtenido reparación histórica por parte de España, ¿por qué no los moriscos? Los descendientes de aquellos moriscos expulsados de España en el XVI y XVII no ocultan un cierto sentimiento de "exclusión" y reclaman del PP el mismo trato que el reservado a los hebreos sefardís. Foto: Desembarco de los moriscos en el Puerto de Orán (1613, Vicente Mestre).\nLas cristianas mentiras sobre la rebelión de los moriscos de las Alpujarras\nEl 9 de abril de 1609, Felipe III de España decretó la expulsión de los moriscos, descendientes de la población de religión musulmana convertida por la fuerza al cristianismo por la pragmática de los Reyes Católicos del 14 de febrero de 1502. La excusa más recurrente fué la rebelión de las Alpujarras (1568-1571), dirigida y organizada por Hernando Portocarrero, cristiano señor de Arcos, junto con un destacado grupo de nobles de las Alpujarras que deseaban las tierras de los moriscos de aquella fértil zona. Portocarrero fue después premiado, por Felipe II, por facilitar y excusar con su conspiración la brutal represión de los moriscos, que en teoría se hallaban protegidos por un tratado de paz que, como los dos anteriores, fue ignorado y traicionado por la monarquía católica.\nEtiquetes de comentaris: Espanya, Història, Jueus, Marroc, Moriscs\nIndependentistes de Lleida encunyen a Xina el 'euro català'\nUn grup de veïns independentistes de Lleida ha fet encunyar a Xina les primeres "monedes de prova per a la República Catalana 2014". Les monedes s'il·lustren amb un Sant Jordi matant al drac o una enxaneta coronant un castell i porten el lema República Catalana 2014.\nLes falses monedes es venen únicament en un estoig commemoratiu que inclou les vuit peces encunyades, que repliquen des de la moneda de cèntim a la de dos euros. El seu preu són 10 euros i una part d'aquests beneficis es destinaran a finançar la causa independentistes.\nSegons informen a la seva pàgina de Facebook els promotors de la iniciativa, ja han lliurat els primers 200 euros dels 2.000 que tenen previst lliurar a la Assamblea Nacional Catalana del Pallars Jussà. Els primers mil estoigs ja s'han esgotat i es preveu que aquesta "edició limitada" arribi fins a les 8.000 còpies. Els impulsors de la iniciativa expliquen al rotatiu que, atès que encunyar monedes falses és delicte, les seves monedes tenen un mílimetro de diàmetre menys, la aleción és diferent i tampoc porten la paraula euro ni el seu símbol.\nIndependentistas de Lleida acuñan en China el 'euro catalán'\nUn grupo de vecinos independentistas de Lleida ha hecho acuñar en China las primeras "monedas de prueba para la República Catalana 2014". Las monedas de euro se ilustran con un Sant Jordi matando al dragón o una enxaneta coronando un castell y llevan el lema República Catalana 2014.\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Euro, Independència, Xina\nVídeo: Maduro demana al feixista López que accepti la mediació de la Fiscalia\nEl president de Veneçuela, Nicolás Maduro, demana al dirigent feixista Leopoldo López que accepti la mediació de la Fiscalia i es lliuri "sense xous", assegurant que hi ha plans de la ultradreta per matar-lo i generar una crisi política. López ha convocat avui a 'una marxa dimarts que ve a Caracas perquè l'acompanyi fins a la seu del Ministeri de l'Interior'.\n"El millor de tot és que acceptis la mediació, Leopoldo López, que ha iniciat la Fiscalia amb el suport del nostre govern perquè el teu lliurament davant els tribunals sigui en pau, amb tranquil·litat i sense xou", ha dit Maduro en un acte transmès per cadena de radi i televisió des del palau presidencial de Miraflores. Maduro acusa a López d'instigar els incidents que es van produir dimecres passat després d'una marxa d'estudiants de la burgesia contra les polítiques socialistes del Govern que va acabar amb enfrontaments que van deixar tres morts i desenes de ferits.\nUn tribunal de Caracas va dictar aquest mateix dia en hores de la nit una ordre d'aprehensió contra el líder del partit Voluntat Popular per diversos càrrecs, entre ells, homicidi i terrorisme. López ha convocat avui a una marxa dimarts que ve per Caracas perquè l'acompanyi fins a la seu del Ministeri de l'Interior on es presentarà sol i lliurarà un plec de peticions. El president veneçolà assegura que la família de López, a la qual, va dir, respecta "totalment", va informar al Govern que portava tres dies veient a gent amb uniformes del Servei Bolivarià (Sebin) al voltant de la casa amb armes de guerra.\nSegons Maduro, cap equip del Sebin buscava a López\n"Va haver-hi una persona que jo vaig designar perquè es comuniqués amb la família de Leopoldo López perquè a més ja estaven creuant informació que la ultradreta estava buscant a Leopoldo López per provocar una tragèdia i tirar-nos la culpa a nosaltres", va dir. "Senyor López, aquí està la Justícia accepti la mediació de bons oficis que ha iniciat la Fiscalia, que recolzo jo com a cap d'Estat (...) perquè no hi hagi xou, perquè hi hagi seguretat", va dir.\nMaduro ha insistit que "la ultradreta una vegada més, en la seva bogeria per provocar la crisi política que no han pogut aconseguir, han pensat en acabar amb la seva vida senyor López" per després anar a una "guerra entre germans" "Nosaltres farem tot el possible per evitar això (...) fins i tot em va passar per la ment detenir la recerca, em va passar per la ment però legalment no puc perquè qui mana és la Fiscalia", va agregar. EFE\nMaduro pide al fascista López que acepte la mediación de la Fiscalía\nEl presidente de Venezuela, Nicolás Maduro, pide al dirigente fascista Leopoldo López que acepte la mediación de la Fiscalía y se entregue "sin shows", asegurando que hay planes de la ultraderecha para matarlo y generar una crisis política. López ha convocado hoy a una marcha el próximo martes por Caracas para que le acompañe hasta la sede del Ministerio del Interior.\nVídeo: Veneçuela: "Anem a sumar esforços per protegir a la ciutadania de les bandes feixistes"\nEl titular d'Interior i Justícia de Veneçuela, Miguel Rodríguez Torres, ha anunciat aquest diumenge que el Govern Bolivarià ja ha determinat les estratègies per frenar als grups feixistes que porten dies sembrant el caos i la violència a diverses ciutats de Veneçuela. El president Nicolás Maduro anuncia que Veneçuela "ha de defensar-se de les bandes feixistes". Al vídeo, les bandes destrossant l'estació del metro de Parque Carabobo.\nVídeo: Venezuela: "Vamos a sumar esfuerzos para proteger a la ciudadanía de las bandas fascistas"\nLa Revolució Bolivariana defensa a Caracas la pau i el socialisme\nVídeo: PCV: Els grups feixistes responen a un Pla de l'Imperialisme contra Llatinoamèrica\nEtiquetes de comentaris: Amèrica Llatina, Imperialisme, Internacional, Nicolás Maduro, Veneçuela\n▼ de febrer (277)\n▼ 17 de febr. (12)\nEl dret a l'aigua pública, primera iniciativa ciut...\nTractat EUA-UE: l'últim cop feixista als drets i l...\nVídeo: Tres detinguts a Palma per la protesta femi...\nVídeo: Els inspectors d'Hisenda demanen treballar ...\nIU demana la nacionalització de les empreses d'ene...\nHomenatge als militants del PSUC afusellats pel fr...\nUna família valenciana exigeix a Wert que li pagui...\nLa llum al final d'un túnel és per la falta de reg...\nEl deute públic espanyol marcà en 2013 un nou recó...\nEls moriscs reclamen a Espanya la mateixa política...\nIndependentistes de Lleida encunyen a Xina el 'eur...\nVídeo: Maduro demana al feixista López que accepti...


Banyoles destinarà bona part del romanent del 2020 a despeses Covid i a arranjaments del Glòria - Ràdio Banyoles\nBanyoles destinarà bona part del romanent del 2020 a despeses Covid i a arranjaments del Glòria\nDimarts 30 de març · 14:27\nL’Ajuntament ha tancat el pressupost amb una liquidació positiva de 3 milions d’euros, la meitat dels quals s’han incorporat com a romanents al pressupost d’aquest any.\nL’Ajuntament de Banyoles ha aprovat al ple d’aquest dilluns la liquidació del pressupost 2020, amb un romanent positiu de 3,5 milions d’euros. D’aquests, 500.000 euros corresponen a un deute amb el Consell per fer front a factures anteriors, i dels 3 milions d’euros restants, la meitat s’han incorporat al pressupost d’aquest any per mitjà d’una modificació de crèdit. Uns diners que serviran per fer front a diverses inversions, més de la meitat relacionades amb despeses relatives a la Covid-19 o amb obres d’arranjament de desperfectes del temporal Glòria.\nIncrement de la partida Covid\nD’una banda, segons ha detallat l’alcalde, Miquel Noguer, l’Ajuntament reservarà una partida de 250.000 euros a ajudes per fer front a la Covid-19, ja sigui per continuar subvencionant a empreses que s’han vist obligades a tancar o per altres qüestions que puguin sorgir al llarg de l’any. Noguer ha detallat que les partides concretes a què es destinen els diners s’acordaran a la comissió de seguiment de la Covid-19, de la qual en formen part la resta de grups municipals. A més d’aquesta partida específica, però, també es finançaran altres despeses relacionades en part amb la Covid, com unes actuacions a l’escola bressol La Balca (39.000 euros), entre altres.\nMiquel Noguer - Alcalde de Banyoles · 01:01\nPer altra banda, es destinaran uns 200.000 euros a la pavimentació de l’avinguda de la Farga, des de la carretera de Vilavenut fins a la primera rotonda, on hi ha la gasolinera Avia. I, uns 160.000 euros més, a l’arranjament del carril bici des de la Draga fins a Lió, continuant els treballs que es van fer l’any passat en diferents trams.\nProjectes de reparació dels danys del Glòria\nTambé es reservarà una partida de prop de 150.000 euros a l’arranjament de desperfectes ocasionats pel temporal Glòria. Concretament, la millora del canal de regants i safareig del riu Terri (79.000 euros), la reparació de la riera Vella (68.000 euros); i la segona fase de millora de les palanques dels Banys Vells (35.000 euros). Aquests projectes se sumen a altres obres de reparació de danys del Glòria que ja compten amb una partida al pressupost d’enguany i estan en procés d’adjudicació; i l’Ajuntament compta rebre una subvenció de la Generalitat per a finançar part de les obres.\nMiquel Noguer - Alcalde de Banyoles · 01:03\nEntre altres projectes que es finançaran amb el romanent de tresoreria positiu de l’any passat, també hi ha una partida d’uns 190.000 euros destinada a millores pel que fa a la recollida de residus, relacionades amb el nou contracte del servei; així com actuacions relacionades amb la millora de l’estalvi energètic (60.000 euros), entre altres obres menors.


Música, ball i escena\nDepartament: Tècniques d’interpretació\nAny inici docència a l’Institut del Teatre: 2015\nTítol estudis d’Art dramàtic (Institut del Teatre, Barcelona)\n- Actor de cinema, televisió, ràdio i escena des de 1985 principalment a Espanya, Regne Unit (on va residir 12 anys) i França. Treballa regularment en anglès, castellà, francès i català.\nEntre els papers protagonistes que ha interpretat al teatre destaquen Valmont a “Quartett de Heiner Müller” (Barcelona), Othelo i Oberon del “Somni d’una Nit d’Estiu” a Oxford i Cambridge, Creon de l”Antígona”de Jean Anouilh a Londres, Paulino de “¡Ay Carmela!”, a Londres i de gira pel UK i per Irlanda, Wendice de” El Crim Perfecte” a Barcelona, etc\n- Productor d’espectacles en viu des de 1986, i a partir de 2003 també de projectes audiovisuals. Director de teatre des de 1987 principalment a Espanya i també a Noruega des de 1997 i a més, guionista de teatre i cinema des de 2001\n- Director de cinema des de 2007: “The Frost” (llargmetratge) 2 Premis Gaudí de l’Acadèmia del Cinema Català i altres premis internacionals per Europa i Estats Units; “Teresa and the Undead” (curtmetratge) i “BrickSkin” (curtmetratge) seleccionat pel Premi Gaudí al Millor Curtmetratge; premis a Noruega i Estats Units\n- En el camp de la docència: professor d’art dramàtic principalment a França (École Florent de París) i a Espanya (Col•legi de Teatre de Barcelona i ESCAC, entre d’altres). Actualment és professor a l’Institut del Teatre de Barcelona\nProjectes / col·laboracions:\n- Membre del Col•legi de Directors de Catalunya i de l’Acadèmia del Cinema Català\n- Membre de la Junta del Cercle de Cultura de Catalunya\n- Membre fundador d’Efímero Films Ltd a Londres i a Espanya\npdf (0,05 mb) Currículum Ferran Audí


El 'New York Times' recomana unes vacances de Nadal a Barcelona\nLa Fira de Santa Llúcia, els pessebres o els canalons són alguns dels reclams que el diari proposa per viure aquestes festes a la capital catalana\nAra Barcelona 18/12/2011 19:08\n260x366 L'encapçalament del reportatge de 'The New York Times' que recomana unes vacances de Nadal a Barcelona. L'encapçalament del reportatge de 'The New York Times' que recomana unes vacances de Nadal a Barcelona.\nLa secció de viatges del diari The New York Times recomana una opció diferent per passar aquestes festes: "Un Nadal català". L'article, publicat a la secció de viatges del prestigiós diari, explica l'experiència de viure el Nadal a Barcelona, on les vacances nadalenques "comencen el 24 de desembre i acaben el 6 de gener", tal com explica l'autora, que es meravella de l'ambient i les activitats que es poden fer a la ciutat durant aquests dies.\nSegons diu l'article "Barcelona és més Barcelona durant el Nadal". Tot i que els turistes segueixen allà, diu l'article, "d'alguna manera sembla que la ciutat torna a pertànyer als seus propietaris", cosa que significa que, per Nadal, "el balanç entre el caràcter artístic i el sentit comú que caracteritza tan profundament l'ànima dels catalans està perfectament exposat".\nL'autora parla de la tradició dels Reis Mags i com els nens i nenes esperen amb delit l'arribada del dia 6 de gener, quan les cases s'omplen de regals, a diferència de la tradició nord-americana, on tot gira al voltant del Pare Noel.\nEn l'article, recomana passejar pel Barri Gòtic i descobrir el mercat de Santa Llúcia i el de la Boqueria. També parla dels galets que decoren la ciutat i suggereix els canalons com a plat imprescindible per entendre el Nadal català. Una altra de les recomanacions són els pessebres, com el que hi ha a plaça Sant Jaume, que suposen tot un reclam turístic per als nord-americans, poc acostumats a aquestes escenes.\nL'autora descriu amb passió l'arribada dels treis Reis a la ciutat i la cavalcada, meravellada amb la rebuda popular que tenen els Mags.


Habitatges de Protecció Oficial en el sector del Pinetons de Ripollet, Premios de Arquitectura\nHabitatges de Protecció Oficial en el sector del Pinetons de Ripollet\nAutor de la foto:Author photo: Lourdes Jansana\nAutor de la foto:Author photo: Marcela Grassi\nEl Planejament fixava per la Mansana del projecte una tipologia de illa semitancada, que comportava per un grup Excés de Nuclis i mals orientacions pèls Habitatges i per l''altra formava una barrera entre els carrers de perimetrals. Per tal d'evitar aquests Inconvenients és va Treballar AMB edificis restaurats exempts en forma de molinet. El resultat va ser una illa volumètricament més suggerent i 1 Millor Qualitat pèls habitatges. Amb una superfície útil variable entre uns 56 i uns 90 m2, és van projectar Habitatges AMB cuines de doble accés, una tipologia diferent que és repeteix en Diferents Unitats, que allibera tota la zona de façana exterior a terrassa per a cuina i sala d ' estar. Les façanes, tinença 1 Tractament unitari a quant a materials i quant a la composición, con balcons correguts al Llarg de Totes les façanes plegades que conformen la volumetria.


Mateu Alemany repassa l'actualitat valencianista - À Punt\nMateu Alemany repassa l'actualitat valencianista\nEl director general del València CF ha atés a totes les preguntes sobre el passat, el present i el futur de l'equip.\nAlemany, en un moment de la roda de premsa\n13 de setembre 2018 - 00:00\nEl director general del València, Mateu Alemany, ha comparegut davant els mitjans de comunicació per tal d’abordar diversos temes de l’actualitat valencianista. El nivell de satisfacció per la plantilla d’enguany, la polèmica pel malentés sobre un possible cas de dopatge de Txérixev o la situació de les obres del nou Mestalla n’han sigut els més importants.\nAlemany ha parlat del primer equip del València CF. Sobretot ha remarcat la complaença que sent amb la configuració de l’actual plantilla: “No sols estic satisfet pels fitxatges, sinó que, a més, pense que l’equip no ha perdut jugadors fonamentals sobre els quals es va assentar la temporada anterior. Sent sincer, si fa quatre mesos em diuen que tindríem aquesta plantilla, jo hauria tingut molts dubtes”. A més, ha destacat la postura que el València Club de Futbol ha mantingut sobre les eixides de jugadors: “El club ha fet un esforç extraordinari a l’hora de no vendre més que a Cancelo com a gran venda de l’estiu”.\nPreguntat pels objectius, el director general del València CF ha respost en primera instància: “Tractem d’anar, no ja partit a partit, sinó dia a dia, no vaig més enllà”. No obstant això, instants després ha reconegut: “Necessitem tindre èxit en la lliga i el València CF ha fet un equip per tractar d’estar lluitant per la quarta plaça en la Lliga, mínim”.\nD’altra banda, Mateu Alemany també ha parat atenció a les obres de l’estadi del nou Mestalla, que podrien reprendre’s prompte: “Esperem que durant els pròxims mesos hi haja moviments, perquè és el moment, ja que el mercat immobiliari es troba en un moment òptim a València”. Així deixava entreveure que es preveu una venda de l’actual Mestalla a curt termini.\nPer últim, el cas Txérixev també ha sigut analitzat per Alemany, que ha tret una conclusió clara sobre el tema: “Denís ha passat controls amb la seua selecció i amb el Vila-real. Crec que tot es tracta d’un error de transcripció de la premsa anglesa, perquè el pare del jugador va parlar de ‘factors de creixement’ però els periodistes van interpretar ‘hormones de creixement’, que és prou diferent”.


L'actriu Ana Milán envia un avís després de la mort de Verónica Forqué\nAna Milán deixa una profunda reflexió després de la mort de Verónica Forqué | La Noticia Digital\nAna Milán publica una profunda reflexió hores després de morir Verónica Forqué\nper Miguel Cuartas 15/12/2021 10:41h\nVerónica Forqué ha deixat orfe el món de la interpretació espanyola després de morir aquest dilluns 13 de desembre al seu domicili de Madrid. L'actriu, de 66 anys, que arrossegava una depressió des de fa molt de temps, va decidir posar fi a la seva vida quan ningú no ho esperava.\nAra, el cas és que molts han demanat que es comenci a prendre més seriosament un greu problema existent a la societat: la salut mental.\nSí, perquè cada dia se suïciden deu persones al nostre país, una xifra alarmant que ha de prendre consciència a les autoritats polítiques i posar-hi fre com més aviat millor. De fet, així ho ha deixat clar en les últimes hores una famosa actriu del panorama nacional a les seves xarxes socials.\nVerónica Forqué ha mort al seu pis de Madrid | GTRES\nEl final luctuós de Verónica Forqué ha sumit el món de l'art i gran part de la societat en un estat de tristesa profund. No surten les paraules per explicar el sentiment de dolor que ens deixa la pèrdua del somriure més genuí de tot el cinema espanyol.\nL'aplaudida reflexió d'Ana Milán després de morir Verónica Forqué\nD'altra banda, l'actriu Ana Milán ha volgut fer una profunda reflexió a través de les seves xarxes socials. I és que la coneguda actriu espanyola ha posat un comentari a Twitter sobre la importància de la salut mental i, a més a més, sobre la necessitat de ser més respectuosos amb les persones en general.\nAna Milán ha posat sobre la taula la salut mental després de la mort de Verónica Forqué | GTRES\nUn respecte que molts no van donar a Verónica Forqué en aquests últims temps, sobretot des que va participar a 'Masterchef Celebrity'. Una persona vulnerable en aquesta època que no va veure cap altra sortida que, segons fonts policials, treure's del mig.\nUn tuit, que a ahir ja sumava prop de 50.000 m'agrades i 18.000 'retuits'. A més, els experts en la matèria recalquen que les morts per suïcidi no tenen cap motiu, ja que solen ser el resultat de diversos factors psicològics, biològics i socials que tenen tractament.\nLes xarxes socials fan viral el tuit d'Ana Milán\n«Shock» ha estat una de les paraules més reproduïdes a les xarxes després de la impactant mort de Verónica Forqué. Sens dubte, aquesta terrible notícia ha posat de manifest que a Espanya hi ha un problema amb el tema de la salut mental i Ana Milán ha estat molt clara amb això.\nLes reaccions al tuit d'Ana Milán han estat nombroses i gairebé totes han lloat la reflexió de l'artista, en uns dies molt dur per al cinema espanyol.\nEl dolor d'altres artistes després de la mort de Verónica Forqué\nL'actor Antonio Banderas, amb qui va treballar a 'Bajarse al moro', ha estat un dels primers a fer referència a la difunta actriu definint-la com a «una dona dolça i espiritual».\n«Adeu, Verónica. Sempre et recordaré així, meravellosa, dolça i en estat de gràcia, que sempre va ser el teu estat natural», ha publicat l'actriu Rossy de Palma amb una fotografia del rodatge de 'Kika'.\nAlhora, Juan Echanove ha escrit que Verónica ara està més a prop del seu germà Álvaro, mort fa set anys. «Espera'm al cel, cor, gràcies per tant que em vas donar. Fes-li una enorme abraçada a Alvarito, segur que allà on vagis et rebran com a la Deessa que ets», publicava Echanove.\nAnar a portada Última hora Televisió Última hora Malaltia Última hora Twitter Última hora Defunció\nManuel, el marit de Verónica Forqué: «Un desgraciat que fa desgraciat tothom»


TORRE DE SANT JOAN - Turisme Amposta\nENDINSAT EN EL PASSAT\nAquesta és la construcció d’una antiga torre de defensa situada a la població de Poblenou del Delta (Amposta), la qual es troba ubicada a la costa meridional del Delta de l’Ebre, vora l’Encanyissada. La Torre de Sant Joan fou bastida l’any 1576 per manament reial de Felip II amb la finalitat de vigilar i reforçar la defensa dels atacs de la pirateria sarraïna al port dels Alfacs.\nDegut als moviments del Delta de l’Ebre, actualment la torre es troba a uns 50 metres dins del mar entorn a una zona d’escassa profunditat dins de la badia dels Alfacs, en el Parc Natural del Delta de l’Ebre. Per consegüent, l’estat de conservació de la torre és prou deficient i les runes de la seva estructura mesuren uns 6 m d’alçada. No obstant, en el seu conjunt constitueix un paratge històric envoltat d’arrossars del Delta de l’Ebre.\nActualment, només s’hi pot accedir en certes ocasions per un terraplè de pedres soltes anegat des de Poblenou del Delta. És un dels punts més fotografiats del Delta de l’Ebre degut a les colònies de flamencs que hi viuen durant tot l’any i les espectaculars postes de sol que és viuen durant tot l’any.\nOn: Amposta, Tarragona, Espanya


La classe de P-5 de l'Escola Pau Vila: 2010\nAquest primer trimestre hem estat treballant l'audició de "La Flauta Màgica" de Mozart i com a cloenda hem vist els titelles de l'obra. En el següent enllaç podeu veure un resum de l'obra que hem treballat i vist.\nEtiquetes de comentaris: Plàtans i Cireres: Curs 2010-2011\na 13:41 1 comentari:\nAixí han quedat les nostres portes\nCom ja sabeu cada any escollim el nom de la nostra classe, aquest curs com que fem el projecte d'hàbits saludables hem escollit els plàtans i les cireres, així que ja hem decorat les nostres portes. Passeu, passeu...\na 5:11 1 comentari:\nAnem a les piràmides,\nal mig de la calor.\nEntrem dins de la tomba,\nd'un antic faraó.\nPle de fosca tenebrosa!\nTrobarem pels passadissos\nuna mòmia ben pollosa,\nfeta pols i horrorosa!\nAra vénen els turistes...\nFoto aquí foto allà!\nAmb rialles cridaneres\ni no paren de xerrar!\nQuina colla sorollosa!\nNo podré ni descansar!\nEstic fart de tanta gresca!\nEls hauré d'escarmentar!\nAquest curs la classe dels plàtans i de les cireres us donem la benvinguda. Estem contents de tornar a l'escola i retrobar-nos amb els nostres companys i companyes. Per cert, aquest any ens ha fet molta il·lusió que ha tornat a la classe dels plàtans la Rania i a la classe de les cireres el Martín, i ha començat una nena molt maca que és la Maria.\nAmb aquest nou bloc us exposarem algunes activitats que farem al llarg del curs i, qui sap, potser algun nen o nena vol escriure alguna cosa perquè ja saben molt d'informàtica...


El súper-calellenc: d’agost 2009\nCastellers de Calella\nBenvolguts vilatans, estic que no sé el que em passa. Us vinc a donar una bona nova que us deixarà a tots palplantats i fins i tot garratibats. I és que dissabte, dia de la Mare de Déu d'agost, es fundà a la bonica població costanera de Calella, la primera colla castellera aquàtica de Catalunya. Què dic de Catalunya, del món sencer.\nLa colla, després d'un gran debat, es dirà Els pops de Calella, i farà la seva presentació davant del seu públic la diada de Santa Tecla, dia de la nostra festa major.\nDe moment la colla és modesta en els seus objectius i per aquest any aspira a fer castells de dos o tres pisos, i és que ara mateix ens falten castellers de la pinya, el folre, les manilles i algun anxaneta valent que vulgui pujar més amunt. Ah i també ens falten grallers, doncs desde el folre anem taral.lejant la melodia castellera, i cantar i aguantar és molt cansat.\nTot i que el públic assistent es pensava que, com que només aixecàvem un pis, erem una colla sardanista, tenim molta il·lusió, i sabem que els èxits no tardaran a arribar, i aviat podrem fer el 8 de 2, el 15 de 2, i fins i tot el 6-49.\nPublicat per salsa romesco a 0:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cultura, estiu, tradicions\nEls tres porquets, versio 3.0\nVet aquí, nens i nenes, una vegada hi havia una família de porquets molt feliços. Quan els tres germans es van fer grans i ja passaven dels trenta i algun estava a punt dels quaranta, la mare els va dir: porquets meus ara que ja sou grans, molt grans, haurieu de fer la vostra vida i fotre el camp de casa, que ja estic farta de rentar, cuinar, fer llits i aguantar-vos, colla de paràsits. Feu el favor de començar a treballar i busqueu una casa on viure, doncs el pare i jo ens hem venut la casa de tota la vida i marxem a viure a un país musulmà on no correm perill de convertir-nos en llonganissa.\nEls tres porquets van marxar cap cots de casa i es posaren a buscar i buscar per trobar un lloc on viure. El porquet gran va pensar, buscaré una pensió econòmica i així tindré un sostre on refugiar-me els dies freds. El mitjà va dir que ell passava de tot el tema capitalista, i va anar a okupar una casa deshabitada amb uns amics. El més petit i emprenedor, va animar-se a demanar una hipoteca per comprar-se un pis i com que el país rutllava, la va vendre per comprar-se una torre i un BMW, i més endavant es va fer promotor i va construïr molts pisets perquè les porquets com ell, puguéssin anar a viure comodament.\nEls porquets eren molt feliços amb les seves vides, però vinguéren temps difícils, i el porquet gran per poder pagar el lloguer, va trobar una feina de transportador i venedor d'uns paquets petits, i tan bé els portava que els seus clients li deien camell. Però un dia els llops d'esquadra el van detenir perquè es veu que aquells paquets no es podien vendre, i es van enfadar molt i se´l van emportar.\nUns dies més tard els llops d'esquadra van anar a veure el porquet okupa per dir-li que marxés d'aquella casa, i ell que tant se l'estimava va lluitar llençant, cadires, totxos, còctels molotov i altres objectes contra els llops d'esquadra i es veu que això no està bé doncs el van trincar i el van acusar d'unes coses molt gruixudes.\nI arribà la maleïda crisi, i el porquet petit no venia ni un pis, i aquells banquers que dies abans el convidaven i li donàven abraçades, van reclamar-li tots aquells euros que li havien deixat. Al no poder pagar vingué un llop d'esquadra i el portà amb els seus germans.\nI vet aquí, nens i nenes que els tres porquets es trobaren a una cel·la de la presó de Quatre Camins, complint condemna, i visqueren molt feliços menjant xoriços.\nPublicat per salsa romesco a 18:36 Cap comentari:


El macastrero José Vicente Romero, quart en el Oceanman World Championship de Dubai – tucomarca.com\nHomeSeccióEsportsEl macastrero José Vicente Romero, quart en el Oceanman World Championship de Dubai\nEl deportista macastrero José Vicente Romero.\nEl macastrero José Vicente Romero Gómez ha viatjat a disputar diverses carreres a Dubai on ha obtingut excel·lents resultats.\nA la Oceanman World Championship ha quedat quart de la seva categoria a només 16 segons del tercer. Aquesta World Championship és la final de tots els que prèviament s’havien classificat.\nEren 800 participants entre les tres diferents categories de 10’5, 5 i 1’5 quilòmetres i 45 diferents països representants.\nHo ha aconseguit fer en un temps de 2 hores 40 minuts 56 segons, pel que acaba aquí la seva participació a Dubai després de competir i lluitar fins al final. Informa, Raúl Miralles Lacalle @raulmks\nLa Guàrdia Civil deté a Bunyol a una persona reclamada per les autoritats lituanes i alemanyes per delictes de drogues, falsificació i estafa\nLa UD Iàtova s’imposa al Paterna (2-3); mentre el Macastre cau per un gol a 5 davant el Riba-roja a casa\n16 Desembre, 2018 administrador Camp de Túria, Canal Futbol, Esports, Finestra, Iàtova, La Foia de Bunyol-Xiva, Macastre, Riba-roja, Secció 0\nPost també disponible en: Castellano Primera part força igualada entre la UD Iàtova i el Paterna, dos equips que generaven però que cap prou com per portar-se el gat a l’aigua. No obstant això, el […]\nEl Xest s’enfronta al Paterna; el CD Turís l’Manises i el Iàtova al Zafranar\n30 Març, 2019 administrador Canal Futbol, Esports, Finestra, Iàtova, La Foia de Bunyol-Xiva, La Ribera Alta, Secció, Turís, Xest 0\nPost també disponible en: CastellanoDesprés d’una derrota dolorosa el CD Xest de Monterde en el derbi, els chestanos han d’intentar continuar sensacions positives però també tornar al camí dels 3 punts. Els de Paterna són […]\n273.331 brossa blocat per l'Akismet


COL.LECTIU HIDROQUINONA: de febrer 2013\nAMANTS DE LA FOTOGRAFIA\n11 de febrer de 2013\nEn aquesta ocasió el col·lectiu Hidroquinona ens hem posat a treballar en un tipus de fotografia que mai havíem experimentat: Zen.\nEl Zen és una doctrina budista en què les escriptures i preceptes són mínims essent aquesta gairebé l'única norma que ens hem posat en aquest treball, el mínim. Amb el mínim d'elements possible hem intentat explicar bellesa, un missatge, atracció, pau, equilibri.\nDe passada volem reivindicar la bellesa de les coses petites i senzilles donant-les-hi vida explicades mitjançant la fotografia. Una pedra, un fanal, gotes d'aigua, una textura, una ombra, coses que ens passen molt sovint per alt perquè hem perdut la capacitat de sorpresa d'una criatura. Només cal fixar-s'hi una mica i dedicar-hi una estoneta, sempre es descobreix alguna cosa que fins aquell moment no havíem sabut veure. Això si, fotogràficament no ha sigut fàcil\nAquest treball l'hem fet tal com sempre hem actuat en el nostre col·lectiu, de manera lliure i tal com veu aquest Zen cada un i una de nosaltres.\nEns en hem sortit? Vosaltres ens ho direu.\nEsperem que aquestes fotografies us siguin agradables i les gaudiu.\nPublicat per Col.lectiu Hidroquinona a 18:32 Cap comentari:\nhidroquinona. col.lectiu de fotografia. Grup d'apassionats per la fotografia que es va formar cap a l'any 1996.\nLa idea va sorgir d'alguns dels alumnes de cursos de fotografia que es desenvolupaven al centre cívic de St. Narcís (Girona). Al no conformar-se d'acabar la seva formació, va néixer les ganes de trobar-se i ser autodidactes.\nEl primer dimarts de cada mes es reuneixen sens falta des d'aleshores.El col.lectiu ha crescut en nombre de membres, en experiències, en sortides, en exposicions col.lectives i individuals.\nCompartir i mostrar la nostra passió a través de l'art de la fotografia és la nostra raó de ser.Entre nosaltres, cadascú mostra la seva experiència i la seva manera de veure el món a través de la càmara fotogràfica.\nhidroquinona. química. p-hidroxi-benzè (HO-C6H4-OH). Agent revelador fotogràfic conegut ja des de 1880. Substància bàsica per al desenvolupament dels processos fotogràfics en blanc i negre.\nCentre Cívic St. Narcis\nplaça de l'Assumpció, 27\ntelf. 972 237 063\nEns trobem cada dimarts primer de mes a partir de les 20h.\nMail de contacte amb el col.lectiu:\nLa Llum de Janus (Color)\nLa llum de Janus B&W\nAmics de la fotografia de Torroella de Montgrí\nJordi Miquel Riera


LA CARTA DE LA TERRA – lasolidaritatunbonremei.com\n23/03/2018 24/04/2021 Enric Segarra Bosch\nLa Carta de la Terra és una declaració internacional de principis i propostes de caràcter progressista. Afirma que la protecció mediambiental, els drets humans, el desenvolupament igualitari i la pau són interdependents i indivisibles.\nEl 1997 es va formar una comissió pel projecte anomenat “La Carta de la Terra” promogut al voltant de les Nacions Unides.\nMoltes persones i organitzacions de diferents cultures i sectors van participar en la seva redacció.\nLa declaració conté un plantejament global dels reptes del planeta, així com propostes de canvis i d’objectius compartits que poden ajudar a resoldre’ls.\nLa Carta de la Terra no pretén ser l’única resposta possible als problemes actuals de la humanitat, i tampoc ser exhaustiva. No obstant això, en tenir un contingut consistent, treballat, fruit d’un diàleg internacional molt ampli, gaudeix d’acceptació generalitzada.\nAlhora s’ha anat desenvolupant un moviment internacional que treballa per posar en pràctica els seus principis. Aquesta xarxa civil global és coneguda com la “Iniciativa de la Carta de la Terra”.\nA continuació enllaç a la Carta de la Terra en pdf.\nEnric Segarra Bosch - La solidaritat un bon remei - Drets universals - Tema 08.05.


La Gran Deesa: Ets picantona a través del mòbil?\nEts picantona a través del mòbil?\nAmb els missatges picants per mòbil, o Sexting en anglès, que s'envien mitjançant els serveis de missatgeria instantània com el Whatsapp, estàs a només un botó. Aquesta nova forma de comunicació ha revolucionat les relacions personals i permet sorprendre a la teva parella amb un missatge insinuant que faci pujar una mica la temperatura. Fantasejar amb la teva parella mitjançant el mòbil mentre s'està a la feina, pel carrer o fent la compra fa que el dia a dia tingui una mica més de gràcia.\nEl Sexting té molts avantatges. Moltes vegades aquestes converses picants van pujant de to fins a ser sexualment evidents, i se solen acompanyar aquestes xerrades calents amb fotos més o menys explícites de una mateixa. Una imatge sexy dels teus pits, per exemple, dedicada exclusivament a la teva parella per a aquest moment. Una altra de les calcetes que portes posades, o fins i ot del començament del pubis.... Qualsevol cosa que serveixi per insinuar resulta extraordinàriament provocadora.\nTambé s'utilitzen imatges comercials que estan a la xarxa o bé miniclips de video sexuals. Part de la gràcia del sexting és saber triar el moment per enviar aquest missatge tan evocador que l'altra persona no espera, i començar el joc.\nEl sexting és idoni per a qualsevol tipus de parella, ja que manté un fil sexual durant el dia a dia. Aquest ús de la missatgeria instantània és especialment utilitzat per parelles que, pel motiu que sigui, estan separades físicament durant un temps. El sexting manté viva aquesta flama de la passió i fa que no es perdi el contacte sexual amb l'altra persona, així que, si no ho has fet ja, apunta't a aquesta nova forma de comunicació instantània que farà que no baixi la temperatura a tot el dia.\nEtiquetes de comentaris: Erotisme, Excitació, Jocs, Sexting\nEls somnis lèsbics en dones heterosexuals\nPosicions excitants per masturbar-te\nUtilitza un vibrador amb el teu home\nPosició del 42 - orgasmes increïbles gaudint del s...\nCom masturbar al teu home\nAconsegueix un sexe excitant\nLes nostres fantasies\nProu de fingir orgasmes\nSigues més múrria en el sexe\nPer a fer-li sexe oral al teu home\nCombatre la pèrdua del desig sexual


El sector empresarial d'Amposta dóna suport a la Capital de la Cultura Catalana 2006\nS'ha celebrat al saló de plens de l'ajuntament d'Amposta el primer acte de signatura de convenis de col.laboració del sector empresarial de la ciutat per donar suport econòmic a la Capital de la Cultura Catalana 2006. L'acte ha reunit a 31 empreses, que han decidit participar activament en la capitalitat cultural catalana d'enguany.\nDesprés de signar el conveni, totes les empreses han rebut de mans de l'alcalde d'Amposta, Joan Maria Roig, la peça commemorativa de la Capital de la Cultura Catalana 2006, que és una reproducció del Pont Penjant d'Amposta, així com altre material de la capitalitat.\nAmposta és durant tot l'any 2006 Capital de la Cultura Catalana. Amb el lema Amposta pont de la cultura catalana vol posar en valor la cultura com a element de referència i identitat de la nostra societat, com a vehicle de cohesió social i impulsora de la dinamització ciutadana, i també com a element de dinamització econòmica i de benestar.\nÉs previst que la primera quinzena de març hi hagi un segon acte de signatura de convenis amb altres empreses que també estan interessades en donar suport a la Capital de la Cultura Catalana Amposta 2006.


public space: Veu: Judith Butler\nVeu: Judith Butler\nJudith Butler és una de les veus destacades que han passat pel CCCB i ens ha deixat la seva valuosa reflexió sobre l’espai públic.\n[Durada: 00:04:15 | Llengua: Anglès]\nEspais compartits va enregistrar aquesta conversa amb Judith Butler el 5 de novembre de 2015, quan va visitar el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) en motiu de la seva conferència «Cossos que encara importen», el 5 de novembre, dins del marc de l’exposició «+Humans», per tal de reflexionar sobre el futur immediat que espera a la nostra espècie.\nEn la pregunta sobre quin creu que és la situació de l’espai públic, Butler alerta de la privatització, reflexionant que «la idea d’un espai on qualsevol pugui reunir-se formal o informalment cada cop és més difícil». Per a exemplificar-ho, parla de «Occupy Gezi». Segons Butler, quan aquest espai icònic dels moviments i representacions polítics va ser venut a la indústria privada, els turcs ho visqueren com una gran ofensa i «van adonar-se que la democràcia es trobava d’alguna manera en perill si no tenien un espai públic on reunir-se». Acaba afirmant contundentment que «Com més espais es privatitzen, menys llibertat de reunió hi ha. I dubto que puguem tenir democràcia sense llibertat de reunió»\nPel que fa el seu espai preferit, Butler parla de la piscina pública que visita sovint. Es tracta d’un equipament accessible per a tothom – física i econòmicament – i en valora el seu valor democratitzador i igualitari: Hi ha gent que la fa servir per a dutxar-se, d’altra per nedar i en general és un lloc divers on diferents col·lectius poden trobar-se i estar en contacte. Butler lamenta que per raons d’austeritat n’hagin tancat unes quantes i afirma que allà se sent part d’un col·lectiu de forma anònima: «Som d’edats, mides i colors diferents [...] no sé els noms d’aquestes persones [...] però intentem viure les nostres vides corpòries com podem. I això em fa apreciar l’esfera pública diàriament»


Exposició "Palau Ferré. Compromís social"\nFi: 16/01/2022 Detall\nLa dels setanta i la dels vuitanta van ser dues dècades transcendents plenes de canvis socials, econòmics i polítics que van dotar a escriptors, músics i fotògrafs d’una rellevància social culminant. En aquell context, també els artistes tindrien un paper destacat més enllà de l’àmbit cultural.\nTots els canvis que anirien produint-se al llarg del tardofranquisme, la transició i els primers anys de la nova etapa autonòmica, podem seguir-los a través de les importants capçaleres de premsa de l’època. Així, avui, l’hemeroteca ens ofereix una visió cabdal per entendre els compassos d’aquells anys.\nAquest compromís dels artistes amb la societat i el seguiment que els diaris feien dels esdeveniments artístics, podem trobar-los sintetitzats en la figura del pintor, escultor i ceramista Maties Palau Ferré (Montblanc, 1921-2000), de qui enguany es commemora el centenari del seu naixement.\nL’artista, després d’haver-se format a la Barcelona dels anys quaranta i d’haver donat a conèixer les seves pintures cubistes en exposicions a la Sala Gaspar i als prestigiosos Salons d’Octubre, el 1957 va fer el pas a París, on va connectar amb els corrents internacionals de l’art. Contraposada a la grisa Espanya franquista, la capital francesa era un espai de llibertat per la intel·lectualitat catalana i els seus artistes.\nAl tornar de París, als primers anys seixanta, les referències a Palau Ferré seran habituals a la premsa del moment, d’El Noticiero Universal a la revista Destino, passant per la Hoja del Lunes i, d’una manera especialment prominent, per El Correo Catalán, rotatiu que tindria en Palau Ferré, el seu pintor de referència: l’artista il·lustraria portades especials del diari, i els periodistes feien un seguiment periòdic dels quadres que ideava Palau Ferré.\nA diferència d’altres pintors de la seva generació, Maties Palau Ferré no es pot considerar un artista polític, però sí compromès amb la societat i el seu esdevenir: “L’artista ha de fer pensar, però jo crec que només ha d’indicar la idea deixant a cada espectador un ampli camp de possibilitats per completar l’obra amb la seva pròpia experiència”, deia Palau Ferré.\nEl 1971, en una entrevista al Diario de Barcelona, amb el flamant periodista mallorquí Josep Melià, Palau Ferré detallava que “tinc, naturalment, les meves idees. Segueixo tot el que passa en el món amb una immensa curiositat. Però sols m’interessen les revolucions socials perquè elles ajuden de veritat els pobles a ser més feliços”.\nMés informació sobre l'exposició al web del Museu d'Història de Catalunya.\nInici: 14/10/2021 Fi: 16/01/2022\nInformació sobre tarifes al web del Museu d'Història de Catalunya.\nEl Museu d'Història de Catalunya a l'Agenda Cultural\nExposició "FòssiL'Hs. L'Hospitalet fa milions d'anys"\nInici: 07/10/2021 Fi: 30/03/2022


Els sindicats celebren l'aprovació dels indults com una "oportunitat" per tornar a la negociació política La República\nACN Barcelona .-Els sindicats han celebrat aquest dimarts l’aprovació dels indults per part del govern espanyol. La UGT ha qualificat la mesura de gràcia com una “oportunitat” per establir ponts […]\nACN Barcelona .-Els sindicats han celebrat aquest dimarts l’aprovació dels indults per part del govern espanyol. La UGT ha qualificat la mesura de gràcia com una “oportunitat” per establir ponts i fomentar el diàleg amb l’objectiu de trobar l’encaix que permeti “desencallar el conflicte” entre els governs català i espanyol. En un sentit similar s’ha expressat CCOO, que veu els indults com una mesura “necessària, encara que no suficient” per desbloquejar la situació i reprendre la negociació política entre les administracions. El sindicat ha demanat als actors polítics un “esforç” per aprofundir en el diàleg i abordar “urgentment” la reconstrucció per superar els efectes provocats per la pandèmia.\n“Entenem que els indults són una manera legal i democràticament legítima que contribuirà a la distensió política i a l’estabilitat necessària per construir consensos amplis que permetin al reconstrucció nacional i social del nostre país”, ha sostingut CCOO. El sindicat ha assegurat que continuarà treballant per la “cohesió, convivència i prosperitat” de Catalunya i ha fet una crida a abordar el “conflicte polític” de la relació entre Catalunya i Espanya, fer front als reptes com la digitalització o la lluita contra el canvi climàtic, combatre la “xacra” de la desigualtat i assolir la igualtat entre homes i dones. CCOO de Catalunya també ha donat suport a la decisió de l’Assemblea parlamentària del Consell d’Europa, que ha reclamat els indults i la reforma del delicte de rebel·lió i sedició. “Els indults no són cap final, sinó que han de ser l’inici d’una aposta decidida per a les solucions polítiques, individuals i col·lectives, posant fi a la judicialització i tornant a la política com a eina de resolució de conflictes”, ha assegurat la UGT a través d’un comunicat. A mitjans de juliol de l’any passat, el sindicat va demanar l’indult per a l’exconsellera de Treball, Afers Socials i Famílies Dolors Bassa. Bassa és militant d’UGT i va ser secretària general de Girona entre 2008 i 2015, abans d’entrar a la conselleria. El sindicat encapçalat per Camil Ros ha assegurat que la condemna per sedició i malversació de fons públics als polítics independentistes no va “contribuir” a resoldre el conflicte, sinó que el va “empitjorar” i va “retardar” la solució política. Per aquest motiu, va fixar com una “prioritat” que els condemnats poguessin sortir de la presó “com més aviat millor”, tant per una qüestió de “drets” com per la possibilitat de trobar una solució política a Catalunya. “Esperem que amb la concessió dels indults s’obri un nou moment polític. Des de la UGT de Catalunya volem participar de forma decidida perquè el bloqueig i la judicialització i les posicions maximalitstes formin part del passat. Iniciem un nou moment polític en què el que marqui l’agenda política siguin les solucions, el diàleg com a eina i, al mateix temps, els grans acords per sortir de la crisi econòmica i social que estem patint”, conclou el comunicat.


Carles Llinàs, guardonat amb el Premi Joan Maragall - Arquebisbat de Barcelona\nEl doctor en filosofia i professor de la Facultat de Filosofia de Catalunya (URL) Carles Llinàs ha estat guardonat amb el XXIII Premi Joan Maragall, que atorga la Fundació Joan Maragall (FJM) a una obra d’assaig o d’investigació sobre cristianisme i cultura. El títol de l’obra guanyadora és Escatologia, modernitat, escepticisme. El pensament d’Odo Marquard, […]\nEl doctor en filosofia i professor de la Facultat de Filosofia de Catalunya (URL) Carles Llinàs ha estat guardonat amb el XXIII Premi Joan Maragall, que atorga la Fundació Joan Maragall (FJM) a una obra d’assaig o d’investigació sobre cristianisme i cultura. El títol de l’obra guanyadora és Escatologia, modernitat, escepticisme. El pensament d’Odo Marquard, en la que es presenta aquest autor, sobretot la dimensió teologicopolítica de la seva obra. La dotació del Premi Joan Maragall és de 6.000 €. El veredicte del jurat es farà públic aquest vespre en el decurs de la 62a. edició de la Nit de Santa Llúcia, la tradicional Festa de les Lletres Catalanes, organitzada per Òmnium Cultural, que enguany se celebra al Teatre Tarragona, de la capital del Tarragonès. L’espectacle d’enguany, presentat per l’actriu i poetessa Estel Solè i amb guió del dramaturg d’Albert Mestres, estarà basat en l’imaginari col·lectiu català.\n“El llibre se centra en els tres grans “harmònics” del títol i es divideix en tres parts: una d’introductòria sobre la vida i l’obra de Marquard, que es tanca amb la consideració de la definició marquardiana de la modernitat com l’època de les neutralitzacions de tot sentit emfàtic; una segona sobre l’escatologia judeocristiana i la moderna filosofia de la història com els llocs o els motius bàsics d’aquelles presumptes neutralitzacions de tot èmfasi; i una tercera sobre els “principis” ontològics (escepticisme), teològics (politeistes) i polítics (elogi de la civilitat burgesa) que regeixen la peculiar reconstrucció històrica marquardiana de la modernitat”, explica el seu autor Carles Llinàs.\nEl jurat del XXIII Premi Joan Maragall ha estat presidit per Pere Lluís Font i format per Narcís Comadira, David Jou, Ramon Pla i Arxé, i Carles Torner. L’obra serà publicada a la col·lecció Cristianisme i cultura (Ed. Cruïlla).


Vols barats de Santander a Tucson a Iberia\nVols barats EUA Tucson Santander-Tucson\nVols barats de Santander a Tucson (TUS) de Santander a Tucson Santander-Tucson, EUA\nVols barats Santander-Phoenix\nConsulta l’oferta de vols de Santander a Tucson i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Santander a Tucson.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Santander a Tucson fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Opinió Archives - Pàgina 97 de 109 - Èxit21\nPublicat a 21 de May de 2013 per Joana\nTenim dret a ser lliures. Tenim dret a decidir per nosaltres mateixos. Tenim dret a casar-nos. Tenim dret a no explicar res. Tenim dret a saber escoltar. Tenim dreta a sortir sols. Tenim dret a estimar-nos… Continuar llegint\nAdéu a Alfredo Landa. Se’n va l’home, comença la llegenda\nPublicat a 14 de May de 2013 per Francisco Marín\nEl nostre cinema nacional ha tornat a rebre un cop dur amb l’adéu d’un dels actors més estimats i veterans com ha estat Alfredo Landa, nascut a Pamplona l’any 1933. En el nostre record quedaran algunes de les… Continuar llegint\nCategoria: Opinió Tags: Alfredo Landa, El bosque animado, El verdugo, Los santos inocentes\nEquip petit però amb molt de coratge\nPublicat a 14 de May de 2013 per Martin Flores\nmi equipo Arribats a aquesta alçada de la competició, el meu equip ha arribat a les semifinals de la Copa Champions. És el primer any que la juguem i la nostra primera oportunitat per a fer història amb… Continuar llegint\nHola, sóc el Juanmi i m’agradaria parlar-vos de la Fundació Catalana Síndrome de Down. Com alguns sabeu, sóc un noi amb la síndrome de Down i vaig començar a anar a la Fundació tenint només dos mesos. A… Continuar llegint\nEl meu somni havia estat independitzar-me i anar-me’n a viure sol. Precisament per tenir el meu propi espai, tenir les meves coses i la meva intimitat. També per començar una nova vida, en la qual hagi de fer… Continuar llegint