Šumava - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Cestování na kole > Šumava\nmůžete mi někdo poradit jaká pěkná místa nemám vynechat..? Budu tam cca týden ( od příštího týdne ), ještě nikdy jsem tam nebyl.\nŽe tam bude jezdit častěji hlídka ochranářů s Patrolem, jestli tam…\nKrucek spatnym smerem! Stejne jako cyklistum zakazuji vodakum. Dokud…\nA oni nějak souvisejí zákazy na Šumavě s šetrností k přírodě? Že jsem si…\nNejvětší nešetrností k přírodě je vyhánět z ní lidi, kteří by jí nikdy…\nA hlavne - kdyby se odstranilo vsechno skodlivejsi nez cyklistika a…\nKoukni do rubriky "fotovýlety" zrovna se tam vyskytuje mira.I a dává tam jeho galerie ze Šumavy, určitě si tam něco vybereš.\nmoc hezký a inspirativní věci tam jsou. Šumavu vůbec enznám, ale ty fotky fakt suepr. nějaký osobní tip, kam se vypravit by se náhosou nenašel? Díky :)\nCopak? Ze Švýcarska sešlo? 8-)\nŠumava je dost veliká. V které části se budeš pohybovat? Nebo jí chceš projet od jednoho konce na druhý?\nChtěl bych toho projet co nejvíc... Začnu u Lipna, kde přespím asi 2 noci u kamaráda a pak ještě nevím, jak dál...\nTreba si neco vyberes:\nŠumava se dá projet lehce z jednoho konce do druhýho. už jsm to jel a až na počasí - skoro pořád pršelo to bylo parádní.http://www.ceskehory.cz/sumava/cyklotrasy.html Krásný výhledy a neporušená příroda.\nbýt tebou takk bych taky radši zavítal do Švýcarska http://www.casamundo.cz/%C5%A0v%C3%BDcarsko/ jasně, je tam docela draho,ale i tak se to vyplatí trochu našetřit. Příroda ve Švýcarsku je podle mého názoru totálně nezaměnitelná.\non má kamaráda na lipně-né ve švýcarsku :-) příroda je nezaměnitelná všude-na každém místě je jedinečná ;-)\nJak píše Holfi, denně sem teď dávám aktuální výlety.\nByl jsem tu i loni, na rajčeti se to dá dohledat trochu v hloubi galerií.\nSice je to od Lipna kapku daleko, ale doporucuji si vyslapnout na Polednik...\n... a na další šumavské rozhledny: Javorník kousek od Kašperských hor a nad Sušicí Svatobor a Na sedle.\nMařský vrch příliš nedoporučuju:)\nTen už je trochu bokem. 8-)\nNo, tak Polednik je trochu z ruky. byl jsi už tam? http://cs.wikipedia.org/wiki/Poledn%C3%ADk_%28... já jsem tam byl ale je to už fakt dávno, třeba se to od dé doby změnilo, ale mně se tam nelíbilo. Kemp a penzion ještě ušly http://www.casamundo.cz/%C4%8Cesko/ ale třeba cyklostezky nic moc a hlavně, měl jsem špatnou mapu, ale nezdálo se mi moc dobře propracované http://www.boubinsky-prales.cz/cyklotrasy.php na to jak se to propaguje, čekal jsem něco víc...\nJako rodilý Šumavák od Vimperka mám jedinou odpověď: Na Šumavě je hezky všude. Ale vážně, na jak dlouho to plánuješ? Doporučuji po cestě od Lipna Stožec, Kvildu, Bučinu, pramen Vltavy, Poledník, Kašperské Hory, Prášily + okolní jezera Prášilské a Laka... je tam toho spousta k vidění, stačí naplánovat trasu a určitě se nespleteš. A to nemluvím o Šumavě z německé strany - Bavorském lese.\nTaké není od věci projet si vojenský prostor v okolí Boletic. V SO a NE je volně přístupný (pokud tam zrovna není nějaké vojenské cvičení s účastí cizokrajných vojsk).\nNetuší někdo, jak je to s červenou a kolem? Chtěl bych to dát (jestli do té doby nepadne sníh) z Rudy až někam k tomu kačáku Lipno. Nejdříve jsem přemýšlel že to polezu pěšky, ale na to asi nebude bohužel dost času. Takže přemýšlím, zda to nedát kolmo.\nDej to raději pěšky, je to hezčí, máš víc času na kochání. Navíc jet kolem na Trojmezí, Třístoličník a Plechý do I. zóny není moc šetrné.\nNo taky mě to víc láká. Šumavu mám celkem prošlou, ale ještě nikdy jsem to nedal celé od Rudy až k rybníku. A teď by tam mohl být navíc i klid. Tak uvidím.\nZkus někdy z Horšovskýho Týna do Jihlavy přes Nové Hrady. Tenkrát to bylo 400 km pěšky za 7 dní s usárnou na zádech. Výjimečný zážitek.\nTak za prvé Lipno je naše móře a neříkáme mu kačák ani rybník.\nZa druhé ta červená je sjízdná prakticky celá. Jen z Třístoličníku to vezmi radši spodem po bavorské straně v okolí hranice, Přes Plechý by to byl extrém. Dolem je u rakousko/německo je asi 200 m nesení jinak celé sjídné.\nAle je tu ještě otázka, jak moc chce porušovat zákazy. Těch tam bude po cestě větší množství. Třeba hned na začátku je kousek červené přes Laku zakázaný. Hned o kousek dále je toho zakázaného hodně. Tím myslím na Prášilské jezero (dříve to bylo zakázané jen směrem dolu, už pár let je to zakázané i směrem nahoru a přitom je to naprosto parádní úsek, jel jsem to směrem nahoru ještě než tam byl zákaz, dolu by to bylo ještě lepší).\nHned následně z Poledníku je ta spojovací červená (jestli tenhle úsek lze vůbec označit za červenou) zakázaná až na Javoří pilu taky i přesto, že tam je asfalt. A dále se tam najdou další zakázané úseky.\nPlechý - tam bych to určitě objel. Chtěli jsme loni dát aspoň zelené z Plešného jezera, ale kromě toho, že je také zakázaná, tak tam dokonce obcházel nějaký ochranář nebo co to bylo.\nA když jsme byli u jezera (nahoru jsme vyjeli po té povolené asfaltce), tak jsme koukali na ústí té zelené a vyšly tam dvě slečny, které tlačily kola (nahoru by to stejně nemohly jet, nahoru by tohle nedal ani někdo s dost slušnou technikou) a i přesto, že tlačily, tak k nim ten ochranář hned běžel a hned řešil, co tam dělají s kolem. Takže za téhle situace jsem se to jet dolu opravzdu neodvážili.\nTo je dost smutný, když Tě od nešetrnosti k přírodě odradí až hlídkující ochranář....\nLeckdy se ale opravdu nejedna o nesetrnost. Zvlast na Sumave to obcas znacne prehaneji.\nJa treba dostal jasny zakaz jizdni kolo i jen tlacit podel Vydry lesem nahoru. Podotykam - byla to silnicka, takze nehrozilo, ze bych na ni skocil a vletel s ni do lesa.\nA oni nějak souvisejí zákazy na Šumavě s šetrností k přírodě? Že jsem si toho ještě nevšimnul.\nObzvlášť ty zákazy typu zadem na Poledník, kde se nesmí na kole po asfaltce, zato auta tam jezdí každou chvíli jen kvůli tomu, aby si turista mohl nahoře něco koupit.\nNemyslím si, že bych byl nešetrný k přírodě. Klidně třeba za nevhodného počasí nejedu na kole i tam kde se jet smí a kde by to mohlo výrazně narušit třeba sesouvající se svah.\nA zákazy běžně neporušuju i když jsou v hodně případech zcela zcestné, vyjímečně to ale někdy udělám.\nA co to vůbec přesně znamená při ježdění na kole být šetrný k přírodě?\nRozhodně to není ježdění za sucha po cestě, které nelze při tom nijak ublížit, po které mohou chodit pěší (tzn. nemůže být v daném místě problém v tom, že se tam vůbec někdo vyskytuje).\nZrovna okolo jezera Laka by si příroda zasloužila větší ochranu.\nA co to znamená ta větší ochrana? To jsme se pořád nedozvěděli.\nŽe tam bude jezdit častěji hlídka ochranářů s Patrolem, jestli tam náhodou někdo nejede na kole nebo nesouloží mimo značené turistické cesty:-/\nHlavně je nutné celé okolí vykácet, aby byl větší rozhled, jestli někde někdo neškodí.... Ale vážně.\nJá myslím, že můj přístup k ochraně znáš - zkomplikovat přístup, tj. nechat zarůst cesty, znemožnit průjezd jak aut, tak čtyřkolek, motorek a kol. Ani pro pěší by nemělo být na růžích ustláno, ideální je zrušit turistické značení a v mapě nechat pouze tmavězelenou plochu bez značení, cest, cestiček, potoků a vrstevnic.\nTerra leone :))\nPřesně. A mezi leóny se pustěj jen skuteční znalci a ti, kteří tu krajinu milujou a jsou schopni pro to obětovat pohodlí.\nKonecne ten spravny napad. Vytvorit proste idealni teren na offroad lehobajkovani. 8-)\nFurt něco komplikovat, rušit, budovat:-(((\nCo to takhle nechat být? Šumava je už stovky let kulturní krajina, snaha "budovat zde prales" je imho hodně trapná.\nNormálně bych ji střelil nejvyšší nabídce, nebo lépe rozprodal na parcely. Kdo chce prales, bude mít prales, kdo chce tankodrom, zřídí si ten, no a kdo chce cyklostezku, ať si ji postaví na svém pozemku, případně se domluví na napojení k sousedům...\nTrochu si odporuješ v jednom příspěvku. Nechat být a rozprodat je v přímém protikladu. A rozhodně nesouhlasím s tím, že na přírodní hodnoty má nárok pouze ten, kdo má peníze.\nSem to napsal trochu zkratkovitě, sorry.\nPokud by měla Šumava zůstat ve vlastnictví státu, pak svým hlasem jednoho voliče hlasuji pro to, aby s okamžitou platností do ní stát přestal sypat peníze. Okamžitě a bez náhrady zrušil národní park, a zejména jeho správu.\nSamozřejmě, daleko lepším řešením by bylo přiřazení konkrétnímu vlastníkovi, který by daleko efektivněji a ve většině případů správněji rozhodl o využití daného majetku lépe než stát.\nO nějakém nároku na přírodní hodnoty ve vztahu k penězům nepíšu vůbec. Já bych tam nemajetným vstup nezakazoval.\nAha - veřejně přístupný tankodrom.\nBohužel trochu cítím, že pod pojmem efektivnosti si představuješ ekonomickou efektivnost - takže z toho udělat jednu mega FVE s cyklostezkama křížem krážem mezi panely, sem tam občerstvení a hotýlek. Krásná představa.\nNikdo by Ti samozřejmě nebránil koupit si kus pozemku, nechat to zarůst, aby se tam blbě chodilo, jezdilo na kole i tankem, když si myslíš, že to je správné řešení.\nBTW raketová střelnice na Šumavě byla. Obec Stodůlky, dnes 1. pásmo NP, kde je zakázáno jít se vykakat mimo značenou turistickou cestu.\nDole protéká Křemelná. Ať si udělá každý sám obrázek o tom, kdo a jak moc škodí tamní přírodě...\nPříroda Šumavy si zaslouží chránit a hlídat aby nedocházelo k težko napravitelným ztrátám a škodám, ale nesmí se to přehánět. Mimo moje chápání jsou třeba zpevněné cesty po kterých rajtují lesáci a těžaři s těžkou technikou a cyklisti tam nesmí.\nJe to výrazně komplikovanější je vyhnat. A možná by ochranáři skutečně udělali lépe, kdyby z takových cest cyklisty nevyháněli, protože to nepochopení nakonec nadělá více škody než průjezd pár cyklistů. Napiš jim, třeba to uznaj a změní přístup. Jen nadávat nestačí.\nCo vodaku bojuje a lobuje. Procti si prislusne diskuse na hydromag.cz a raft.cz a vysledek docela chaby. Proste se priroda chrani proti nam, ne pro nas.\nJoe, hod sem odkaz na vylov na Kremelne.\nKdo nejlépe ochrání Tvou zahrádku, Tvou louku nebo Tvůj les před těžko napravitelnými ztrátami a škodami?\nÚředník a bachař národního parku, ve spolupráci s poslanci - dělníky "kmotrů"? Nebo spíše Ty sám?\nProč by na Šumavě měly platit nějaké jiné zákonitosti než všude jinde na světě?\nOno je to s tou nešetrnosti-šetrností-zákazama-nezákazama takové na čtverec.\nJá dost často nadávám (nebo jsem spíš smutný), že se třeba nesmí spát v I zoně. Jsem člověk, který přírodu má rád a ví jak se k ní chovat. Jsou místa, kde bych prostě chtěl být přes noc. Právě kvuli tomu vztahu k přírodě. Toulat se tou nenarušenou přírodou a pak tam zalehnout a spát. A nejde to. Na druhou stranu jsem rád, protože kdyby tam ten zákaz nebyl, nebyla by tam už ani první zona. Byl by tam minimálně lunapark.\nJe to o lidech. A zase jsme u těch zákazů. Kdyby měli lidé rozum, není jich třeba ani tady.\nVrať se trochu do reality.\nV tzv. I. zoně není už co ničit tak jako není vcelku už co ničit na Šumavě vůbec. Dokonale ji zničila ta banda ochranářská.\nTeď už se můžou řešit jen dvě věci:\n1. koho za to zavřou a na jak dlouho\n2. hlavně, aby se to nerozlezlo dál, do předhůří a na Novohradky.\nTak není to jen o Šumavě. Psal jsem to všeobecně.\nTam u vás to řádně poslali do patřičných míst. Jen nechápu, že když přelezeš čáru, tak tam je to úplně jiné...a přitom stejné kopce, stejné lesy a asi i stejnej brouk. Nebo že by to byl jinej?:-))\nNejvětší nešetrností k přírodě je vyhánět z ní lidi, kteří by jí nikdy neublížili, neboť ji mají rádi, a přitom systematicky ustupovat lidem, kteří z ní hodlají pouze vytřískat zisky.\nCož je zhruba česká ochrana přírody v kostce... :-(\nVona je otázka mít rád - mít rád, jako že to rád využívám, nebo mít rád, jako že tomu přeju vše nejlepší. To je dost rozdíl. U těch, co z přírody jen kořistí, se snadno shodneme.\nTakhle pálit od boku bys neměl. Jaká je třeba tohle "šetrnost" k přírodě (2.zóna NP)?\nPS. a pro sichr zdvojený zákaz :o)\nMínusy klidně rozdávej. Chápu Tvoje rozhořčení, že když tam jezdí s těžkou technikou, že by tam měla moct kola taky - s tím já ale souhlasím. Nikde jsem snad nenapsal, že veškeré jednání ochranářů je v pořádku. Napsal jsem, že by člověk snad měl mít jiné motivy k šetrnosti než dozor a pokuty.\nDokážu si ale představit, jak obtížný je souboj ochranářů s průmyslovo-lesnickou lobby. Takže občas dříve prosadí zákaz vjezdu cyklistů než techniky. I malý krůček je posun.\nKrucek spatnym smerem!\nStejne jako cyklistum zakazuji vodakum. Dokud ovsem pojedou cykliste po znacenych cestach a vodaci v rece, hrozi minimalni skody. Kdepak, zacit se musi s tim, co poskozuje hodne a pak pripadne s tim, co skodi mene pokracovat. A to tak dlouho, az dosahneme snesitelneho, nebo treba i dobreho stavu. Ale tim, ze zakazou sjizdeni rek a vjezd kol vystrnadi pouze ty, kteri tu prirodu maji radi. Zustanou ctyrkolkari, pytlaci, zlodeji dreva, bezohledni zemedelci, kterym tece olej z traktoru proudem a tlusti autoturisti, po kterych zustava spousta rozhazeneho odpadu.\nMyslím, že máš pravdu. Případy, kdy zákaz méně škodlivé činnosti je dříve než činnosti evidentně více škodlivé, znamená i zhoršení vztahu veřejnosti k ochraně, snahu porušovat tyto zákazy a vede k obtížnější vymahatelnosti i rozumných věcí. Jelikož ale se zájmovými skupinami bojuji rovněž, dokážu pochopit, že i ten malý krůček stojí tolik energie, že oželet jej přijde líto. Možná je to i taktika lobbistů udělat z ochrany přírody absolutně nepopulární věc. Ke škodě nás všech a ku prospěchu lobbistů.\nA hlavne - kdyby se odstranilo vsechno skodlivejsi nez cyklistika a vodactvi, muselo by zmizet i zemedelstvi, veskera obcerstveni na hrebenech a podobne. A priroda by jen kvetla. Umis si predstavit, kolik drsnych bikeru musi prejet maly stromecek, nez dopadne tak, jako po prejeti traktorem zemedelce, ktery si zkrati cestu na pole? Kdepak, zakazy vjezdu kol sice celkem dodrzuji (tetrev hlusec v Ceskem Lese a podobne), ale treba tenhle mi opravdu otevira kudlu v kapse. Nezajima mne, jestli je ekologictejsi pouzit mene barvy na symbol jizdniho kola na zakazove znacce. Proste kdyz tam muze traktor, osobak (bez nejake specialni propustky), muzu tam taky. Nebo si mam radsi vzit na prujezd taxika?\nTotez s vodou. Proc bych nemel sjizdet reku, kterou treba brodi stavebni stroje pri vystavbe cehosi ve strani? Abych nahodou plastovym singlem neodrel nejakou rasu?\nJe to v Parku, takže žádná lobby, tam hospodaří přímo Správa!\nAle jde o tu "šetrnost", fakt myslíš, že cyklista tady (foto) škodí nějak víc než pěšák? Smrdí? Je moc barevnej? Nebo, že by zaklínadlo zelených EROZE?\nNaštěstí už snad trochu polevuje.....\nPS. a proč hned "rozhořčení", jsem v klidu :o)\nMyslím, že na žiletce bys tam měl vyšší tlak na cm2....\nHmmm... nejmenší tlak na cm2 by měl zřejmě tank, nebo buldozer = tedy asi nejšetrnější vozidla :o)\nSpráva by asi měla zakázat žiletky, jehlový podpatky a zřejmě i trekkingový hůlky....\nZrovna u těch hůlek bych byl pro zákaz. Není nic příšernějšího než parta "tůristů" s hůlkami na kamenité cestě. Splašená zvěř se vrhá střemhlav ze skal:-)).\nJeště že tam máš ty smajlíky...\nJinak mám zkušenost, že na kole plašim zvěř mnohem míň, než pěšky. Většinou se v klidu vzdálí až když slezu (chca třeba fotit). Pěšky nikdy tolik zvěře jako na kole nepotkávám.\nProtoze se blizis rychleji a prekvapis je.\nNemyslim, ze by je cyklista plasil vic nebo min nez pesak. Tedy kdyz na kole nemas moc cinkajicich veci. Ale to zase utecou uz dlouho dopredu.\nMyslim, že to je i absencí "kroků" (zvuk + otřesy), takže mě nepovažují za živého tvora, alias nebezpečí :o). Totéž můžeš vysledovat u auta a i řvoucí motorky. Pamatuju, jak jsem v lese potkal dvě hlučný krosky a pak za zatáčkou narazil na naprosto klidný srnky.\nNo já bych je zakázal aj v MHD:-))))\nHelééé, co máš proti tůůůristum s hulkama? Já mám taky jedny:-)\nNa kamenitý cestě ruší mé ticho. :-)) Ale už se dělaj i s gumovejma nástavce, ty jsou lepší.\nJo...to na asfaltové cestě v horách taky dělají kravál, to máš pravdu:-))))\nJá mám nástavce:-))\nTeď by to na kole mohlo být ok, nikde nebude ani noha, takže by se asi dalo i přes ty místa, kde se na kole nesmí.\nPřesně, jsem rád, že ses sám doplnil. Touhle dobou jsou ty bláznivý ochranáři v defenzivě.\nJeště je tady jeden dobrý námět jet při hranicích po německé a rakouské straně po takové modrobílé značce (mi vidláci to vidíme jako "modrý hrábě"). Na ní není nikde zákaz a je přesně na bika dělaná.\nTady trochu OT s posunem Třístoličník - Nebelstein:\n(Autor mimo jiné uvádí zajímavé bikerské heslo\n“Wer sein Fahrrad liebt, der schiebt”)\nAhoj, v září jsme se týden toulali po Šumavě bez kol se psem, viz náš program níže:\nMnohé z toho se dá jet i na kole (Poledník, prameny Vltavy a pod.)\nZajímavá je i stromová stezka a obora na německé straně, ale my jsme měli pech a ten den byla mlha.


Purity Vision Levandulový olej na rty BIO (10 ml) - voňavá pomoc vysušeným rtům | Přírodní kosmetika a produkty pro zdraví vaše i přírody\nVe slevě je Purity Vision Levandulový olej na rty BIO (10 ml) - voňavá pomoc vysušeným rtům od kvalitního výrobce Purity Vision v akci za 149 Kč. Zobrazit celý popis\nOriginální produkt Purity Vision Levandulový olej na rty BIO (10 ml) - voňavá pomoc vysušeným rtům od Purity Vision - tento artikl nepropásněte v perfektní akci za 127 Kč. Rty mázlé tímhle luxusním olejíčkem budou doslova k zulíbání. Věnujete jim totiž výjimečnou péči. Receptura kombinuje za studena lisované BIO oleje, do nichž uvolnily všechnu svou moc voňavé kvítky levandule. Jojobový olej zlepší pružnost pokožky rtů i okolí, ricinový olej zvláční i suchou pusu a ochrání ji před popraskáním. Olej se chlubí certifikací kvality CPK BIO, snadno se nanáší díky roll-onu a pro svou omamnou vůni je krapet návykový. Purity Vision je česká značka, která už od roku 2008 usiluje o spojení starého a tradičního, s novým a neotřelým. Za svůj cíl si bere nabídnout maximální kvalitu, kterou si zároveň může dovolit každý. Je to značka, která pomáhá. Podporuje sociální projekty v rozvojových zemích a zároveň neustále sleduje trendy v péči o lidské zdraví. Tak může nabídnout skutečnou přidanou hodnotu všem zúčastněným. Produkty tak nejsou už jen bohapustým zbožím. Jsou přínosem, hodnotou, příležitostí.\nPurity Vision Levandulový olej na rty BIO (10 ml) - voňavá pomoc vysušeným rtům značky Purity Vision - toto zboží doporučujeme s neuvěřitelnou slevou za 127 Kč. Nakupujte v našem e-shopu za skvělé ceny. Jakmile se vám zalíbí zboží nad Kč, cenu dopravy už nemusíte řešit, bude BEZPLATNÁ. Neplaťte jinde víc, než musíte.


Rady | Perfect Glaze\nProdukty Rady-triky Aktuality O nás E-SHOP Kontakt cz\nAsi největším strašákem všech začátečníků, kteří nemají zkušenost ani s klasickou recepturou je, zda stihnou připravený dort polít správně.\nVe většině případů začnou polévat brzy a na dortu nezůstane nic. Problém může nastat i u různých tvarů dortů, kde je potřeba naopak hmoty volnější. Ze strachu, že poleva celá steče, čekají až příliš dlouho a na povrchu dortu nakonec zůstane nepěkná vrstva, která znehodnotí celkový dojem z jejich kulinářského snažení.\nTakže, jak to dělat lépe?\nSměs smícháme s vodou a za stálého míchání zahříváme nad 80 °C, ale ne více než 90°C (nesmí dlouhodobě projít varem).\nTakto zpracovanou hmotu odstavíme a necháme za občasného míchání spadnout na aplikační teplotu. Občasným promícháním hmoty předejdeme vzniku pěny.\nJestliže pěna vznikne, musíme ji před mixováním odstranit nebo rozmixovanou směs přecedit.\nMixovat hmotu tyčovým mixérem můžeme takřka okamžitě, doporučujeme však počkat až teplota polevy klesne na 35 °C a méně. Hmota je při této teplotě hustější a nebude tak hrozit vešlehání vzduchových bublin.\nAž poleva dosáhne požadované konzistence, můžeme polévat.\nU klasických a patrových dortů, kde chceme polévat jedním druhem polevy, může být výsledná konzistence typu řidšího medu. Poleva bude dobře krýt, zároveň však nebudou na povrchu dortu zůstávat větší vrstvy. U vícebarevných polev jsou ale potřeba hustější polevy, aby barvy při míchání nesplynuly.\nVíce si řekneme dále u jednotlivých efektů.\nV jaké kondici musí být polévaný výrobek?\nV první řadě je třeba podotknout, že poleva se aplikuje na náplně (nikoliv na suchý korpus!!!). Ideálním základem je mražený dort, v ideálním případě ze silikonových forem, protože je na svém povrchu dokonale hladký. Díky tomu efekt zrcadlové polevy ještě více vynikne. Polevu lze ale aplikovat i na dorty, které jsou jen řádně vychlazené - tedy dorty\nklasických tvarů obmazávané ručně.\nAť už jde o dorty jednoduché nebo patrové, je třeba být precizní v obmazávání. Poleva na dortě zůstává v tenké vrstvě, takže má tendence přiznat každou nerovnost. Pokud to tedy forma umožní, je lepší skládat dort do ráfku.\n© 2021 CAKEZO s.r.o.


T-TOMI Kalhotky abdukční ortopedické - patentky, whales (5-9 kg) - EshopBaby\nHlavní stránkaSpaní | Přebalování | KoupáníPřebalováníAbdukční ortopedické kalhotkyT-TOMI Kalhotky abdukční ortopedické - patentky, whales (5-9 kg)\nT-TOMI Kalhotky abdukční ortopedické - patentky, whales (5-9 kg)\nAbdukční kalhotky T-TOMI jsou speciálně vyvinuté pro děti, kterým bylo ortopedem doporučeno široké balení. Kalhotky udržují kyčle dítěte ve správném postavení díky všité vrstvené plenkovině odpovídající dvěma poskládaným tetra bavlněným plenám. Lze je tedy využít jako účinnou preventivní ortopedickou pomůcku pro zdravý... více\nAbdukční kalhotky T-TOMI jsou speciálně vyvinuté pro děti, kterým bylo ortopedem doporučeno široké balení. Kalhotky udržují kyčle dítěte ve správném postavení díky všité vrstvené plenkovině odpovídající dvěma poskládaným tetra bavlněným plenám. Lze je tedy využít jako účinnou preventivní ortopedickou pomůcku pro zdravý vývoj kyčelních kloubů. Tyto kalhotky nejsou savou vrstvou, mohou se nosit v kombinaci s jednorázovými plenami, a to nejlépe na oblečení (na body, dupačkách či punčoškách). Vnější vrstvu tvoří čistá bavlna s mnoha různými moderními designy, zapínání je na přední straně na patentky. Abdukční kalhotky T-TOMI lze vybrat ve dvou velikostech, a to pro děti cca 3-6 kg a 5-9 kg. Abdukční kalhotky jsou prodyšné, pohodlné a jednoduché na používání i údržbu. Vlastnosti: - materiál 100% bavlna - výplň vrstvená plenkovina odpovídající 2 poskládaným plenám - zapínání na patentky - 2 velikosti - kvalitní zpracování - moderní design - vyrobeno v České republice Produkty T-TOMI splňují požadavky stanovené vyhláškou MZČR č.84/2001 Sb. o hygienických požadavcích na hračky a výrobky pro děti do 3 let a Oeko Tex Standard 100. Materiál: 100% bavlna


Deset vět, které ženy od mužů prostě nesnáší - Tipy pro muže\nNejsi dneska nemocná?\nJen si představte tu situaci. Žena se každé ráno pravidelně líčí, maluje se aby na svého muže působila co nejlepším dojmem a pak prostě jednou zaspí a nestihne to. Asi není nic, co by dokázalo sebevědomí ženy srazit více, než když muž při pohledu na její normální, nenalíčený obličej pronese „Jsi dneska nějaká zelená, není ti náhodou něco?“\nTo už máš zase měsíčky?\nMenstruace bývá pravidelně jednou do měsíce. A přesto jsou muži, které dokáží měsíčky jejich partnerky velice překvapit a popudit. Ženy pak tenhle přístup „co si to dovoluješ, dostat teď měsíčky“ samozřejmě neskutečně štve. Ať už se jedná o vysvětlení, proč nemůže do bazénu, nechce se milovat, navrhuje naplánovat dovolenou u moře o dva týdny později nebo je podrážděná a popudlivá. Ženy za to nemůžou, za menstruaci. A snad není žádná, která by jí měla ráda a s nadšením. Používat proto měsíčky jako argument (či i povzdechnutí „jsi hysterická jako kdybys měla krámy“) je dost nefér.\nMyslím, že na mě až příliš visíš\nI kdyby by to byla pravda, takhle se to prostě neříká. Samozřejmě, že každá žena na svém milém do jisté míry „visí“, tak ženy fungují, potřebují v partnerovi vidět oporu a někoho, na koho se zkrátka mohou kdykoliv spolehnout. Ale takhle podaná věta zní vyloženě hrubě, jako by to muž ženě vyčítal. Tady není co vyčítat, jedná se o přirozenou věc, přirozenou reakci každé ženy. Špatně by to bylo, kdyby naopak o muže ani okem nezavadila. Pokud vám vadí, že si partnerka vynucuje až příliš mnoho vaší pozornosti, či je bez vás jako ztracená, promluvte si s ní o tom. Ale pořádně a vše si navzájem vysvětlete.\nOpravdu chceš sníst všechny ty knedlíky?\nTuhle větu si žena automaticky přeloží jako narážku na její váhu, respektive nadváhu. A sebevědomí, jakož i domácí idylka je pasé. Většina žen je na svou váhu opravdu velmi háklivá a muži by si měli dát pozor, než něco takového řeknou a každou větu si raději rozmyslet. Ale samozřejmě, ne vždy to vyjde, někdy se jedná o něco naprosto nevinného (alespoň pro muže). A co pak? Vysvětlit a uvést vše na pravou míru.\nNechápu, že se s ním bavíš, jde mu jen o sex\nNěkteří muži mají tendence automaticky odsuzovat všechny další osoby mužského pohlaví v okolí své ženy. Ať už se jedná o nejlepšího kamaráda (rande s nejlepším kamarádem) nebo o kolegu z práce, který jí pomohl vyřešit ten strašný průšvih minulý měsíc. A ženy to nesou těžce. Nechtějí slyšet, že všem okolo jde jen o sex a je jim dobrá pouze k tomu. Záleží jim na porozumění a jsou rády, když mají prostě kamarády. Pokud se ale muž opravdu domnívá, že „kamarádovi“ jde jen o jedno, měl by svou milou rozhodně varovat. A vysvětlit své stanovisko, dát „důkazy“, pokusit se ji přesvědčit. Ne jen suše odsoudit, to ženu spíše popudí než o čemkoliv přesvědčí.\nPromiň, ale ta tvoje kamarádka je absolutní kráva\nPozor! Ženy si často hledají nejlepší kamarádky. Ne vždy se ale povede, aby si přítel a nejlepší kamarádka hned padli do noty. A pokud vzbudí vzájemné antipatie, je zaděláno na pořádný průšvih. Nejlepší kamarádka je osoba pro každou ženu dost zásadní. A mluvit o ní ošklivě, to je jako kdybyste haněli její rodiče. Pokud je to opravdu, s prominutím, kráva, raději se veškerých rozhovorů na toto téma vyhněte, nebo alespoň pořádně mírněte a, opět, svůj názor odůvodněte. Proč jí tak moc nemáte rádi? Co dělá špatně? Nadávání vzbudí jen zbytečné hádky.\nNechápu, co tady celý den děláš. Já aspoň pracuju\nKaždý den uklidit, zamést podlahu, dát myčku, dát pračku, vyžehlit, uvařit jídlo, jednou za týden umýt podlahu a okna, setřít prach a samozřejmě starání se o děti a každodenní dělání domácích úkolů. Tohle všechno musí žena většinou zvládnout (pokud se v péči o domácnost partneři nedělí). Že je uklizeno, kdykoliv muž přijde domů a prakticky není vidět žádná změna? Ano, a to je správně. A to by si měl muž uvědomit, když bude soudit, kdo z nich dvou pracuje více.\nTo moje (maminka/sestra/bývalá přítelkyně/…) to zvládá líp\nKriticky porovnávat s dalšími ženami je zatlučený hřebík do rakve celého vztahu. Neporovnávejte, co dělá žena hůře. Vede to jen k hádkám a pocitům viny a nedostatečnosti.\nPromiň, já zapomněl že…\nŽe má žena alergii na buráky. Že ten týden si už naplánoval trek s kamarády, a tedy musí tu společnou dovolenou zrušit. Že jí zkrátka dá najevo, jak je pro něj až ta druhá (třetí, čtvrtá…) za jinými zájmy a on není schopen si pamatovat tu nejjednodušší věc. Ženy obecně mají daleko větší přehled než muži, dokáži v hlavě nosit rozvrh svůj, jeho i tří dalších lidí, pamatuje si jaké měl při prvním rande na sobě kalhoty a nosí v hlavě kompletní databázi jeho zájmů a aktivit. A hlavně jí absolutně nedochází, že muži toto neumí. Proto by se ve vztahu měl muž snažit si přeci jen něco pamatovat a žena by zase neměla mít nereálné požadavky.\nNechápu, proč s sebou všechny ty krámy\nJako třeba náhradní boty pro děti, až spadnou do vody. Obecně mají muži často dojem, že ženy fungují jako straky, co ve svém hnízdě hromadí a hromadí zbytečné krámy. Ale ono někdy jde o opravdu potřebné věci, jen mužům prostě nedochází, k čemu potřebné. Budou snad oni potom s dítětem dva týdny doma, až to kvůli mokrým botám nastydne?\nNěkterá rande se neobejdou bez trapných chvilek, jak jim předejít?\nKdyž se řekne první rande, někteří se asi nervozitou přímo rozklepou. Přitom k tomu není důvod, pokud ovšem nenastanou nepříznivé okolnosti. Pomyslné vykročení levou nohou...\nZ vědecké zprávy: Několik let jsme zkoumali, po čem žena doopravdy touží a nakonec jsme na to po dlouhém a obtížném bádání doopravdy přišli. Ale...\nBásníci o tom přemýšlejí už po celá tisíciletí, platí to i pro věhlasné učence a vědce, přesto se nikdy nejde dopátrat jednoznačné vyčerpávající odpovědi. Důvodů...\nJaké typy mužů prostě a jednoduše nechcete mít doma?\nMožná vás bývalý přítel něčím štval a tuhle vlastnost odhalíte u dalších už na první pohled. Většinou jde ale o šachovou partii, ve které zjistíte...\nKaždý z nás si během života projde nejrůznějšími testy. Od těch školních až po ty životní. Ano, dokonce i ve vztahu či pokusu o něj...\nCo ženy na mužích štve, ale oni si to neuvědomují?\nI když ženy své partnery bezmezně milují, najdou na svých mužích věci, které je štvou. Bohužel, většina mužů je takových, že si toho ani nevšimnou...


Víkendové vyučování – Vyšší odborná škola misijní a teologická\nVe spolupráci s Global University provozuje VOŠMT v Kolíně víkendová vyučování vybraných předmětů. Vyučování začíná v níže uvedených termínech vždy v pátek v 17 hodin a končí v sobotu v 15 až 16 hodin.\nPrvní vstup na víkendové vyučování v režimu „audit“ je vždy zdarma. Malé občerstvení je zdarma. Součástí víkendových vyučování jsou společné modlitby.\nV tabulce níže naleznete plán vyučování pro šk. rok 2021/22. Přihlásit se můžete pomocí on-line formuláře, a to nejpozději tři dny před začátkem vyučování.\nPřihláška k víkendovému vyučování\nUzavírka přihlášek je tři dny před začátkem vyučování!\nTermín Název, místo, anotace\nPRŮBĚŽNĚ V ZIMNÍM SEMESTRU BIB2033 List Židům (Bc. Radek Smetana, MA); ENGLP12 Anglická konverzace (Jaroslav Švarz); MINLP12 Odborná praxe (Ing. Yvona Bubanová, BA); MIN4803 Četba a výzkum absolventské práce (Michael Buban, MTh)\n3.-4. 9. 2021\nLIT1303 Literatura Nového zákona (událost na FB ➚)\nVyučující: Michael Buban, MTh\nUrčeno pro: denní, kombinovaní, Global University, Ezdráš, audit\nAnotace: Celkový pohled na Nový zákon pomůže studentovi pochopit jeho poselství, doktríny, osobnosti ve vzájemných souvislostech. Modul v jednotlivých částech postupně pojednává o kulturním a dobovém pozadí novozákonních spisů, o Kristově životě, o dějinách a rozšíření rané církve a také o problémech, kterým čelili první křesťané. Student tak získá vyvážený pohled na život a dílo Ježíše Krista a jeho apoštolů. To mu pomůže zaujmout patřičná stanoviska k vlastnímu životu.\nBIB3013 Genesis (událost na FB ➚)\nUrčeno pro: 4. K, Global University, Ezdráš, audit\nAnotace: Jak vznikl svět? Kdo je člověk? Jak se dostalo na svět zlo? Na tyto otázky reaguje modul Genesis. První část je věnována počátkům lidského rodu. Druhá část se zabývá životem patriarchy Abrahama a obsahem smlouvy, kterou s ním uzavřel Bůh. Třetí část se zaměřuje na počátky Izraele, na život Izáka a Jákoba, na příběh Josefa, který se stal Božím nástrojem pro záchranu národů. Modul studenta seznámí s duchovními archetypy, naučí jej sledovat plán Boží spásy od prvotního zaslíbení v zahradě Eden až k zformování Božího vyvoleného lidu, skrze nějž se Boží spasitelný plán uskutečnil.\n1. 10. 2021 POZOR! ZAČÁTEK JIŽ V 15.00, KONEC VE 21.30! THE1043 Člověk a hřích (událost na FB ➚)\nVyučující: Mgr. Milan Buban, MA\nAnotace: Modul uvede studenta do biblického učení o původu a povaze člověka a o problému hříchu a jeho důsledcích. Toto téma bude systematicky probíráno z biblické perspektivy, v menším rozsahu také z historické perspektivy. Důraz bude položen na biblickou interpretaci evangelikálních křesťanů, ale tento postoj bude uváděn na pozadí hlavních mimokřesťanských světových názorů.\n15.-16. 10. 2021\nBIB1073 Galatským a Římanům (událost na FB ➚)\nAnotace: První část modulu se zabývá dobovým pozadí epištoly Galatským. Najdeme zde Pavlovu obhajobu, výklad a praktickou aplikaci evangelia Ježíše Krista. Druhá část rozebírá dobové pozadí epištoly Římanům a Pavlovo poselství o nezbytnosti Spasitele pro každého člověka. Bůh dal lidem Spasitele Ježíše Krista, který věřícího proměňuje a dává mu sílu k životu prostřednictvím Ducha svatého. Třetí část diskutuje o Božím plánu pro Izrael, o aplikaci evangelia v běžném životě a o Pavlových plánech v závěrečném oddílu epištoly.\n29.-30. 10. 2021\nTHE1033 Bůh a andělé (událost na FB ➚)\nVyučující: Mgr. Milana Faldynová\nAnotace: Modul dává studentovi možnost dokonaleji pochopit povahu Boha a andělů. První část se zabývá Boží existencí, jeho přirozeností, atributy a jeho dílem tak, aby mu student lépe porozuměl a získal k němu důvěrný vztah. Zvláštní pozornost je zde věnována Trojici, Božím dekretům a Božímu dílu tvoření, zachovávání a zaopatřování. Druhá část je věnována andělům a jejich původu, přirozenosti, významu a aktivitám. Student lépe porozumí, jak andělé pracují a jaký je jejich úděl. Druhá část končí diskusí na téma teritoriálních duchů.\n26.-27. 11. 2021 BIB2063 Korintské listy (událost na FB ➚)\nAnotace: Tento modul zahrnuje materiál obsažený v 1. a 2. epištole Korintským a přináší studentům zasvěcený pohled na město Korint (dnešní Starý Korint) a na problémy prvotních křesťanů, jež chtěl apoštol Pavel vyřešit pomocí korespondence. Epištoly Korintským patří k nejosobnějším dopisům apoštola Pavla. Díky tomu modul nabízí hluboký vhled do apoštolova charakteru a služby. V průběhu výuky bude kladen neustálý důraz na praktické aplikace Pavlova učení v soudobých podmínkách, protože velké doktríny Bible zachycené v korintské korespondenci jsou stále aktuální.\nSympozium: Bible a Duch svatý (událost na FB ➚)\n28.-29. 1. 2022 BIB2043 Principy výkladu Bible (událost na FB ➚)\nAnotace: V první části modulu se student naučí, že Bibli musíme chápat za pomoci Ducha svatého v jejím kulturním a dobovém rámci. Ve druhé části jsou vysvětlena všeobecná pravidla pro výklad jakékoliv literatury. Speciální pravidla v třetí části předmětu se zaměřují na výklad specifických literárních žánrů. Ve čtvrté části bude student na vybraných biblických oddílech aplikovat pravidla výkladu, kterým se naučil v předešlých částech.\n11.-12. 2. 2022\nBIB3073 Kniha Skutků (událost na FB ➚)\nAnotace: Jedná se o rozsáhlé studium jediné historické knihy Nového zákona. Kromě osobního obohacení, jež tento modul přináší, student pochopí důkazy tradičního datování a autorství Skutků apoštolů a bude schopen je obhájit. Dokáže též vysvětlit, jak tyto důkazy souvisejí s historickou spolehlivostí a duchovní autoritou knihy. Student dále získá větší úctu k práci Ducha svatého i k základům, z nichž se vyvinula letniční teologie a praxe. Bude posílen jeho osobní vztah s Kristem a jeho odhodlání zapojit se do budování Božího království.\n25.-26. 2. 2022\nLIT1213 Literatura Starého zákona (událost na FB ➚)\nAnotace: Vyprávění příběhů je jednou z nejstarších metod předávání poznatků z generace na generaci. Tento modul má za cíl ukázat, jakým způsobem starověcí hebrejští svatopisci vyprávěli o spásných Božích činech. V narativních výpovědích mohou studenti sledovat postupné rozvíjení Božího plánu vykoupení, a to prostřednictvím Božího zjevení. Starý zákon je jedinou Biblí, kterou znal Ježíš, jeho učedníci i první generace křesťanů. Student se naučí vyprávět příběh o Bohu podle záznamů Starého zákona. Bude schopen jej vyprávět svým vrstevníkům a také mladší generaci.\n11.-12. 3. 2022\nTHE1013 Pneumatologie (událost na FB ➚)\nAnotace: Modul studentovi nabízí biblické vyučování o osobě a díle Ducha svatého. V první části je pojednáno o tom, že Duch svatý byl od věků činný jako součást Trojice, inspiroval Písmo, podílel se na stvoření světa. Druhá část sleduje, jak Duch svatý vedl starozákonní patriarchy, soudce, krále a proroky. Třetí část je věnována Ježíši Kristu a spolupůsobení Ducha svatého v jeho učení a službě. Ve čtvrté a páté části je pojednáno o práci Ducha svatého skrze církev. Zvláštní pozornost je věnována darům, služebnostem a křtu v Duchu svatém.\n25.-26. 3. 2021 THE2013 Bible a církev (událost na FB ➚)\nAnotace: Modul seznámí studenta s učením o Písmu (bibliologie) a s učením o církvi (eklesiologie). Modul je rozdělen na dvě části. V první části bude pojednáno o procesu Božího zjevení a inspirovanosti Bible a o tom, jak vznikl biblický kánon. V druhé části se student dozví o biblických základech církve, o její starozákonní předchůdkyni, o jejím vzniku, povaze, pozemském poslání i o budoucí slávě církve.\n22.-23. 4. 2022\nBIB1033 Život Ježíše Krista (událost na FB ➚)\nAnotace: Modul je zaměřen na Ježíšův život v souhledu evangelií podle Matouše, Marka a Lukáše. V první části se student seznámí s dobovým kontextem, do kterého přišel Ježíš. Druhá část je věnována spasitelnému dílu Ježíše jako Mesiáše, jehož jednotlivými fázemi jsou narození, služba, smrt, vzkříšení a nanebevzetí. Třetí část zkoumá Kristovo poselství v podání synoptiků. Student se seznámí s Ježovými vyučovacími metodami, s jeho pojetím Božího království, naučí se vykládat podobenství a pochopí smysl Ježíšových zázraků.\nPRŮBĚŽNĚ V LETNÍM SEMESTRU THE2043 Christologie (Roman Vretonko, MA); ENGLP12 Anglická konverzace (Jaroslav Švarz); MINLP12 Odborná praxe (Ing. Yvona Bubanová, BA); MIN4803 Četba a výzkum absolventské práce (Michael Buban, MTh)\nTermín Název, místo, anotace Leták\n4.-5.9.2020 HIS2203 Dějiny církve od Letnic k reformaci (událost na FB ➚)\nVyučující: Radek Smetana\nAnotace:Tento modul uvede studenta do historie křesťanství od jeho zrodu až k počátku reformace. Zvláštní důraz je položen na vztah historie jako vědecké disciplíny a křesťanské víry. Student se dozví o životě církve v době apoštolů, v době raně církevních otců a ekumenických koncilů. Dozví se o zrození středověké teologie a církevní praxe, stejně jako o počátku renesance v Evropě. Modul obsahuje též zamyšlení nad přínosem hlavních křesťanských teologů, nad vztahem církve a státu a vznikem řeholnictví a misie. Modul je rozvržen tak, aby studentovi pomohl aplikovat do současné situace to, čemu se naučil o minulosti.\n2.-3.10.2020 REL2013 Světová náboženství (událost na FB ➚)\nVyučující: Pavol Bargár\nAnotace:Křesťanská služba v dnešním migrujícím světě předpokládá setkávání s lidmi různých náboženství. Tento modul studentovi pomůže získat orientaci v širokém spektru světových náboženství. Po úvodních lekcích, jež jsou věnovány základním pojmům náboženství, bude představeno 10 nejvlivnějších náboženství světa: animismus ze zemí třetího světa, náboženství Indie: hinduismus a sikhismus, náboženství východní Asie: taoismus, konfucianismus, buddhismus a šintoismus a nakonec náboženství Středního východu: judaismus, křesťanství a islám. U jednotlivých náboženství bude sledován jejich původ, důrazy, šíření a jejich literatura - to vše ve srovnání s křesťanským učením. Na závěr budou uvedena vybraná sektářská hnutí, která se odchýlila od principů křesťanské ortodoxie.\n6.-7.11.2020 MIS1023 Uvedení do misie (událost na FB ➚)\nVyučující: Petr Berdar\nAnotace: Tento modul vykládá biblické učení o misii na základě Starého i Nového zákona. Jsou zde zpracována dvě klíčová témata: Vykupitelská role Božího lidu a Kristova misijní strategie. Ježíšovo Velké poslání je pojímáno jako autoritativní model pro vytváření soudobé misijní strategie. Misijní principy a biblické učení o misii jsou aplikovány na současnost tak, aby pomohly studentovi přijmout osobní povolání k misii. Student bude schopen vyučovat druhé i řešit aktuální problémy spojené s misií.\n4.-5.12.2020 MIN1103 Strategie Velkého poslání (událost na FB ➚)\nVyučující: Milan Buban\nAnotace: Církev má zvěstovat evangelium za použití biblických principů, a to všemi způsoby a prostředky. První část modulu řeší otázku, nakolik se do evangelizace zapojuje Bůh a nakolik my. Druhá část se zabývá obsahem evangelijní zvěsti a tím, co učí Bible o hříchu a o nezaslouženém daru spásy. Třetí část nás poučí o zásadách správné komunikace při sdělování evangelia. Ve čtvrté části se dozvíme, jak fungují různé soudobé metody osobní a masové evangelizace a jak lze oslovit specifické skupiny lidí.\n28.-29.1.2021 Sympozium: Teologie na misijní cestě Leták bude doplněn\n30.1.2021 THE3013 Apologetika\nVyučující: Radek Smetana Leták bude doplněn\n26.-27.2.2021 MIS2013 Bible a misie\nVyučující: Petr Berdar Leták bude doplněn\n26.-27.3.2021 MIS3023 Úvod do studia islámu\nVyučující: TBA Leták bude doplněn\n23.-24.4.2021 HIS2303 Dějiny církve od reformace do 20. století\n6. – 7. 9. 2019 MIN1053 Práce pastora Vyučující: Martin Moldan, MBA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento kurz pojednává o principech pastýřské služby v církvi. Poskytuje přehled hlavních oblastí, za které je pastor zodpovědný. Student se seznámí s otázkou Božího povolání pastora a bude se zamýšlet nad pastorovým osobním, rodinným a duchovním životem. Dalšími tématy jsou pastýřské povinnosti a vůdčí úloha pastora v křesťanské komunitě. Na podkladě Pavlových epištol napsaných Timoteovi a Titovi se student seznámí s nadčasovými biblickými principy pastorace, aby je mohl uplatnit ve svém místním sboru.\n4. – 5. 10. 2019 MIN3043 Biblická kázání Vyučující: Bc. Petr Berdar, DiS. Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět srozumitelným způsobem vysvětluje principy křesťanské homiletiky, jejímž základem je správný výklad Bible. Modul pojednává též o praktických věcech, jako jsou příprava kázání, zdroje vhodných materiálů, sestavování jednotlivých částí kázání, rozmanitost druhů kázání a jejich přednes. Důraz je kladen na osobnost samotného kazatele. Jeho morální profil je totiž pro efektivní sdělování evangelia nejdůležitější.\n1. – 2. 11. 2019 ENG1023 Angličtina pro teology Vyučující: Milana Faldynová, BA, DiS. Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět reaguje na jazykové potřeby teologických studií. V první části se student naučí písemně definovat myšlenky o Bohu a používat při tom různých stylů vyjadřování. Druhá a třetí část zevrubně pojednávají o slovních druzích a také o větách, souvětích a jejich struktuře. Čtvrtá část modulu je věnována slovesu. Pátá část se zabývá pravidly správné interpunkce.\n1. – 2. 11. 2019 CSB1311 Zodpovědný křesťan Vyučující: Bc. Radek Smetana, MA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět vede k moudrému správcovství všeho, co bylo křesťanu svěřeno. První část představuje Boha jako vlastníka všeho a člověka jako Jím ustanoveného správce. Druhá část pojednává o tom, jak máme zacházet s vlastním životem, jak rozvíjet svou osobnost, jak pečovat o své tělo a jak nakládat se vším, co máme. Třetí část vysvětluje naše závazky: Jak se starat o své peníze a majetek, o své domovy, jak se chovat vůči své církvi a společnosti.\n29. – 30. 11. 2019 EDU3103 Základy vyučování Vyučující: Mgr. Milan Buban, MA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento modul přispívá ke křesťanskému pojetí vzdělávání, jak je vyjádřeno v Lukášovi 2,52: „A Ježíš prospíval na duchu i na těle a byl milý Bohu i lidem.“ První část modulu se zabývá charakteristikou a specifickými potřebami žáků a studentů v různém období jejich věku. Druhá část je věnována základním povinnostem učitele, třetí část pak podává přehled moderních vyučovacích metod. V poslední čtvrté části modulu student najde praktické pokyny pro přípravu, prezentaci a hodnocení svých žáků i svých vyučovacích hodin.\n30. – 31. 1. 2020 Sympozium: Letniční hnutí a dar Ducha Místo: Kmochova 248, Kolín a CEROP Kolín Anotaci vizte na stránce sympozia. BUDE DOPLNĚNO\n31.1. – 1. 2. 2020 MIN3063 Učitelské poslání církve Vyučující: Melvin Ho, MA et MA, MDiv & Louise Ho, BSc, CRk, MA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento kurz využijí naplno ti, kdo jsou zodpovědní za vzdělávání křesťanů v místních sborech. Budeme hovořit o tom, co Bible říká o vyučování jako takovém, o tréninku a o náboženské výchově. Všeobecně tento předmět pojednává o roli církve a její zodpovědnosti za výcvik a učení svých členů a rodin na základě Božího Slova.\n28. – 29. 2. 2020 MIN2023 Křesťanské poradenství Vyučující: Ing. Yvona Bubanová, BA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět je úvodem do poloprofesionálního přístupu ke křesťanskému poradenství založenému na terapii agapé, tj. na uplatnění Boží lásky při řešení problémů lidí. V první části se student naučí principům terapie agapé, ujasní si biblický pohled na poradenskou službu profesionálních i laických duchovních. Druhá část pojednává o cílech terapie agapé, jimiž jsou uzdravení lidského svědomí a navazování vztahů, které léčí. Ve třetí části jsou rozebrány lidské i Boží zdroje terapie agapé a také pravidla, jak je třeba vést rozhovory s klientem. Ve čtvrté části najde student praktické rady pro službu snoubencům, manželským párům, lidem v ohrožení života, umírajícím lidem a těm, kteří trpí depresemi.\n27. – 28. 3. 2020 CSC1023 Úvod do výpočetní techniky Vyučující: Martin Fridrich, DiS. Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět předkládá hlavní poznatky umožňující efektivně používat digitální zařízení jak v osobní duchovní službě, tak i v rámci církve. Diskutován bude význam techniky, student se obeznámí s technickými komponenty a parametry, s operačními systémy a s důležitým softwarem. Studenti budou povzbuzeni k přemýšlení, jak by počítač mohl zlepšit efektivnost jejich služby. Modul dále uvede studenta do diskuze, jak rapidně měnící se technologie ovlivňují společnost a její kulturu a jak by se daly použít při sdělování evangelia.\n3. – 4. 4. 2020 THE2043 Christologie Vyučující: Slávka Fridrichová, MA Místo: Životského 10, Brno Anotace: Ježíš je víc než historická postava. Je klíčem k pochopení vesmíru, dějin a života. Student teologie se neobejde bez systematického studia života a díla Ježíše Krista. První část modulu seznamuje s Kristovou činností ještě před jeho narozením v Betlémě. Podílel se na stvoření světa, zjevoval se vyvoleným osobám Starého zákona, proroci předpověděli jeho vtělení. Ve druhé části se pojednává o Kristově inkarnaci. Student se seznámí s různými pohledy na Kristovo vtělení i na jeho dílo smíření. Třetí část je věnována Kristovu přítomnému dílu v nebesích a jeho druhému příchodu. V této závěrečné části jsou uvedeny novodobé trendy v christologii a biblické principy, kterých se musíme držet, kdykoliv mluvíme o našem Pánu a Spasiteli.\n24. – 25. 4. 2020 COM1023 Veřejné promluvy v angličtině Vyučující: Milana Faldynová, BA, DiS. Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Úkolem tohoto předmětu je zvýšit studentovo povědomí o důležitosti proslovů v mnoha oblastech života. Důraz bude položen na prezentaci křesťanských hodnot skrze anglicky mluvené slovo. Projednávána bude úloha řečníka, možnosti práce s publikem a mezikulturní aspekty veřejných promluv.\n24. – 25. 4. 2020 CSB6261 Studie křesťanského vůdcovství Vyučující: Bc. Radek Smetana, MA Místo: Kmochova 248, Kolín Anotace: Tento předmět pojednává o biblických principech vůdcovství. První část se věnuje vztahům mezi vedoucími a lidmi, které vedou. Vedoucí si mají lidí vážit a pomáhat jim v růstu. Druhá část pojednává o specifických úkolech vedoucích: jak plánovat a organizovat svou práci, jak komunikovat se spolupracovníky, jak řešit problémy svoje a jiných a jak činit správná rozhodnutí. Třetí část klade důraz na odpovědnost. Vedoucí stanoví cíle. Na těchto cílech pak pracuje nejen on sám, ale motivuje ostatní, aby se zapojili.


Špatná volba povolání - iDNES.cz\nŠpatná volba povolání\n18. června 2002 10:31, aktualizováno 10:31\nMůj problém spočívá v nesprávné volbě povolání a následné nejistotě, kudy ubírat další kroky. Co poradíte? V. V., Brno\nPokud jste se rozhodl změnit povolání, mám pro vás několik rad:\n1/ Udělejte si svůj soukromý průzkum pracovního trhu. Sledujte pozorně inzeráty s nabídkami zaměstnání, soustřeďte se na požadavky kladené na uchazeče. Dá se vysledovat, jaké pozice jsou aktuálně nejžádanější a co všechno musí uchazeč zvládat. Požadavky nepodceňujte, v 99 procentech případů, pokud je v inzerátu uveden například požadavek dobré angličtiny, nestačí pasivní znalost věčného začátečníka. Zachovejte si realistický pohled, důležité je dobře odhadnout své schopnosti a možnosti a nepodceňovat, ale ani nepřeceňovat síly.\n2/ Buďte flexibilní. Pokud opravdu o práci stojíte, buďte připraveni věnovat více času cestě do zaměstnání i zaměstnání samému. Pokud chcete začít pracovat v oboru, který je pro vás nový, nebojte se začít na juniorské nebo asistentské pozici. Buďte flexibilní také finančně. Často se stává, že nástupní mzda je velmi odlišná od té, kterou můžete získat po určité době.\n3/ Neustále na sobě pracujte, buďte aktivní. Sledujte novinky v oboru, který vás zajímá, čtěte odborné časopisy, zdokonalujte své jazykové schopnosti. Pokud je třeba, absolvujte i příslušný rekvalifikační kurz. Když si dobře vyberete kurz, investice se vám určitě vrátí. Snažte se odlišit od ostatních, například znalost angličtiny je nyní už téměř samozřejmá, věnujte se i jiným jazykům (francouzština, němčina, ruština), prohlubujte své znalosti v oblasti užívání počítače (například programy PowerPoint, Access).\n4/ Zachovejte si optimismus. Pamatujte na to, že nadšení a proaktivní přístup mohou někdy nahradit i několikaletou praxi v oboru. Pokud zaměstnavatel pozná váš zájem, máte větší možnost dostat se na vysněnou pozici.\nAutor: Zdeňka Bajerová (konzultantka Office Team Robert Half)\nTémata: Pracovní poradna, Hypoteční zástavní listy, Investice, Mzda, Nemovitosti, Zaměstnání


Ježek v kleci | Zpoždění\nZpoždění1. července 2011 v 09:58\nJežek mimo klecFoto: Lukyn.v, Wikimedia Commons\nŽe ježka v kleci nevymyslel Jaroslav Foglar, to už dnes ví kdekdo. Ale čím se český spisovatel při tvorbě své verze hlavolamu inspiroval, to ani dnes najisto neví nikdo. Český původ ježka v kleci tak zůstává skutečnou záhadou hlavolamu a to je skvělý námět na Zpoždění.\nUtvrdili mě v tom i pozvaní hosté z Akademie Jaroslava Foglara: Slavomil Janov a Martin Rosol. Nad jejich povídáním se společně se mnou ve studiu zamýšlel Radek Micopulos, šéfredaktor internetového časopisu Ježcivkleci.cz a zároveň majitel příslušného specializovaného obchodu.\nPořad: Zpoždění | Stanice: ČRo Radio Wave\n1. září 2011 v 17:00 Audio rubrika: Zpoždění\nVzpomínáte si, jak doktor Vlach v Saturninovi analyzoval lidi podle toho, jak by se zachovali v poloprázdné kavárně s mísou koblih? Pokud se řadíte k „vrhačům“, tento díl Zpoždění je vlastně o vás. Tak si ho pusťte,...\n26. srpna 2011 v 10:06 Audio rubrika: Zpoždění\nToto vysílání až s nečekaným důrazem potvrdilo nadčasovost magazínu Zpoždění. Poslední díl Babylónského léta totiž vyšel zrovna na období, kdy to pravé léto podle počasí konečně začíná. Další důkaz, že řídit se podle...\n18. srpna 2011 v 17:00 Audio rubrika: Zpoždění\nKdyž jsem byl malý, moc mi nedávalo smysl, proč vedle sebe některé národy nedokáží žít v poklidu. Popravdě ono mi to nedává smysl dodnes, jen už trochu jinak vnímám to „v poklidu“.


© Michal Brůža, 01/2011\nHrad Loučka stával na úzkém skalnatém hřebenu. obtékaném ze tří stran řekou Loučkou. Byl vystavěn jako správní a vojenské centrum samostatného panství, které vzniklo oddělením loučské kotliny od rozlehlého deblínského dominia. Vytvoření loučského statku můžeme časově zařadit do 30. let 13. století, neboť již v r. 1236 se po Loučce píše Hartleb, který byl příslušníkem rodu pánů z Deblína. V l.…číst dále\nOd jihovýchodu kolonizovali povodí Loučky (na horním toku zvané Bobrůvka) až k Drahonínu páni z Deblína (Plaček, M. 1987: Sídlištní struktura a hrady v povodí Loučky (Bobrůvky), XVI. Mikulovské sympozium 1986, 246), s jejichž aktivitami se počátky hradu Loučky (nesprávně též Střemchov) spojují. Poprvé se po tomto hradě (bez obav nad pravostí dokumentu) píše roku 1287 (de Luxa) Hartleb (CDB V/2, č. 869, s. 590;…číst dále\nNejstarší částí hradu je jádro v nejvyšší poloze staveniště. Jde o bergfritovou dispozici lichoběžníkového tvaru o délce přibližně 55 metrů a šířce 12–25 metrů. Zbyly zde pouze základy a destrukce budov. Válcový bergfrit stál v čele jádra, dnes z něj zbylo pouze torzo, vlastně jen interiér, který nezkušenému návštěvníkovi může připomínat spíše studnu. Berfrit měl průměr okolo 8,5 metrů a…číst dále\nTerénní nákres zbytků hradní zříceniny


Junckerův projev rozdělil europoslance, kritika zněla hlavně od konzervativců — ČT24 — Česká televize\n12. 9. 2018 Štrasburk\nEuroposlanci debatovali o projevu předsedy Evropské komise Jeana-Clauda Junckera v Evropském parlamentu o stavu Evropské unie. Jeho návrhy příštích úkolů a změn vyvolaly chválu u předáků klíčových poslaneckých klubů i kritiku polských konzervativců a dalších euroskeptiků.\n„V dějinách evropské integrace nebyla Evropa nikdy rozdělenější než v současnosti,“ prohlásil v rozpravě po Junckerově projevu Ryszard Legutko z polské vládnoucí strany Právo a spravedlnost (PiS).\n„Neslyšel jste o berlínské zdi?“ zareagoval belgický liberál Guy Verhofstadt za evropské liberály a odsoudil „naprosto hloupá a bláznivá slova na kontinentu, který přišel o miliony životů kvůli nacionalismu a populismu“.\nPodle něj autoritářští vůdci, jako je maďarský premiér Viktor Orbán či šéf PiS Jaroslaw Kaczyński, „se snaží EU rozvrátit a převzít ji zevnitř“, a proto je tak důležité sjednotit prounijní síly.\nVerhofstadt rovněž podpořil Junckerův návrh ukončit v EU jednomyslné rozhodování, protože „je zdrojem problémů“. Místo něj by se mělo zavést většinové hlasování jako „poslední šance, poslední záchrana“. Budoucí Evropská komise bude muset být více než jen komisí, ale evropskou vládou, skutečnou autoritou čelící populistům, zdůraznil.\nLukáš Dolanský: Juncker chce silné euro a Evropu jako lídra\nReakce vybraných europoslanců k Junckerově projevu\nJuncker si rýpl i do „váhavého“ Česka\nČeští zástupci v europarlamentu si povšimli Junckerova rýpnutí do „váhavého“ postoje Česka (a dalších středoevropských zemí) k migrační krizi. Řada z nich vyjádřila nad vystoupením předsedy EK zklamání.\nMichaela Šojdrová (KDU-ČSL) nicméně zaznamenala „výrazný posun“ v Junckerově postoji. „Nebyl tak radikální (jako dříve) a na první místo kladl bezpečnost, tedy že státy musí vnímat jak zodpovědnost za vlastní bezpečnost, tak společnou evropskou solidaritu. To svědčí o lepším pochopení situace. ČR určitě nechce být nesolidární, ale na první místo klade bezpečnost,“ řekla. Dodala, že Česko by mohlo solidaritu projevit například gestem v podobě přijetí syrských sirotků.\nJiřího Pospíšila (TOP 09) Junckerovo vystoupení nijak zásadně nezklamalo. Ale návrhy, zda se má v evropských orgánech rozhodovat jednomyslně, nebo většinou, by přenechal k rozhodnutí voličům při nadcházejících volbách do Evropského parlamentu.\n„To je silné politické téma, to bychom neměli rozhodovat na konci volebního období,“ řekl. Zejména by mu vadilo většinové rozhodování v otázce daní – o nich by měly podle Pospíšila rozhodovat jen samy členské státy. Také by uvítal, kdyby Juncker byl „ambicióznější“ vůči Británii, odcházející z EU, a chtěl s ní uzavřít významnější dohodu než jen o volném obchodu.\nZ řad ODS a ANO zněla kritika\nEuroposlance za ODS a ANO Junckerův projev zklamal. „Namísto pružné, vícerychlostní a reformované Unie pro 21. století se Juncker opět přihlásil k dávno vyčichlé vizi centralizované unie. Je to jen další zklamání a promarněná šance,“ myslí si Jan Zahradil (ODS). Odmítl také Junckerovy záměry ohledně zrušení práva veta v zahraniční politice, anebo přesunutí kontroly nad daněmi.\nEvžen Tošenovský (ODS) vidí po pěti letech Junckerova mandátu unii tak rozdělenou, jak za posledních 20 let nikdy nebyla. „Tlak na povinné přerozdělování migrantů, zbytečné útoky proti Polsku, anebo diskriminace pracovníků ze střední a východní Evropy na unijním trhu, kterou Komise blahosklonně přehlíží, je jen několik málo příkladů fatálních selhání této Komise,“ uvedl.\nZklamaná se cítí i Dita Charanzová (ANO). „Chybělo mi hlavně objektivní zhodnocení toho, co se podařilo, ale i realistický pohled na to, co se nepovedlo. Musel by si přiznat, že totálně nezvládl migrační krizi, nedokázal zabránit brexitu a zásadní měrou přispěl k vnitřnímu rozkladu EU. Pokud se někdy dostane do dějepisu, pak jako vůdce slabý a pro zahraniční partnery těžko čitelný. Pevně věřím, že jeho nástupce v čele Komise bude jiný sekáč,“ uvedla Charanzová.\nPavel Poc (ČSSD) naopak ocenil výsledky Junckerovy Komise v ekonomice: hospodářství roste, klesá nezaměstnanost, euro je druhou nejvýznamnější světovou měnou – a nakonec i v migraci se podle něj Komise chopila problému efektivně, jak svědčí pokles počtu migrantů. Junckerově Komisi by naopak vytkl opomíjení sociální oblasti, jakož i zdraví a životního prostředí.\nVydáno pod SvětDomácíEUEvropská komiseEvropská unieEvropský parlament


Vězni rudé totality z padesátých let definitivně odcházejí. Už jich zbývá opravdu jen pár. O to víc úkolů se vrší před námi. Začít můžeme třeba tam, kde nejeden z "muklů" skončil.\nV úterý zemřel František Šedivý, bývalý místopředseda Konfederace politických vězňů a předseda Klubu dr. Milady Horákové. Mimo jiné autor knih, v nichž popisoval svět za mřížemi stalinistických kriminálů. A také nositel Řádu Tomáše Garrigua Masaryka - stejně jako politická vězeňkyně Drahomíra Strouhalová, která opustila pozemský svět jen pár týdnů před ním.\nNa jáchymovských pláních\nFrantišek Šedivý byl velkým bojovníkem se zapomněním. "Kdo nalezne lék na rány minulosti, ukáže, kudy vede cesta do budoucnosti," připomínal. Věděl, že o temných dějinách padesátých let se mluví a píše mnohem méně, než by bylo záhodno. Nelíbilo se mu to. Věděl, že mnozí jednoduše nechtějí vzpomínat. Věděl také, že komunistický režim měl dost času na to, aby stopy krutosti zastřel a někde i úplně zahladil. "Pláně, kde stály jáchymovské koncentrační tábory, dnes pokrývá les," psal ve své knize Legie živých.\nS bojem proti zapomnění začal František Šedivý ještě za komunismu. Sepisoval své vzpomínky, které plánoval vydat v časopise, jež vycházel v kanadském Torontu. Právě tam se totiž po srpnu 1968 uchýlilo mnoho politických vězňů. A mimochodem právě tam také vznikl první pomník obětem komunistického režimu v Československu. Stojí na místě zvaném Masaryktown a má podobu srpu a kladiva, k němuž je připoután mukl.\nDalo by se říci, že jde vlastně o výstižné ztvárnění osudu Františka Šedivého. Ten se po únoru 1948 zapojil do odboje, šířil letáky a pokusil se navázat spojení se Západem. Už v roce 1952 byl ale zatčen a vězněn na různých místech. Pracoval v Jáchymově pod věží smrti, tedy poblíž drtičů na uranovou rudu. Všudypřítomný radioaktivní prach mnohým zkrátil život, někteří zemřeli ještě ve vězení. Například talentovaný jihlavský sochař Jaroslav Šlezinger, který předtím přežil nacistický koncentrační tábor Sachsenhausen, pak ale ve vězeňské nemocnici podlehl rakovině plic. Bylo mu pouhých 44 let.\nFrantišek Šedivý měl štěstí, že na vražedném místě, odkud se strategická surovina pod dohledem sovětských "odborníků" rychle expedovala na Východ, nakonec pracoval jen krátce. Ve vězení ale strávil dlouhých dvanáct let, propuštěn byl v až roce 1964.\nSisyfové v Americe\nV té době se však o dění za ostnatými dráty táborů veřejně ještě nemluvilo. A později zase jeho vzpomínky překryly čerstvé zážitky těch, kteří se stali očitými svědky okupace v srpnu 1968 a o rok později násilného potlačení protestů české a slovenské veřejnosti proti nastupující normalizaci. Přesto se František Šedivý nepřestával snažit, aby jeho zkušenosti z lágrů nebyly zapomenuty.\nČást jich vtělil do knihy, v níž líčí například dění v táboře Mořina, který se nacházel za Prahou, poblíž dnes proslulého lomu Amerika: "Povinností vězně bylo nalámaný kámen po rozstřelu rozbít na kusy, které mohl sám naložit. Navzájem si vězni nesměli pomáhat. Na to dozorci přísně dohlíželi. Rozbít palicí takový kámen, nebylo snadné. Palice vážila 10 až 12 kilogramů. Kdo nevěděl, kam do kamene uhodit, marně ji zdvihal…"\nPo pádu komunismu se podobným způsobem snažila vydávat svědectví většina bývalých politických vězňů; tedy aspoň těch, kterým na to po přečkaných útrapách ještě zbývaly síly: psali, vyprávěli, chodili na besedy a do škol. Nepřestávali připomínat, jak tenoučká je někdy hranice, jež dělí svobodu od jejího opaku.\nDnes odcházejí i poslední z nich - a s nimi i jejich živá svědectví, jež nás dosud pomáhala chránit před nebezpečným zapomínáním. Teď už je to jen na nás.\nZačít můžeme třeba tam, kde nejeden z nich skončil: ve věži smrti. Už dávno se měla stát památníkem a muzeem, které by připomínalo Šlezingera, Šedivého a stovky dalších, jimž se stala hrůznou životní křižovatkou.\nKroupa: Pamětníci a veteráni nás varují. Zabránit dalším koncentrákům může jen liberální demokracie (video z 16. srpna 2017)


BMW Z1: Zapomenutý klenot | Recenze & testy | Autíčkář.cz\n03. listopadu 2015, 12:42 7 komentářů Daniel Borský Recenze & testy\nJak často se vám stane, že dostanete možnost usednout za volant auta, které jste doposud viděli maximálně na obrázku? Když se navíc jedná o legendu, jakou BMW Z1 bezesporu je, nemáte na výběr. Tohle je jedna z nabídek, které se neodmítají...\nZetjednička představovala pro BMW návrat do kategorie roadsterů po 30 letech. Bylo to první dvoumístné auto bez střechy od dob proslulé 507. A nutno dodat, že to byl návrat se vší parádou, neboť tento vůz disponuje širokou škálou zajímavých technických řešení. Základ auta jako motor, převodovka a přední zavěšení byl převzat z E30, ale z větší části je Z1 naprostým originálem. Unikátní je například karoserie tvořená plastovými odnímatelnými panely, což má hned dvě ohromné výhody. Za prvé parkování. Určitě každý z nás už někdy našel na svém voze škrábanec od vedle parkujícího debila méně ohleduplného spoluobčana. Já osobně jsem povaha velmi klidná, ale v tuhle konkrétní chvíli mám sto chutí někoho praštit. Pokud vlastníte BMW Z1, můžete být o něco klidnější. Prostě jen přijedete domů, vycvaknete poškozený panel a nasadíte nový. Jak prosté. Druhá výhoda takového řešení je snad ještě důležitější. Plast nerezne. Každý zapálený milovník aut snažící se udržet při životě perspektivního youngtimera vám řekne, že největším strašákem je právě koroze. Se Z1 máte o starost méně. BMW tvrdilo, že výměna všech panelů trvá zhruba 40 minut. Realita je o něco horší, ale ani 2,5 hodiny, potřebné k oblečení nového kabátku, nejsou vůbec špatný výsledek. Celolak u klasického auta zabere rozhodně víc času.\nCo se týče ostatních technických vymožeností, budu – vzhledem ke svým bídným technickým znalostem – stručný. Na první pohled každého ohromí systém otevírání dveří, který nemá jinde obdoby. K tomu se však ještě dostanu. Dále tu máme také pokrokové nezávislé zavěšení zadní nápravy, známé pod označením Z Axle, které bylo později využito v trojkovém BMW generace E36. A nesmím zapomenout ani na zvláštní aerodynamické tvarování zadního nárazníku. Bohužel nejsem (narozdíl od jiných členů redakce) odborník na aerodynamiku, takže nedokážu posoudit reálný přínos. Budu věřit konstruktérům BMW, že to opravdu funguje. Ne nadarmo dostala Z1 své jméno – Z tady znamená Zukunft, což je německy budoucnost.\nBMW Z1 nepatří mezi auta, která dokáží ohromit svým zjevem na první pohled. Aspoň na obrázku ne. Vždycky mi připadalo jako takové smutné káčátko, krčící se ve stínu impozantnějších sourozenců. V reálu je to však jiná káva. Najednou si všímám úžasných detailů, jako jsou nádherná zpětná zrcátka na tenké stopce nebo čelní maska vzdáleně připomínající legendární M1. Pomalu se mi dostává pod kůži. Čím déle se na něj koukám, tím víc se mi líbí.\nVýklopné či ‚sebevražedné‘\ndveře má kdekdo. Tohle je skutečný unikát.\nPři prvotním kontaktu vstřebávám opravdu kompaktní rozměry a přemýšlím, jestli se vůbec vejdu dovnitř. Věřte, nebo ne, ale Z1 je ještě o chloupek menší než MX-5 NA a do té je pro mne velmi obtížně se poskládat. Ještě složitější ovšem je dostat se vůbec dovnitř. U BMW se rozhodli použít padací dveře, což je nesmírně efektní řešení. Výklopné či ‚sebevražedné‘ dveře má kdekdo. Tohle je skutečný unikát.\nPřijdete k autu, zmáčknete zámek dveří a o všechno ostatní se postarají elektromotorky. Ty stáhnou celé dveře včetně bočního okénka dolů. Celá show trvá asi dvě sekundy a je to neskutečně cool podívaná. Ještě vetší pozdvižení vyvolá situace, kdy jedete v provozu s otevřenými dveřmi. Ano, BMW Z1 je patrně jediným autem, ve kterém nemusíte při jízdě zavírat dveře. Jen se musíte připravit na to, že v rychlostech vyšších, než je povolený městský limit, už dovnitř poměrně dost fouká.\nNastupování do auta není úplně jednoduchá záležitost. Leze se do toho jak do tanku. Pravou nohou (dlouhé nohy jsou v tomhle případě velké plus) uděláte ohromný krok kamsi do neznáma. Levou se odrazíte od chodníku a do interiéru v podstatě skočíte. Vystupování je snad ještě horší, a pokud nedisponujete alespoň základní gymnastickou průpravou, budete potřebovat jeřáb. Ale garantuji vám, že z tohohle auta se vám ven ani nebude chtít.\nV interiéru není moc co popisovat. Skoro nic tu není. Minimalistická palubní deska je potažena kůží. Na středovém tunelu najdeme jen rádio a ovládací panel topení. Na ovládání klimatizace už nezbylo místo, takže ta chybí. Velmi dobré jsou sedačky, jsou dostatečně prostorově dimenzované, takže se do nich krásně vejde téměř každý. Pocitově se sedí téměř na asfaltu, přesně jak to vyžadujeme od tohoto typu auta. Velkým překvapením pro mě byla celková vnitřní prostornost. Je opravdu velkorysá, a to v každém směru. Nemusím řídit s hlavou na stranu, když je střecha natažená, nekoukám do rámu čelního skla, když je dole. Nemusím lovit volant někde u kolen ani nesedím ‚na autě‘, jak se u roadsterů často stává. Místa je tu opravdu dostatek a troufám si tvrdit, že problém s prostorem by neměl ani dvoumetrový dlouhán. Vás ale stejně nejvíc zajímá, jak auto jezdí, že? Takže střecha dolů (manuálně), a jdeme na to. Tohle totiž bude jízda.\nZnáte ten pocit, kdy hned po nastartování víte, že dnešní den prostě bude skvělý, i kdyby trakaře padaly? Tohle je přesně ten případ. Otáčím klíčem, startéru trvá zhruba dvě vteřiny, než roztočí soukolí pohonné jednotky, a pak to přijde. Motor zavyje jako raněný tygr a usadí se na lehce zvýšeném volnoběhu, kde vrčí jako hlídací rotvajler při ochraně pozemku svého páníčka. Startovací procedura je zatraceně návyková věc. Zkouším párkrát poškádlit pedál plynu jen tak naprázdno a ze zvuku, který tahle věc předvádí, jsem opravdu blízko totálnímu vzrušení. Sakra, to je tak strašně dobrý, že kdyby se nějaký orchestr rozhodl tuhle symfonii zhudebnit, koupil bych si permanentku do Státní opery. Je to opojná směsice všemožných mechanických melodií, která se mi okamžitě vrývá pod kůži. Kdyby mi Z1 říkala pane, dovedu si představit, že bych během zimního spánku minimálně jednou týdně chodil do garáže poslechnout si tuhle show. Miluji bublání klasických osmiválců, stejně tak dokážu ocenit aristokratický chod dvanáctiválce. Ale bavorácká řadová šestka je dokonalost sama.\nJe na čase vyrazit. Spojkový pedál je i po 26 letech příkladně tuhý, beru do ruky řadičku a… přichází první menší zklamání. Páka je na můj vkus zbytečně velká, dráhy má delší, než bych čekal, a s přesností si bohužel také moc nepotykala. Není to nic hrozného, ale když to srovnám s řazením v Miatě, vidím znatelný rozdíl v neprospěch BMW. Nicméně žít se s tím dá.\nPomalu se rozjíždím, přeci jen mám k takové legendě mírný respekt. Učím se vnímat rozměry auta. Není sice velké, ale mám pocit, že sedím pomalu na zadních kolech a přede mnou je snad kilometrová kapota.\nLehkost, s jakou\nse tenhle dvouapůllitrový agregát vytáčí, je nepopsatelná.\nS každým ujetým metrem se do toho dostávám víc a víc, obavy pomalu mizí. Proplétám se odpolední Prahou, a když míjím ceduli označující konec města, jsem natěšený jak malý kluk na Vánoce. Prázdná silnice, téměř žádný provoz, tady není na co čekat… Podřazuji na dvojku, meziplyn je tady naprosto přirozená věc, ozývá se rána z výfuku, jako by za mnou někdo vystřelil z brokovnice. A já letím vstříc omezovači v 7 000 otáčkách. Prásk, řadím za tři a celá show jede nanovo. To vše za doprovodu neskutečné zvukové kulisy. Hans Zimmer je proti motorářům od BMW břídil. Lehkost, s jakou se tenhle dvouapůllitrový agregát vytáčí, je nepopsatelná. Odezva na plyn je tak dokonalá, že přemýšlím, zda opravdu šlapu na pedál, nebo je má pravá noha napojená přímo na motor. Marně šátrám v paměti, jestli jsem už někdy měl čest s tak intenzivním autem. Tohle je nejlepší droga na světě. Extrémně návyková, dokonale euforická.\nDojíždím zpátky do Prahy a v hlavě si přehrávám, co se vlastně v té uplynulé půlhodině na okreskách stalo. Jasně, kroucení karoserie tam je, ale ani zdaleka ne tak zlé, jak by se mohlo zdát na první pohled. Brzdy poměrně rychle vadnou a vyžadují trochu víc síly, než na jakou jsem zvyklý z modernějších aut. Ale jako celek to funguje skvěle, Z1 dalece předčila mé očekávání. Na začátku jsem si byl jistý, že dostat ji do kouta nebude složité. Jak jsem se mohl tak mýlit? Schopnosti zetjedničky výrazně převyšují můj řidičský um.\nV městské džungli se pak ještě jednou přesvědčuji, že konstruktéři BMW odvedli vynikající práci. Od sportovního roadsteru každý očekává, že bude tvrdý a na rozbitých městských silnicích nepoužitelný. Není tomu tak. Z1 zvládá nástrahy velkoměsta na výbornou, což je možná ještě překvapivější než její výkony na okreskách. Výmoly, retardéry, nic z toho nevyvede malého bavoráka z míry, přes všechny obtíže se přenáší s noblesou. Tohle mě dostalo do kolen. Dokonce si pohrávám s myšlenkou, že by mohl bez problému fungovat jako daily car.\nSpousta lidí říká, že usednout za volant svého auta snů bývá nejkratší cesta ke zklamání. Většinou jsou očekávání tak vysoká, že zákonitě musí přijít drsné vystřízlivění. Ne tak u Z1. Ta je onou vzácnou výjimkou. Je ještě lepší, než jsem doufal. Nejvíc mě ovšem dostala každodenní použitelnost. A je tady ještě důležitá jedna věc: cool faktor. Ve svém životě jsem řídil několik Porsche, dokonce i Ferrari, ale žádné auto nebudilo tolik pozornosti jako zetjednička. Lidi mě předjížděli, jen aby mohli ukázat vztyčený palec, stahovali okénka na semaforech, aby malého bavoráčka pochválili. Už dlouho jsem na silnicích nezažil takové množství pozitivní energie.\nVíte, já nikdy nebyl nekritickým obdivovatelem všeho, co opustilo brány mnichovské automobilky. Ale pokud aspoň část starých bavoráků funguje jako zetjednička, pak chápu ten početný zástup fanoušků. Každý správný autíčkář už jistě ví, že univerzální odpověď je Miata. Pokud ovšem z nějakého důvodu MX-5 nechcete, případně hodláte za auto utratit desetinásobek ceny, BMW Z1 bude skvělou volbou. Já už začal šetřit.\n03. listopadu 2015, 13:07\nSkvěle napsáno, hltal jsem každé slovo :). Tohle BMW jsem naživo ještě nikdy neviděl, snad jen na fotkách v červené barvě. Při téhle větě se mi vybavilostrašně bych se chtěl projet ve svém snovém autě, ale zároveň bych se bál, aby nebylo hrozný :D (Spousta lidí říká, že usednout za volant svého auta snů bývá nejkratší cesta ke zklamání.)\n03. listopadu 2015, 19:38\nSuper auto i článek!\n15. dubna 2016, 17:51\nZacal jsem uvazovat o koupi ... Poradi nekdo, kde zacit?\n15. dubna 2016, 18:59\nTy jo, nevim, ale tohle stojí tak milion ne? Tak asi sehnat ten milion:)\n27. února 2017, 09:38\nJak je možné, že jsem přehlédl test tohohle božího autíčka?! Můj jednorožec, za svezení v Z1 bych dal ledvinu. jak se vám jej zatraceně podařilo sehnat?? Skvostný text, díky za něj.\n20. dubna 2017, 18:35\nTak to vám pěkně děkuju, právě jsem se zamiloval. :) Chci to auto. Krásný článek, díky za něj


Lyžař Krýzl má po operaci očí zase vysoké ambice (IHNED.cz)\nLyžař Krýzl má po operaci očí zase vysoké ambice\nKrýzl věří, že se brzo vrátí na sjezdovky ve své bývalé formě. autor: Český svaz lyžařů\nOstatní sporty sport Kryštof Krýzl lyžař Světový pohár Zimní sporty sjezdové lyžování lyžování\nČeský sjezdař Kryštof Krýzl je po operaci očí opět připraven bojovat o úspěchy a slávu na sjezdovkách. Přestože řešení problémů se zrakem nemusí být definitivní.\nPraha – Nejlepší český alpský lyžař v technických disciplinách Kryštof Krýzl se začátkem září na na klinice ve Zlíně podrobil složité operaci očí, ale už o tomto víkendu chce v úvodním závodě Světového poháru v rakouském Söldenu úspěšně zahájit letošní sezonu, v níž netají vysoké cíle.\n"Neviděl jsem dobře, často jsem se doslova trápil, takže operace se stala nutností," přiznal v rozhovoru pro Aktuálně.cz\nJak s odstupem několika měsíců uplynulou sezonu hodnotíte?\nVzhledem ke zmíněným problémům s očima jsem s ní byl vcelku spokojený. Třikrát jsem bodoval ve Světovém poháru a několika dobrých výsledků jsem dosáhl v kontinentálních soutěžích. Na mezinárodním poli jsem šestkrát našel cestu na stupně vítězů a měl radost i ze dvou titulů mistra republiky. Jen mě mrzí, že formu z tréninků jsem často neprodal v závodech, především na mistrovství světa. Avšak lyžování je rizikový sport, v němž vzdálenost mezi úspěchem a propadem je velice malá.\nLoni jste používal kontaktní oční čočky. Ty vám nepomohly?\nProstě mi nesedly, někdy jsem dokonce na jedno oko vůbec neviděl. Například na mistrovství světa, kdy se mi jedna čočka přetočila. Sjezdové lyžování je hlavně o rychlosti a čočky zřejmě na to nestačily. A tak v závěru sezony jsem jezdil bez nich, což také nebylo ideální. Proto jsem se rozhodl pro operaci, která se ukázala nutností. Nebyla jednoduchá, ale povedla se, i když mě možná ještě čeká reoperace. Vidím však líp, což je pro mě důležité.\nLze říci, že při těchto zdravotních problémech jste na sezonu dobře připravený?\nLetní příprava pod taktovkou italského trenéra Daniela Fahrnera, navzdory všem komplikacím, byla velice dobrá. Jsem v pohodě, cítím se dobře a netajím ani vysoké cíle. V letošní sezoně se sice nekoná mistrovství světa, ale velice důležité budou závody Světového poháru. Získané body budou totiž hrát rozhodující roli pro účast na šampionátu v příští sezoně a návazně možná i pro start na olympijských hrách.\nJak velká je ve vašich disciplinách světová konkurence?\nV porovnání s předchozími lety asi největší. Dávají o sobě vědět jak zkušení lyžaři, tak i nadějní mladíci, ale i tak se chci pokusit nasbírat ve Světovém poháru co nejvíc bodů.\nKdy a v kterých disciplinách budete startovat?\nMoji jedničkou je obří slalom a pak kombinace. První závod Světového poháru je už tento víkend na rakouském ledovci a do konce roku pak ještě ve Finsku, USA a Itálii. Za celou sezonu jich bude kolem dvaceti. Úvodní závod není sice mimořádně důležitý, ale dobrý výsledek by mi pomohl psychicky.\nKrálem bílé stopy uplynulé sezony je slalomářka Strachová\nVelká sportovní romance končí. Vonnová a Woods se rozešli\nStrachová ukončila sezonu, závodit chce ještě dva roky\nSlovákům utíká hvězda. Slalomář Žampa chce jezdit za Rusko


Khách sạn Cupid, hotely ve městě Ho Či Minovo město - Skyscanner\n2 bis Nam Quoc Cang, Ho Či Minovo město, 70000, Vietnam\n8,88 km z centra města\nVelmi dobréNa základě 93 hodnocení\nCupid Hotel je ve městě Ho Chi Minh City (Bui Thi Xuan). Jen kousek odtud se nachází Pham Ngu Lao (turistická čtvrť) a 15 min. Pěšky odtud leží Tržiště Bến Thành. Hostům jsou k dispozici čistírna oděvů, recepce s nepřetržitým provozem a úschova zavazadel. Přímo v areálu je hostům k dispozici samostatné parkování (za příplatek).\nVelmi dobrý hotel. Skvělý pokoj.\nVýtah, Wi-Fi, Kouření zakázáno, Prádelna, Bezpečnostní trezor, Televize


Nezapoměňte, štěstí je v nás - Katolický týdeník\nNezapoměňte, štěstí je v nás\nVydání: 2006/23 Agresivita v nás, 6.6.2006, Autor: Aleš Palán\nByla jste taky tak bezprostřední, jako jsou děti na vašich fotografiích?\nByla a moje dětství bylo bezvadné. Rodina držela pohromadě a vztah mezi rodiči vytvořil základ i mé povahy. Vyrůstala jsem v Praze a na začátku třicátých let jsem dva roky chodila i do německé školky, kde se učily děti pražských Němců. Táta mě tam dostal, ačkoliv jsem neuměla slovo německy.\nMěli jste v rodině německé kořeny?\nKdepak. Táta byl ale té zásady, že člověk má znát řeč svých nepřátel – a to byli tenkrát Němci. Němčina se mi pak za Protektorátu hodila ve škole. Byla jsem ovšem bídný student: uměla jsem konverzovat, pochytila i slangové výrazy, ale s gramatikou to bylo slabší.\nVyrůstala jste v kulturně orientovaném prostředí...\nTáta byl stoprocentní intelektuál. Pracoval jako šéfredaktor Národních listů a pak jako tiskový atašé v Římě. Po návratu psal národohospodářská pojednání a taky Rašínův životopis. Potom se od politického dění vzdálil a až do penze pracoval v Univerzitní knihovně.\nVe vašem bytě visely asi na stěnách spíš obrazy než fotografie.\nJen u mámina sekretáře byl kout, kde byly rodinné fotografie. Rodiče se nechali fotit u Drtikola - mám od něj jejich svatební fotku a snímek, když se narodil můj nejstarší bratr.\nFotil někdo z rodiny?\nMáma nás fotila, mám od ní několik úžasných a koumavých fotek. Na jedné koukám na Hradě na nějaké muzikanty, na jiné stojím vedle policajta s jeho dlouhatánskou šavlí.\nNemusela jste si tedy svůj zájem o fotografii probojovávat.\nOd dětství jsem všechno pozorovala, a tak si rodiče řekli, že bych se mohla uplatnit ve fotografickém oboru. Měla jsem veliké štěstí, že naši třídu vedl Jaromír Funke, skrze něhož jsem si fotografii zamilovala. Samotné osnovy byly nuda - fotili jsme struktury, tělesa v prostoru, lesklé předměty, porcelán… Funke na nás patnáctileté kluky a holky měl velké požadavky a někdy trpěl spolu s námi. Tenkrát se používaly skleněné negativy a my jsme mu museli negativ před vyvoláním vždycky ukázat. Přinesla jsem mu ho, on se na to podíval, roztáhl prsty - a destička se rozbila o zem. „Znovu,“ řekl. Když to udělal podruhé, rozhodla jsem se, že mu nic ukazovat nebudu. Do třídy se mnou chodila Alena Čapková, dcera Josefa Čapka, kterou tam Funke trochu schovával. Nikdo ze spolužáků tehdy nevěděl, že její táta je v koncentráku. Rodiče všech ostatních žáků měli něco společného s fotografií buď obchod, nebo zastoupení nějakých fotopřístrojů. Oproti mně a Aleně tak měli po technické stránce obrovský náskok. Technika je důležitá, ale není rozhodující – ta fotku neudělá. Zvládnout techniku je dobré k tomu, že to pak nezdržuje.\nVy sama jste tedy začala fotit až na škole?\nAno. Ze školy jsem vyšla omámená technickou dokonalostí snímků a musela absolvovat složitou cestu k poznání toho, co je skutečně živá fotka. Ještě za revoluce v pětačtyřicátém roce jsem nelitovala, že nemám foťák. Prolítala jsem celou Prahu, všechno jsem viděla, ale vůbec jsem necítila, že bych to mohla taky nafotit.\nKoupila jsem si flexaretu a šla fotit na matějskou pouť. Uvědomila jsem si, že jsem do té doby dělala úplně nesmyslné fotky. Začínala jsem fotit přirozeně děti, protože jsem se potřebovala otrkat. Mezi dospělými tenkrát člověk s foťákem nebyl dvakrát vítaný. Děti neodporovaly, „netuhly“ před objektivem a já s nimi byla zajedno.\nVždyť právě děti jsou na focení nejsložitější.\nS dětmi jsem si úžasně rozuměla, navíc jsem byla pohyblivá, pohotová a mám smysl pro legraci. Pokaždé jsem se s nimi domluvila. Profesionálně jsem začala fotit reportáže pro Vlastu, díky tomuto tehdy jedinému ženskému časopisu jsem prolezla všechno od Aše po Duklu. Byla jsem ve škole, v dolech, v obchodě, v továrnách, na silnicích, prostě všude.\nJak takové focení na pracovištích vypadalo?\nČekali tam na nás a měli nachystanou nějakou vynikající pracovnici, výsledky nebo nový stroj. Já té příležitosti využila samozřejmě i k tomu, abych nafotila to, co nechtěli. Pro Literárky jsem v Tatrovce a Poldovce udělala velkou reportáž o tom, jak jsou ženy přetěžované těžkou prací. Chodil za mnou bezpečák a pořád se ptal, co chci vlastně fotografovat. Já říkala, že provoz, a fotila jsem ženské, jak tahají těžké plechy. Pak jsme přišly před nějaké dvoukřídlé dveře, bezpečák je otevřel a doslova mě z fabriky vyhodil. Já si říkala: „Zaplať Pán Bůh, že mi nevzal filmy.“ Reportáž pak ale stejně nesměla vyjít.\nJak jste se vyvlékla z focení komunistických sjezdů a slavností?\nTaky jsem na ně občas chodila, ale mým cílem bylo nafotit to tak, že se to nedalo otisknout. Bylo to snadné, tyhle akce byly částečně fraškou a částečně potupou. Pak už mě na ně ani nebrali. Když v osmašedesátém přišli Rusáci, poslaly všechny redakce svým spolupracovníkům dotazník, jestli souhlasí se „vstupem vojsk“, jak se tomu tehdy říkalo. Řekla jsem si, že se tímhle nezostudím, a na dotazník jsem nereagovala. Dlouho mi nikdo nezavolal a já neměla do čeho píchnout. Pak jsem se naštěstí uchytila v dětském nakladatelství Albatros, kde potřebovali fotky dětí na propagaci.\nJak jste sháněla modely pro své fotografie?\nZačala jsem s dětmi svých příbuzných. Pak jsem se courala po perifériích kolem Prahy a děti vysloveně vyhledávala. Periferie mi vždycky hověla, byl tam zajímavý terén a ne nějaké ulízané ulice a náměstí. Nejkrásnější zážitky jsem měla na Bílé hoře s partou rošťáků, kteří tam kouřili, jezdili na ložizáku a nechali mě fotit.\nPři takovém rychlém bezprostředním focení není asi čas na kompozici.\nNikdy neříkám: „Udělejte to znovu.“ To by mě ponižovalo. Proto jsou moje fotky často kompozičně trochu vedle, ale to je daň tomu, že žijí. Focení se dětem vždycky líbilo. Ty dokonalé úžasně prokomponované fotky působí někdy až nepravdivě. Je to spíš kosmetika než skutečnost.\nVytvořila jste i jakousi „langhansovskou“ galerii osobností.\nPro Literární noviny jsem fotila spisovatele a dostala jsem i propustku na 4. sjezd spisovatelů v roce 1967. Pokračování v nějaké langhansovské ideji v tom ale není. Langhanse jsem si vážila, ale jeho způsob focení je akademický a mému pojetí na hony vzdálený. Mám třeba jen jednu fotku Bohumila Hrabala, protože na něj všichni pořád dotírali a já najednou nemohla začít taky dolejzat. Fotit takového Skácela s Mikuláškem jsem do Brna letěla letadlem. Skácel na mě čekal a říkal, že z focení nic nebude, protože Mikulášek skončil včera po flámu ve špitále. To mě ale nemohlo zastavit. Vyfotila jsem ho, jak kouří na nemocničním pokoji a na stolečku má láhev vína. Kontakty s takovými osobnostmi mi pomáhaly v tehdejším rudém řádění. Když tu byli tak zajímaví lidé, nebyl život beznadějný.\nFotila jste i Bohuslava Reynka.\nZ celé dlouhé řady spisovatelů vybočovali dva: Reynek a Váchal. Když jsme s redaktorem Blažkem jeli za Reynkem do Petrkova, dali jsme si na kuráž v bufetu nějaké vínko, ale nebylo to vůbec potřeba. Reynek byl nesmírně milý a jemný. Klidným hlasem nám popisoval, jak vaří brambory pro prasata a přitom dělá grafiku. Naopak Váchal nás ve Studeňanech chtěl nejdřív vyhodit. Během dne se ale všechno obrátilo a nechtěl nás pak vůbec pustit zpátky. Já nefotím z bleskem, v jeho obydlí byla strašná tma a Váchal měl pořád na hlavě klobouk. S fotkama se muselo dost žonglovat, aby z nich něco vyšlo.\nJak byste ty dva srovnala?\nReynek žil se svými dvěma syny, Váchal sám, ale všude na poličkách měl poházené šlupky od pomerančů pro nějaké pidivajzlíky. Žil v představách, že s ním bydlí nějací duchové. Reynek měl v sobě jako věřící člověk takový snad až božský klid, kdežto Váchal byl spíš ďábel. Podivín, ale zábavný, úžasný samorost.\nFotila jste i práci řádových sester...\nSnažila jsem se najít něco, co bylo v zapomnění, a dozvěděla jsem se, že někde v pohraničí řádové sestry pečují o postižené děti. (Ve městech tenkrát takové ústavy nebývaly.) Rozjela jsem se tam a našla člověka, který se stal mým životním vzorem - sestru Akvinelu. Její energie a láska k lidem je prostě jedinečná. Během čtrnácti dnů, které jsem tam profotila, jsem si uvědomila, že pro postižené děti je tohle nejlepší řešení. Sestry jim dají mnohdy víc než rodiče. Dostala jsem se pak i na Velehrad do ústavu pro postižené děti a tam jsem zase padla na sestru Damiánu. Taky byla skvělá. Sama nejsem aktivní katolík, ale v něco věřím - to bych musela být kus dřeva, abych nevěřila.\nPo roce 1989 jste se vrhla na politiku...\nByla jsem do ní vržena. Občanské fórum hledalo lidi, kteří nebyli namočení, a kápli i na mě. Byla jsem na úplně posledním místě kandidátky. Jenže nějací lidé odstoupili, někdo mě zakroužkoval, a tak jsem se (o týden později než ostatní) do parlamentu přece jen dostala. Poprvé jsem otevřela dveře do sněmovny a první, koho jsem uviděla, byl ministr vnitra z dob totality, doktor Hrazdíra. Hned jsem ty dveře zase zabouchla! Pak jsem ale sama sobě domluvila, že je demokracie a někteří lidi byli zvoleni, i když by spíš měli být souzeni. Vydržela jsem v politice dva roky a foťák jsem s sebou brala i na zasedání. Nebylo to zcela proti jednacímu řádu, ale úplně volná jsem nebyla.\nJak to brali kolegové poslanci?\nJá mám takovou povahu, že naštvu jenom málo lidí. Měla jsem leiku, která má báječně tichý zvuk, takže jsem moc nerušila. Kolegové mi někdy i ukazovali: „Hele, támhleten spí.“\nJe nějaká fotografie, kterou jste ještě nevyfotila?\nNěkolik let už nemůžu fotit. K mým fotkám je potřeba pohyblivost, a já už sotva stojím na nohou – zestárly spolu se mnou. Focení mi ale nechybí, protože Pán Bůh to se mnou zařídil tak, že musím sedět doma a třídit svůj archiv, který jsem si dřív ukládala dost ledabyle. Teď se třeba snažím dát dohromady knihu z Vietnamu, kde jsem byla tři měsíce v roce 1961. Já každému přeju civilizaci - džíny, trička, mobily a všechny vymoženosti. Ale ve Vietnamu to tehdy bylo ještě obyčejné a přirozené. Když si člověk koupil na trhu vajíčka, neměli pochopitelně žádné igelitové ani papírové pytle, zato obchodník vzal nastříhané bambusové pruty a za chvilku upletl zákazníkovi na vajíčka nádhernou taštičku. Byl to jiný, krásný a původní svět a já jsem šťastná, že jsem ho ještě zažila.\nVašim nohám je asi skutečně 80 let, ale vašim očím pořád těch deset. Když jsme si náš rozhovor domlouvali po telefonu, říkala jste: „Štěstí je v nás, na to nezapomeňte!“\nDíky Bohu! Proto mě rozčilují lidi, kteří skuhrají a nechápou, že jim život zatím utíká. Štěstí přece skutečně mají v sobě. Život je umělecké dílo, a co s ním uděláme, záleží jenom na nás.\nNarozena 10. 3. 1926 v Praze. Během druhé světové války vystudovala Státní grafickou školu u Jaromíra Funkeho a Josefa Ehma. Poté absolvovala na FAMU obor filmová fotografie. Od 50. let pracuje jako samostatná fotografka (Vlasta, Literární noviny, Albatros). V polistopadovém parlamentu působila jako poslankyně České národní rady. V roce 2001 obdržela medaili Za zásluhy za vynikající umělecké výsledky.\nHochová fotografuje zásadně černobíle, bez blesku a aranžmá, důraz klade na jedinečnost okamžiku. Z cyklů: Děti, Dvojice, Svátky a slavnosti, Čs. legionáři z 1. světové války, Činnost jeptišek v sociálních zařízeních, Čeští spisovatelé, Římské ulice… Její práce byly představeny na téměř 100 výstavách doma i v zahraničí a jsou sdruženy v několika knižních publikacích (Deset, dvacet, třicet, už jdu; Čas oponou trhnul; Síla věku…). V březnu letošního roku odvysílal její vzpomínky ČRo 3 Vltava. Zatím poslední velká výstava Dagmar Hochové skončila v květnu v brněnském Domě umění.


53-44-M/001 Zubní technik\n1. Charakteristika studijního oboru:\nStudijní obor zubní technik připravuje žáky pro zhotovování stomatologických protéz v zubních laboratořích všech typů zařízení (státních i soukromých). Spojení všeobecného a odborného vzdělání umožňuje připravit z žáků odborníky a zároveň všestranně rozvinuté osobnosti.\n2. Charakteristika vzdělání:\nVzdělání poskytované střední odbornou školou má složku všeobecnou a odbornou. Obsah je zaměřen tak, aby žáci mohli po absolvování studia a povinné nástupní praxe kvalifikovaně vykonávat profesi zubních techniků. Všeobecné vzdělání poskytují žákům předměty jazykové, společenskovědní, matematika, přírodovědné předměty a tělesná výchova. Obsah těchto předmětů má být zaměřen k potřebám odbornosti. Těžiště je ve složce odborného vzdělání které tvoří základní odborné a speciální odborné učivo, v oblasti teoretického a praktického vzdělání. Základní odborné učivo doplňuje odborný profil absolventa ve všech všeobecných zdravotnických znalostech. Speciální odborné učivo je základem odborné výuky a seznamuje žáky se speciálními poznatky a osvojením si praktické činnosti oboru a profese. Rozšíření všech vědomostí umožňují nepovinné předměty - v jazykové, všeobecně vzdělávací i odborné oblasti.\nPři výchovně vzdělávacím procesu je u zubních techniků charakteristické, že se vedle běžných způsobů výuky široce uplatňuje výuka ve školních zubních laboratořích, odborných učebnách a na stomatologických pracovištích v terénu. Při všech formách vyučování se respektují závazná platná právní ustanovení. Při výběru forem výuky je dávána přednost formám rozvíjejícím aktivitu žáka. Rozpis učiva i počty hodin v učebních osnovách se považují za orientační a vyučující se může v rámci inovace okruhů učiva, uplatnění regionálních zvláštností apod. od nich odchýlit v rozsahu 30 procent.\nDo 1 . ročníku čtyřletého studia studijního oboru zubní technik se přijímají žáci, kteří úspěšně ukončili základní školu a splnili podmínky výběrového řízení.\nDo 1 . ročníku denního pomaturitního kvalifikačního studia pro absolventy středních škol se přijímají absolventi se vzděláním ukončeným úspěšně maturitní zkouškou, kteří splnili podmínky výběrového řízení. Manuální předpoklady a předpoklady estetického cítění jsou ověřovány talentovou zkouškou, která je základní součástí výběrového řízení.\nStudium pro absolventy základní školy je organizováno jako čtyřleté denní studium a je ukončeno praktickou a ústní maturitní zkouškou. Pomaturitní kvalifikační studium pro absolventy středních škol je organizováno jako dvouleté denní studium a je ukončeno praktickou a teoretickou maturitní zkouškou z odborných předmětů.\n6. Možnosti dalšího vzdělávání:\nAbsolventi, kteří po ukončení studia nastupují do zaměstnání, vykonají povinnou nástupní praxi v rozsahu stanoveném vyhláškou. Další stupně odborného vzdělání jsou řízeny a organizovány příslušnými předpisy a vyhláškami. Absolventa studijního oboru zubní technik opravňuje maturitní zkouška ke studiu na vysokých školách. Absolvent po splnění předepsané praxe a po absolvování doplňkového pedagogického studia může vykonávat funkci učitele odborných předmětů na středních zdravotnických školách, ve studijním oboru zubní technik.\n7. Zdravotní hlediska pro přijímání uchazečů ke studiu na středních zdravotnických školách:\nPři uplatňování zdravotních hledisek pro přijímání ke studiu na SZŠ je nezbytné vycházet z těchto zásad:\n1. O výsledku práce středního zdravotnického pracovníka, a tím o spokojenosti nemocných, rozhoduje především kladná motivace k výkonu tohoto povolání.\n2. Po absolvování praxe na lůžkových odděleních u těch oborů, kde je předepsána, existuje možnost diferencovaného uplatnění na různých pracovištích s menší náročností na zdravotní stav.\n3. Uvedené kontraindikace a požadavky jsou orientačním vodítkem. Každé rozhodnutí musí být individualizované a musí přihlížet k osobnosti uchazeče a k charakteru a stupni závažnosti postižení.\n4. Posudkové rozhodnutí by měl učinit dorostový lékař a v případech mladistvých se ZPS i v souladu se závěry PKSZ.\nSpolečné kontraindikace pro všechny obory studia na SZŠ:\n1. Endokrinní a paraendokrinní onemocnění, která znesnadňují adaptaci v pracovním kolektivu, nejsou vhodná pro styk s veřejností nebo vylučují lehkou až středně těžkou námahu.\n2. Choroby a vady srdce a cév, vylučující lehkou až středně těžkou námahu.\n3. Závažná onemocnění dýchacího ústrojí, která již vedla nebo v krátké době povedou k trvalému omezení respiračních funkcí.\n4. Závažná chronická onemocnění ledvin a vývodných cest močových, vedoucí k závažné poruše funkce nebo až k selhání ledvin.\n5. Progredující poruchy jaterního parenchymu.\n6. Onemocnění a vady pohybového ústrojí nebo stavy po chirurgických zákrocích, které hrubě narušují funkci horních i dolních končetin a páteře (poruchy hybnosti dolních končetin nemusejí být nutně kontraindikací u laboratorních oborů, zubního technika a očního optika).\n7. Perinatálně vzniklá nebo získaná onemocnění CNS, narušující hrubou i jemnou motoriku horních končetin a hrubě porušující hybnost dolních končetin (poruchy hybnosti dolních končetin nemusejí být nutně kontraindikací u laboratorních oborů, zubního technika a očního optika).\n8. Nekompenzované a jen částečně kompenzované formy epilepsie.\n9. Psychická onemocnění a výrazné psychopatické rysy osobnosti.\n10. Prokázaný sklon k aubusu návykových látek a alkoholu.\n11. Diabetes mellitus I. typu (u nemocných s častými hypoglykemiemi nebo u neukázněných pacientů).\n12. Onemocnění a vady smyslové\nOční: závažná, zvláště alergická onemocnění spojivek a víček, recidivující a chronická onemocnění rohovky, uveálního traktu, sítnice a zrakového nervu. Nároky na visus, barvocit a případně na adaptaci jsou uvedeny u jednotlivých oborů. Předpokládají visus se snesitelnou korekcí, bez závažnějších progresívních změn lepšího oka a bez zúžení zorného pole pod ± 45° (viz pozn.).\nSluch: těžší sluchové vady různé geneze, které znesnadňují komunikaci a nejsou - li dobře technicky kompenzované (platí pro obory, které přicházejí do styku s nemocnými).\n13. Závažná kožní onemocnění a onemocnění typu atopického ekzému. Jiná kožní onemocnění (např. psoriaza) pokud jsou na nekrytých místech těla, alergická onemocnění kožní (alergická onemocnění nemusí být nutnou kontraindikací u očního optika a asistenta hygienické služby).\nPozn. Vyšetření provádí dorostový lékař (zorné pole orient. konfrontační zkouškou). Při korekci nad ± 4 D, oční dispenzarizaci či podezření na chronické oční onemocnění nutné vyšetření oftalmologem, který může kritéria pro přijetí zpřísnit, výjimečně i povolit výjimku.\nPro obor zubní technik nejsou vhodní uchazeči, u kterých jsou kromě společných kontraindikací přítomny:\na) chronická onemocnění dýchacího ústrojí,\nb) oční: - visus dálka do 6/9 binokulárně nat. či s korekcí do ± 6D - visus blízko do J.č. 3 nat. či s korekcí.


Prvosenka 'Blau' - Primula pruhoniciana 'Blau' | Zahradnictví FLOS\nPrimula pruhoniciana 'Blau'\nPrimula pruhoniciana, česky prvosenka, je kříženec Primuly juliae a Primuly vulgaris. Tuto vytrvalou rostlinu řadíme do čeledi Primulaceae –prvosenkovité. Prvosenka je vzrůstem drobná až nenápadná, avšak vypadá něžně.… Vše o produktu\nPrvosenka 'Blau' - podobné rostliny skladem\nPrimula pruhoniciana, česky prvosenka, je kříženec Primuly juliae a Primuly vulgaris. Tuto vytrvalou rostlinu řadíme do čeledi Primulaceae –prvosenkovité.\nPrvosenka je vzrůstem drobná až nenápadná, avšak vypadá něžně. V dospělosti dorůstá do výšky přibližně 10 cm. Z oddenku této trvalky vyrůstá bohatší růžice sytě zelených přízemních listů, které jsou zvlněné a výrazněji žilkované. Prvosenka od dubna bohatě kvete na krátkých stoncích barevně působivými modrými květy.\nPěkná barva květů\nKvete brzy na jaře\nUplatnění ve skalkách, nádobách\nPrvosenka má ráda polostinná místa, kde jako podrost nižších stromů nebo keřů najde ochranu před přílišným slunečním zářeníma vysycháním půdy. Optimálního růstu dosáhne ve výživnější, humóznější,vlhčejší a dobře propustné půdě. Vyvarujte se vysazení této trvalky do trvale zamokřené půdy. Zasadit ji můžete i do květináčů a po odkvětu ji můžete vysadit do exteriéru, např. do skalky. Při vysazení do nádoby nepřehánějte zalévání, ale dejte pozor i na vyschnutí substrátu. Vhodné je pravidelné odstraňování zažloutlých listů a stonků s odkvitnutými květy. Od začátku kvetení až do podzimu můžete mírně přihnojovat. Prvosenka je mrazuvzdorná, zimu přežije bez ujmy, v případě suché zimy ji můžete zakrýt chvojím.\nPrvosenka by určitě neměla ujít vaší pozornosti. Svým barevným provedením může být ideálním dekorativním doplňkem nejen vašich balkonů a teras, ale i zahrad. Na stránkách našeho e-shopu máme bohatou nabídku trvalek a různých dřevin.


Znojemští zastupitelé požadují po starostovi Petru Nezvedovi (ODS) svolání mimořádného zastupitelstva. Reagují na to, že byl tajemník města a Nezvedův chráněnec Vladimír Krejčíř v pátek obviněn z braní úplatků při veřejných zakázkách a den nato poslán do vazby.\nCo chtějí na korupci objasňovat?\nStačí se zeptat Standy G. nebo Čunka jak se to dělá.\nna většině radnic v této republice by bohužel narazili na podobné funkcionáře ... a to " napříč politickým spektrem "\nSliovo tusili bych nahradil slovem vedeli\na vedeli to i zastupitele. Jenze bez dukazu s tim nemohli nic mco delat.\njede v tom s Krejčířem, je to veřejné tajemství\nTen pan Nezveda, vypadá býti pěkný nezbeda\nOdvolávám co jsem nikdy neodvolal, a slibuji to, co jsem nikdy nesliboval... Že se na Znojemské radnici děje něco závadného, bylo zřejmé už delší dobu (řádově roky). Doufám, že čistky půjdou hluboko, a zasáhne i odbory, které jsou na první pohled v mediálním závětří - někteří lidi mi (a nejen mně) tam už párkrát popili krev.\nže se poslední doboujedná jen o členy ODS. Je to záměr nebo to je už tak zkorumpovaná strana na všech postech?\n??? Korupce - co to je?\na pekne zamest pod koberec...


STAHLGRUBER: Pozvánka na školení BOSCH - MotoFocus.cz\n› Školení › STAHLGRUBER: Pozvánka na školení BOSCH\nRSz , 7. dubna 2015, 10:14\nSpolečnost Stahlgruber společně s firmou BOSCH pořádá školení na Automatické převodovky. Termín konání je 29. – 30. 4. 2015.\nŠkolení jsou pořádány přímo ve školicím středisku firmy BOSCH na adrese:\nDobronická 1216, Praha 4 (objekt Střední školy automobilní).\nV případě Vašeho zájmu o účast na některém z nabízených školení se prosím obracejte na Vaše obchodní zástupce nebo přímo na organizátora, pana\nRadka Černého, technického manažera a poradce v projektech ADS, AFS, ACS:\nSpolečnosti STAHLGRUBER CZ s.r.o., a IHR Technika, s.r.o. – provozovatel FCD.eu Vás zvou na diagnostický trénink, zaměřený na nekonvenční využití signálů pro dynamickou logickou diagnostiku závad. Tento diagnostický trénink obsahuje informace potřebné pro vyhledávání závad v palivových systémech koncenru VW FSI od výrobců Bosch a Continental Siemens. Je určen pro začátečníky, pokročilé i zkušenější, kteří […]\nSTAHLGRUBER: Pozvánka na školení SUPER VAG\nSpolečnost Stahlgruber společně s firmou HR Carsoft s.r.o. pořádá v dubnu letošního roku školení diagnostiky SUPER VAG. Školení jsou pořádány na dvou pobočkách společnosti STAHLGRUBER: 8. 4. 2015 Pobočka Hostivice – Průmyslová 1385, areál Tulipán park 22. 4. 2015 Pobočka Brno – Tuřanka 877/125 V případě Vašeho zájmu o účast na některém z nabízených […]