Stát dal 12 miliard za majetek, který ČD získaly zdarma - Aktuálně.cz\nUčinil tak prostřednictvím Správy železniční dopravní cesty. Ta má i další prohřešky\nPraha - Stát prostřednictvím Správy železniční dopravní cesty (SŽDC) v roce 2008 zaplatil téměř 12 miliard korun za odkup majetku Českých drah. Tento majetek přitom akciová společnost ČD získala o pět let dříve bezplatně. Přišli na to kontroloři Národního kontrolního úřadu (NKÚ).\nKontroloři také zjistili, že SŽDC špatně hospodařila při pronájmu a nákupech aut, při sjednávání právních služeb nebo při zabezpečování ostrahy některých objektů.\nNKÚ spočítal, že průměrné roční náklady na opravu a udržování jednoho automobilu byly u ředitelství SŽDC v kontrolovaném období téměř 80 tisíc korun, což je o 241 % víc než u jiných kontrolovaných složek Správy.\n"Ředitelství si také některé vozy pronajímalo - v letech 2009 až 2011 za to zaplatilo tři miliony korun. I u těchto pronájmů kontroloři narazili na zbytečné utrácení. Nájemné se například odvíjelo od počtu dnů. SŽDC tak zaplatila za 436 dnů pronájmu jednoho auta 830 tisíc korun, přestože vůz skutečně jezdil jen 146 dnů," popisuje jednu z praktik tisková mluvčí NKÚ Olga Málková.\nNehospodárně se ředitelství SŽDC podle NKÚ chovalo i při uzavírání smluv na poskytování právních služeb. Na základě rámcové smlouvy jich v letech 2009 až 2011 podepsalo dvacet šest.\n"Jedenáct z nich přitom ředitelství uzavřelo bez řádného odůvodnění s uchazečem, který nabídl nejvyšší cenu, tedy 4 800 korun na hodinu. Tento uchazeč tak inkasoval téměř 17,4 milionu korun, což představovalo 75 % všech peněz vyplacených na základě této rámcové smlouvy," vyčísluje mluvčí.\nSŽDC hledá správce drážních telefonů. Jde o 2 miliardy\nČeské dráhy zatím prodělávají víc než vloni\ndomácí Aktuálně.cz život v česku zprávy Krátce ekonomika doprava peníze Správa železnic České dráhy Ministerstvo dopravy ČR Nejvyšší kontrolní úřad Pavel Dobeš


Byt v osobním vlastnictví: pozor na závazky! - iDNES.cz\nByt v osobním vlastnictví: pozor na závazky!\nPři koupi bytu do osobního vlastnictví si někdo možná ani neuvědomí, že se stává členem společenství vlastníků. To samozřejmě přináší na jedné straně práva a na straně druhé povinnosti. To není nic neobvyklého, neboť vlastnictví zavazuje. Znáte ovšem všechna práva a povinnosti z tohoto členství vyplývající?\nV tuto chvíli nemám v úmyslu přidávat polínko do velmi aktuálního sporu mezi družstevním a osobním vlastnictvím bytu. Cílem následujících řádků je seznámit čtenáře s riziky plynoucími z členství ve společenství vlastníků. Členství ve společenství vlastníků má vždy podstatně osobnější charakter než kupříkladu členství v bytovém družstvu. Bylo by tedy velmi riskantní se o dění uvnitř společenství nezajímat. Pojďme ale krok po kroku.<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nAsi není třeba zdůrazňovat fakt, že byt nikdy neexistuje samostatně, nýbrž je vždy součástí domu. Bytů v rámci jednoho domu může být pět, šest či několik desítek. Vlastní bytové jednotky patří zpravidla fyzickým osobám – občanům, avšak nijak výjimečné nejsou ani situace, kdy je vlastní osoby právnické. Z pohledu fungování společenství vlastníků však charakter osoby vlastníka není příliš podstatný.\nVlastníkem bytu a spoluvlastníkem budovy\nPokud přemýšlíte, jak financovat nové bydlení, možná vám napoví TATO SPECIALIZOVANÁ SEKCE.\nKoupí bytu do osobního vlastnictví se automaticky stáváme jeho výlučnými vlastníky. Méně lidí ovšem ví, že se jeho koupí stávají také spoluvlastníky budovy. V případě bytu se stáváme vlastníky konkrétně vymezené části budovy (může jít o bytový či nebytový prostor) a také podílovým spoluvlastníkem společných částí budovy. Právě podílové spoluvlastnictví společných částí budovy je důvodem k vytvoření společenství vlastníků. Lidově řečeno jde o prostory všech a zároveň nikoho a z minulosti víme, že tato forma vlastnictví příliš péče nepřitahovala. Právě za účelem péče o tyto společné části budovy se zřizuje již zmiňované společenství vlastníků jednotek.\nTři z pěti a vzniká společenství\nPovinnost založit společenství vlastníků vzniká u domu s minimálně pěti bytovými jednotkami v okamžiku, pokud náleží alespoň tři bytové jednotky třem různým vlastníkům. Společenství vlastníků má charakter právnické osoby a jako u ostatních subjektů tohoto typu musí být zapsáno v obchodním rejstříku. Společenství vlastníků je oprávněno uzavírat právní vztahy ve věcech spojených se správou, provozem a opravami společných částí domu. Jiné aktivity by tedy společenství nemělo vyvíjet.\nSpolečenství vlastníků je sice zapisováno do obchodního rejstříku a podle obchodního zákoníku je podnikatelem, avšak znaky podnikání (soustavnost, samostatnost, dosažení zisku) nejsou naplněny. Na to se odvolávám v souvislosti s tím, jaké účetnictví musí společenství vlastníků vést. Výjimka v zákoně o účetnictví umožňuje vedení obou typů účetnictví, avšak asi málokteré společenství se rozhodne pro vedení jednoduchého účetnictví.\nV podstatě mohou existovat dvě základní formy vstupu do společenství: Buď vstupem do již existujícího společenství vlastníků (může k němu dojít nejčastěji koupí, méně často děděním či darováním) nebo\nHledáte informace o stavebním spoření? Naleznete je v naší specializované sekci - PRÁVĚ ZDE.\nbýt jedním z členů při jeho zakládání. Společenství vlastníků je založeno ustavující členskou schůzí, ze které musí být pořízen notářský zápis. To může být někdy problém, neboť neúčast některých vlastníků může znamenat neschopnost usnášení a ustavující schůze bude muset být zopakována.\nV této souvislosti je třeba připomenout, že ne každý člen má stejně velkou možnost ovlivnit hlasování. Váha hlasu je rovna velikosti bytu jednotlivého vlastníka vůči součtu rozlohy všech bytových jednotek. Jinými slovy řečeno má vlastník stometrového bytu dvojnásobnou váhu hlasu než vlastník padesátimetrového bytu. Hlavním cílem ustavujícího shromáždění vlastníků je schválení stanov společenství. Pokud k tomu nedojde, tak by se vztahy uvnitř společenství měly řídit vzorovými stanovami uveřejněnými v nařízení vlády 322/2000 Sb. Nezřídka se stává, že byt vlastní dvě osoby (nejčastěji jde o manžele). V takových případech jsou obě tyto osoby členy společenství, avšak síla jejich hlasu se nezdvojuje. Rozhodující je tedy bytová jednotka a její velikost.\nI institut společenství vlastníků přináší určitá rizika. Podívejme se tedy na základní práva, která každý člen společenství má a kterých by měl ve svém zájmu i využít.\nPodílet se v souladu se stanovami na rozhodování shromáždění vlastníků jednotek\nVolit a být volen do orgánu společenství\nPožádat a obdržet vyúčtování zaplacených záloh a příspěvků stanovených shromážděním\nNahlížet do všech dokladů souvisejících s činností společenství a pořizovat z nich opisy\nZa závazky ručí vlastníci majetkem\nNejčastějším dotazem vlastníků je vždy jejich odpovědnost za případné závazky společenství. Pokud dojde skutečně k situaci, kdy společenství nemá na úhradu svých závazků, pak dojde i na jejich členy. Ale postupně. Pokud skutečně dodavatel (například stavební firma) není řádně uspokojena, pak jsou na řadě členové společenství. Podle zákona o vlastnictví bytů platí, že majitelé bytů ručí za závazky společenství v poměru, který odpovídá velikosti spoluvlastnických podílů na společných částech bytu. Jde o ručení osobním majetkem, kterým je samozřejmě i bytová jednotka. Tato situace ovšem nutně neznamená ztrátu bytu, jak někdy mezi veřejností koluje. Pouze v případech astronomického předlužení by mohli vlastníci bytů i o tento byt přijít. To vše v závislosti na výši ztráty a jejich podílu na ní.\nK takovým situacím může dojít zejména v případě, kdy výkonný výbor družstva přecení finanční možnosti a pustí se do neúměrně nákladné rekonstrukce. Každá větší investiční akce by ovšem měla být odsouhlasena shromážděním vlastníků. Takovou věc je nejjednodušší ošetřit ve stanovách, kam se vloží kupříkladu doložka, že oprava převyšující kupříkladu 50 tisíc korun musí být schválena shromážděním. Manévrovací prostor výboru k omylům ať už z nedbalosti či úmyslu lze poměrně jednoduše zúžit. Nejlepší obranou proti vytunelování společenství a následnému vypořádání závazků společenství z osobního majetku jednotlivých členů je aktivní využívání práv jednotlivých členů.\nJaké jsou vaše zkušenosti s fungováním společenství vlastníků? Jste spokojeni s prací výboru? Podělte se s námi o vaše poznatky a zkušenosti.\nTémata: oprava, účetnictví, Družstevní byt, Družstvo, Fyzické osoby, Kam uložit peníze, Nahlížení do katastru, Nemovitosti, Podnikání, Právnická osoba, Právnické osoby, Ručení, Spoluvlastnictví, Stavební spoření, vypořádání, Záloha, Zisk


Grep nebo grapefruit Grapefruit, někdy zkráceně grep (botanicky Citrus paradisi), je subtropická dřevina pěstovaná pro své citrusové plody stejného názvu. Tato dřevina roste do výšky až šest metrů, ale výjimečně může dosáhnout výšky až patnáct metrů. Neopadavé úzké listy jsou tmavě zelené. Plod, již zmíněný grapefruit, má žlutou slupku a měří v průměru až patnáct centimetrů. Jeho vnitřní dužina je rozdělená na oddíly, jejichž barva je proměnlivá, od bílé a růžové až k červené. Liší se i sladkostí. Zdroj: Grapefruit jako lék\nGrapefruit v těhotenství Konzumace grepů v těhotenství je důležitá kvůli vysokému obsahu vitaminu C, který grapefruit obsahuje. Těhotná žena by měla mít denní příjem minimálně 85 mg vitaminu C (zhruba velikost jednoho středně velkého grepu). Kromě vitaminu C je grep zdrojem vysokého množství lykopenu, který přispívá ke snížení krevního tlaku a snižuje riziko vzniku preeklampsie. Díky konzumaci růžového nebo červeného grepu získá žena dostatečně velké množství lykopenu a limonoidsů, které zabraňují vzniku mnoha typů rakoviny. Grapefruit působí také jako prevence před vznikem ledvinových kamenů nebo jako ochrana před rakovinou tlustého střeva. Červený grep snižuje hladinu cholesterolu, udržuje tělesnou hmotnost ženy pod kontrolou díky vysoké hladině pektinu a rozpustné vlákniny. Těhotná žena by neměla mít strach, o kolik kilogramů během těhotenství přibere, ale konzumace grapefruitů zajistí, že její přibírání bude přijatelné. Zdroj: Grapefruit jako lék\nZásadotvorné potraviny Mezi zásadotvorné potraviny patří například špenát, syrové brambory, mrkev, celer, ředkvičky, banán, citrón, meruňky, grapefruit, mango, meloun, rozinky, fíky, slunečnicová semínka, mandle, za studena lisované oleje, zelený čaj. Zdroj: Odkyselení organismu stravou\nGrapefruit při hubnutí Protože je nutriční hodnota grapefruitů velmi nízká, většina terapeutických vlastností se připisuje jejich nevýživným složkám. Rozpustnou rostlinnou vlákninou, která se nachází v citrusech a jablkách, je pektin. Je to první nevýživná složka potravy, která se začala zkoumat kvůli léčivým účinkům. Pektin grapefruitu se nachází ve vláknině, jež tvoří jeho dužinu, dále v bílé vrstvě těsně pod slupkou a mezi měsíčky. Vláknina chrání arterie a účinkuje proti cholesterolu, což se prokázalo v mnoha studiích. Flavonoidy zlepšují proudění krve a mají antioxidační a antikarcinogenní účinky. Růžový grapefruit je dobrým zdrojem beta-karotenu, který se v těle přeměňuje na vitamin A. Limonoidy jsou terpenoidy a tvoří základ citrusových plodů. Grapefruity jsou bohaté hlavně na jeden z nich, limonen, který dává ovoci hořkou chuť a má silné antikarcinogenní účinky. Při grapefruitové hubnoucí kúře se konzumují celé plody nebo se pije grapefruitová šťáva. První den sníte nalačno jeden plod nebo vypijete sklenici šťávy; každý následující den množství zvýšíte o jeden plod či sklenici, a to až do pátého dne, kdy budete jíst pět plodů nebo pít pět sklenic grapefruitové šťávy. Potom opačným postupem množství snižujete. Dalších pět dní jezte jeden grapefruit denně, a tak dokončíte dvoutýdenní kúru. Zdroj: Grapefruit jako lék\nGlykemický index potravin – tabulka Pivo - 110 Hranolky, bramborová kaše - 95 Čistý cukr, med - 90–100 Předvařená rýže v sáčku - 90 Corn flakes, popcorn - 85 Rohlík, bageta - 85 Mrkev vařená - 85 Chipsy - 80 Coca Cola - 70 Meloun, banán, hrozinky - 70 Kukuřice - 70 Kobliha, vafle, croissant - 65–75 Brambory ve slupce - 65 Celozrnný chléb - 65 Bebe dobré ráno - 55 Rýže neloupaná - 50 Jogurt - 35 Mrkev syrová - 35 Fazole, cizrna - 30–40 Čočka, hrách - 25 Jablko, meruňky, broskev - 25 Švestky, grapefruit, třešně - 22 Hořká čokoláda 70% - 22 Vlašské ořechy - 15 Kořenová zelenina, brokolice, saláty, zelí, houby, cibule, česnek, paprika, rajčata, cukety - 10 Voda - 0\nSucho v ústech při cukrovce Jedním z nejčastějších potíží souvisejících s diabetem je sucho v ústech či snížená tvorba slin. Pacient s diabetem trpící suchem v ústech by si měl ve spolupráci se svým zubařem vytvořit způsob udržování optimální ústní hygieny. Provádět ústní hygienu alespoň čtyřikrát denně, po každém jídle a před spaním. Vypláchnout a osušit ústa vždy okamžitě po jídle. Očistit a opláchnout vyjímatelné zubní aparáty po každém jídle. Vyhýbat se konzumaci příliš slaných jídel, omezit užívání citrusových šťáv (pomeranč, grapefruit) a limonád s umělými sladidly. Vyzkoušet lze přípravky nahrazující sliny, gely nebo umělé přípravky se stejnými účinky jako mají sliny. Tyto přípravky mohou zmírnit obtíže pomocí dočasného zvlhčení úst a nahradit některé součásti slin. Zdroj: Co značí sucho v ústech\nPřírodní léky z grapefruitu Grapefruit byl poprvé objeven na ostrově Barbados v Karibském moři, odkud byl odvezen do Ameriky. Jedná se o křížence jamajské odrůdy pomeranče a indonéského pomela. Grep se pak pěstoval jako okrasná rostlina, jako ovoce je však populární až od 19. století. Dnes známe čtyři barevné formy: bílý, žlutý, růžový a červený. Základem úspěchu výtažku z jadérek grapefruitu (Citrus paradisi) je vysoký obsah bioflavonoidů, spolu se základní látkou, která vykazuje silné účinky zabraňující množení bakterií, virů a plísní. Přírodní flavonoidy ulehčují trávení, očišťují organismus, posilují odolnost, předcházejí nachlazení, infekcím a zápalům, zlepšují krevní oběh a zvyšují odolnost sliznic. Vyznačují se antioxidačními vlastnostmi, zachytávají volné kyslíkové radikály, posilují stěny cév a zabraňují jejich zvýšené křehkosti, zvláště kapilár, zabraňují shlukování krevních destiček a vzniku krevních sraženin. Zdroj: Grapefruit jako lék\nCo zrychlí metabolismus Znáte to: Váš soused se vysloveně přejídá, ale nepřibere ani gram, zatímco vy se držíte zpátky, ale po každém jídle přibíráte (a v lepším případě znovu shazujete). Může za to metabolismus – neboli látková výměna neboli „spalování“ – který máme každý do určité míry daný geneticky, dále je ovlivněn (rovněž do určité míry) naším způsobem života a stravování v dětství, no a to, co nás nejvíce zaujme, je, že jej i v přítomném čase můžeme povzbudit zařazením některých potravin a nápojů. (A samozřejmě pohybem na čerstvém vzduch.) Pozor: Nepravidelné stravování a časté krátkodobé diety mohou metabolismus zpomalovat. Proto se snažte jíst vždy ve stejnou dobu, nejlépe třikrát denně, množství přiměřené výdeji energie. Někteří výživoví specialisté doporučují (nejen při hubnutí) častější jídlo, ale malé dávky. Proč ne, můžete jíst například 5x denně. Nejdůležitější je ovšem to, aby ty dávky zůstávaly skutečně malé. A rozhodně nevynechávejte snídani, která by měla Váš metabolismus nastartovat! Uvádíme zde seznam tzv. „superpotravin“, které jsou známy tím, že metabolismus povzbuzují... tady jsou: Superpotraviny zrychlující metabolismus Zelený čaj Grapefruit Zázvor Chilli papričky Chia semínka Ryby 1. Zelený čaj Zelený čaj neobsahuje žádné kalorie. Navíc obsahuje tzv. EGCG (epigallocatechin gallate) – látku, která urychluje spalování tuků, čímž podporuje hubnutí. Působí také antioxidačně a má lékařsky prokázané protirakovinné účinky. 2. Grapefruit Grapefruit obsahuje látku (jeden z flavonoidů), která vyrovnává hladinu cukru v krvi. Pomáhá tak předcházet metabolickému syndromu, což je prediabetický stav. Jeden grapefruit po ránu nastartuje váš metabolismus raz dva. 3. Zázvor Zázvor zahřívá a aktivuje trávicí orgány. Zázvor zvyšuje rychlost látkové proměny, čímž nutí tělo, aby využilo své tukové zásoby. Mj. se užívá také při nemocech z nachlazení, protože prohřívá tělo a má antiseptický účinek. Je navíc zdrojem řady vitaminů (A, B1, B2, C, E). 4. Chilli papričky (a také papričky habanero, jalapeño) Účinek, o který nám jde, zajišťuje látka kapsaicin: ten zrychluje metabolismus. Zvyšuje vnitřní tělesnou teplotu, což je energeticky náročné, a tak se přitom více spalují tuky. Na chilli papričky si postupně zvykneme: zkraje nás dosti pálí, a pak si jich do jídla přidáváme čím dál více. Proto s nimi zacházejme přece jen trochu opatrně s ohledem na některé tělesné orgány (žaludek, játra a konečník). Pokud máme potíže s někerým z těchto orgánů, pak se pravděpodobně budeme muset bez chilli papriček obejít. 5. Chia semínka Chia semínka jsou semena šalvěje hispánské (Salvia hispanica) pocházející z jižní a střední Ameriky. Známa jsou už z doby Aztéků. Jsou zařazována do zdravých jídelníčků sportovců, aby podporovala správný metabolismus. Semínka obsahují vápník a omega-3 nenasycené mastné kyseliny a působí antioxidačně. Zahánějí pocity žízně, hladu a únavy. 6. Ryby Z masa lze doporučit některé ryby. Jednak obsahují bílkoviny podporující růst (včetně růstu svalové hmoty), a za druhé jsou zdrojem omega-3 nenasycených mastných kyselin, které (mimo jiné své blahodárné účinky) snižují hladinu tuku v krvi, což je velmi důležitý příspěvek v rámci regulací metabolických procesů. Z ryb lze doporučit lososa, tuňáka nebo sledě v přírodní úpravě (v troubě nebo na pánvi téměř bez tuku). Zdroj: Nízkokalorické potraviny\nPotraviny na čištění jater Česnek na detoxikaci jater I malé množství česneku může aktivovat jaterní enzymy, které pomáhají vyplavovat toxiny z těla. Česnek obsahuje také dvě přírodní látky Allicin a Selen, které pomáhají v jaterním čištění. Grapefruit k detoxikaci jater Obsahuje vysoké množství vitaminu C a antioxidantů. Grapefruit zvyšuje přírodní čistící procesy v játrech. Malá sklenička čerstvě vymačkané grapefruitové šťávy vám pomůže zvýšit produkci enzymů při detoxikaci jater, což vede k odstranění karcinogenů a dalších toxinů. Řepa a mrkev na očistu jater Řepa a mrkev obsahují extrémně vysoké množství rostlinných flavonoidů a beta-karotenu. Jedení řepy a mrkve pomáhá stimulovat a zlepšovat celkovou funkci jater. Zelený čaj pročistí játra V zeleném čaji je obsaženo velké množství antioxidantů. Zejména obsahuje speciální antioxidant, kterým je katechina. Katechina pomáhá celkové funkci jater. Zelený čaj je nejen chutný ale je to také ideální způsob, jak zlepšit celkovou stravu. Listová zelenina na detoxikaci jater Listová zelenina patří mezi jeden z nejlepších způsobů v očistě jater. Listová zelenina je dobrá jak syrová, vařená nebo její šťávy. Obsahuje vysoké množství chlorofylu, díky čemuž neutralizuje toxiny z krevního oběhu. Také neutralizuje těžké kovy, chemické látky a pesticidy. Listová zelenina má silný ochranný mechanismus pro játra. Mezi ideální druhy listové zeleniny patří hořká tykev, rukola, pampeliška zelená, špenát, hořčice a čekanka. Tyto potraviny byste měli zařadit do svého jídelníčku, jelikož zvyšují tvorbu a tok žluči, látky, která odstraňuje odpad z orgánů a krve. Avokádo k očistě jater Avokádo pomáhá tělu produkovat glutathion, který je nezbytný pro jaterní očistu od škodlivých toxinů. Při pravidelném jedení avokáda se zlepšují játra. Jablka na čistá játra Jablka obsahují chemické složky, které jsou potřebné pro očistu těla. Díky těmto složkám uvolňují toxiny z trávicího traktu. Pro játra je jednodušší zpracovat toxické zatížení během čistícího procesu. Olivový olej při detoxikaci jater Olivový, lněný a konopný olej je vhodný pro játra. Tedy pokud je použit s mírou. Pomáhá tělu tím, že poskytuje lipidovou základnu, která odstraňuje škodlivé toxiny z těla. Olej odlehčí játra, protože rychleji zbavuje tělo toxinů, což je pro játra odlehčení. Cereálie při detoxikaci jater Zrna hnědé rýže jsou bohaté na B-komplex vitamínů a živin. Je známo, že zlepšují metabolizaci tuku, funkci jater a odlehčují játra. Pokud je to možné, tak se nedoporučuje jedení potravin s obsahem bílé mouky. Doporučuje se jedení celozrnné alternativní potravy. Brukvovitá zelenina na detoxikaci jater Brokolice a květák zvyšují množství glukosinolátů ve vašem organizmu. Zároveň produkují enzymy v játrech. Tyto přírodní enzymy pomáhají vypláchnout karcinogeny a další toxiny z těla. Díky tomu výrazně snižují riziko rakoviny. Citrusové plody k detoxikaci jater Citrusové plody obsahují vysoké množství vitaminu C, který pomáhá tělu při odstraňování toxinů z těla. Toxické látky mohou být absorbovány vodou. Pití čerstvě vymačkané šťávy z citronu nebo limetky pomáhá stimulovat játra. Tyto šťávy by se měly pít každé ráno. Vlašské ořechy na přirozenou očistu jater Vlašské ořechy drží vysoké množství aminokyseliny arginové. Také pomáhají játrům v detoxikaci amoniaku. Vlašské ořechy také obsahují vysoké množství glutathionu a omega-3 mastné kyseliny, které podporují normální činnost čištění jater. Zelí čistí játra Stejně jako brokolice a květák, tak i zelí pomáhá stimulovat enzymy jater během detoxikace a díky tomu pomáhá vypláchnout toxiny. Pokuste se jíst co nejvíce zelného salátu, zelných polévek a zelí. Kurkuma na játra Kurkuma je koření. Pokuste se ho přidávat do masa nebo vegetariánských mís pro okamžitou jaterní očistu. Kurkuma pomáhá zvýšit jaterní detox. Zvyšuje výskyt enzymů, které aktivně odstraňují karcinogeny. Zdroj: Potraviny na detoxikaci jater\nNízkokalorické potraviny, které zasytí Uveďme si výběr potravin podle jiného kritéria, a sice podle toho, zda nás zasytí. Každý snáší pocit hladu jinak: někdo má teprve při něm pocit, že pro snížení své váhy něco dělá, a tak si jej užívá. A jiný zase z tohoto pocitu už sahá po čemkoli k snědku. K nízkokalorickým potravinám, po jejichž konzumaci by pocit hladu neměl nastat dříve než za dvě tři hodiny, patří: drobné ovoce (lesní i zahradní), hruška, jablko, grapefruit, meloun, káva, knäckebrot, polévky (rozhodně ale ne ty „z pytlíčku“), libové maso a některé ryby, pečené brambory, quinoa, salát, vejce, řecký jogurt, ořechy, skořice. 1. Drobné ovoce (lesní i zahradní), hruška, jablko, grapefruit, vodní meloun Ovoce má obecně vysoký obsah vody a vlákniny, a právě tím je dán pocit nasycení, který nám může vydržet až několik hodin. Drobné ovoce (bobule nebo souplodí) – rybíz, angrešt, borůvky, jahody, maliny, ostružiny – je i velmi sladké. Když touhu po sladkém ukojíme např. jahodami, budeme mít kaloricky lepší skóre než např. po sušenkách. Hrušky a jablka obsahují velké množství vody a ve slupce vlákninu. Proto je výhodnější jíst celé ovoce než loupané, nebo než pít jen ovocné šťávy. A navíc: žvýkáním spálíte více kalorií než jen polykáním. Grapefruit zasytí s minimem kalorií, to proto, že obsahuje opravdu hodně rozpustné vlákniny, která se dlouho tráví. Navíc vyrovnává hladinu cukru v krvi, jak jsme již zmínili výše, čili příznivě ovlivňuje látkovou výměnu (metabolismus). Vodní meloun obsahuje 90 až 93 % vody, dále fruktózu, vitamin A a C, kyselinu listovou... Působí jako antioxidant. Vysoký obsah vody signalizuje tělu, že je nasyceno. Vynikající letní svačina. Ovoce je nejpřínosnější jíst syrové, před konzumací je však vždy omyjte v čisté vodě. 2. Káva Káva stimuluje metabolismus, a tím může přispět svou „trochou do mlýna“ při snižování nadváhy. Na druhou stranu, cukr a mléko opět doplní ztracené kalorie, a jsme zase na svém... 3. Knäckebrot Knäckebrot jsou žitné celozrnné chlebíčky. Jsou bohaté na vlákninu a živiny rostlinného původu a neobsahují prakticky vůbec tuk. Důležité ovšem je nepřehnat to s konzumovaným množstvím. A také nemusí zahnat pocit hladu u každého. Je tedy třeba vyzkoušet, zda to bude zrovna nám s knäckebrotem fungovat. 4. Polévky Polévka (vývar) je vlastně voda, která zasytí, a přitom je kaloricky níže než jakékoli hlavní jídlo. Před hlavním jídlem vás zaplní a vy pak nemáte potřebu toho sníst tolik. Polévky se však mohou stát jediným nízkokalorickým jídlem, obohatíme-li je např. o zeleninu, hrách či fazole, anebo rybí či kuřecí maso. Dobrá polévka dodá tělu i potřebné živiny. 5. Libové maso a některé ryby Kuřecí křídla a libová svíčková obsahují méně než 4 gramy nasyceného tuku na jednu porci. Ještě lepší než kuřecí nebo hovězí maso jsou však ryby, jichž většina má velmi nízký obsah tuků, a když už se nějaký najde, jde o zdravý tuk – omega-3 nenasycené mastné kyseliny, které chrání před nemocemi srdce a dalšími závažnými chorobami. Doporučit lze maso z lososa, sledě, tuňáka... 6. Pečené brambory Brambory se dají jíst na nespočet způsobů; pečené brambory však mají tu výhodu, že se obejdou bez dalších doplňků na talíři. Kaloricky tedy mohou vyjít velmi příznivě, i když obsahují škroby. Navíc obsahují draslík, beta-karoten, vitamin C i vlákninu. A zasytí. A to je to, oč nám tu také běží. 7. Quinoa Quinoa je tradiční jihoamerická plodina, česky merlík čilský. Má drobná kulovitá zrna a vypadá jako kuskus nebo jáhly. Obsahuje důležité prvky – železo, zinek, selen – a vitamín E, dále bílkoviny (má jich vysoký obsah) a vlákninu, díky níž je lehce stravitelná. Lze ji upravit na mnoho způsobů. 8. Salát Salát obsahuje hodně vody, lehce tedy zasytí. Můžeme si ho vylepšit přidáním jiné zeleniny či ovoce, anebo do něj nastrouhat sýr. Ocet, kterým salát nejčastěji okyselíme, pomáhá rozkládat tuky. 9. Vejce Jedno vejce obsahuje 7 gramů kvalitních proteinů a má pouze 75 kalorií. Pokud do své stravy zařazujeme bílkoviny v dopoledních hodinách, zasytí nás na delší dobu než sacharidy. Při potížích s vysokým „zlým“ cholesterolem však možná raději konzultujte se svým lékařem, zda můžete vejce jíst a kolik. 10. Řecký jogurt Obsah bílkovin v řeckém jogurtu je dvakrát vyšší než v jiných jogurtech. A tělo spaluje trávením bílkovin více kalorií než trávením sacharidů. 11. Ořechy Ořechy jsou bohaté na bílkoviny, vlákninu a zdravé tuky. Podle výsledků výzkumů mohou výrazně podporovat snižování hmotnosti a hladiny cholesterolu. I zde však platí, že zkonzumované množství musí být přiměřené výdeji energie. 12. Skořice Skořice má pravděpodobně stabilizující účinek na hladinu cukru v krvi, což by mohlo tlumit chuť k jídlu. Můžeme si ji přidat například do kávy, čaje, jogurtu. Díky ní se lépe obejdeme bez sladkostí, a tedy bez nějakých těch kalorií navíc. Zdroj: Nízkokalorické potraviny\nnavigační menuPoradnaZdravá kosmetikaDěti a miminkaNemociZdravé zubyČaje a bylinyDoplňky stravy a lékyImunita a prevenceZdravé hubnutíNespavost a spánekZdravá výživaRakovinaAntikoncepce a početíOční vadyDiskuseKontaktdoporučujeme Jablka proti stárnutíDomácí omlazení pletinabídka obchoduTROPICAI Cukr z kokosových květů 250 gNovinka! 100% čistý nerafinovaný cukr, tradičně získávaný z nektaru květů kokosové palmy. Cukr je podobný třtinovému cukru a má velmi nízký glykemický index okolo 35! 100% BIO a Fairtrade....Cena: 204 Kč koupitTROPICAI Cukr z kokosových květů bio 1 kgNovinka! 100% čistý nerafinovaný cukr, tradičně získávaný z nektaru květů kokosové palmy. Cukr je podobný třtinovému cukru a má velmi nízký glykemický index okolo 35! 100% BIO a Fairtrade....Cena: 779 Kč koupitMEDIATE Čočka zelená tmavá 500 gVýborná jako příloha, skvělá do salátů a polévek. Má výraznou chuť, výbornou nutriční hodnotu a především nízký glykemický index....Cena: 44 Kč koupitDeSen Stevia kapky 50 mlOslaďte si bez výčitek. Stevie sladí 200x víc než cukr, a přitom nezvyšuje hladinu glukózy v krvi....Cena: 185 Kč koupitPH MINERALS na odkyselení organismu 320 gpH Minerals je doplněk stravy vhodný pro odkyselení organismu....Cena: 344 Kč koupitNOMINAL Bezlepková směs na chléb s pohankovou vlákninou 500 gMá příznivý glykemický index a vysoký obsah vlákniny především z celozrnné pohanky. Svojí strukturou, barvou i chutí je podobný tmavým typům chleba....Cena: 56 Kč koupitIswari BIO Kokosový cukr 250 gKokosový cukr je mimořádný tím, že patří mezi skutečné delikatesy a současně našemu tělu prospívá. Je získáván v Indonésii ručním sběrem nektaru z květů kokosových palem. Nektar je potom sušen v místních vesnicích domorodců a takto získané krystalky jsou výjimečnou pochutinou s jemně karamelovou příchutí. Nízký glykemický index (35) ho činí vhodným sladidlem pro mírné diabetiky a také pro ty, kteří...Cena: 109 Kč koupitIswari BIO Kokosový cukr 1000 gKokosový cukr je mimořádný tím, že patří mezi skutečné delikatesy a současně našemu tělu prospívá. Je získáván v Indonésii ručním sběrem nektaru z květů kokosových palem. Nektar je potom sušen v místních vesnicích domorodců a takto získané krystalky jsou výjimečnou pochutinou s jemně karamelovou příchutí. Nízký glykemický index (35) ho činí vhodným sladidlem pro mírné diabetiky a také pro ty, kteří...Cena: 399 Kč koupitSlaDIA SWISS sladidlo 100 tabletSlaDIA nízkokalorické sladidlo výborné chuti s unikátním složením na bázi sukralózy a stévie určené pro diabetiky a osoby omezující cukr....Cena: 52 Kč koupitSada Na Překyselení organismu - Indikátorové pH papírky (5,0-9,0) 200 ks + PH Minerals na odkyselení organismu 320 gZbavte se překyselení organismu přírodní cestou! Dávkování a délka užívání produktů je velmi individuální a závisí na mnoha faktorech. Dávkování je navíc během kúry potřeba upravovat. Pro nejlepší účinek proto doporučujeme konzultaci s naším odborným týmem v lékařské poradně. V základním balíčku naleznete: Indikátorové pH papírky (5,0-9,0) 200 ks, pH Minerals na odkyselení...Cena: 510 Kč koupitoblíbená tématainhalace proti rýměmononukleóza v dospělostico na suchý dráždivý kašel babské radyastmatický kašelcitrony účinkyneštovice pupínekkyselina močová v krviafty v dutině ústníštěnice kousnutí jak se poznánaražená žebradalší témata novinky a zajímavosti\nZa každý příspěvek Vám z celého srdce děkuje celý tým webu ČeskáOrdinace.cz. Zdravá výživaGrapefruit jako lékZdravá výživaJaké potraviny snižují cukr v krviPéče o pleťCitlivá pleť potřebuje speciální péčiLéky a léčivé bylinyÚčinky citronové šťávy na WarfarinPoradnaVápník v potravináchZdravá kosmetikaDomácí omlazení pleti\tCopyright © 2012 - 2017 NetConsulting Praha s.r.o. Právní doložka a podmínky užití


Kurz Ušní akupunktura - Masérské kurzy | EduSpa College\nKurz Ušní akupunktura\nUšní akupunktura patří mezi nejdůležitější a nejpodrobněji rozpracované tzv. akupunkturní mikrosystémy nejenom v tradiční čínské medicíně, ale existuje i evropská škola ušní akupunktury. Obě školy vychází z potvrzené a experimentálně ověřené zkušenosti, že se na ušním boltci symbolicky promítá obraz lidského těla. Stimulace určitých bodů na uchu může příznivě ovlivnit funkci tělesných orgánů nebo zmírnit akutní bolestivé stavy.\nTak, jako v klasické akupunktuře, i v ušní akupunktuře je možné ke stimulaci akupunkturních bodů použít nejenom vpichování jehliček, ale také elektrický proud (elektroakupunktura), mechanický tlak sondy, působení drobných magnetků anebo v Číně velice rozšířený způsob stimulace - nalepování vakáriových semínek na citlivé body ucha.\nUšní akupunktura je vhodná pro zklidnění a uvolnění při psychickém napětí, zmírnění bolesti pohybového aparátu anebo při funkčních poruchách orgánů.\nMasérský kurz Ušní akupunktura (aurikuloterapie) - co se naučíte:\nJak diagnostikovat a lokalizovat na uchu funkční poruchy vnitřních orgánů\nJak využít ušní akupunkturu pro uvolnění psychického napětí a zlepšit např. nespavost\nMasérský kurz Ušní akupunktura je ukončen certifikátem o úspěšném absolvování kurzu. Rádi Vám jej (za poplatek, na vyžádání předem) vystavíme i v němčině nebo v angličtině.\nVšichni studenti, kteří v EduSpa College absolvují masérský kurz Ušní akupunktura, mají možnost si tento masérský kurz jednou zdarma zopakovat. Můžete si např. po delší pauze osvěžit znovu své znalosti a dovednosti z teorie i praxe. Pro přihlášení na opakování nám prosím předem zavolejte.\nV ceně kurzu jsou veškeré výukové materiály a skripta.


Obchodní výsledky ČSOB Leasing, a.s. za rok 2010 - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » Obchodní výsledky ČSOB Leasing, a.s. za rok 2010\n[Tisková zpráva] Společnost ČSOB Leasing v průběhu roku 2010 dynamicky rostla díky svému univerzálnímu zaměření.\n• ČSOB Leasing v roce 2010 profinancovala obchody za 7,3 miliardy Kč\n• za rok 2010 ČSOB Leasing uzavřela celkem 13.709 smluv\n• tržní podíl podíl ČSOB Leasing vzrostl na 10,75%\nSpolečnost ČSOB Leasing v roce 2010 financovala obchody v celkovém objemu 7,3 mld. Kč, který představuje meziroční nárůst obchodů téměř o 4 procenta. Společnost zvýšila svůj podíl na trhu na 10,75 procent, což znamená meziroční nárůst o 8 procent. Z hlediska komoditního nejvíce rostlo financování strojů a zařízení.\n„Náš objem obchodů v roce 2010 dynamicky rostl a od druhého čtvrtletí loňského roku jsme kontinuálně zlepšovali naši pozici na trhu. Náš tržní podíl v meziročním srovnání vzrostl o 8 % což představuje téměř dvojnásobný růst oproti celkovému trhu, který měří Česká leasingová a finanční asociace (ČLFA). Tržní podíl ČSOB Leasing rostl ve všech námi financovaných komoditách. Důležité je, že všech těchto nárůstů dosahujeme při současném silném důrazu na kvalitu služeb pro zákazníka a zdraví vytvářeného portfolia uzavíraných smluv. A to je i cesta, kterou chceme být do budoucna vnímáni v očích našich zákazníků.“ komentuje obchodní výsledky Libor Bosák, předseda představenstva a generální ředitel ČSOB Leasing.\n„Objem financování realizovaný v loňském roce dosáhl 7,3 mld. korun, což v meziročním srovnání znamená nárůst o téměř 4 procenta. I přes doznívající ekonomickou krizi, jsme v loňském roce dosáhli výrazného růstu u financování strojů a zařízení (téměř 10 %), jasné oživení jsme zaznamenali také u osobních a užitkových automobilů (5 %). Díky naší univerzální nabídce finančních produktů, jsme i v roce 2010 patřili mezi jednu z nejžádanějších leasingových společností na trhu, a to zejména mezi podnikateli“ shrnuje obchodní výsledky Josef Rosenkranz, místopředseda představenstva a výkonný ředitel pro obchod ČSOB Leasing.\n„Naše společnost umí financovat různé potřeby našich zákazníků v oblasti majetku a jeho užívání. Díky našim zkušenostem a hluboké znalosti českého trhu umíme řešení těchto potřeb „doručit“ ke klientům prostřednictvím různých distribučních kanálů. Financujeme všechny movité věci prakticky pro všechny typy zákazníků. Cíleně zlepšujeme naše služby a nabídku korporátním klientům a také segmentu středních a drobných podnikatelů (SME). Našimi zákazníky se v loňském roce stali např. České dráhy,ČD CARGO nebo Dalkia Česká republika“ uzavírá komentář Josef Rosenkranz.


KÁCA JIŘÍ MUDr. , Písek, Budějovické Předměstí - Živéfirmy.cz\nKÁCA JIŘÍ MUDr. opravit údaje\nHarantova 1253/68Budějovické PředměstíPísek397 01 Písek 1zobrazit mapunavigovat Kontakty382 213 640jkaca@iol.czKontaktní osoby\nMUDr. Jiří Káca - majitel odeslat poptávku\nČinnosti firmyStomatologie, dentální hygiena - ordinacestomatologická ordinaceOficiální údaje: MUDr. Jiří KácaIČ: 46661298Počet zaměstnanců: 1 - 5Právní forma: Fyzická osoba podnikající dle jiných zákonů než živnostenského a zákona o zemědělství nezapsaná v OREkonomické činnnosti dle NACE461 - Zprostředkování velkoobchodu a velkoobchod v zastoupení86230 - Zubní péče86909 - Ostatní činnosti související se zdravotní péčí j. n.Zdroj: Registr ekonomických subjektů Odeslat poptávku nebo dotaz firmě: KÁCA JIŘÍ MUDr. Zadejte poptávku nebo dotaz\nŠEJBOVÁ TOMÁNKOVÁ VLASTA DiS.-DENTÁLNÍ HYGIENA CHRÁŠŤANY81,88 kmChrášťany č. 49www.dentalka.czwebPRŮŠOVÁ MARKÉTA-DENTÁLNÍ HYGIENA84,38 kmPetra Fastra 260/2, ŘíčanyDESIGNDENT, s.r.o.87,97 kmHelénská 1799/4, Vinohrady, Prahazubar-praha-2.czwebKOMFORT DENTAL s.r.o.88,62 kmSeifertova 840/48, Žižkov, PrahaNaše klinika svým pacientům díky zkušenému a odbornému personálu, uplatňování nejnovějších léčebných metod a postupů, nejmodernějším technologiím, nabízí kvalitní péči v celé oblasti ambulantní stomatologie určené pro děti i dospělé.www.komfortdental.czwebBUVEUS-ZUBNÍ ORDINACE133,58 kmKrajířova 137/2, Mladá Boleslav I, Mladá Boleslavwww.tvuj-stomatolog.czweb Akce v kraji


2019-34 - BioAktiv CZ\nV loňském roce 2018 jsme započali spolupráci se společností BioAktiv CZ. Přípravek PlantAktiv pro rostliny jsme aplikovali do jarního ječmene Laudis. Aplikovaný porost lépe přečkal sucho, déle vegetoval, obilky byly dobře vyvinuté a nezaschly. Výnos byl dobrý, s vyhovujícím obsahem N látek. Přes negativní vlivy během vegetace jsme dosáhli dobrých výsledků.\nLetos jsme opětovně aplikovali PlantAktiv pro rostliny do jarního ječmene. Na společné kontrole porostů se zástupcem společnosti, která proběhla koncem května jsme opět porovnávali a sledovali rozdíly mezi kontrolou a aplikací. Porosty byly dobře odnožené. Aplikovaný porost na vzorku 15ks rostlin vykazoval 1-2 produkční odnože navíc, oproti kontrole. Předpokládáme tedy v aplikovaném porostu lepší výnos.\nPlantAktiv pro rostliny jsme aplikovali již potřetí a jsme s působením přípravku velmi spokojeni, prokazatelně pozitivní vliv na výnos měla i aplikace v loňském období extrémního sucha, které u nás nepamatujeme.


Cerise Fées: MUFFINY\nJedno z mých nejoblíbenějších "jídel" vůbec. Kdo byl v Anglii, tak pochopí, že jakmile je jednou ochutná, už se muffinů ve svém životě nezbaví :D!\nA tak jsem se s vámi rozhodla podělit se o receptík, kdyby jste chtěli své muffinky upéct jinak, nebo s nimi teprve začít a vyzkoušet tento recept.\nINGREDIENCE (asi na 20 muffinů):\n- 600 g mouky\n- půl sklenice mléka (cca)\n- kakao, kousky čokolády\n- Nejprve si nachystejne do velké mísy smíchejte 3 vajíčka se 180g cukru - šlehejte asi 10 min.\n- Poté přidávejte postupně další ingredience, pravidelně zase promíchejte (klidně šlehání, nebo klidně už jen obyčejnou vařečkou. Doporučuji kypřící prášek zamíchat první do mouky.\n- V receptu je půl sklenice mléka, ta tam bude určitě.. Jakmile vše smícháte, mělo by se těsto "skládat". To poznáte tak, že z něj vytáhnete vařečku a nepoddajně vám bude stékat.. Pokud ovšem to jde opravdu velmi stuha, mléka trošku přidejte. Ono je to ve výsledku skoro jedno :) Lžíce sem, lžíce tam :))\n- Nalámejte na kusy 2 čokolády na vaření, půlku vhoďte do ostatních ingrediencí a zamíchejte, půlku si nechce na nazdobení muffinků.\n- Pokud chcete, přidejte do těsta 1-2 lžíce kakaa :)\n- Teď už jen stačí po kouskách dávat těsto do formiček (nechejte asi půl centimetru okraj a nezapomeťe předtím vymazat formičky troškou oleje, aby se vám nepřipekli! :)), nebo můžete plnit těstem papírové košíčky, které poskládáte na plech :).\n- Dejte plech s formičkou do vyhřáté trouby na 160°C.\n- Po půl hodině by měli být hotoví, zkuste dřevěnou nebo špízovou špejlí do nich píchnout - pokud se těsto na špejli lepí - ještě potřebuje dopéct.. špejle by měla snadno projet tam a zpátky a nezanechat na sobě žádné stopy.\nVystavil Cerise Fées v 2:18\nCeady 21. října 2012 3:18\nTa poslední fotka nemá chybu! :)\nEliška Gabrhelíková 21. října 2012 3:31\nDěkuji! :) Fotila druhá bloggerka Danča! :))\nNejkrásnější na přátelích je to, že i když jste ne...\nDIY - taštička na šminky\nSen o kávě.\nProsluníčkované ráno :)\n10 NEJ - ELI\n10 NEJ - D.\nToday I wear balloons!!!\nZdravím, tohle je první článek tohoto šíleného blo...


Máte problémy s erekcí? Je čas na změnu životního stylu! | Ostatní příspěvky o zdraví\nDomů » Ostatní příspěvky o zdraví » Máte problémy s erekcí? Je čas na změnu životního stylu!\nMáte problémy s erekcí? Je čas na změnu životního stylu!\nPokud jste muž, jistě se i u vás někdy dostavila porucha vaší erekce. Pokud se jednalo o mimořádný stav, není třeba se znepokojovat, jelikož na tom mohl mít hlavní roli alkohol, psychika, nebo také mnoho jiných aspektů. Takovéto poruchy erekce se u mnohých mužů mohou objevovat. Jakmile jsou ale dané problémy častější, může dojít k tomu, že bychom měli daný problém začít nějakým výraznějším způsobem řešit.\nA nutno říci, že podobné problémy nyní poskytují stále více mužů ve stále mladším a mladším věku.\nZlepšete svůj zdravotní stav, zlepšíte i sexuální život\nRozhodně není žádnou novinkou, že neustálý stres, neustálý spěch, nebo neustálé problémy v mnoha oblastech mají vliv na sexuální aktivitu, a tak se právě problémy s erekcí dostavují.\nVětšinou jsou tak psychického rázu, ale mohou mít svůj zdroj také v tom, že zkrátka naše tělo nepracuje, jak má.\nStačí se tak na několik týdnů a měsíců změnit, dopřát si dostatek pohybu, pestrou stravu a naučit se odpočívat.\nTo v mnoha případech naprosto dokonale stačí k tomu, aby tyto problémy natrvalo odezněli. Samozřejmě to platí hlavně v mladším věku, jelikož u starších lidí může být porucha erekce mnohem závažnější, a může souviset i s různými onemocněními.\nZde tyto standardní metody nepomáhají, a tak je třeba sáhnout po potravinových doplňcích, které tak dokážou působit skutečně přesně tam, kde mají.\nKdyž pomůže jenom chirurgický zákrok\nVliv na její kvalitu samozřejmě může být i pestrost a četnost styku, a samotná vzrušivost partnerky. A pokud ani toto nevede k očekávanému cíli, často už zbývá jediné, a to obrátit se na specializovaného lékaře, který především formou injekčních preparátů dodá penisu potřební látky do oblasti topořivých tělísek. Tím je zlepšena podpora erekce, a sexuální život může být opět takový, jako v minulosti, kdy se problémy neprojevily.\nCHCI POŘÁDNOU EREKCI\nCukrovka (Diabetes): Jak se léčí, co jíst a co nejíst?\nPravděpodobně dnes není známější nemoci, než je právě cukrovka (diabetes). Jedná se o nemoc, která může být dědičná, ale stejně…\nNakupování v Avonu pořád letí\nFirma Avon byla založena ve Spojených státech amerických a je v oblasti kosmetiky jednou z nejznámějších, co existuje. Je to…\nElektronické cigarety – Škodí více než klasické?\nKouření je stále zlozvykem, se kterým nechce skončit stále více a více lidí. Pokud se na tento problém podíváme blíže,…


Vydáno dne 25. 11. 2008 (3577 přečtení)\nPo dobu dvou měsíců sledovali studenti V., VII. A VIII.r. pečlivě Mladou frontu Dnes a hledali své příspěvky. Po dobu dvou měsíců pročítali denně stránky novin, aby si vryli do paměti jejich skladbu, způsob práce novináře a jazyk publicistiky. Po dobu dvou měsíců proklínala většina z nich svoji češtinářku, která je nutila psát slohové práce na zadaná témata : Češi a škola, Češi a rodina, Češi a svět.\nV mnoha případech se podařilo napsat opravdu skvělé práce, a i když nebylo v silách MfDnes otisknout všechny příspěvky, ty nejzdařilejší budete mít možnost si přečíst na webových stránkách školy. Tím spíše je třeba ocenit práce těch, kteří byli z tisíců přispěvatelů vybráni a kteří se dnes mohou chlubit tím, že byli otištěni v novinách : Tadeáš Zezula a Tomáš Kremr z V.r., Klára Čermáková a Filip Urbánek ze VII.r. Patří jim naše poděkování a troška závisti, že se jim podařilo prorazit mezi novinářské hvězdy.\nSoutěžní příspěvky --->\nHomosexualita - reakce na článek otištěný v MF Dnes\nHned ze začátku bych chtěla vysvětlit důvod vzniku mého příspěvku. Je to důležité pro chápání dalších řádek. Když jsem otevřela noviny na straně, kde mají studenti možnost se vyjádřit, padly mi do očí dva články umístěné vedle sebe, zjevně pro porovnání. Jeden pisatel, tedy pisatelka, označuje homosexualitu za naprosto přirozenou věc, za kterou se není třeba stydět ani ji odsuzovat, druhý píše, že registrované partnerství je tragédií a homosexualita neetická a vyléčitelná. Já osobně se ztotožňuji s prvním názorem a podle toho bude moje reakce zajisté vypadat.\nDruhý autor – doufám, že se nebude zlobit, když použiji jeho jméno – David - si myslí, že homosexualita nemá klady, homosexuálové nemají právo vychovávat děti, protože tyto by logicky „zbuzněly“/tento výraz použil on sám/, navíc si představuje dva tlusté, zarostlé a smradlavé muže „dělající si dobře“, prý by se dítě těmto praktikám velmi rychle přiučilo. Dokonce předkládá i řešení situace – chce se vrátit do minulosti a homosexualitu zakázat a léčit. Postupně se pokusím rozebrat každé z těchto tvrzení a dokázat Davidovi, že nemá pravdu a jeho názory jsou, mírně řečeno, omezené.\nKlady homosexuality jsou téma k zamyšlení i pro mne, která s těmito lidmi sympatizuje. Jaké klady má ve své situaci hledat člověk odsuzovaný lidmi (naštěstí ne všemi) a s relativně malou šancí najít vhodného partnera pro život? Homosexuálové to opravdu nemají jednoduché a „ti ostatní“ jim to nijak nezjednodušují. Homosexualita je vrozená a pro homosexuála je styk s člověkem opačného pohlaví něco stejně divného jako pro heterosexuála styk s někým pohlaví stejného, takže dítě logicky „nezbuzní“, nemůže. Navíc vědci zjistili, že existují i homosexuální zvířata, takže proti přírodě to opravdu není. A možná pro dítě by byl vztah jeho rodičů přínosem v tom smyslu, že, krom toho, že mu dají lásku tak jako každý jiný pár, se naučí být tolerantní a ohleduplné.\nDavid se zabývá estetickou stránkou věci a já zde mohu předložit několik jiných modelových situací, které mě napadají, krom té jeho. Tak za prvé, když zůstaneme ještě u homosexuálních párů, musím zabrousit na internet, konkrétně na stránky s obsahem nepříslušejícím mladším osmnácti let. Každý jistě chápe, že se jedná o porno. Byť se za to stydím, i já jsem tyhle stránky navštívila. Ne vlastním přičiněním, jen kamarád chtěl vyzkoušet, co všechno vydržím. Viděla jsem asi půl minuty videa, kde se v nafukovacím bazénku líbaly dvě sličné blondýnky, samozřejmě neoděné, a prováděly ještě nějaké další cviky. Tohle je přece taky o dvou lidech stejného pohlaví, to ale dnešnímu lidstvu tak divné a nepřirozené nepřijde. Dívají se na to miliony lidí a ještě je to jakýmsi způsobem vzrušuje. A homosexuálními se rozhodně nestávají. A dál nevím, jestli David posuzuje podle sebe, ale jestli on se chce s někým milovat zarostlý a smradlavý, prosím. To je jeho věc.\nK jeho řešení situace – homosexualita není nemoc, aby se dala léčit, a zakázat ji by bylo nemoudré, protože zakázané ovoce, jak všichni ví, chutná nejlépe. Ráda bych ještě podotkla, že v minulosti se homosexuálové „léčili“ vězením či blázincem, což mi připadá dost nelidské. Jako velmi známý příklad mě napadá Oskar Wilde. Skvělý spisovatel, ale protože pobuřoval svou orientací a svými názory, byl na dva roky uvězněn a poté musel odjet ze svého domova v Anglii a umírá sám v Paříži. Stejně ho nijak nevyléčili…\nMám toho ještě dost na srdci, ale myslím si, že pro tuto chvíli by to mohlo stačit. Někdy bych se ráda potkala s někým tak netolerantním a xenofobním, jako je David. Zajímalo by mě diskutovat s ním o jeho názorech.\nNikola Boková, V.roč., Gymnázium Bučovice\nInzerát: Hledá se vzor\nJsme malá země v srdci Evropy, v minulosti několikrát zaujímající velmi významné postavení. V současné době jsou zdejší poměry stabilní, zdravotnictví reformované, dopravní síť podle standardů, vysoká politika přesně podle definice o pluralitě stran: existuje více stran, které si konkurují (nepoužívají lži, osobní výpady, pomluvy, apod.), policie pomáhá a chrání. Ekonomika zatím rostoucí, ale patrně se následky finanční krize našich dobrodinců projeví i u nás. Nikdo po nás nechce, aby naše území bylo součástí jeho obranného systému, a kdyby, vláda se samozřejmě zeptá svých občanů. Vzhlížíme k vyspělým západním kulturám a bereme si z nich příklad, když už ti na východě zklamali.\nSháníme tedy velkou, ekonomicky vyspělou zemi, nejlépe ze západu, která by měla zájem stát se naším vzorem. Nabízíme: vojenskou podporu, území naší republiky volně přístupné, finanční pomoc, obdiv a přebírání ideologií. V případě zájmu předložte své záměry s naší zemí ve formě prezentace.\nZn: rychle a diskrétně.\nKlára Čermáková, VII.roč., Gymnázium Bučovice\nPAŠTIKÁŘI VS. KABELKÁŘI\nJe to již takřka dvacet let od sametové revoluce, která nám otevřela hranice do světa, a tak by bylo zajímavé zamyslet se nad tím, jakou máme ve světě pověst. Ihned po otevření hranic se vydaly karavany českých turistů na daleké výpravy do dříve zakázaných končin. Na Západ. Kamenem úrazu byla pro většinu Čechů cena služeb v cílových destinacích, a tak, aby cestovní kanceláře oslovily více českých turistů i z nižších vrstev, začaly se pořádat zájezdy levnějšími autobusy (stará dobrá karosa má netušené možnosti nebo alespoň tehdy měla) a bez penze. A tak se stalo, že autobusy byly po strop nacpané lidmi a tunami běžných potravin, které byly k dostání i v místě dovolené. Ale účel světí prostředky: lidé byli spokojení – podívali se do světa, tam, kam dřív nemohli, cestovní kanceláře vydělaly na větším počtu přepravených turistů a českým obchodům rostla tržba i o prázdninách. V zahraničí jsme si vysloužili trefnou přezdívku, řekl bych velmi výstižnou – PAŠTIKÁŘI. Jaká je ale situace nyní, když se platové ohodnocení Čechů alespoň částečně přiblížilo platům našich západních kolegů a ceny zájezdů klesly o něco níže? Je situace pro nás příznivější? Postupem času se u nás prosadily zájezdy „s jídlem“, tím mám na mysli stravu v ceně zájezdu od snídaně až po nejvyšší možnou úroveň. Zdá se tedy, že se situace zlepšila a přezdívka už není na místě. To by nebyl ale český mozek, aby nevymyslel něco extra, něco jak ztrapnit celý zájezd a v důsledku i celý národ. Přijde mi totiž nehorázně drzá filozofie: „Když jsme si to zaplatil(a), tak si to vezmu.“ Narážím tím na fakt, že někteří čeští turisti stále nepochopili smysl tzv. švédských stolů. Stůl, na který se Češi vrhnou, vypadá jako po náletu kobylek - nic zde nezbude, ale strávníci mají každý přeplněný talíř, polovinu nesní a vyhazují. V horším případě (a to bych se hanbou nejraději propadl do země, když to vidím) si strávníci, většinou důchodci, plní jídlem batůžky a kabelky. Mají tak alespoň co jíst na pláži a neutratí ani korunu navíc. Je jen otázkou času, kdy se naše přezdívka změní z paštikářů na KABELKÁŘI /batůžkáři je pojem již zažitý pro turisty – pěšáky/. Nejsme jediným národem, který toto často praktikuje. Totéž dělají Rusové. Není to však omluva, ba naopak. Tato situace by nás měla podnítit k větší snaze po nápravě, vždyť právě od Rusů jsme se odtrhli po dlouhých letech „rudého bratrství“ a nechceme s nimi být přece slučování (když už se tak často děje) právě v tomto nešvaru.\nRadek Drozd, VIII.roč., Gymnázium Bučovice\nZahraničí jako příležitost?\nPo pravdě řečeno, z představy, že si za pár měsíců sbalím kufry pouze s nejnutnějšími potřebami, zanechám tady devatenáct let plných vzpomínek, řeknu rodičům a přátelům prosté „ahoj“ a odjedu studovat do zahraničí, se mi poněkud třesou kolena.\nMožná je to způsobeno vřelým vztahem s mými rodiči, vyvolaným skutečností, že jsem jejich jediným dítětem, možná se jedná o pouhý strach. Strach z nového, cizího, neznámého. Když si však vzpomenu na nehranou radost doprovázenou slzami v očích mých i v očích rodičů při návratu z týdenního výměnného zájezdu z anglického Dartfordu či z týdenního fotbalového soustředění z Dánska, nedokážu si představit, že bych byla od rodičů odloučena na dobu delší.\nJistě, dnešní svět přeje samostatným lidem dychtícím po zážitcích a zkušenostech z co nejvzdálenějších a nejexotičtějších zemí. Podle mého názoru však k tzv.osamostatnění a ke spoustě dobrodružných zážitků a životních zkušeností může mladý člověk dojít i tady, v rodné zemi, v bezprostřední blízkosti svého domova, kde je, ruku na srdce, nejlépe a kde mu v případě nouze jeho nejbližší ihned pomohou.\nNevím, jak na ostatní mladé lidi mého věku slovo domov působí a co pro ně znamená, já jsem si však naprosto jistá, že až jednou přijde čas a já budu muset svůj pomyslný klíč od domova odevzdat, bude to jeden z nejtěžších okamžiků mého života. Na druhou stranu jsem ale také přesvědčena, že kdykoli se budu chtít, byť jen na chviličku, vrátit, budu mít vždycky dveře doširoka otevřené.\nGottwaldová A., Gymnázium Bučovice, VIII.r.\nUkončil jsem školu, rychle pryč odsud! A co možná nejdál...\nVlastenectví. Slovo, jež v dnešní době nezanedbatelně ztrácí na významu, bylo v časech historicky významných pojmem, který mohl charakterizovat téměř každého českého občana. Za doby husitské hájili husité zájmy prostého lidu, v době obrození se vědci a spisovatelé snažili zachránit jazyk a kulturu, za první světové války se legionáři dokonce zasloužili o osamostatnění našeho státu, načež během druhé světové války se vlastenectví projevilo nejen v bojích na frontách, ale i v odboji proti okupantům a oné známé snaze o poněmčování českých dětí, které, ač je to velmi smutné, probíhalo ve školách. V každé z těchto situací se nemalá část našeho národa zachovala vlastenecky. Tak se také náš národ zapsal do povědomí okolního světa. Dnešní mínění je vzhledem ke změnám, které nastaly, jiné, neboť doba i lidé se mění.\nNedokáži si představit, kdo by v případě, že by opět některý ze silnějších států zatoužil po vlastnictví území Čech, Moravy nebo Slezska, hájil vlast, obávám se, že pouze profesionální vojáci, kteří by to dostali příkazem, a snad, i když o tom silně pochybuji, pár vlastenecky založených jedinců, kteří by měli zájem projevit onu pověstnou statečnost a lásku k vlasti, což je však pojem vskutku retrospektivní, ba až archaický, alespoň co se týče České republiky, neboť dnes obyvatelé našeho státu opěvují, pokud vůbec, pouze slávu Evropské unie, jež je natolik vyzdvihována, až ji mnozí opravdu považují za něco, co by mohlo nahradit stát, načež zapomínají hájit zájmy své rodné země, poněvadž hájí pouze zájmy svoje a EU, která dle propagace přináší možnosti mnohonásobně větší než náš malý, světově nevýznamný a ekonomicky doposud neúplně vyspělý stát, a již v útlém věku doufají, že se jim právě kvůli nedokonalosti české infrastruktury podaří co možná nejdříve opustit Českou republiku za účelem odjezdu do zahraničí, a to především do zámořských států, jako je Amerika, chtějí-li se držet v Evropě, pak Anglie, Francie, Německo či všechny tři státy Beneluxu, kde si najdou nejprve práci, posléze partnera, založí rodinu a zbaví se tak svých českých kořenů, za které se tolik stydí, a začnou život zcela nový, ve státě, na který jsou již pyšní a za který by položili svůj život, neboť právě ten je jejich „zemí zaslíbenou“ a na své rodné území vzpomenou snad jen v souvislosti se svými bývalými kamarády, známými či rodiči nebo sourozenci, kteří zůstali uvnitř toho bezvýznamného území, na kterém museli vyrůstat, a setkají-li se s nimi, nedokáží si ani vzájemně popovídat, poněvadž například za dva roky pobytu v Chicagu si nemohou vzpomenout, jak se to jen „cesky rzekne“, jakoby nesnášeli i svůj rodný jazyk, což je pro mne naprosto nepochopitelné, a své potomky pyšně považují za občany onoho státu, ve kterém žijí, dokonce jim snad i tiše závidí, že se narodili až v této zemi a ne ve státě, jenž je dnes, i po dvaceti letech vlády tolik žádané demokracie, lépe snad řečeno „české rádobydemokracie“, označován za jeden z postkomunistických států východního bloku, o němž si také mnozí obyvatelé západních států s nepříliš vysokou znalostí evropských dějin myslí, že úředním jazykem je tu ruština, a to vše kvůli čtyřem desetiletím vlády komunistů s ruskou „oporou“, avšak nikdo si již neuvědomí, že nazval-li by Českou republiku státem postrakouskouherským, taktéž by se nemýlil, neboť pod nadvládou rodu Habsburků jsme byli po čtyři staletí, což je dozajista o poznání víc než doba vlády komunistů, přesně řečeno je to desetinásobek, avšak označení postkomunistický se již vžilo natolik, že překrylo mimo jiné právě i tento fakt a stalo se pro českého občana běžně slýchaným slovem, což dozajista musí zanechat následky, neboť toto označení zní velmi odpudivě a jen ta představa, že by měl český občan na návštěvě v USA říct, že je z České republiky, a doufat, že o ní nebudou nic vědět, alespoň ne to, že je to stát postkomunistický, dohnalo obyvatele našeho státu k nenávisti vůči tomuto označení, neboť se za něj stydí, což není správné, tedy alespoň si to myslím, ovšem můj názor na tom stejně nic nezmění, takže není zapotřebí ho rozvádět, neboť bych byl nucen zaběhnout až do politické sféry, což nechci, spíš naopak, pokouším se politické otázce obloukem vyhnout, neboť nesympatizuji s žádnou z politických stran, ani jednu z nich však také neodsuzuji, což by někdo mohl pochopit tak, že jsem příznivcem komunismu, což není pravda, jelikož jsem naprosto bez politického vyznání a volím podle osobností, ne podle politických stran, to ale nemá na danou problematiku vliv, i když to s ní úzce souvisí, neboť politická otázka je hlavním problémem nespokojenosti obyvatelů České republiky, jenže nelze to zde rozebírat do podrobností, poněvadž je zapotřebí tenhle článek zařadit do rubriky „Studenti píší do novin“ a nikoliv do politiky, takže se vraťme k tématu postkomunistického pojmu, který je, jak jsem již řekl, pro mnohé urážející, hanebný a naprosto nepřijatelný, neboť většinou byli i obyvateli státu komunistického, který je v dnešní době v médiích kritizován natolik, že i mladí lidé, dokonce i děti, které dobu, kdy byla u moci komunistická strana, nezažily, věří, že se jednalo o časy natolik zostuzující zemi, že je zapotřebí se za ni stydět, avšak nepochopitelný pro mne je fakt, že s přibývající kritikou strany komunistů roste i její procentuální úspěšnost u voleb, která dle průzkumů rok od roku roste, a KSČM se z pozadí dostává na třetí až čtvrté místo pravděpodobně ve všech volebních okrscích České republiky, což poukazuje na fakt, že její oblíbenost roste přímo úměrně výskytu její kritiky v médiích.\nJá jsem dobu vlády komunistů nezažil, avšak z vyprávění lidí starších, různého politického vyznání i odlišného životního stylu, zájmů i nároků na život, mezi nimiž byl i můj bohužel již zesnulý pradědeček, vím, že ve vývoji českého státu se můžeme setkat i s významnějšími faktory, které ovlivnily následný vývoj. Jako zásadní příklad bych uvedl dobu meziválečnou, kdy sláva českého státu neznala mezí. To jsou vše ale natolik stará fakta, že již ztrácí, ba dokonce ztratila, na popularitě a na významu. Smutné je, že si je neuvědomují ani sami občané českého státu.\nCo mi ale vůbec nejde do hlavy, je důvod, proč lidé odchází z republiky v takové míře i dnes, kdy vládne tolik žádaná demokracie. Jediné vysvětlení je ztráta oné pověstné lásky k vlasti. Kdo za to může? Otázka, která pro mne zůstává nezodpovězena...\nLukáš Jahoda, VIII.roč., Gymnázium Bučovice\nRozdíly mezi muži a ženami?\nStále a stále častěji si na ulicích všímám žen, které drží v jedné ruce firemní telefon a v té druhé další dva. Do prvního hulákají něco o tom, že zásilka nemůže být zpožděna, protože kdyby byla, všechny by je tam do jednoho zabila. Na druhém čeká pozdržený hovor od ministra financí a na třetí se snaží dovolat manžel, aby zjistil, jestli bude večeře už dnes, anebo s ní má počítat na zítřejší snídani.\nDnes už nežijeme v pravěku. Ačkoliv dřív byl veleuznáván kult matky, ješitní lovci mamutů si vydupali patriarchát. Svoje družky posadili do jeskyní a přikázali: „Roď, šij a peč!“ Tento útlak ženy snášely, a ačkoliv se jim to nelíbilo, poslouchaly. Díky bohu za Johanky z Arku a podobné historické sufražetky, které se snažily prosadit si svou. V jejich době to mohlo vypadat jako výkřik do tmy, ale dnes se podle jejich vzoru ženy řídí. Zmizely ustarané puťky od kuchyňské linky, nervózní maminy klečící u pračky i křehká stvoření čekající na svého prince. Čím dál víc se stává, že o ruku si musí říct Ona, protože On je prostě neschopný trouba. Když Jeho vyhodí z práce, nic se neděje, s Jejím platem bohatě vystačí.\nJe jen otázkou času, kdy budou muži mazat dětem rohlíky ke svačině, dělat s nimi úkoly, přebalovat podělané prdýlky a to všechno s chutí. Ne že by to už dnes bylo něco divného, ale z globálního hlediska je stále uctívanějším pojmem mateřská láska, zatímco otcovská láska je záležitostí několika sekt. Chtěl bych já sám být jeden z nich? Z těch, kterým vládne žena? Kteří mažou rohlíky a přebalují děti? A úplně sám? To tedy nechtěl. Nic proti něžnému pohlaví, ale nemluví ze mě ona zmiňovaná ješitnost, spíš fakt, že si nedokážu představit sebe u plotny s růžovou zástěrou pocintanou jablečnou přesnídávkou.\nAž budu ženatý, peníze budeme vydělávat já i manželka. O děti se budeme starat oba společně. Omezíme ťuťuňuňu, přidáme trochu Erbena. Společně je budeme učit chodit a lyžovat. Společně jim pomůžeme odhalovat krásy soužití. Společně jim budeme zašívat kalhoty. Společně si je vychováme, a až jednou přijdou dvojčata, dolehne na nás nádherný pocit, že jsme byli skvělí rodiče. Společně! Žádný matri- či patriarchát. Jen domácnost dvou lidí, kteří si nechtějí hrát na kočku a na myš. Kterým je úplně ukradeno, zda se má prkýnko na záchodě nechávat položené na míse, či nikoliv. Vytvoříme společnou symbiózu a vykašleme se na parazitující okolnosti. A zas budeme o krok blíž smytí rozdílů mezi muži a ženami. Beztak jsme všichni stejní. A jediný rozdíl je v tom, že jednomu něco přebývá, zatímco tomu druhému zas něco chybí.\nTomáš Kremr, V.roč., Gymnázium Bučovice\nBlack & white ve společném světě\nLidé se dělí.Na hodné a zlé.Bohaté a chudé.Věřící a ateisty. A také podle etnik.Černí,bílí,žlutí,hnědí,snědí.Na základě těchto barevných rozdílů vznikl nový směr-teorie o lidských rasách.Všem dobře známý rasismus.\nExistuje snad tak dlouho,jako lidstvo samo.V minulosti měl tragické následky-nemusím připomínat utrpení Židů za druhé světové války,problémy černochů a indiánů v Americe,známé terorizování černých ku-klux klanem.Příkladem rasismu je i dovážení černých otroků za hranice jejich území.Tato pracovní síla byla ,,méněcenná‘‘ a proto se výborně hodila pro těžkou práci v dolech,na polích a plantážích.Rasismus tedy není novodobým výmyslem skinheadů.To ale neznamená,že je to osvědčená a zavedená teorie\na ,,barevní‘‘jsou opravdu něco míň.Nejsou.Všichni jsme druh homo sapiens sapiens a rozdíly v barvě,postavení očí a v kulturních zvycích vznikly jen na základě adaptace.Přizpůsobování přírodním podmínkám a vlivům okolí z nás udělalo to,co jsme.Kdyby černí žili v Africe,žlutí v Asii a bílí ve zbytku světa,možná bychom se vyhnuli rasové nesnášenlivosti.Ale tam,kde se střetávají dvě různobarevné skupiny,začíná onen známý problém upřednostňování vlastní rasy.\nSkoro každý z nás o sobě říká,že není rasista.A přes to jsou pro většinu národa Romové lidé s pochybnou existencí,lupiči,vrazi a takoví ,,černí paraziti‘‘ v organismu naší republiky.Instinktivně každý z nás sáhne po své peněžence,jakmile se k němu nějaký Rom blíží.Nikdo je nechce za své sousedy.Bojí se přestupků,jako je rušení nočního klidu, jejich věčných hádek,nepořádku v okolí domů.Mají strach o své děti,aby se náhodou nedostaly do styku s dětmi sousedů.Jenže tohle není rasismus v pravém slova smyslu,chápejme to spíše jako averzi či mírnou nesnášenlivost.Nemáme své sousedy rádi,ale neničíme jim kvůli tomu životy,maximálně na ně podáme stížnost.Horší to je,když pár vyholených chlápků schválně zaútočí na ,,barevného‘‘.Počínaje nadávkami,přes bitku,vraždou konče.Tohle již není ochrana člověka před oloupením.Tohle je záměrný útok na spoluobčana.A je to špatné.Jenom proto,že má někdo jinou barvu pleti,nemusí být špatný.Ale také může.\nVětšina lidí Romy v lásce nemá.Já se jim ani nedivím.Myslím si,že kdyby se trochu více snažili hledat si práci,omezili svou nekritickou lásku k rodinám s velkým počtem dětí a snažili se žít ,,normálním‘‘způsobem života,mohli by být jako my ostatní a nikdo by je nepovažoval za nuly.Ale můžeme brát vážně lidi,kteří se živí žebrotou,berou přídavky z úřadu práce a nechávají své děti krást?Lidi,kteří nemají na nic peníze,ale denně pijí litry alkoholu a kouří spoustu cigaret?Jak můžou být to samé jako my?Dennodenně ukazují své záporné stránky.Někdy mě přijde,že si jenom stěžují a o zlepšení se nesnaží.Dělají ze sebe ublížené chudáky cítí se dotčeně.Jsou u nás už tolik let a zatím se nic nezměnilo.Za lepším se stěhují do Kanady,ale zatím nepochopili,že chyba není jen v České republice,nebo v českých občanech.Můžeme se snažit sebevíc,ale pokud si budou Romové hledět jen své romské komunity a nebudou se snažit být ve vnitřku aspoň trochu bílími,nepomůže nic.Zatím jsou jako brikety nejen zvenku,ale i zevnitř.Takhle to nám ,,cíkánům a gádžům‘‘ nikdy nebude klapat.Dokud nepotáhneme za jeden provaz,nehneme se z místa a budeme řešit stále ty samé problémy.\nVšichni jsme Komenského děti!\nBylo mi sedm, když se moje rodina přestěhovala do Vídně. Prožila jsem zde pět let. Poznala jsem spoustu lidí, stále zde mám přátele a ráda se sem vracím. Moje zdejší pouť začala nástupem do 2.třídy na Volksschule „Komensky“ na Sebastianplatz ve 3.obvodě. Je to majestátní budova o čtyřech podlažích. Ve 2.poschodí stojí socha Jana Ámose Komenského. Jakoby předurčoval povahu a charakter této školy. Je zde kladen obrovský důraz na vzdělání, nejen základní. Je to česká škola a mně (nejen mně) v nejtěžších chvílích poskytla azyl. Neuměla jsem vůbec německy, ale paní učitelka Křenková měla svatou trpělivost. Právě zde jsem poznala, jak je důležité někam patřit, vědět, kdo jsem. Česká menšina fungovala jako jedna rodina. Slavily se české svátky i ty rakouské. Žáky byly nejen české děti, ale i slovenské, rakouské… A já jsem byla pyšná na to, že jsem od Brna a že jsem Češka. Češi se zde zabývají i sportem. Mají dokonce svoji českou sokolovnu. Odpoledne sem chodí děti s maminkami, večer dospělí – odreagovat se po práci. Nemyslím, že se mentalitou příliš lišíme, vždyť máme přece kus stejné historie! Jen si asi dokážeme vážit víc svobody, ceníme si vzdělání a jsme pyšní na to, kdo jsme. Rakušané nezažili tu nesvobodu, útlak, nemožnost vzdělání a cestování. Češi kladou na vzdělání daleko větší důraz, ctí tradice, dokáží se semknout a držet při sobě. Všichni jsme totiž Komenského děti. Škoda jen, že si to uvědomíme, až nám bude ouvej!!!\nLucie Lukášová, V.roč., Gymnázium Bučovice\nObraz Čechů. Jací jsme?\n„Česko je nepatrná země, ležící na kontinentu Evropa. Nachází se v prostoru mezi Německem a Ruskem. Kdysi byl tento stát asi dvakrát větší, ale v minulém století z něho začaly od východu jednotlivé kusy odpadávat. Je to významný člen světového společenství, i když ne tak významný, jak si myslí. Hraničí s Německem, Rakouskem a pak ještě s jinými státy, které nejsou důležité a kde se špatně nakupuje. Česko je velmi stará země s mnoha poklady, jako je Karlův most, Karlovo náměstí, Karlovy Vary a Karlštejn. Na západní civilizaci se podílí pivem a hokejem. I když si Češi o sobě myslí, že jsou moderní národ, téměř nepoužívají klimatizaci a Američan tam těžko narazí na slušnou mexickou kuchyni. …“\nTento úryvek byl přeložen z jednoho amerického turistického průvodce. Může vás při jeho čtení napadnout, že tvůrce mohl být méně vzdělaný pisálek nebo že ta malá bezvýznamná země uprostřed Evropy je v porovnání s jinými zeměmi opravdu malá a bezvýznamná, ale naše. A také vás třeba napadne, že vy, i když žijete jen v malé bezvýznamné zemi, toho víte o jiných státech daleko víc než Američan, který nedohlédne přes své velikášství za hranice svého vlastního území. No a taky se tomu můžete prostě zasmát.\nUrčitě v každé zemi se čas od času narodí osobnost výjimečná svým nadáním nebo morálním postojem, zapíše se do dějin a její jméno se stane světoznámým. Ale rozhodně to není zásluhou národa. Hodně Čechů si své místo v cizině našlo a prosadili se, protože byli jednoduše ve svém oboru dobří. Poslední dobou je slyšet často otázka, jestli jsme hrdí na to, že jsme Češi. Nikdo by se neměl stydět za to, že žije v nějaké zemi a je součástí nějakého národa nebo tradic a také dědicem prohraných bitev. Každý vždycky žije přece sám za sebe a nadávat na to, že Češi jsou „banda blbů“, je tak trochu alibismus. Hrbit hřbet a stydět se za to, že jsem Čech, a potom tu malost v sobě pěstovat, je zbabělost. Nikdo nemůže přece všechny Čechy zabalit do úhledného balíčku s razítkem „Pozor, blbci. Neklopit!“.\nUrčité zvyklosti jsou součástí každé společnosti, ale když se mě někdo zeptá na typicky českou rodinu, asi mu neodpovím. Jen si představím, že v některých rodinách bych se moc dobře necítila, tak snad budeme přece jen trochu odlišní.\nJediné, co zatím spojuje víc Čechů, jsou jazykové bariéry. Nemyslím si, že bychom cizince přijímali s nedůvěrou a s předsudky. Ale když se chcete s někým domluvit, potřebujete mít k dispozici komunikační prostředek. „K neustálému roztrpčení amerických návštěvníků mluví místní obyvatelé česky, i když je tam mnoho lidí, kteří promluví anglicky, jestliže z toho budou něco mít….“ /viz americký průvodce/.\nNezbude nám nic jiného než se trochu polepšit!\nHana Pavlíková, VIII.roč., Gymnázium Bučovice\nBožka z Liberce\nCo rozhoduje o kvalitě člověka? Zdánlivě jednoduchá otázka, na níž se však mnozí lidé neshodnou. Je to snad výše jeho IQ? Či snad výše konta v bance? Nebo je to krásná postava a obličej? Dost možná, že o tom rozhoduje číslo bot.\nNe, ne, ne. Prosím laskavého čtenáře, aby neodcházel a zkusil pokračovat v četbě tohoto článku, neboť autorka se nezbláznila ( alespoň doufám ), nýbrž se pouze pokusila navodit absurdnost uvedených odpovědí na úvodní otázku. Do stejné kategorie, tedy do kategorie nesmyslů, se ovšem řadí i kritérium barvy pleti a národnosti. Pokuste se vžít do situace, že vás někdo okrade a policie zadrží pachatele. Bude jím Božka z Liberce - Češka „jako poleno“. Jak se asi zachováte? Začnete nenávidět celý národ? Začnete podezřívat každého Čecha? Budete ve všech kolem sebe vidět onu Božku? Určitě ne. Ovšem pokud bude na místě zloděje stát člověk jiné národnosti či snad barvy pleti, nemusí být vaše reakce na jeho čin tak jednoznačná. Mnoho lidí má totiž tendenci u negativních jevů, za nimiž stojí naši nějakým způsobem „odlišní“ spoluobčané, hledat kolektivního viníka. Ale to přece nejde. Jestliže Božka z Liberce někoho okrade, tak přece nikdo nemůže nadávat do zlodějů mně! To by se nelíbilo nikomu z nás. Vám snad ano?\nEliška Procházková, V.roč., Gymnázium Bučovice\nPřítel nebo rodiče?\nNikdy jsem nechápala, proč by měla barva pleti či jiná národnost bránit lidem, aby se scházeli. Nedávno jsem ale pochopila, že to nějaké ty zádrhely opravdu mít může.\nMoje sestřenice Jana pochází z rodiny žijící dá se říct na vysoké noze. Oba rodiče mají vysokoškolské vzdělání a důležitá povolání. Teta je právnička a strýc lékař. Všichni si žili vcelku poklidně. Jejich dcera studovala, měnila partnery, dokud si nenašla přítele Peruánce. Na tom by nebylo nic až tak zvláštního, ale tetě to celkem vadilo. Nedokázala unést, že vlastní dcera chodí s někým, jehož rodná země je na společenském žebříčku až na nižších příčkách. Jenže on není nijak finančně závislý na naší společnosti. Pracuje zde jako hudebník, umí výborně česky a je pohledný. Jana ho má moc ráda, proto ji o to víc mrzí, že její rodina přítele nepřijala. Nemůže si ho ani přivést domů. Já si ale myslím, že není nic špatného na tom, zamilovat se do cizince, třebaže z rozvojové země. Navíc páry jiné národnosti mají zaručeno, že vlastní dostatečně odlišné geny, a tedy mohou zplodit kvalitní potomky. Nehledě na to, že míšenci bývají velmi krásní. Nevyskytuje se tu ani jazyková bariéra, tudíž dle mého názoru není co řešit.\nKdyž se dva lidi milují, nezáleží na tom, jakou barvu pleti mají, jak jsou velcí či malí. Nezáleží, co si myslí rodiče. Jestli srdce říká ano, nemůže mu nikdo odporovat.\nBarbora Sittová, V.roč., Gymnázium Bučovice\nMladý pár, v němž jsou oba partneři čerstvými absolventy vysoké školy a oba mají vysoké kariérní ambice, se raději odstěhuje do většího města, kde je větší množství pracovních příležitostí a také podstatně vyšší výdělky. Takoví partneři mohou rychle zapomenout při tom velkém množství breefingů, meetingů a konec konců i brainwashingů, kterých se budou muset zúčastnit, aby svému zaměstnavateli ukázali, že právě oni jsou ti, kteří se na danou pozici nejlépe hodí, na to, že je doma někdo čeká. Dokážu si představit, jak se pak k sobě budou tito partneři chovat po standardních osmi hodinách práce, dvouhodinovém přesčase a následujícím tři hodiny trvajícím breefingu, při kterém se budou „fokusovat“ na to, aby „vykomunikovali“ podmínky outsourcingu. Když pak přijdou shodně v 9 večer domů, už ani nebudou mít sílu promluvit, jen tak něco „zahuhlají“ směrem k tomu druhému a zmizí každý do jiného pokoje, aby měli klid. Někdy na hraně čtyřiceti let života si potom vzpomenou, že od nich příroda očekává potomka. Všechno si propočítají, zjistí, že dítě vlastně není takový problém po stránce finanční jako spíše časové. Ještě jednou vše promyslí a dojdou buď k tomu, že mít dítě nemůžou (respektive nechtějí), protože jsou příliš časově vytíženi (jsou zvyklí na relativně jednoduchý způsob života), nebo se pro dítě rozhodnou, díky čemuž třeba i odejdou z města, kvůli dítěti trochu zpomalí kariérní tempo a nakonec si ho i užijí.\nTouto úvahou jsem došel k závěru, že tradiční rodinný model stále ještě existuje hlavně kvůli dětem. To kvůli nim partneři mění své preference, hodnoty a žebříčky a snaží se o to, aby se jejich dítě vyvíjelo co nejlépe.\nZe srdce Evropy k jejímu mozku a zase zpět\nPobyt v zahraničí je velice zajímavým zpestřením všedního života. Pro některé. Pro další je to zase každodenní rutina. Studium nebo zaměstnání v cizích zemích není již nic neobvyklého.\nMnoho českých vysokých škol nabízí možnost vycestovat za studiem za hranice naší země. Jedná se bezesporu o cennou zkušenost a zároveň o ceněnou položku v osobním životopise. Samá pozitiva, řeklo by se. Ale zajisté to není tak jednoduché, jak se zdá. Podmínkou pro studium například ve Velké Británii je dobré finanční zabezpečení, nehledě na nutnou perfektní znalost jazyka. Strava, ubytování, škola, zábava. Všechno něco stojí. A v zahraničí několikanásobně víc. Vysoká hodnota vzdělání je zaplacena vysokými náklady. Je ale lákavé vyjít naproti šanci získat místo v zahraniční firmě, jejíž platové tabulky závratně převyšují ty tuzemské.\nZajímavá představa – v rámci vysokoškolských studií vycestovat do zahraničí. Získat prestižní místo v nadnárodní firmě. Vydělat spoustu peněz. A pak se vrátit domů. Založit rodinu. Vést centrum pro střední Evropu oné nadnárodní společnosti a žít si životem „horních deseti tisíc“. A to vše jen díky jednomu rozhodnutí. Studovat v cizině.\nAle jak jsem již zmínil - pak se vrátit domů. Doma je doma. Ale také: co je doma, to se počítá. Proto tento kompromis. Světu vládnou peníze. Bez nich není dobré bytí. Ale bez domova? Bez rodné země a řeči? Nepředstavitelné. Alespoň pro mě. Možná je to způsobené mou ne zrovna dokonalou znalostí cizí řeči. Při hovoru v mateřštině jsem plný vtipu, hned zase emocí, jindy vzteku. V jiném jazyce tohle vše u mne odpadá, omezuji se pouze na strohé podání faktů. Tohle konstatování ovšem také zní jako možnost změny názoru, až se budu schopen plnohodnotně vyjadřovat a zapojit do komunikace. Chápu proto, že se někteří lidé sžijí s cizím národem, s jeho kulturou a řečí a rodnou zemi opustí natrvalo. Chápu to, ale z osobního hlediska si to nedokáži představit. Kvůli rodině, přátelům.....domovu.\nMěli by se rodiče bát poslat své děti na studia do ciziny? Bát se, že jediné, co jim po dětech zbyde, jsou fotky a vědomí, že žijí za velkou louží? Loučení je konec a zároveň začátek. Kdo se bojí něco ukončit, ten nemůže nikdy nic nového začít. Proto je někdy lepší rozhodnout se pro daný okamžik bolestně, ale racionálně pro budoucnost. Vždyť v době vyspělé techniky, kdy je možné hovořit s člověkem na druhé straně světa a zároveň sledovat jeho obraz na monitoru počítače, vzdálenost nic neznamená. Pravidelná linka Brno – Londýn. Kde se ztrácí pojem dálka a čas? Jde o jejich efektivní využití a snížení jejich potřeby na minimum. Ovšem za jistý peněžní obnos. Ale asi nebude problémem „zabookovat“ si dvakrát do měsíce cestu tam a zpět, když budete mít dobré pracovní místo v Londýně, s dobrým finančním ohodnocením a chápavým zaměstnavatelem.\nKrásně to zní, ale aby toho člověk dosáhl, potřebuje štěstí. Bez ohledu na to, jestli se snaží vyšvihnout v rodné zemi nebo v cizině. Bez práce nejsou koláče. Když je štěstí unavené, sedne i na vola. Tak bych mu snad jen vzkázal....U mě máš vždy dveře otevřené!!!\nJan Šťastný, VIII.roč., Gymnázium Bučovice\nA my se ještě divíme?\n„A o Vánocích pojedu do Paříže,“ prohlašuji rezolutně a směle dodávám: „A pak do Bullerbynu. Abych jim tam ukázal, že Češi nejsou takoví burani, jak si asi všichni myslí.“ Je to škoda. Ne proto, že nemám na to, abych si zajel do Francie a Švédska, ale proto, že si o nás všichni nejenom myslí, že jsme burani, ale že jimi opravdu jsme.\nVždyť už ani neplatí „Co Čech, to muzikant“ a pěstování rodné řeči? Proč , když se dnes vyplatí kvákat anglicky, jelikož trh si to žádá? To je přesně ono! My si totiž můžeme říkat, jak jsme důležití a střed Evropy... ale kdyby to byla pravda, proč se neustále podřizujeme? No a co, že jsme menší než USA, že nemáme nerostné bohatství jako Rusko a moře jako Chorvati... za náš názor nás nikdo nezabije. Přesto raději naladíme „komerční“ vlnu a nad nápis cukrárna pro jistotu vyvěsíme ještě „sweetshop“, abychom měli tuplem jistotu, že naše kapsy obšťastní něco z obsahu peněženek západních /i když dnes už spíše ruských/ turistů. Zavřeme třeba sirkárny a sklárny a pustíme se do pěstování „vlezdoprdelismu“, protože to jednoduše frčí. To je pak jasné, že nad námi všichni ohrnují nos a říkají si, jací jsme to pitomci, protože naše matička vlast je pro cizince jen další orná půda, kterou oni brzo osázejí svým vlastním kvítím. A my se tomu ještě divíme!\nStačí projít „archiv zbytečných zpráv z politické scény“ a nabídnou se nejprve fráze rozhořčení, poté lítosti a nakonec se stejně všichni usmívají. Dělají všechno s čistým svědomím a ve prospěch lidu této země. To co „my“ provádíme ve jménu státu, to je ostuda nejen na národní úrovni. Pak má člověk být hrdý na to, že je Čechem. Kdysi jsem slyšel nějakou osobnost v rádiu, která prohlásila, že Čecha na letišti poznáte podle ponožek obutých do sandálů. Nejprve mě to pobavilo, než jsem zjistil, že je to pravda.\nVypsal jsem už několik českých kuriozit, ale bylo by hloupé nepřipomenout všem další: radar (nikdo ho nechce, a přece tu bude), euro (snad jsme hrdí a udržíme si svoji měnu!), třicet korun (a důstojnost, to už nikomu nic neříká?), knihovna á la chobotnice (že pan Kaplický vyhrál, to je všem asi jedno) a samozřejmě nemůže chybět „Modrá, nikoli zelená planeta“ (dámy a pánové, každý máme něco).\nNejsem hrdý na to, že jsem Čechem. Kdyby to šlo, odpojím Moravu od Česka a EU, případně se přestěhuji do Švýcarska. Nechci jen sedět a čekat, co mi předá starší generace. Jim to vlastně může být ukradené, protože až se tu my - potenciální státníci - budeme utkávat s přírodou, oni-státníci s prošlou trvanlivostí - budou čichat ke kytkám. Tedy jestli nám tu nějaké nechají.\nTaky si říkáte, že by to chtělo změnu? Lezou vám na mozek neustálé souboje o to, kdo má hezčí auto či manželku? Vztekáte se, když pohlavár ukáže novinářům, jak se správně dělá „headshot“? Kdyby mi bylo osmnáct, pošlu vám obratem petici a tak, ale stejně... Změnil bych to? Asi ne. Takže si budu stále snít o svém vlastním názoru a petici rozešlu za tři roky. E-mailem. Šetřím naše lesy…\nJak dnes vypadá rodina a jak vypadá postavení mužů v ní? Stejně jako mnoho jiných věcí i rodinné společenství prošlo v průběhu let vývojem. Změnila se hlavně pozice otce a matky.\nOd dávných dob a snad až do minulého století byl muž hlavou rodiny, autoritou, kterou všichni poslouchají. Role matky byla vymezena sporákem, prachovkou, koštětem , taky prací na poli, v zahradě, na dvoře, ve volných chvílích mohla vychovávat děti. Zkrátka žena udržovala rodinný krb a snažila se vytvořit z domova příjemné prostředí.


Výukový materiál zpracován v rámci projektu EU peníze školám Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0208 Šablona:III/2 Č. materiálu VY_32_INOVACE_275.\nPrezentace na téma: "Výukový materiál zpracován v rámci projektu EU peníze školám Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0208 Šablona:III/2 Č. materiálu VY_32_INOVACE_275."— Transkript prezentace:\n1 Výukový materiál zpracován v rámci projektu EU peníze školám Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0208 Šablona:III/2 Č. materiálu VY_32_INOVACE_275 Jméno autora: Mgr. Miroslav Hruška Třída/ročník: 3. ročník Datum vytvoření: 12/2013\n2 Vzdělávací oblast: Finanční účetnictví Tématická oblast: Dlouhodobý majetek Předmět:Účetnictví Výstižný popis způsobu využití, případně metodické pokyny: Prezentace k seznámení studentů s vyřazením dlouhodobého majetku Klíčová slova: Vyřazení Druh učebního materiálu: Prezentace, praktický příklad\n3 Vyřazení dlouhodobého majetku\n4 Dlouhodobý majetek můžeme vyřadit: –Prodejem –Likvidací v důsledku opotřebení –V důsledku škody nebo manka –Přeřazením z podnikání do osobního užívání u individuálního podnikatele\n5 Bezúplatným převodem (darováním) Vkladem do základního kapitálu jiného subjektu\n6 Vyřazení odpisovaného dlouhodobého majetku můžeme rozdělit na dvě varianty: 1.Dlouhodobý majetek, který je zcela odepsán, tzn. že vstupní cena je rovna oprávkám. V tomto případě se zaúčtuje např.: –VúD – Vyřazení stroje z majetku účetní jednotky 082/022\n7 2.Dlouhodobý majetek, který není zcela odepsán, tzn. že vstupní cena je vyšší než oprávky V tomto případě musíme zaúčtovat: 1.Řádný odpis za část roku 2.Doúčtovat zůstatkovou cenu 3.Vyřazení majetku z evidence\n8 Příklad: Firma letos vyřadila z majetku stroj jehož VC – 100 000 Kč, oprávky činily 70 000 Kč, a odpis za část tohoto roku činí 10 000 Kč. Odpis za část roku 10 000 Kč 551/082 Zůstatková cena 20 000 Kč 5xx/082 Vyřazení z evidence 100 000 Kč 082/022\nStáhnout ppt "Výukový materiál zpracován v rámci projektu EU peníze školám Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0208 Šablona:III/2 Č. materiálu VY_32_INOVACE_275."\nČíslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/ Název projektu: Moderní škola Autor: Ing. Soňa Šestáková Název materiálu: Vyřazení dlouhodobého majetku Označení.\nVýukový materiál zpracován v rámci projektu EU peníze školám Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0208Šablona:III/2 Č. materiálu VY_32_INOVACE_293.


C I N E P U R / kritiky, recenze / Hobit / Neočekávaně dlouhá cesta tam a zase zpátky\nHobit / Neočekávaně dlouhá cesta tam a zase zpátky\nkritika / Antonín Tesař\t/ 30. 1. 2013\t/ komentáře (3)\nPlán Petera Jacksona roztáhnout Tolkienova Hobita do tří celovečerních filmů, z nichž první trvá necelé tři hodiny, na první pohled vypadá jako čirá nesoudnost, případně jako průhledná snaha maximálně využít jednu z posledních příležitostí, jak vydojit z fanoušků Středozemě další peníze za vstupné. Z druhé strany se ovšem na Jacksonův projekt lze dívat jako na dílo, které je právě svým rozsahem pozoruhodné a příznačné pro současné hollywoodské blockbustery. Jeho rozsáhlá stopáž totiž není provázena snahou nafouknout Bilbovu cestu tam a zase zpátky do epických rozměrů Pána prstenů, ale prostě jen obzvlášť důsledným příkladem formátu filmového seriálu, který současným hollywoodským blockbusterům dominuje. Samotný tento formát nijak neimplikuje epičnost, ať už spojenou s komplexním vyprávěním nebo s patosem „velkých příběhů“. Naopak, patrně nejrozmáchlejší současná filmová série zahrnující snímky s marvelovskými superhrdiny z týmu Avengers zachovává naivitu, epizodičnost, cykličnost i ironii svých komiksových předloh.\nEpika je cizí i Tolkienovu Hobitovi. V literárním Pánovi prstenů se dokonce několikrát výslovně tematizuje rozdíl mezi oběma díly, nejvýslovněji ve Frodově poznámce, že jeho dobrodružství bude nejspíš docela jiné než to Bilbovo. Otázku, jaké tedy ono Bilbovo dobrodružství vlastně bylo, si musel Jacksonův tým navíc klást z opačné perspektivy než Tolkien, protože filmový Hobit přichází až po adaptaci Pána prstenů a ne naopak, jako tomu bylo u literárních předloh. Jeho snímek se tak potýká se dvěma v podstatě protichůdnými dědictvími – na jedné straně s filmovou trilogií Pán prstenů, která především umocňovala monumentální rozměr Tolkienovy předlohy zahrnující velkolepé bitvy a majestátní scenérie, a na druhé straně s literárním Hobitem, tedy v podstatě s klasickou epizodickou pohádkovou knihou o cestě party trpaslíků za pokladem, který střeží strašlivý drak. Přestože výsledný snímek neřeší tento rozpor vždycky hladce, težko ho lze označit za jednoznačnou prohru.\nPřesto, že někteří kritici snímku vyčítají zdlouhavost, nedá se přímo říct, že by působil rozvlekle. Samozřejmě, v otázce uspokojivosti tempa se obtížně argumentuje, protože závisí na subjektivním pocitu každého diváka. Nicméně za výtkami vůči táhlosti Jacksonova Hobita lze vidět představu o určité ekonomii nakládání s dějem předlohy ve filmových adaptacích. Z většiny starších filmových adaptací literatury jsme zvyklí na úspornost v nakládání s dějem, na vypouštění určitých peripetií, zestručňování, zdůrazňování ústředních motivů a témat. Podobnou ekonomií se ostatně zpravidla řídil i filmový Pán prstenů (např. vynechání epizody s Tomem Bombadilem). Adaptace Hobita si naopak libuje v předvádění každé maličkosti, každé dějové kudrlinky, každé písničky z původní knihy. V tom ostatně může připomínat i skvělého Jacksonova King Konga, který neváhal na dlouhou dobu zadržovat tok vyprávění v požitkářsky dlouhých odbočkách k ryze spektakulárním atrakcím.\nFormát vyprávění ve filmovém Hobitovi tak v principu připomíná mnohem víc televizní minisérie (např. zpracování knih Stephena Kinga od Micka Garrise či Craiga R. Baxleyho) než typické celovečerní filmové adaptace. Od jiných nedávných filmových minisérií, tedy dvojdílných snímků Harry Potter a Relikvie smrti a Twilight Saga: Rozbřesk, se ovšem liší v tom, že zatímco oba zmíněné projekty „omlouvaly“ svůj rozsah rozsáhlostí svých předloh (románové verze obou příběhů čítají přes 500 stran), a tedy znovu odkazovaly na klasickou ekonomii úspornosti typickou pro starší filmové adaptace, Jacksonův Hobit spíš navazuje na přístup televizních seriálů, které s rozvržením děje do svých stopáží nekalkulují na základě nedostatku, ale naopak nadbytku.\nTolkienův Hobit je ostatně ve své epizodičnosti spíš materiálem pro seriál než pro film. A právě v tom lze spatřovat jeden z důvodů kritičnosti vůči Jacksonovu filmu. Snímek totiž rozhodně není zdlouhavý ve stejném smyslu jako řada nízkorozpočtových žánrovek, které nedostatek rozpočtu řeší prostým rozředěním tempa filmu do zpomalených akcí a dlouhých dialogů. Naopak, pomineme-li zbytečnou expozici snímku, která se odehrává na začátku děje Pána prstenů (v době těsně před „dlouho očekávaným dýchánkem“), je film z hlediska stylu i prokládání dějových a akčních pasáží poměrně dynamický. I zcela statická scéna, kterou jsou „hádanky ve tmě“, je brilantně oživena neurotickým pohybem Gluma po scéně.\nProblematická je ovšem celková roztříštěnost Jacksonova filmu, která se neprojevuje ani tak v tempu, jako spíš ve výpravě. Jacksonův Pán prstenů byl důležitým dílem mimo jiné proto, že do značné míry definoval vizualitu následující audiovizuální fantasy až po Hněv Titánů a Hru o trůny. Výprava přitom vycházela z tvorby tolkienovských malířů Johna Howa a Alana Leeho, kteří dodali Středozemi výrazně monumentální ráz (nepřehlédnutelná je podobnost jejich díla s romantickou malbou, zejména s Casparem Davidem Friedrichem). Jejich přístup je nepochybně adekvátní u Pána prstenů, ale zároveň stírá zmiňovaný rozdíl mezi trilogií a literárním Hobitem. V jistém ohledu Tolkienovu románu daleko více odpovídají karikaturní ilustrace Jiřího Šalamouna, s nimiž u nás Hobita kdysi vydal Odeon. Jacksonův snímek se občas stává obětí tohoto rozporu mezi rozmáchlou akcí a velkolepými výjevy, jako jsou boje se zlobry či skřety na jedné straně, a komorností a nadsázkou neočekávaného dýchánku či hádanek ve tmě. V těchto švech o sobě dává vědět lehce paradoxní přístup, který na jednu stranu respektuje nezávaznou epizodičnost Tolkienovy knihy, ale zároveň nemůže než chápat celý příběh jako předehru k velkolepému prstenovému eposu.\nHobit: Neočekávaná cesta (The Hobbit: An Unexpected Journey, USA / Nový Zéland, 2012, IMDb)\nRežie: Peter Jackson, scénář: Fran Walsh, Philippa Boyens, Peter Jackson, Guillermo del Toro podle románu J. R. R. Tolkiena, kamera: Andrew Lesnie, střih: Jabez Olssen, hudba: Howard Shore, hrají: Martin Freeman, Ian McKellen, Richard Armitage, Andy Serkis ad., 169 min., distribuce: Warner (premiéra v ČR 13. 12. 2012).\nAntonin Tesar (11.2.2013 09:38)\nnojo, to vyjídání mozků z lebky, pojídání zvratků a vraždění sekačkou na trávu by toho Hobita citelně oživilo, snad v příštím díle\nEGOD (5.2.2013 12:41)\n…a což teprva BRAINDEAD… Bať, bať, kde loňské hekatomby jsou…\nSoused (5.2.2013 11:59)\nNení to špatný, ale přeci jen- Bad Taste bylo lepší.\nMáme tlakovú níž / Richard Müller: Nepoznaný / kritika, Lucie Česálková, Cinepur #111\nKinematografie nad propastí / Filmová reforma v Maďarsku (Réka Sárközy, téma)


KFP - cesta k finanční nezávislosti - Ostatní - Jak se ptát klienta na jeho finanční cíle\nHomeŘešení pro vásObchodní dovednostiOstatníJak se ptát klienta na jeho finančn ...\nV předchozích tipech jsme Vám doporučovali, jak začít schůzku ověřením času a očekávání klienta a jak se ptát klienta na jeho hodnoty („Čím jsou pro něj peníze důležité?“). V další části rozhovoru přichází správný čas, zeptat se klienta na jeho finanční cíle.\nPokud neznáte cíle klienta, NIKDY mu nemůžete SKUTEČNĚ radit!!! Poradenství totiž vychází z toho, že co nejvíce přemýšlíte jako klient, že respektujete hodnoty, které vyznává, a plníte cíle, které jsou pro něj důležité. Pokud klient o svých strategických cílech dosud nepřemýšlel, pomozte mu je nadefinovat!\nPo klientově souhlasu „s hodnotami“ přejděte k další části finanční mapy a uveďte ji slovy:\n"Nyní již víme, které hodnoty by měla Vaše finanční řešení pomoci naplnit, a teď si pojďme povídat o konkrétních strategických cílech, které se za peníze pořizují a které máte ještě před sebou. Které to konkrétně jsou?"\nZde klienti uvádějí nejčastěji cíle typu bydlení, studia dětí, finančně náročnější dovolené, zajištění rodiny, ochrana majetku či odpovědnosti atd.\nNechte klienta, dejte mu čas, ať se zamyslí sám. Cíle mu nepodsouvejte!!\nNeřešte cíle, které si klient pořizuje běžně z cash flow. Neřešte s klientem to, co ještě nenastalo – např. nenarozené děti.\nJestliže by nebyl schopen sám dostatečně reagovat, potom může použít např. tyto věty:\n„Ve Vašem životě Vás čekají momenty, které budou finančně náročné a na které se lze připravit. Pojďme se na ně podívat. Co plánujete v oblasti bydlení?“\n„Naši klienti velmi často chápou zabezpečení studií svých dětí nebo zahraniční jazykovou stáž jako získání konkurenční výhody. Jak to vnímáte Vy?“\nVelmi důležitým cílem, na který někdy klienti zapomínají, je finanční nezávislost. Možná zapomene na finanční nezávislost klient, ale nikdy na ni nesmí zapomenout poradce. Je to obvykle finančně nejnáročnější cíl, ale je to cíl, který je pro klienty velmi atraktivní. Často jej nepovažují za reálný, a proto obzvlášť ocení přidanou hodnotu Vašeho řešení, pokud jim ukážete, že finanční nezávislosti vlastně mohou dosáhnout.\nKlienti často definují finanční nezávislost jako zajištění do důchodu. Tady výjimečně neplatí doslovnost citací klienta. Používejte termín finanční nezávislost. Slovo důchod je spojeno spíše s negativními představami o vysokém věku\na pasivním životním stylu. Naopak okamžikem finanční nezávislosti aktivní život nekončí, právě naopak.\nJak položit otázku na zjištění finanční nezávislosti?\n„Ještě mám pro Vás jeden cíl. Klienti na něj často zapomínají, protože je hodně vzdálený, ale je velmi důležitý a měl by být součástí každého finančního plánu. Je to finanční nezávislost. To je okamžik, od kterého již nemusíte chodit do práce kvůli penězům, okamžik, od kterého si můžete dovolit žít jen z renty, kterou Vám bude generovat Váš majetek, aniž byste měl svůj příjem z aktivního zaměstnání. Pokud Vás práce baví, do práce samozřejmě chodit můžete, ale práce již není ekonomickou nutností.“\nZjišťování cílů opět pozorně poslouchejte a doslovné odpovědi si zapisujte do finanční mapy v následující struktuře:\nRozhovor o cílech klienta VŽDY zakončete následující větou:\n„Nyní již víme, které hodnoty by měla Vaše finanční řešení pomoci naplnit. Pokud by pomohla naplnit i konkrétní cíle … zopakujte doslovně klientovy cíle …byla by to stále ještě ta správná finanční řešení?“\nPokud se s Vámi klient NECHCE bavit o svých cílech, rozmyslete si, jestli pro něj chcete pracovat! Můžete mu prodat produkt, který chce, ale nemůžete mu radit a být za to zodpovědní. Nemůžete pro něj pracovat jako jeho PORADCE!\nDiskuse o naplňování cílů pomůže klientovi při akceptaci Vašich doporučení. Své cíle chce každý splnit – a proto se nemůže dočkat, až mu doporučíte optimální finanční řešení. A až je bude s Vámi realizovat! Poradenství podle cílů je - podle našeho přesvědčení – optimální a především dlouhodobě udržitelný model spolupráce s bonitními klienty.\nKFP – Kořený Fichtner Pavlásek


Davines ALCHEMIC silver condicioner 250ml\nPečující krémový kondicionér pro zesvětlované, blond a platinové vlasy.\nSlouží k zvýraznění barvy vlasů přírodními pigmenty.\n*bez sulfátů, parabenů a silikonů\n519,00 Kč včetně DPH\nBarevný kondicionér, dnes více efektivní díky novému vysoce biologicky rozložitelnému a přírodnímu složení s vysokou koncentrací přírodních pigmentů. Zesiluje platinovou blond, zesvětlené nebo bílé vlasy. Doporučeno také pro vlasy, které „zežloutly“ díky odbarvování nebo dlouhodobému vystavení slunci.\nKondicionér zvýrazňuje přírodní i barvené vlasy, udržuje výrazné barvy a dodává hydrataci.\nJojobový olej - dodává vlasům lesk, jemnost a hydrataci Intenzivnější barvy\nAž 95% přírodních složek\n98% vysoce biologicky rozložitelných složek\nPOUŽITÍ: Naneste malé množství produktu na umyté a ručníkem vysušené vlasy. Nechte působit 5 - 8 minut, pročešte a rovnoměrně opláchněte.\nKondicionéry Všechny typy vlasů Barvené, melírované a blond vlasy První podzimní den\nKrátké šedé vlasy Šedé odstíny ve vlasech jsou aktuálně trendy. K jakým účesům se hodí, jak jich docílit a co nás může potrápit, se dozvíte v následujícím článku.\nSouvisející s Davines ALCHEMIC silver condicioner 250ml\nSilný lak pro dlouhotrvající pevnou fixaci\nStředně fixační jemný sprej pro lesklý vzhled


ECONNECT - Signatáři Charty 77: Šlo nám o svobodu\n"Jen jsme po režimu chtěli, aby plnil to, k čemu se zavázal a co vtělil mezi své vlastní zákony, říká jeden z první trojice mluvčích a po listopadu 1989 prezident republiky Václav Havel: "Já myslím, že to poučení té Charty je, že má smysl brát tu moc za slovo. A ono se to časem zhodnotí. Třeba po dlouhé době, třeba velmi nepřímo, ale má to určitý smysl."\nV různých úvahách o 30. výročí vzniku Charty 77 se často objevuje zmínka, že její signatáři, snad až na senátora Petra Pitharta, téměř vymizeli z vrcholné politiky. Novinářka Petruška Šustrová oponuje: "No, jednak to není pravda, protože pokud vím, tak Saša Vondra je ministrem zahraničí, dlouhou dobu byl náměstkem ministra, Jan Litomiský je předsedou rady pro lidská práva, vládním zmocněncem, Anna Šabatová je zástupkyní ombudsmana ještě v této době, a určitě by se těch lidí našlo víc, kteří zastávají nějakou významnou společenskou funkci. A nesmíme zapomínat na to, že lidé když podepisovali Chartu v roce 1977, tak řada z nich nebyla příliš mladých. A pak - víte, podepsat Chartu, to nebyla žádná cesta do politiky. Já myslím, že ti lidé se mohli uplatňovat nejrůznějším způsobem. A je to tak dobře, ne?"\nPřesto nebo právě proto dokázala Charta 77 spojit lidi s nejrůznějšími světonázory, až protichůdného ideologického zabarvení. "To je pravděpodobně dáno jednak tím společným ohrožením, společným odpůrcem, společnými starostmi, solidaritou... A pak hlavně tím, že ta Charta byla celá založena na principu jakési humanity, solidarity, spolupráce," říká dnes Václav Havel.\nWikipedie: Charta 77\nCharta 77 na stránkách totalita.cz


Pánský klub Doplňky pro gentlemany | Westwing\nVůně koženého čalounění, dým pozvolna stoupající z doutníků, vynikající whisky, rozhovory týkající se sportu, politiky a byznysu… Vítáme v pánském klubu! Zde mají povolen vstup pouze muži. Inspirovali jsme se slavným Travellers Club a vytvořili jsme pro vás kampaň plnou elegantního nábytku a stylových doplňků, které dodají každému interiéru špetku syrového, mužského stylu.\nToaletní sada „Bathe”, výš. 30 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Pólo”, výš. 128 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Kriket”, dél. 80 cm Zkontrolovat dostupnost\nZvonek „Hotel”, výš. 9, Ø 12 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Gare”, 41 x 8 x 39 cm Zkontrolovat dostupnost\nSada 4 krabiček „Karo”, 13 x 9 cm Zkontrolovat dostupnost\nLupa „Holmes” Zkontrolovat dostupnost\nPravítko s lupou „Rege”, 3 x 36 x 4 cm Zkontrolovat dostupnost\nLžíce na boty „Chausse”, dél. 74 cm Zkontrolovat dostupnost\nKrabička „Chocolat”, 14 x 7 x 20 cm Zkontrolovat dostupnost\nSkříňka na klíče „Cles”, 50 x 7 x 29 cm Zkontrolovat dostupnost\nVěšák na klíče „Cles II”, 50 x 2 x 30 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Romi”, 58 x 43 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Victoria Station”, 26 x 19 x 4 cm Zkontrolovat dostupnost\nVěšák na klíče „Pension”, 70 x 10 x 2 cm Zkontrolovat dostupnost\nVěšák „Croche”, 18 x 12 x 94 cm Zkontrolovat dostupnost\nNástěnná police „Melona”, 67 x 9 x 33 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Jaguar”, 10 x 13 x 31 cm Zkontrolovat dostupnost\nSada 2 krabiček „Boite”, 16,5 x 9 x 25 cm Zkontrolovat dostupnost\nLžíce na boty „Galle”, dél. 31 cm Zkontrolovat dostupnost\nLžíce na boty „Salle”, dél. 25 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Retro”, 17 x 22, Ø 14 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Telephone”, výš. 30, Ø 12 cm Zkontrolovat dostupnost\nVěšák „Petra”, 16 x 2 x 47 cm Zkontrolovat dostupnost\nZvonek „Cloche”, výš. 24, Ø 10 cm Zkontrolovat dostupnost\nVěšák „Entrage”, 27 x 30 x 84 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Chremie”, výš. 34, Ø 20 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Globe”, 50 x 37 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Victoria”, tl. 6, Ø 62 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Guileroi”, tl. 8, Ø 49 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Conciergierie”, 60 x 51 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Calandier”, 58 x 20 x 30 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Bicykle II”, 17 x 8 x 28 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Shoes”, 6 x 15 cm Zkontrolovat dostupnost\nDekorace „Phone”, 19 x 16 x 26 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Hrolonge”, 19 x 18 cm Zkontrolovat dostupnost\nNástěnný věšák „Mirror”, 27 x 21 x 63 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Julie”, 43 x 41 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Kensington”, šíř. 41, Ø 60 cm Zkontrolovat dostupnost\nNástěnný věšák „Eti”, 20 x 30 x 82 cm Zkontrolovat dostupnost\nStojan na deštníky „Ati”, 73 x 20 x 47 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Victoria Station”, výš. 36, Ø 22 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Golden Gate”, Ø 60 cm Zkontrolovat dostupnost\nHodiny „Chocolat”, 47 x 47 x 9 cm Zkontrolovat dostupnost


Prosím o radu - Logitech g pro černá- chvilkama nereaguje\nod dejv_pc » 09 pro 2019 13:44 » v Problémy s hardwarem\nZdravím. před 2ma rokama jsem si koupil myš : Logitech G Pro, černá 910-004856.\na asi před týdnem mě přestávala chvilkama reagovat. Nevíte čím by to mohlo být ? s myší jsem nikdy natřískal. že by byl špatný senzor ? nebo třeba nějaký software?...\nTak ji vyhoď.\n10 pro 2019 11:39\nUživatelé prohlížející si toto fórum: CommonCrawl [Bot], Java [BadBot] a 7 hostů