Pozor! Skalenské dožínky se blíží | zivechebsko.cz\nPozor! Skalenské dožínky se blíží\nVe Skalné se bude slavit. V sobotu 21. září se zde budou konat dožínky. Jak se již stalo tradicí, tak i letos budou připraveny ukázky starých řemesel, výpěstky zahrádkářů, prodej farmářských výrobků i prohlídka historické zemědělské techniky. Ani letos nepřijdou návštěvníci o spanilou jízdu traktorů nebo třeba křupavé bramboráky.\nAkce začne v deset hodin dopoledne. „K vidění bude zemědělská technika od minulého století až po současnost, příchozí mohou obdivovat například nejstarší historický traktor Svoboda z roku 1935,“ informoval jeden z organizátorů Roman Kubinec.\nChybět nebudou oblíbené bramboráky i buchty a koláče s různými náplněmi, které na dožínky připravují Skalenské ženy. Přístupné bude také retro muzeum, kde si návštěvníci připomenou časy dávno minulé, kuchyň z 50. let a dobovou kancelář státních statků.\n„Pro děti bude připravena keramická dílnička i s malováním. Nejen ti větší mohou zhlédnout ukázky starých řemesel, například mlácení obilí klasickým způsobem – cepy, mlátičkou z 30. let se stacionárním pohonem, výrobu příze na kolovrátku a mnoho dalšího,“ uvedl další z organizátorů Martin Sandner. Po celou dobu trvání akce bude pro přítomné připraveno občerstvení.\nPrevious Previous post: Richard Biegel návštěvníkům přiblíží dějiny evropské architektury\nNext Next post: U pomníků uctili památku padlých dozorců finanční stráže


Loučíme se s Battlefieldem 4\nPřes slibný začátek hry, kdy se vytvořilo i několik českých celků, komunita však postupně upadla. BF4, dalo by se číct, že zatím jen přežívá na ESL, kdě účast v turnajích zdaleka není taková, jaká by měla být. V našem týmu se BF4 objevila krátce po jejím vydání. Většina lidí v té době věřila, že se hra dostane do kolejí předchozího dílu, odstraní se několik nedodělků pro soutěžní hraní a rozjede se na plné obrátky. Bohužel, když se něco opraví, zase něco jiného se pokazí. I to je jeden z důvodů, proč se BF4 nechytá ve větším měřítku.\nV ČR je jen minimum týmů. Byly tu pokusy o nějaké turnaje, ale s minimální účastí. Rozhodně se u nás hra nechytila tolik, jako BF3. Což je další z důvodů, proč ukončujeme podporu této hry. Posledním je pak praktický rozpad sestavy, jak lze vyčíst z vyjádření od Ondřeje "macek" Macinky:\n"Na vině je dosti nedodělaná hra, která stále nefunguje jak má, proto od sebe již hodně lidí odradila. (eraserhead2 a jeho sen to nezachrání). Hra přestala býti zajímavou a zábavnou, kde rozhodují úplně jiné věci. Nikoho už nebaví čekat na to, jestli se něco stane nebo ne (většinou, když chtějí něco opravit, tak je to ještě horší), to je také jeden z důvodů našeho ukončení.\nTímto děkujeme týmu EERINESS za podporu v době hraní a že nám nabídl hrát pod jeho křídly. Jejich nabídky si velice vážíme a přejeme, at se jim nadále daří.\nS pozdravem macekhead1"\nBohužel, i přes stoupající výsledky v ESL A-Series nebo ESL Go4BF4, která sestava v závěru měla, už situaci nic nezachrání a my se s hrou definitivně loučíme. Děkujeme hráčům za pěkný přístup a bezproblémovou spolupráci.\nJaroslav "Andraj" Evják


Servisní smlouva Full Service\nServisní smlouva - Full Service - kryje veškerá běžná provozní opotřebení za pravidelný paušální poplatek.\nAby mohly logistické firmy dostát tomuto slibu, musí nepřetržitě zajišťovat maximální výkony lidí a vozidel. Časově i nákladově efektivní plánování, harmonizované procesy a kontinuální optimalizace formují vitální boj s konkurencí.\nCargobull Parts & Services dokáže dostát těmto nárokům. S naší smlouvou o full servisu dostáváte balíček údržby a oprav individuálně vyladěný pro Váš návěs tak, abyste se mohli soustředit na hlavní obor Vaší činnosti. Preventivní servis minimalizuje riziko neočekávaných\nporuch a s nimi spojených prostojů. S preventivním servisem zajistíte i v budoucnosti spolehlivé dodávky.\nSmlouva o full servisu Schmitz Cargobull je stejně individuální jako Vaše požadavky. Naše nabídka výkonů je sestavena stavebnicově –\nkaždý kámen stavebnice lze jednotlivě objednat. V nabídce na full servis je zohledněno vybavení vozidla, výkon návěsu, doba trvání smlouvy a způsob využívání. Budete mít dvojnásobný užitek: z rozsáhlého servisu i z optimalizovaných nákladů.\nPřevzetí nákladů na výměnu opotřebovaných dílů vč. materiálů a práce\nPůlroční servisní kontrola u jednoho z 1200 servisních partnerů v Evropě\nPřevzetí nákladů na zákonem stanovená přezkoušení (technická prohlídka vozidla, kontrola bezpečnosti) vč. předchozí kontroly nedostatků významných z hlediska kontroly\nEvropská havarijní služba vč. platební záruky složené prostřednictvím Cargobull Euroservice.\nPřevzetí nákladů na výměnu pneumatik z důvodu opotřebení\nPůlroční kontrola pneumatik\nHustá síť prodejců pneumatik (Bridgestone, Goodyear/Dunlop)\nVolitelně může být zahrnuto násilné poškození pneumatik.\nÚdržba podle údajů výrobce\nVolitelné zahrnutí různých doplňkových plnění jako je kontrola těsnosti, čištění výparníku a kalibrování zapisovače teploty.\nVčetně jasné kalkulace\nDíky konstantním měsíčním splátkám jsou náklady na vozový park lépe kalkulovatelné a nedochází k nepříjemným překvapením.\nVčetně úlevy v práci\nTým full servisu Cargobull Parts & Services GmbH se stará o termíny, pověření a schvalování plateb pro všechny nutné opravářské a\núdržbářské výkony, stejně jako o přímé vyúčtování se servisy a prodejci pneumatik.\nVčetně zachování hodnoty\nFull servis se postará o dokonalý stav Vašich vozidel pravidelnou údržbou u autorizovaných a vyškolených servisních partnerů za použití originálních náhradních dílů.\nVčetně úspory nákladů\nDíky jednotným podmínkám nákupu pro všechny servisní partnery nabízí smlouva o full servisu výhodnou alternativu k řešení vlastními\nPreventivní servis minimalizuje riziko neočekávaných poruch a s nimi spojených prostojů.\nVčetně kompletního řešení\nVšechny výhody smlouvy o full servisu lze rozšířit na celý Váš vozový park.\nNáš úspěch, to jsou naši spokojení zákazníci\nVíce než 10 000 návěsů v Evropě je zajištěno smlouvou o full servisu od Schmitz Cargobull.\n95 % všech zákazníků využívajících full servis se při koupi nového návěsu Schmitz Cargobull opět rozhodlo pro uzavření smlouvy o full servisu.\n93 % všech zákazníků by smlouvu o full servisu doporučilo svému kamarádovi nebo obchodnímu partnerovi.\nShrnutí výhod servisní smlouvy:\nPravidelný měsíční paušál – optimalizace nákladů na provoz (údržbu), odpadají nepředpokládané náklady na servis\nZařazení vozidla do seznamu Cargobull Euroservice\nKaždý půlrok prohlídka v jednom z více než 1200 autorizovaným servisů v Evropě zdarma\nMonitorování a hlášení pravidelných servisních prohlídek výrobcem zdarma\nNáklady spojené s případnou poruchou na cestách – výjezd, oprava (vzniklou provozním opotřebením), Call-centrum v českém jazyce, zdarma\nNáklady na výměnu všech opotřebovaných součástí nese výrobce (brzdové destičky, kotouče, třmeny, vzduchové měchy, ventily, světla, ložiska, panty….za příplatek také: zvedací střecha, dělící příčka, nakládací čelo, pneumatiky, chladící agregát)\nNáklady na STK, ATP hradí výrobce\nPlatební garance ve výši 1500 EUR výrobcem v případě potřeby (např. prasklá pneumatika a s tím spojená oprava)\nVyšší zůstatková hodnota návěsu díky pravidelné údržbě v autorizovaném servisu\n!!! Servisní smlouva nekryje násilné poškození !!!\nZdroj: Schmitz Cargobull AG\n► Stáhněte si brožuru Záruka mobility ◄\nPro bližší informace, konkrétní cenovou nabídku, nás prosím kontaktujte na telefonu 326 901 231 nebo na info @ ewt.cz


[quote="Marta Lierová"]Dobrý den, jsem učitelka mateřské školy, trošku z mojí zkušenosti: 1. jednotřídní MŠ, 25-28 dětí ve věku 3-6 let, v různém období 1 dítě integrované (LMR; DMO - imobilní); 2 učitelky učitelky - zvýšené nároky na vzdělání - studium spec.ped.; vysoké nároky na organizaci, pomůcky, metody práce,...; fyzická kondice 2. dvoutřídní MŠ spec., 28 dětí; 4 učitelky učitelky - neumím si představit, že bych všechny handicapované děti po jednom až dvou integrovala do tříd s 26 zdravými dětmi, vždyť mají různé vzdělávací, sociální, výchovné potřeby (individuální péče, sociální kontakty, hluk, artikulace, obrázková komunikace,...) Integrace - ANO - mám dostatek financí - nižší počet dětí ve třídě, zvýšený počet pedagogů + postiž. d. ped.asistenta, psycholog, logoped, pomůcky, bezbariérové přístupy... MÁME NA TO PENÍZE? V kouzelném slůvku "integrace" se nám někam ztratilo dítě, jeho vzdělávací potřeby. Kolik dětí je každý rok vráceno ze ZŠ zpět do MŠ... Od nás jde do základní školy sebevědomý, těšící se človíček. Vrací se k nám "hromádka neštěstí", která neúspěch řeší po svém (nálepka budižkničemy, grázla, hlupáka, tichošlápka...). Dítě "na hraně" (LMR nebo zdravý?) má nárok na úspěch, štěstí, zdravý vývoj vzhledem ke svým schopnostem a možnostem! Že nebude vědcem v oblasti fyziky, když na ni nemá buňky, snad ví všichni, ale zároveň není vyloučen světový šéfkuchař. Každý zodpovědný rodič má možnost vybrat svému dítěti školu, dítě do školy posílá, sleduje jeho vzdělávání, přeřadí ho do jiné školy, ... stačí využít současné možnosti. Neumíme EU vysvětlit přednosti našeho školství nebo nechceme? navrhuji: integrované zařízení MŠ, ZŠ třída běžná, individuální, logopedická, praktická,... Jednoduché je něco zbourat, těžké je stavět to znova. Přeji klidné spaní všem dětem.[/quote]


9. Metabolizmus flóry a fauny na sebe navazují v koloběhu živé přírody :: SVĚT JE JINAK\nÚvod > 9. Metabolizmus flóry a fauny na sebe navazují v koloběhu živé přírody\n9. Metabolizmus flóry a fauny na sebe navazují v koloběhu živé přírody\nMetabolizmus flóry a fauny na sebe navazují v koloběhu živé přírody\nZákladními kategoriemi hmotného života (VOH) jsou v dualitě polaritních vztahů flóra a fauna. V dokonalosti Systému je flóra přirozeným „konzumentem“ neživé atomární hmoty a fauna je přirozeným „konzumentem“ flóry (masožravost je nepřirozený fenomén, ke kterému se vrátíme v některém z příštích článků). Co vylučuje fauna, flora přijímá. Fauna přirozeně přijímá jako potravu rostliny a její odpady dokáže flora za pomoci mikroorganizmů přeřadit a zařadit pro sebe do nové kvality. Přepracování hmoty, která takto mezi nimi koluje obstarávají mikroorganizmy, aby mohla být průběžně na principu vychylování a obnovování polaritních vztahů udržována rovnováha přírody jako celku.\nJe důležité si povšimnout, že organizmus jednotlivých druhů rostlin obsahuje i atomární prvky, které jsou pro faunu nepřijatelné, někdy až zničující. Tento zásadní rozdíl od fauny a člověka vyplývá z konstrukce Nehmotného „Energetického těla“. Tato programová odlišnost je dána tím, že rostliny přijímají Nehmotnou Energii (NE) celým povrchem svého těla, takže mají k disposici úplný rozsah paprsků NE procházejících prostředím. Fauna, počínaje druhy se zárodkem mozkového kmene, je omezena centrálním přívodem NE a jeho rozvodem energetickým tělem. Rozpětí centrálně přijímané kvality NE je vymezeno tak, aby odpovídalo programovému formování hmoty organizmů jednotlivých druhů živé přírody.\nPolaritní vyváženost hmotných toků flóry a fauny je dalším ze mnoha očividných projevů dokonalosti Systému Stvořitele, respektive dokonalé provázanosti druhů hmotného života a jejich Nehmotných druhových programů. Tomu je uzpůsobena také skladba atmosféry Země a s tím související molekulární kyslík, voda, ovšem také druhy uhlíku a vodíku jako hlavní stavební kameny organizmů živé přírody (VOH).\nSilný uhlík, v metabolizmu fauny, takže rovněž člověka, je vylučován dýcháním jako odpad z přeřazování hmoty. Flóra jej ale naopak potřebuje k posílení oběhové hmoty, takže jej z atmosféry přijímá, aby v jejích metabolických procesech mohly kořeny navázat potřebné látky z půdy. Fauna přijímá veškerou pro ni potřebnou hmotu až z konzumované flóry, respektive z druhotně z pojídaných těl jiných tvorů.\nV polaritní provázanosti metabolizmu flóry a fauny je v dokonalosti Systému vyrovnávána rovněž skladba ovzduší. Zatímco fauna přirozeně „zatěžuje“ skladbu vzduchu vydechováním silného uhlíku navázaného na molekulární kyslík (kysličník uhličitý), tak flóra si z něho ve dne silný uhlík stahuje, čímž je molekulární kyslík znovu uvolňován. To je ostatně důvodem, proč rostliny jsou obecně považovány v příměru za „plíce planety“.\nOdlišnost metabolizmu fauny, v porovnání se flórou, je spojena s její mobilitou. Flóra je imobilní, což je v Systému Stvořitele harmonizováno s její vlastností přepracovávat odumřelou VOH a zařazovat ji zpět do procesu hmotného toku. Fauna je mobilní, což je harmonizováno s opatřováním si potravy pouze ze hmoty již přepracované florou.\nFotosyntéza rostlin ve výkladu vědy versus skutečnost\nVěda se domnívá, že rostliny zařazují do bio-procesu výstavby jejich těl kysličník uhličitý a vodu prostřednictvím hmotně chápané energie slunečního záření. Odtud pochází i název pro tento proces - „fotosyntéza“. Skutečnost je ale jiná, neboť:\nvoda je za přírodních podmínek nerozložitelná, takže její vodík a kyslík nemohou být samostatně zařazovány ani do těl rostlin,\nobdobně nemůže být dovnitř těla jakéhokoliv organizmu živé přírody zařazován molekulární kyslík z atmosféry. Je totiž v Systému určen výlučně jako přenosné medium pro silný uhlík, vydechovaný jako odpad organizmy fauny a přijímaný jako stavební materiál organizmy flóry,\npříjem silného uhlíku z atmosféry, který vydechuje fauna a je navázaný na molekulární kyslík, umožňuje chlorofyl (zelený fotosyntetický pigment) v zelených částech rostlin. Má obdobnou navazovací funkci na silný uhlík jako hemoglobin v červených krvinkách, jehož prostřednictvím je naopak silný uhlík z těla dýcháním odváděn. To vysvětluje jedinečnost existence molekulárního „dvojkyslíku“ pouze pro potřeby hmotného života,\nvšechny potřebné prvky, včetně „slabého“ uhlíku a atomárního kyslíku, přijímají rostliny z půdy.\nRostliny, z podstaty svého metabolismu, vyrovnávají standardní složení vzduchu, které přirozeně vychyluje metabolizmus člověka a veškeré fauny. Již z tohoto procesu je zřejmé, že fauna nemůže existovat bez flóry a že člověk nemůže existovat bez okolní přírody, jejíž je součástí z podstaty Systému Stvořitele. Polaritní skloubení vzájemně se doplňujících funkcí flóry a fauny na úrovni nesmírně složitého a současně přesného Systému, zřetelně kontrastuje s naivním tvrzením materialistické vědy, že se tak hmota sama od sebe zorganizovala do vzájemné bilanční vyrovnanosti.\nPodrobnosti k podstatě přírodních procesů a ke vzájemné procesní provázanosti přírody na jediném principu polarity jsou uváděny v připravované knize „Svět je jinak“, sepsané podle Sdělení „Druhé strany“ pro poznání současného člověka.\nTaké vnitřní členění druhů jak flóry tak i fauny je organizováno na polaritním principu, a to v typickém uspořádání do tří základních stupňů jejich složitosti a s tím souvisejícího zařazení v Systému živé přírody.\nCo je příčinou typického členění druhů flóry a fauny?\nTaké ve skladbě flóry i fauny se promítá polaritní princip základního formování veškeré hmoty.\nVyšší organizmy živé přírody (VOH) a jejich vzájemné vztahy jsou vymezovány postupně složitějšími Nehmotnými druhovými programy, které navazují na vlastnosti vložené Božím Tvůrcem do druhů mikroorganizmů. Byly tak zformovány a průběžně se v přirozeném prostředí reprodukují vyšší formy života s postupně dokonalejšími vlastnostmi, jimiž jsou zároveň hmotné toky v přírodě vyrovnávány. Flóra a fauna, i jejich vnitřní členění, se mezi sebou vzájemně ve hmotných znacích odlišují, ale v koloběhu hmoty se doplňují.\nZatímco proces zahušťování hmoty je směrován od nejmenších hmotných částic k existenci atomární hmoty, tak uspořádání VOH (živé přírody) je programově směrováno k nejdokonalejším organizmům flóry i fauny, jejímž vrcholem je tělo člověka.\nVlastnosti VOH jako celku musí zabezpečit podmínky pro vývoj Tvořivých Duchů ve hmotném prostředí.\nProgramově zformovaná hmota do druhů VOH, jako sub-Systému Universa, je organizována v polaritních vztazích „zlatého poměru“.\nPolaritní rozpětí druhů VOH flóra fauna\n(imobilní VOH) (mobilní VOH)\nrozpětí života počátek mikro-plísně mikroorganizmy-viry, bakterie\ns nejnižší složitostí NDP konec houby hmyz\nrozpětí střední počátek byliny (jednoleté) živočichové vejcorodí, takže bez\nsložitosti NDP konec byliny (víceleté) přítomnosti Částečně tvořivého\nDucha (ryby, plazi, ptáci)\nrozpětí vyšší a nejvyšší počátek dřeviny (keře) živorodá zvířata s Částečně\nsložitosti NDP Tvořivým Duchem\nkonec stromy (s tvrdým dřevem) člověk s Tvořivým Duchem\nV grafickém znázornění toto objemové a současně polaritní rozdělení fauny a flory připomíná prostorově tvar vejce. Zakreslení do prostorového tvaru vejce se základním barevným rozlišením flóry a fauny, rovněž podrobnější dovozování vlastností hmotného života na polaritním principu, je šířeji uváděno v avizované knize „Svět je jinak“.\nNicméně, již z přehledné tabulky lze mimo jiné dovodit, že:\nnejsložitěji organizovanou flórou jsou stromy, v říši fauny jsou to vyspělí zvířecí tvorové, nad nimi je postaven člověk, což jej v Systému zavazuje, aby přírodě pomáhal, nikoliv ji neznale ničil,\nvědomé projevy zvířat a částečná tvořivost v nich přítomného Ducha, na základě Informací ze hmotného prostředí, jsou organizovány až od úrovně většiny živorodých zvířat (rodí se z těla matky, nikoli přímo z vajíčka). Tvořivost se ale netýká instinktu, který je netvořivým projevem dokonalosti netvořivé „automatiky“ vloženého programu,\ntvořivé vlastnosti Ducha (i částečně Tvořivého Ducha) jsou v souladu s úrovní Nehmotného druhového programu, takže i s funkční vybaveností a možnostmi hmotného těla do něhož vstupuje,\nfunkční dokonalost těla člověka, harmonizovaná s plnou Tvořivostí Ducha je součástí účelu Systému, nikoliv výsledkem smyšleného vývoje druhů.\nPřipomeňme si, že doplňování druhů hmotného života při „zabydlování“ planety vyplývá z postupného zavádění druhů Nehmotných druhových programů (NDP) do připravovaného prostředí pro vývoj Tvořivého Ducha ve hmotném těle – člověka. Jeho součástí se stávají všechny zavedené druhy VOH, přičemž druhová skladba musí odpovídat bilanční vyrovnanosti hmotných toků, takže jednotlivé druhy se postupně nevyvíjejí, jak tvrdí věda.\nTělo člověka je vrcholným uspořádáním VOH a završuje její polaritní rozpětí. Žádný dokonalejší útvar hmotného života nikdy neexistoval a existovat nebude. Člověk, respektive jeho hmotné tělo, odpovídá svými vlastnostmi záměru Boha. Proto se člověk ani postupně nevyvinul ani se jeho tělo nebude vyvíjet do jiného tvora, jak by to podle mylné vývojové teorie druhů mělo nastat.


Naši klienti | Personal fabric\nFirma Personal Fabric – agentura práce je spolehlivým partnerem MSV Metal Studénka, a.s. při řešení nedostatku pracovníků v různých profesích. Oceňujeme rychlou reakci na naše požadavky, kvalitní zaměstnance a zejména korektní jednání při uzavírání smluv a rovněž vstřícné jednání při jejich plnění.\nS firmou Personal fabric – agentura práce, a.s. (dříve KOVO VHM) jsme začali spolupracovat v roce 1999 a pracujeme dodnes. Po celou dobu spolupráce nám zabezpečuje své služby v rozsahu 20 až 70 zaměstnanců pro potřeby výroby. Naše požadavky (snížení, zvýšení počtu zaměstnanců) splňovali v intervalu 14 dní. Po vyjasnění všech našich personálních požadavků na zaměstnance fluktuace i obměna byla nulová.\nSpolupráce s firmou Personal Fabric byla zahájena v roce 2001. V té době se jednalo o předchůdce stávající firmy KOVO VHM s.r.o. K této již dlouhodobé spolupráci nás vede několik pozitivních momentů:\n1. V naší společnosti je tímto nahrazen nedostatek kvalifikovaných pracovníků v našem regionu.\n2. Variabilita pracovní doby po vzájemné dohodě s pracovníky a naší společností.\n3. Řešení nepředvídaných situací při krátkodobých výpadcích výroby – dočasné přerušení zaměstnanosti pracovníků (vzájemná ochota a vstřícnost na tyto situace reagovat).\nIng. Josef Pokorný, NPK Europe Mfg., s.r.o. Zadat poptávku


Teplárna Liberec, a.s. mění organizační strukturu a posiluje management - MVV Zodpovědná energie\nTiskové centrumTiskové zprávyArchiv 2007Teplárna Liberec, a.s. mění organizační strukturu a posiluje management\nTeplárna Liberec, a.s. mění organizační strukturu a posiluje management\nDnes proběhlo v Liberci jednání představenstva společnosti Teplárna Liberec, a.s. Hlavním z témat byla změna v organizační struktuře společnosti a z ní vyplývající nový model řízení společnosti. Tyto změny navazují na nedávné převzetí majoritního podílu teplárny společností ENERGIE Holding a.s. ze skupiny MVV Energie CZ.\nNová organizační struktura společnosti Teplárna Liberec, a.s. odpovídá modelu, který je uplatňován v rámci koncernu MVV Energie CZ. Místo jednoho generálního ředitele povedou společnost dva spolupracující manažeři. Pan Zdeněk Kožešník zůstává nadále ve společnosti jako ředitel pro techniku.\nManagement společnosti nově posiluje pan Zdeněk Stehlík ve funkci ředitele pro celkové řízení, ekonomiku a obchod.S posílením managementu se pojí i změna v představenstvu společnosti. Novým předsedou představenstva se stal Zdeněk Stehlík. Pavel Herites, který doposud zastával funkci předsedy představenstva, převzal pozici člena představenstva po odstupujícím Zdeňku Kožešníkovi. Mimo uvedené pozice se složení orgánů společnosti Teplárna Liberec, a.s. nemění.\nVšechny změny ve společnosti Teplárna Liberec, a.s. proběhly po dohodě a ve shodě s minoritním vlastníkem, Městem Liberec.


Kodym M.: Jaccoud M. – interview (Aikidó 99/1) | Česká asociace aikidó\nDomů › Texty › Články › Učitelé – rozhovory › Kodym M.: Jaccoud M. – interview (Aikidó 99/1)\nKodym M.: Jaccoud M. – interview (Aikidó 99/1)\nV době těhotné očekávanými změnami zjara revolučního roku l989 byl můj byt, ostatně jako dlouho předtím, potom a dodnes, otevřen všem spřízněným duším. Jezdili a přebývali rockeři, divadelníci a jiné podivné existence, akorát aikidisté ještě ne. Od Balkánu, co by kamenem dohodil, nacházelo se centrum pražské nezávislé kultury Na Chmelnici. Jakási mezinárodní kočovná divadelní společnost, tvrdošíjný to pozůstatek ideálů let šedesátých, měla odpoledne do Prahy zavítat. Na chmelnické křižovatce jsem tedy postával a konvoj Les Montreurs d´Images čekal. Přes rameno jsem měl batůžek s keikogi, neboť balkánské aikidó již svým podvečerním životem žilo a ani v ten den jsem skákání přes židle nechtěl vynechat.\nV čele kolony jel starý autobus ověšený zvonečky a havraními brky, nemohl jsem se splést. Zamával jsem. Z příbytku na kolech vyskočil zvláštní člověk. Černé vlasy v copu měl spletené, skráně vyholeny, v uchu tibetský zvoneček, divné boty o mnoha různých cestách by historky mohly vyprávět. “Comment ca va?” – ” Je m´appelle Marco Jaccoud.” – a moje po léta mrtvá angličtina.\n“No problem” a porozumění, jen sporých gest bylo občas potřeba. Přirozeně, jakousi přímou mimoslovní komunikací, a jednou provždy vlastní jazyk rozkvétal.\n“Tady zaparkujte, Junior klub je támhle, za dvě hodiny si vás vyzvednu, teď jdu cvičit. To je keikogi? Cvičíš džúdó? Aikidó? To není možné. Podívej, na aikidistické mapě Evropy jsou v Čechách jen lvi! Tak to někdo zapomněl vymalovat políčko. Na Spojích už málem deset let občas i fotbálek místo rozcvičky hrajem a někteří z nás už i kjú mají.” Možná jsem byl první Čech mimo celníků, se kterým se Marko u nás setkal. Setkání pokračovalo hned i na tatami a možná poprvé celý trénink Na Balkáně druhý dan v hakama s námi cvičil. Pak ještě mnohokrát, jaro této sezony bude jubilejní.\nDo konce roku samet zvítězil, na mnohé nové cesty se i Čech mohl vydávat. Aikidó, divadlo, muzika, setkání a setkávání na cestách Evropou, splněný sen a pražský Hrad jen zdáli, nad nabídkou nebyl důvod váhat. A tak můj nový rok začínal v Ženevě a na dva se protáhl. Políčko bylo řadou setkání obděláno – G. Mezzo, B. Caloz, P. Krieger, Ch. Tissier, P. Gouttard, i sensei Ikeda možná poprvé o kráse Prahy slyšel. Ostatně dodnes mnozí české lány obsívají. Marco se česky ani anglicky ještě nenaučil, o stupínek aikidó postoupil a tradici holení hlav na Balkáně při tom nevědomky zasel. Očištění před dalším krokem a první misogi před novým rokem 1992… mnohá další semínka do české půdy zasadil.\nNěco navíc jen pro mne zůstane. Dva roky denní práce a života, často pořádně tvrdé a občas s energií pod prahem bolesti… Obraz nehybné “roulotte” v horách za Ženevou, vůně šalvěje, jasný měsíc s potem indiánské sauny a nahé bytosti mráz i špatnou energii z těla tisíci seky šómen vyhánějí… Můj první bokken, dar Přítele, provždy ponese stopy únavy a jizvu od stromu ohně z Essertines.\nZ málomluvného Marca, pro čtenáře Aikidó a ty, co ho z tatami neznají, a tentokrát s pomocí překladatele jsem se pokusil “interview” vydolovat. Ti, co ho znají, vědí, že mluvit nepotřebuje a přesto “hovoří”.\nMůžeme mluvit o lecčems, samozřejmě o aikidó, ale i o životě, divadle, Tvých zkušenostech z česka… Začněme obligátní – Jak a kdy ses dostal k aikidó ?\nNemyslím časově. Vím co pro Tebe aikidó znamená a jak změnilo celý Tvůj život. Proto, a možná je ta otázka trochu i osobní, mě zajímá ten moment setkání s aikidó. Ta potřeba změny v životě, která má kořeny v osobních dispozicích, rodině, prostředí, kde se pohybuješ. Spíše než motivace sportovní nebo, což je dneska časté, filmová, to u Tebe určitě byl zájem o tělo, zdraví, životní styl, kreativitu…\nS aikidó jsem začal asi v čtyřiadvaceti, v dódžó Bernarda Caloze někdy v roce 1974. Učil jsem se kovářem, to prostředí nemělo moc společného s uměním. V okruhu lidí kolem se hodně pilo, k té práci to téměř patřilo. Rodinné podmínky, to je příliš osobní, ale nemohl jsem studovat, co jsem chtěl, jako můj bratr, který je muzikant a bral mě sebou na zkoušky. Měl jsem však alespoň štěstí na šéfa, který mi dovolil vedle učení navštěvovat divadelní konzervatoř, kde jsem se pohyboval mezi svými vrstevníky. Nakonec jsem z celé té historie učiliště a alkoholu utekl, protože jsem už fyzicky nemohl. Bratr se mě snažil vtáhnout do hudby i divadla, tak jsem se začal věnovat hudbě a hraní na sopránku, ocitl se v kruhu jazzmanů. A to byla zase společnost, kde se užívalo hodně drog. Fyzicky jsem se rozkládal, měl problémy s žaludkem, zvracel krev a sáhl si až na dno.\nKamarádi mně pomohli k odchodu z Ženevy do Francie na odvykací kúru. Bydlel jsem u přátel, kteří k mému velkému štěstí byli makrobiotici. Seznámili mě se starším manželským párem, který vlastně makrobiotiku vynalezl. Připravili mě kúru, aby se mi uzdravil žaludek. Zavřeli mě u sebe na šest měsíců a léčili, taky jsme společně cvičili jógu. To byla první velká změna v mém životě, fyzicky jsem se uzdravil. Celý ten ozdravný režim mi ukázal jiný směr.\nVrátil jsem se do Ženevy, začal žít zdravě, přestal jíst maso a dbal na životosprávu. No a tehdy jsem dostal k aikidó a poznal se s Bernardem, člověkem nesmírně tolerantním a charismatickým. Pamatuji se, jak jsem někdy přišel do dódžó a ještě i tehdy byl pořád trochu mimo. Bernard nikdy nic neřekl a vždy mě nechal cvičit. Taky jsem měl štěstí na další setkání s aikidó a lidmi kolem. K panu Ito Tčuda (jeden z přímých žáků ósenseie), který v Ženevě založil jiné centrum aikidó, jsem chodil cvičit několik let každé ráno v šest hodin. Současně jsem začal cvičit v dódžó Shung Do Kwan s Gildem Mezzem. Vedle toho jsem pokračoval v muzice a divadle… A to je asi všechno. Teď už je to pár let a mnoho věcí se událo a změnilo.\nCo Tě vlastně na aikidó přitahovalo tak, že se časem stalo nedílnou součástí Tvého života i práce? Ovlivnilo Tvůj životní styl. Jsou učitelé, kteří učí aikidó, jeho techniku a finesy. Z Tebe, a snad nejen já mám ten dojem, je cítit, jak aikidem žiješ…\nDivadlo a muzika jsou moje práce. Ve srovnání s divadelním i muzikantským prostředím mi dódžó umožňovalo vidět jiný svět, jiné lidi, se kterými se jinak míjíš. Když přijdeš do dódžó, setkáš se s nejrůznějšími lidmi – řemeslníky, byznysmeny, herci, dělníky, bankéři… Sejdou se v šatně jako různí lidé, obléknou si kimono a všichni si jsou rovni, něco je spojuje, zmizí sociální bariéry. A to se mi vždy na dódžó líbilo, myslím, že má v sobě určitou toleranci, kterou jen těžko najdeš na jiných místech. Kostel si člověk musí vybrat, jeden je katolík a jiný protestant. Harmonie v dódžó bylo něco, co mě nutilo chodit cvičit.\nMusím říct, že jsem měl štěstí jak v divadle, tak v hudbě na setkání s mnoha různými lidmi z různých zemí a kultur, a dokonce jsem mohl s mnohými v mém divadle i aikidó cvičit. Myslím, že aikidó může být pro lidi od kumštu důležité. Učí člověka jak vnímat a vstoupit do vlastního centra energie (hara), a to je nutné například k tomu, aby se správně pohyboval. Pro herce nebo tanečníka je to výborný trénink, jak se dostat dovnitř sebe sama. Na scéně se to pak projevovalo ve způsobu jejich chůze, mluvy…\nMožná to bude vypadat jako vtip, ale když jsi složil zkoušky na třetí dan a ostříhal se pak dohola, vyvolal si v mém dodžó reakci. Kandidáti na dan zkoušky málem odkládají, aby se “nemuseli” stříhat. Vím, že to děláš vždy, když v Tvém životě nastává změna. Je v tom symbolika očištění, nového začátku nebo konce, snad dalšího růstu? Jaký je Tvůj názor na zkoušky?\nZe začátku jsem si říkal, že zkoušky dělat nechci. Bernard nás do toho nijak netlačil a já jsem neviděl důvod, proč bych měl nějaké zkoušky vůbec skládat. Časem jsem je udělal, a nelituji toho, protože mi umožnily prohloubit technickou část aikidó. Ale nemám pocit, že by to bylo podstatné. Jsou aikidisté, kteří třeba nemají dan, ale cvičí jako někteří s druhým nebo třetím. Je to otázka přístupu. Společnost nás stále nutí prosazovat se, jsme pořád uprostřed nějaké konkurence. V aikidó vlastně ve skutečnosti soutěživost není. I když je možná málo lidí, kteří to takhle cítí a přijímají.\nMožná se dá říct, že v hudbě nebo jakémkoliv jiném umění, a aikidó byť bojové uměním je, je to podobné. Není vítěz ani poražený, není žádný konec. Podle mého názoru lidé, kteří mají třeba první dan za svůj cíl, dělají velkou chybu. V aikidó nejsou limity. Hranice si samozřejmě stanovujeme sami, ale v aikidó žádná konečná být nemusí. Aby ta hranice nebyla, je třeba zvolit určitý přístup, neustále se učit, nezastavit se. Aikidó je nekonečný proces, není to něco, co se dá získat, strčit do kapsy. Alespoň podle mě. Někdy je docela smutné pozorovat člověka nebo i skupinu lidí, kteří si myslí, že v aikidó něčeho dosáhli, a už se nechtějí učit. Ono to ale dnes nejde v žádné oblasti lidské činnosti. Pořád jsou kolem lidé, kteří vás mají co naučit, i sousedka od vedle, co zametá chodník. Po zkoušce v aikidó si chvíli myslíš, že jsi všechno pochopil. Pak se objeví někdo nebo něco, co tě nutí znovu se ptát. Je třeba vidět cestu, nezastavit se na prvním, druhém, pátém schodu, aikidó nemá konce. Stejné je to s muzikou.\nJsi známý jako přísný vegetarián. Mluvil třeba ósensei o životosprávě? Mistr Hiroši Nozaki, učitel šiacu, kterého jsi jednou přivezl do Prahy, odpověděl na dotaz (ne můj) jak přestat kouřit: “Když mu to chutná, ať kouří třeba i víc, je to jeho cesta.” Co si myslíš o vlivu stravy v dó?\nÓsensei o tom možná mluvil, ale on je tak filosoficky, nábožensky založený, stejně tak komplexní až geniální, je těžké se na něj odvolávat. Já už dvacet let nejím maso a nejsem nemocný. Podle mě je to individuální. Každý musí cítit sám, co mu vyhovuje. Nemyslím, že by to aikidó výrazně ovlivnilo. Já o sobě vím, že třeba při stáži nemůžu o pauze jíst zelí, nemohl bych se pak hýbat, někomu jinému to třeba nevadí. Ale fakt je, že když dáš do auta lepší benzín, jezdí lépe. Tělo je stejně mechanické.\nDo různých aut se lejí různé benzíny, třeba i nafta, nebo plyn, nebo jedou na elektriku, a dokonce i na sluníčko. V Čechách to nebývalo obvyklé, leckdy i vzhledem k nabídce stravy to bylo nemožné…\nVím, že jsou názory, které považují vegetariánství za nezdravé nebo nepřirozené. V okruhu vegetariánů zase najdeš i skutečné fanatiky. Nesmí se zapomínat na kompenzaci, když maso nenahrazuješ něčím jiným, není to asi zdravé. Je dobré jíst tofu, sóju, ovoce, zeleninu, nebo prostě vyváženou stravu.\nS divadlem i bez něj jsi hodně cestoval, v různých zemích i cvičil. Základ aikidó je asi stejný,“styly” občas různé. U nás se často mluví o “francouzském”, co třeba i “italském” nebo “německém”? Že by společenské podmínky nebo národní charakter?\nSpíš je to v charakteru a osobnosti každého člověka. Každý mistr, a teď mluvím o učitelích, kteří aikidó přinesli nebo rozvíjeli v Evropě či jinde, Japonec nebo Evropan, který třeba v Japonsku dlouho žil nebo taky nikdy nebyl (Bernard), má svou fyziologii, své srdce, své chápání…Aikidó se přizpůsobuje tomu, co jsi, adaptuje se k osobnosti. Ale je pravda, že v základu je stejná cesta. Jsou jen různé barvy, různí lidé, kteří cítí techniku aikidó jinak vymezenou, někdy “brutálnější”,“prudší”, jindy “měkkou”. Vždy je to dílem rozum a dílem srdce. Když jsem před dvaceti lety začínal, taky jsem přistupoval k aikidó jinak. Mnoho Japonců do Evropy nejezdilo, aikidó bylo možná tvrdší, časem se vyvinulo jiným směrem. Zdá se mi, že teď jsme víc “zaoblení”, měkčí, možná víc zaměření na techniku. Mojí největší otázkou v aikidó je spíše, jak mohu přenést to, co znám, do svého života. Jak přenést harmonii z dódžó do každodenního spěchu? Jaký to má vliv má na lidské vztahy, lidi okolo mne? Hodně se zabývám tím, jak rozbít bariéru dódžó a přenést ji jinam. Příští rok mi bude padesát, za deset let už možná nebudu schopen aikidó cvičit, nevím…\nChtěl bych najít cestu, jak si “aikidó” prodloužit, v běžném životě. Zdá se mi to důležité, protože je prostě i čas, kdy je třeba s fyzickým aikidó přestat.\nMyslím, že právě to “v běžném životě” je to nejdůležitější, i když neuchopitelné. Když někdo skončí po pěti letech cvičení, kdy třeba získá první dan, možná zná mnoho “užitečných” technik. Jiný pokračuje, učí se dále, pracuje třeba více se zbraněmi, vylepšuje techniku, získá druhý a pak třetí dan. Může to být taky jen studium nového repertoáru a další medaile. Proto si myslím, že skončit ve chvíli, kdy nastane jistota, že zvládáš všechny techniky, taky může znamenat, že jsi všechno dělal zbytečně. Že o aikidó vlastně nevíš nic. Pokračováním samozřejmě opakuješ, kontroluješ, zdokonaluješ techniky, ale to není všechno. Aikidó je na celý život a o životě. Chtěl bych si být jist, že kdy˛ přestanu cvičit třeba ze zdravotních důvodů, co nevidět mi bude taky padesát, nemusí to znamenat, že s aikidó končím. Stále zbývá kus cesty…\nPro náš západní způsob myšlení je charakteristický pocit, že stáří je konec života. Sestup, daný blízkostí smrti. V japonském myšlení i jiných orientálních myšlenkových systémech je to přesně naopak. Čím víc stárneš, tím víc se ti svět otevírá. První jaro, desáté, patnácté, dvacáté, padesáté… život se neuzavírá, naopak se otevírá. Člověk hledá a získává určitou moudrost, zkušenost, schopnost pochopit a otevřít se.\nCo Češi, Česko, aikidó, jehož vývoj u nás jsi sledoval?\nTo je stejně tak zvláštní jako i jinde běžné. Znám Tě deset let, mám zde řadu přátel i českou přítelkyni. I v aikidó jsou tu rysy, které vidíš všude, pořád ten samý problém. Potkávám třeba přátele z aikidó, kteří začínali společně, a teď každý míří trochu jiným směrem. Má jiné vidění a cesty se rozcházejí, někdy mi to přijde trochu škoda. Na druhé straně je to normální, všude je několik organizací. Tady to navíc šlo všechno rychle. Je asi také normální, že každý máme určité představy, přesto duch aikidó je jen jeden a je škoda, že o svých představách často nedokážeme mluvit. To je trochu ta negativní stránka.\nTa pozitivní, kterou vidím, je entuziasmus lidí pro to, aby se ponořili do tohohle dobrodružství, teď mluvím o aikidó. Ale možná by to mohlo platit i o jiných věcech. Vidět tolik mladých lidí na cvičení je překvapující. U nás je dnes o aikidó mnohem menší zájem, stalo se něčím běžným. Tady lidé pořád hledají, co je nové. A to je velmi pozitivní.\nAle s tím souvisí i jiná věc v Čechách, která je podle mě na škodu. Mám pocit, že po sametové revoluci, která byla skvělá, protože nepoznala násilí, lidé minulost uzavřeli. Nechtějí se dívat na to, co v ní bylo jistým způsobem pozitivní, a naopak se příliš otevřeli všemu novému, zejména “americkému”, aniž by si z každého vybrali to dobré. Kdyby dokázali znovu otevřít dveře k minulosti, lépe by se s ní vyrovnali. Možná by na svět nahlíželi trochu jinak. Připadá mi, že se to odráží i v české povaze. Pro spoustu Čechů je těžké o mnoha věcech mluvit, být otevřený a přímý. Myslím, že to může být právě proto, že neexistuje žádná hluboká analýza minulosti, skutečně objektivní, nikoli jen černobílá kritika. Cítím to na ulici, mezi lidmi. Mnozí mi připadají tak nějak ztracení, jako by se ve světě neorientovali. Nerozeznávali, kdo je kdo, a jako by měli strach. Zvláštním způsobem se to projevuje na jednotlivcích i ve společnosti, v politice.\nNemyslím, že by se minulost měla otevírat proto, aby se ukázalo prstem na ty, kdo se chovali nemorálně. Spíš proto, abychom se z ní poučili, aby se to špatné nemohlo opakovat. Naneštěstí i někteří lidé, kteří se podíleli na podvodech minulosti, stále zastávají vysoké posty či profitují ze změn. To musí ostatní mást. Asi to potřebuje čas. Ve Francii se po válce dělo totéž s vichisty. Trvalo padesát let, než se Francouzi dokázali ohlédnout zpět. Pohled do minulosti znamená posun, poučení do budoucna. Zpět k aikidó. Zájem mladých o věci nové je užitečný.\nTa neochota k pohledu do minulosti se projevuje i v krátké historii českého aikidó. Není to tak vážné, ale existuje. Dřív měly zájem o kulturu, doslovně i v přeneseném smyslu, a potřeba přátelství mnohem větší význam. Teď je to jiné. A zřejmě ještě bude čím dál víc. Aikidó taky přestane být nové…\nObčas slýchám historky z vaší ČAA nebo Tvého dódžó o lidech, kteří odešli. Je to divné, a stejně tak i normální. Děje se to všude a je to nespíš problém univerzální, protože je otázkou lidské povahy. Pravým duchem aikidó by měla být snaha o otevřenost, přímost, ale ne vždy to tak funguje. Člověk je člověk, lidství je občas pokřivené, třeba i podlé. Kdo je slabý a pocítí trochu síly nebo moci, využije ji. Někdy i zabíjí. Co se dnes děje ve světě, je často šílené.\nZ francouzštiny přeložila Nina Kodymová,\nrozmlouval a upravil Miroslav Kodym


🔥 Tinychat Recenze 2022 - Vše, co o tom musíte vědět! 🔥\nZahájení videochatu je super snadné.\nWebová kamera funguje bez problémů.\nMůžete určit počet lidí, kteří se účastní vašeho chatu.\nPokud s ním nechcete komunikovat, můžete někoho zablokovat.\nSpousta funkcí, díky nimž bude váš zážitek lepší.\nCeny předplatného jsou trochu vysoké.\nTinychat, který byl spuštěn v roce 2009, je webová stránka pro online chat, která umožňuje videohovory, videochaty a chat. Na základě libovolného tématu, které si vyberete, můžete vytvořit samostatnou chatovací místnost s přáteli nebo dokonce cizími lidmi. Vytvořte si virtuální svět pomocí chatovací místnosti a užijte si nově nalezená přátelství. Od roku 2017 společnost Tinychat aktualizovala rozložení svých webových stránek a odstranila veškerá staromódní designová řešení. Přidali také videochaty s streamováním videa v HD kvalitě a také spustili aplikace pro mobilní zařízení Android a iOS. Zní to vzrušující? Dejte nám vědět více o tomto chatovacím webu.\nNa platformu Tinychat se můžete přihlásit pomocí účtu na sociálních sítích na Facebooku nebo e-mailu. Trvá to asi minutu nebo dvě. Ale než budete moci pokračovat v relacích chatovací místnosti, budete si muset vytvořit účet na Tinychatu, což není příliš složité. Vstup do chatovací místnosti je poměrně komplikovaný a bezpečný, protože při vytváření účtu vám bude poskytnuta adresa URL, kterou lze použít pro vstup do chatovací místnosti. Zkopírujete adresu URL nebo ji jen napíšete.\nChcete-li komunikovat se členy, můžete posílat virtuální dary a soukromé zprávy. Tinychat má upgrady, které poskytují některé fantastické funkce. Chcete-li zobrazit profilové obrázky účastníků, musíte upgradovat na prémiovou verzi. Cenové rozpětí je skvělé, pokud si přejete získat nové přátele a vést malé rozhovory o konkrétním tématu s lidmi, kteří mají zájem mluvit jen o něm.\nTinychat vám pomůže upgradovat na pozici zvanou Live adresář, když sbíráte nejvíce „skvělých bodů“. Mají odznaky, které označují nadřazenost členů nad ostatními členy. K dispozici jsou tři upgrady, Premium, Gold a Extreme. Různé úrovně mají různé možnosti a k využití těchto vzrušujících funkcí budete muset upgradovat. Platbu lze provést kreditní kartou; jinak to nejde. Pokud tedy chcete zažít vylepšenou chatovací místnost, vaším cílem pro získání přátel je Tinychat.\nTinychat je online platforma pro seznamování a chatování pro milénia s vylepšeným rozvržením a funkcemi. Aplikaci si můžete stáhnout z obchodů mobilních zařízení Android a iOS. Služba je k dispozici také ve verzi pro stolní počítače. Přihlaste se pomocí Facebooku nebo pomocí svého e-mailového ID. Platformu nebudete moci používat, dokud si nevytvoříte účet. Proto musíte vytvořit účet a přijít s uživatelským jménem a heslem pro zabezpečení vašeho účtu.\nKdyž se přihlásíte ke svému účtu pomocí uživatelského jména a hesla, Tinychat vás požádá o vyplnění formuláře, který bude mít nějaké osobní dotazy. Potřebují o vás nějaké podrobnosti, jako je váš věk, pohlaví, preference pohlaví, rodinný stav, váha, výška a koníčky, aby vám pomohli vybrat preferované pokoje. Můžete se rychle připojit ke kterékoli skupinové chatovací místnosti a zatímco používáte bezplatný účet, nebudete si moci prohlížet profilové obrázky účastníků. Chcete-li je zobrazit, musíte upgradovat své předplatné.\nZákladním upgradem je Pro, který vám umožňuje videohovory ve vysokém rozlišení, žádné reklamy a profesionální odznaky. S upgradem Extreme budete mít přístup k zařízením, jako jsou bonusové mince Tinychat, žádné reklamy, jako obvykle, extrémní odznaky, které jsou vyšší v pořadí od odznaků Pro, vysoce kvalitní videohovory a seznam prioritních adresářů. Když se přihlásíte k odběru upgradu Gold, máte přístup k videochatu v HD kvalitě, zlatým odznakům, zlaté barvě přezdívky, seznamu prioritních adresářů a bonusovým coinům. Tímto způsobem tyto funkce fungují pro Tinychat a pomáhají vám proslavit se na platformě, díky čemuž jsou přístupnější lidem, kteří hledají data.\nProces registrace je přímý. Nejprve je třeba stáhnout a nainstalovat aplikaci z obchodů nebo se přímo přihlásit do webové verze. Nyní si musíte vytvořit účet, abyste mohli využívat výhod aplikace. Po vytvoření účtu vás Tinychat požádá o vyplnění popisného formuláře pro lepší shodu. Docela standardní postup pro většinu podobných služeb.\nBezplatnou verzi můžete používat i nadále, ale pokud plánujete získat datum, musíte upgradovat na placené předplatné, protože s ním získáte přístup k obsahu vyšší kvality. Můžete se připojit k chatovacím místnostem a začít konverzovat se skupinami. Chatovací místnost s přibližně 12 členy může komunikovat pomocí audio a video volání nebo videochatu.\nTinychat má jednoduché rozhraní. Je to jen směsice starého a nového, podstaty skupinového videohovoru 90. let spolu s pokročilými funkcemi moderního internetu.\nPoužitelnost je nekomplikovaná, svěží a poněkud nostalgická. Tinychat přichází s některými jedinečnými funkcemi, jako například:\nChcete nakupovat dárky z virtuálního obchodu? Použijte získané mince, abyste je mohli dát někomu, kdo se vám líbí.\n„Skvělé body“ je fantastická funkce, která pomáhá jednotlivému účtu přeskakovat úrovně. Chladný bod je zmíněn v jejich profilech, aby ho ostatní viděli. Tyto body získáte, když odešlete a obdržíte dárek. Tyto body vám pomohou jít nahoru a dosáhnout něčeho, co se nazývá Live adresář.\nPokud se chcete stát mezi členy populární, je rozhodující živý adresář. Kdykoli získáte body, zvyšuje se šance, že vás živý adresář představí. Živý adresář je pro jméno a slávu mezi touto online platformou.\nSvůj pokoj můžete propagovat, pokud máte předplatné Extreme nebo Gold. Získejte 2 000 mincí každý měsíc s obnovením zlatého plánu. Propagace vašeho pokoje stojí 500 mincí, ale měli byste propagovat svůj pokoj, abyste získali popularitu mezi členy Tinychatu. Problémy se stavem se na tomto webu zdají být velmi důležité.\nProfily jsou dobře navrženy, aby pomohly uživatelům pochopit, kdo se pod nimi skrývá. Existují profilové obrázky spolu s popisem, na jehož základě získáte nápovědu o tom, kdo by mohl být vaším partnerem. Tyto popisy vám pomohou vybrat, s kým budete mluvit.\nSamotný tvar profilu je tedy vhodný a dobře provedený, ale informace jsou na uživatelích. Mají dostatek nástrojů, aby se mohli představit, ale víme, že to dnes není příliš populární na ne konkrétně seznamovacích webech.\nMalý chat je v obchodech Google Play a Apple Store k dispozici zdarma. Mobilní aplikace jsou velmi plynulé a jednoduché. Blokování, hlášení nebo platby za měsíční předplatné je s mobilním zařízením snadné a přímé.\nS barvami pozadí a designem se příjemně pracuje. Díky jasnému rozložení a tučným písmům je tu Tinychat, aby rozbil koncept videochatu ve skupinách mezi dospívajícími. Uvítací stránka je tak vzrušující a barevná, že i starší generace se bude cítit živě.\nInstalace mobilních aplikací je zdarma a vytvoření vašeho účtu Tinychat zdarma.\nTinychat má pověst, že jde nad rámec obvyklých opatření a snaží se chránit členy své komunity. Podle recenzí zákazníků je podpora Tinychat velmi aktivní při přijímání opatření proti uživatelům, kteří se snaží zničit ekosystém chatovací komunity.\nPokud čelíte jakýmkoli technickým problémům nebo potřebujete okamžitou pomoc, můžete kontaktovat oficiální linku podpory zákazníků poskytnutou společností Tinychat.\nPokud narazíte na problémy s členy, kteří se mohli pokusit využít funkci webové kamery k něčemu ošklivému a nevhodnému, nahlaste profil a orgán Tinychat zakáže jejich kameru. Zákaz kamery může trvat 72 hodin, více či méně, v závislosti na závažnosti nevhodného chování. Můžete zablokovat nebo nahlásit profil, se kterým je pro vás nepříjemné konverzovat.\nPokud někdo poruší pravidla stanovená moderátory, bude místnost uzavřena. Pokud si všimnete nevhodného chování nebo jazyka, bude uživateli zakázán přístup.\nTinyChat je komunikační platforma, která obvykle běží zdarma. Online chatovací místnosti můžete používat i nadále, aniž byste museli platit za jakékoli zařízení, nebo si můžete zakoupit upgrady spolu s funkcemi. Ceny a hlavní výhody každého předplatného jsou uvedeny níže.\nTinychat Pro: videa s vysokým rozlišením na celou obrazovku s přezdívkou, která má zelenou barvu. Žádné reklamy a odznak „Pro“.\nCena je 9,95 USD za měsíc a 4,14 USD za měsíc, pokud si koupíte roční předplatné.\nTinychat Extreme: Vysoce kvalitní video na celou obrazovku, fialová přezdívka, extrémní odznak. Hlavními rysy jsou Tinychat Coins jako bonus, absolutně žádné reklamy a seznam priorit v adresáři.\nCena je 14,95 USD za měsíc a 6,23 USD za měsíc, pokud si koupíte roční předplatné.\nTinychat Gold: Vysoce kvalitní video na celou obrazovku, zlatá přezdívka. Rovněž neobsahuje žádné reklamy, jako prioritu poskytuje seznam adresářů podle priority, odznaky „Zlato“ a mince Tinychat.\nCena je 44,95 USD za měsíc a 37,48 USD za měsíc, pokud si koupíte roční předplatné.\nMožnosti, které získáte zdarma:\nDo pokojů se můžete připojit bez jakýchkoli upgradů.\nMůžete procházet živý adresář.\nZasílání zpráv a virtuálních dárků je k dispozici s registrací zdarma.\nBonusové mince Tinychat.\nStreamování videa v HD kvalitě.\nSbírejte „skvělé body“ a povýšte se do nejvyššího bodu.\nPřipojte se k jakékoli místnosti, kterou chcete.\nPrávě teď můžete mít stovky otázek, včetně bezpečnosti, použitelnosti, důvěryhodnosti aplikace atd. Pokusili jsme se zde zmínit každý z vašich primárních dotazů. Pokud si myslíte, že potřebujete podrobnější odpověď, můžete navštívit oficiální webovou stránku Tinychat, ale nejprve se podívejme na níže uvedené primární otázky.\nAno, Tinychat je velmi bezpečný a zabezpečený, protože tvůrci služeb dali jasně najevo, že ochrana soukromí jeho členů je jedním z jejich základních zájmů. Bezplatná služba je spolehlivá, ale placené předplatné je bezpečnější. Každý jeden účet je ověřen, jakmile vstoupí do komunity Tinychat.\nJe Tinychat skutečným seznamovacím webem?\nTinychat je platforma, která spojuje jednotlivce z celého světa, ale pokud ji použijete k seznámení s někým, můžete ji nazvat seznamovací aplikací. Tinychat má proto různé uživatele a lze jej použít k různým účelům. Je to seznamovací web a také platforma, kde si můžete s kýmkoli vyměňovat znalosti o cokoli.\nExistuje několik diskusních místností se specifickými účely a tématy, o kterých se diskutuje. Můžete vytvořit chatovací místnost pro podobně smýšlející lidi a nastavit heslo, které omezí jakýkoli neoprávněný vstup do vaší chatovací místnosti.\nJak používat Tinychat?\nJe to přímočarý proces; do Tinychatu se můžete přihlásit pomocí svého účtu na Facebooku a také pomocí svého e-mailového ID. Abyste si mohli užít funkce tohoto konkrétního komunikačního zařízení, musíte si vytvořit účet. Vytvoření účtu je zcela zdarma. Pomocí bezplatného účtu můžete také posílat virtuální dary a soukromé zprávy. Chcete-li získat přístup k dalším vzrušujícím funkcím, musíte upgradovat na placené členství.\nPo vytvoření účtu vyplňte formulář obsahující pole pro osobní údaje, jako je pohlaví, genderové preference, témata, která vás nejvíce přitahují, váš koníček atd. Po vyplnění formuláře můžete začít komunikovat se členy skupiny na základě vašich zájmů.\nDrobnou aplikaci pro chat si můžete stáhnout zdarma a také si můžete zdarma otevřít účet. U bezplatných účtů jsou k dispozici soukromé zprávy a virtuální dárky. Pokud chcete něco navíc, chcete-li zobrazit obsah v lepší kvalitě nebo získat nějaké „skvělé body“ a sbírat prémiové odznaky, budete muset upgradovat svůj účet na placené členství.\nOpravdu Tinychat funguje?\nPokud vaše otázka zní: „Pomáhá najít data?“ vaše odpověď bude „ano“. Tinychat dělá, co říká. Jedná se o online chatovací platformu, kde můžete hovořit o svých oblíbených tématech. Pokud někoho najdete, můžete mu soukromě poslat SMS a navázat spojení – příjemné místo k vyzkoušení.\nTiny chat je slibná platforma, která se pokusila začlenit nové a staré nejlepší věci chatování. Rozložení je nepředvídatelné a zábavné s výraznými barvami a pěkným písmem, zatímco zařízení chatovací místnosti je velmi miléniové. Některé skupiny hovoří o sexualitě, líčení, videohrách, obecných znalostech, skupinách pro nezadané, hudbě atd. Máte možnost se kdykoli připojit k jakékoli skupině. Při poslechu ostatních členů skupiny můžete být neviditelní a nemluvit.\nExistují i některé fantastické funkce pro bezplatné uživatele, ale pokud si přejete upgradovat sadu nástrojů, můžete vyzkoušet placené verze. Můžete využít funkce jako mince, body, živý adresář, virtuální dárky atd. To vše vám může pomoci odlišit se od ostatních na platformě, což je dobrá věc, protože reputace zde znamená hodně.\nLidé se mohou připojit k jedné chatovací místnosti a diskutovat o různých tématech. Pokud se vám žádný z účastníků nelíbí, protože jste tvůrcem chatu, můžete mu jednoduše zablokovat používání vaší chatovací místnosti. Nebo můžete nahlásit jejich účet týmu podpory. Pokud chcete, můžete skupinu opustit a připojit se k jakékoli jiné skupině, která vás zajímá. Stručně řečeno, Tinychat je fantastická platforma, která vám může poskytnout zábavu s přáteli a také dát zlatou šanci najít tu speciální mezi svými novými přáteli.


Břetislav Olšer – blog, Olser.cz » Blog Archive » Jak to bylo, politická pohádko, s Čalfou, Havlem a Čeřovským…?\n4. Prosinec, 2014 – 1:31\nVáclav Havel... Foto: Břetislav Olšer\nNalejme si čistého vína, vše je zcela jinak; nenávist a zlo dává pravdě a lásce jasně na frak. Zbavme se iluze; narkomanie, alkoholismus, rasismus, xenofobie, antisemitismus, neonacismus, – to je obraz národního porozumění… V čem jsme nejlepší? V pití piva, v kouření marihuany, v antigerontickém chování ke starým lidem, nechali jsme si patentovat tunelování, novodobé kmotry, justiční mafii i šmejdy a jiné světové vynálezy… Kdysi nám někdo tvrdil; komunisté vám budou lhát, že budete nezaměstnaní a na ulicích. Nevěřte jim – pravda a láska zvítězí nad lží a nenávistí…\nInu, to vše se odehrálo kolem 17. listopadu 1989, kdy byl na Národní třídě uskutečněn policií „masakr“, jenž je však ve srovnání s událostmi na Majdanu v Kyjevě, v americkém Fergusonu, při protestech zemědělců ve Francii či demonstrací v Bruselu a na jiných místech světa jen procházkou růžovým sadem a politickým úsilím o změnu režimu, s jediným mrtvým studentem Šmídem, který se nakonec ukázal živý a estébák Zifčák alias student Růžička… Ať žije pravda a láska; se Spojenými státy na věčné časy a nikdy jinak… https://www.google.cz/search?q=ferguson+riots&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=7Rh3VNTVFOT4yQOu0oKQCQ&ved=0CCcQsAQ\nZemanův historický článěk… http://milos.chytrak.cz/1989/zeman-tm.php\nJak psal Čeřovský dopis Havlovi… http://www.szcpv.szm.com/06/pravda.html\n24 reakce na “Jak to bylo, politická pohádko, s Čalfou, Havlem a Čeřovským…?”\nsmekám svoji kštici (skalp) a hluboce se klaním ryzí čistotě a profesionální dokumentaci Vaši a naší pravdy, která zvítězila nad lží a nenávisti současných rádo by „demokratů, listopadových revolucionářů, ochránců lidských práv……“. Ve své „nahotě“, cyniků jimž zachutnala moc.\nod Vladimir Rudolf v Pro 4, 2014\nDe facto i de iure je právní řád Československa & České republiky absolutně neplatný, neboť volby ústavních činitelů, restitucí, privatizací národního majetku …atd. bylo docíleno zločinem vyhrožování ve zločinném spolčení organizátora Mariána Čalfy s poslanci Federálního shromáždění.\n„Cvičení Listopad 1989“ skončilo. Zapomenuté!\nDěkuji za dokonalou analýzu, smekám kštici svou…\nNo tak větší pitomosti jsem snad ani nečetla. Mě připadá, že generace která vyrostla a pracovala za soc. si bohužel neuměla poradit s přechodem k kapitalismu. A tak teď fňukají a hledají viníka své neschopnosti. Každý je strůjcem svého štěstí. A peníze neznamenají štěstí. Socialismus, bych nechtěla zpět ani za nic. Tak nefňukejte a dělejte něco pro svůj život.\nod Alice v Pro 17, 2014\nO jakém kapitalismu to mluvíte, osobo? O milionech nezaměstnaných a lidí žijících na hranici chudoby? To jste chtěla? A miliardové úniky na daních, to také? A jistě též korupci… Opravdu, větší pitomost, jakou je na vaše, jsem fakt ještě nečetl…\nod buy balmain online v Srp 26, 2018\nod cheap new balance sale v Srp 26, 2018\nod arcteryx hat v Srp 26, 2018\nod new balance Clearance v Srp 26, 2018\nod north face black friday v Srp 26, 2018\nod MCM backpack Sale v Srp 26, 2018\nod nike gift card discount v Srp 26, 2018\nod Victoria's Secret for sale v Srp 26, 2018\nod arcteryx beta lt v Srp 26, 2018\nod New new balance Online v Srp 26, 2018\nod cole haan zerogrand sale v Srp 26, 2018\nod vivienne westwood sale v Srp 26, 2018\nod belstaff store online v Srp 26, 2018\nod New puma Online v Srp 26, 2018\nod Sergio Rossi Outlet Store v Srp 26, 2018\nod merrell outlet store v Srp 26, 2018\nKvě 31, 2016: Zeman šlape po pravdě a lásce, Havel uměl i humanitárně bombardovat – Nová republika


Dámské - adidas\nStylová dámská mikina adidas Originals CROP HOODIE je skvělým doplňkem ke každému kousku. Kapuce a ...\nChceš projít bezpečnostní kontrolou bez problému? Odpověď je jasná. Tento dámský batoh adidas MINI ...\nPříjemné dámské kalhoty adidas Originals SS TP jsou sázka na jistotu. Nechybí tři symbolizující ...\nToto stylové dámské tričko s krátkým rukávem adidas T SHIRT nesmí chybět v žádném šatníku. Bavlněný ...\nDámské tričko adidas TEE je zajímavé nejen svým minimalistickým vzhledem, ale i svým příjemným ...\nTato dámská mikina adidas TRF CREW SWEAT vyniká velkým kontrastním logem Trefoil. Trojlístek se od ...\nDámské stylové boty adidas U_PATH X W v šedém provedení prostě musíte mít! Skvěle se hodí ke ...\nVše, co potřebuješ, budeš mít po ruce. Tato dámská ledvinka adidas WAISTBAG je průsvitná, takže ...\nDámské letní pantofle se pyšní nejen svým klasickým designem, ale i technologií Cloudfoam, která ...\nLehké dámské pantofle adidas ADILETTE W žluté barvy jsou vyrobeny z jednoho dílu materiálu. Jsou ...


BabyBio Nemléčná rýžová kaše s quinoou a ovocem | Košík.cz\nBabybio nemléčnou ovocnou kaši s quinoou můžete dítěti podávat od 6. měsíce. Je zdravá a chutná. Spojuje totiž quinou, která je známá pro vysoký obsah vitamínů a minerálů, se dvěma druhy ovoce – banánem a jablkem. Kaše zasytí a díky obsahu ovoce je u kojenců oblíbená. S Babybio navíc máte jistotu, že byla quinoa spolu s ovocem pěstována v souladu s ekologickým zemědělstvím a svému děťátku tak dáváte to nejlepší. Baleno v ochranné atmosféře.\nRýžová mouka* 80,8 %, banánové vločky* 8,9 %, quinoová mouka* 8,8 %, jablečné vločky* 1,5 %, thiamin (vitamín B). Bez přidaného cukru, bez lepku. Může obsahovat mléko. *Složky z ekologického zemědělství.


Budiž světlo. Jak posoudit, domyslet a vylepšit světlo v domě? | Časopis Vital\nPodle průzkumů se ukazuje, že intenzita světla pro danou činnost, která našim očím stačila, když nám bylo dvacet, se zdvojnásobuje každých dalších dvacet let až do šedesáti.\nStyl — Ivana Bendová — 20. 10. 2018\nHledáte vhodné světlo do koupelny nebo do obývacího pokoje, ale neumíte ho sehnat?\nPokaždé když vstoupím do obchodu se svítidly, jsem nadšená ze široké nabídky lustrů a lamp. Po důkladné prohlídce ale většinou odcházím zklamaná. Jestli je náročné najít dobrý koberec, křesla a barvu na stěny, není to nic proti vybírání pravého lustru nebo lampy do koupelny. Situaci v poslední době ještě víc zkomplikovaly nové typy světelných zdrojů, jako jsou LED žárovky či halogeny. Jak se v tom všem vyznat? Zejména když si začínáme uvědomovat, že v našem věku nejsou ani tělo, ani oči takové, jako dřív.\nKaždá část bytu potřebuje jinou intenzitu světla\nRozdělme si byt do šesti sfér: chodby a pomocné prostory, místa pro konverzaci, koupelna, místa pro čtení (křesla, postel), kuchyňský pult a pracovní místa (šití, stavění modelů a podobně). Chodby jako základ mají minimální nárok na světlo, na konverazi postačí zhruba o čtvtinu množství světla víc. Nicméně v koupelně, kde se například líčíme, potřebujeme zhruba 8x víc, na čtení 12x víc, v kuchyni, kde čistíme a krájíme maso a zeleninu, asi tak 20x víc a na práce vyžadující rozlišování drobných detailů je to 25x více světla než v běžné chodbě.\nČím jsme starší, tím víc světla potřebujeme\nPodle průzkumů se ukazuje, že intenzita světla pro danou činnost, která našim očím stačila, když nám bylo dvacet, se zdvojnásobuje každých dalších dvacet let až do šedesáti. Mezi šedesáti až osmdesáti roky se zvyšuje dokonce o 50 procent. Co z toho plyne? Když je nám dvacet, stačí nám na obyčejné chodbě jen 20 lumenů (lumeny jsou jednotky světla, které vydává světelný zdroj jako je napoříklad žárovka). V osmdesáti je to 130 lumenů. Na šití nebo stavění leteckých modelů potřebujeme ve dvaceti 540 lumenů, ale v osmdesáti už 3230 lumenů. Omlouvám se za technickou odbočku, ale přijde mi to fascinující. Pro nadšence dodávám, že existují aplikace v chytrých telefonech, kterými můžete intenzitu světla měřit.\nJak se vyznat v nových typech žárovek\nHalogenové a fluorescentní zdroje dávají světlo, které je nejvíc podobné světlu dennímu. Často se používají pro svícení nad kuchyňskými pulty, v závěsných svítidlech nebo pro nepřímé osvětlení. Jsou vhodné pro osvětlení většího prostoru. Doma takové světlo působí ostře a neosobně. Kompaktní fluorescentní (CFL) a LED žárovky jsou sice dražší, ale šetří kapsu tím, že jsou nejméně náročné na energii. CFL produkují UV paprsky a teplo, zatímco LED zůstávají studené na dotyk. CFL vydrží kolem devíti let, LED žárovky by měly vydržet dvacet let. LED zdroje mohou plynule měnit barvu světla a tvořit různé světelné efekty. Běžně je dostanete ve třech bílých odstínech od opravdu teplé barvy, která napodobuje světlo klasické žárovky, až po namodralou ostrou bílou. Dejte na to pozor při výběru.\nJak osvětlení posoudit, domyslet, vylepšit\nMějte na mysli především vaši bezpečnost. Čím jsme starší, tím jsme nemotornější. Zakopáváme, smekáme se, padáme. To je bohužel statistika, jakkoliv si namlouváme, že nás se to netýká. Neváhejte proto nainstalovat tlumené noční osvětlení ovládané pohybovým senzorem například tam, kudy chodíte na záchod. Určitě si to budete pochvalovat.\nJak už jsme zmínili, zvyšte celkové množství světla. Nepoužívejte vsak silnější žárovky, než výrobci svítidel povolují. Raději si pořiďte další lampu.\nIntenzitu světla regulujte pomocí tlumičů neboli „stmívačů“ vymalujte stěny světlými tóny s matným povrchem, které odrážejí víc světla zpět do místnosti, ale nezpůsobují oslňující reflexe\nInstalujte pomůcky pro co nejsnadnější ovládání světel – dotykové vypínače, spínače reagující na pohyb nebo nejmodernější vybavení pro takzvané „chytré“ domy, které vám mohou podstatně ulehčit život\nBarva umělého světla nejblíže dennímu světlu je 5000 až 6500 kelvinů. Nicméně teplé světlo 2500 až 3000 kelvinů je nejvhodnější pro příjemný, relaxovaný pocit, takže dávejte přednost teplému zbarvení umělého světla před ostrým, čistě bílým.\nKdyž se elektrická svítidla poprvé začala objevovat v domácnostech, byl do místnosti přiveden jeden kabel a logicky umístěn do středu stropu. A tak se to většinou dělá dodnes. Jaká škoda! Se světlem přece dnes už můžeme dělat spoustu kouzel: vymezovat prostor, upozorňovat na speciální kvality prostoru nebo vytvářet specifickou atmosféru.\nPro celkové základní osvětlení prostoru zvolte raději menší bodové zdroje rozmístěné pravidelně po celém stropě nebo směrovatelná svítidla na liště v místech hlavního pohybu osob, která zároveň mohou osvětlit zajímavý detail na stěně. K dispozici jsou i mnohá svítidla na baterii, zejména typy pro noční osvětlení. Je sice trochu nepraktické starat se o to, aby baterie nebyly vybité, ale může vám to ušetřit starost se zasekáváním elektrických kabelů do zdi.\nZávěsné lustry a lampy patří především nad jídelní stůl, protože ho v prostoru „ukotvují“. Bez lampy nad stolem se prostě neobejdete. Zvolte však takovou, která vrhá světlo hlavně dolů. Rozhodně nedoporučuji současný trend lustrů s čirým sklem a takzvanými retro žárovkami, protože oslňují. To není vůbec dobré pro naše postarší oči, nemluvě o tom, že lustr, který svítí do všech stran, nevymezuje onen „magický kruh rodinného stolu“.\nCentrálně zavěšený lustr není příliš funkční ani v kuchyních, kde potřebujeme vidět především na pracovní pult. Tam se nejlépe osvědčují lineární svítidla (LED pásky nebo v horším případě zářivky a podobně) instalované na spodku horních skříněk. Pokud je ještě nemáte, mohu vřele doporučit.\nTagy: bydlení, domov, nábytek


Společnost Apple nás ve jménu pokroku vhání do „koncentráku“ se zdmi z moderních technologií: Jestli chcete nový iPhone, musíte si nechat sejmout otisky prstů! | PROTIPROUD\nRedakce Protiproud „Nakousnuté jablíčko“ je dokonalým výrazem moderní doby. Nikoho – dokonce ani křesťany, jak se zdá – už toto logo nezaráží. Nepochybně je příznačné. Od časů Steva Jobse čelily applovské počítače kritice za to, že uživatele omezují v jeho „právech“ – totiž, že s nimi a jejich programovou výbavou jde obtížně, pokud vůbec, manipulovat a přizpůsobovat je potřebám uživatele. „Po Jobsovi“ ovšem Apple nabírá daleko přímější kurz směrem k totalitě. Včera, 10. září, den před výročím slavného útoku na lidskou svobodu, jenž odstartoval naše století, Apple oficiálně představil iPhone 5S: „nejpokrokověji smýšlející telefon na světě“. Telefon, který se bude odemykat snímáním otisku prstu jeho majitele.\nTelefon iPhone 5S, který se začne prodávat 28. září, tedy přesně rok poté, co se do Česka dostal jeho předchůdce, iPhone 5, bude překrásnou hračkou, o tom není pochyb. Elegantní, lehoučký, ultratenký, s velikým displejem, příslovečně skvělým fotoaparátem s rozlišením 8 megapixelů, o němž si před pár lety málem jen nechávaly snít ty nejpokročilejší „specializované“ digitální foťáky. Fotky z iPhonu jsou navíc tak dokonale „dobarvované“, že i v horších světelných podmínkách či s bleskem podávají fotoaparáty úžasné výkony. Ještě zajímavější – nikoli ovšem pro běžné uživatele – je zřejmě architektura a další vlastnosti čipu a nový operační systém. O aplikacích nemluvě. Jenže.\nRevoluce a "pokrokovost" v oblasti telefonů\nJenže nejde o evoluci - jak Protiproudu v reakci na tento přístroj napsal jeden nadšenec, zabývající se informačními technologiemi coby svým hobby – ale o čistokrevnou revoluci. Hned v prvním odstavci tiskové zprávy se dočteme – jen tak mimochodem – že telefon obsahuje „inovativní“ způsob, jak jej odemknout jen dotykem prstu. Příjemné a pohodlné, že?\nTato nová „pokroková hračička“, vyvinutá firmou AuthenTec, kterou Apple ovládl v minulém roce, prakticky znamená povinné snímání otisků prstů pro všechny majitele nového vynálezu. Nechme se překvapit, zda dá Apple zákazníkům na výběr. Zatím to vypadá, že jinak se do telefonu prostě nedostanou.\nA že těch zákazníků nejspíš bude! Zdá se, že smrt Stevea Jobse zatím firmě s marketingem a prodejem spíše pomohla: Na iPhone 5, který se začal prodávat dosti příznačně o půlnoci, se stály mnohahodinové fronty a lámal prodejní rekordy. Je pravděpodobné, že právě tak tomu bude i s novým telefonním „potomkem“ Applu. Je to roztomilé miminko, jen je na něm něco trochu divného, asi jako na tom z filmu Rosemary má děťátko. Jenže kdo dnes ten film pamatuje?\nNesvéprávně, ale pohodlně\nApple se v tiskové zprávě zaklíná, že nový systém čtení otisků prstů, který se umí učit (!) a lépe a lépe tak rozpoznávat otisky prstů svého majitele, je vestavěný do přístroje a nikdy jej neopustí: otisk tedy nebude zálohován na serverech Applu, ani v iCloudu či podobných úložištích. To je sice pěkné – ale má to dva háčky.\nTím prvním je, že co není, může být. Zatím je sice čtečka v přístroji, údajně je ale plánováno, že bude umožňovat a „zjednodušovat“ nákup na internetových obchodech aplikacemi (AppStore) a hudbou (iTunes). Také v těchto „institucích“ se tedy bude uživatel také identifikovat otiskem prstu.\nTato báječná „pokroková“ identifikace bývala dříve běžná jen u zločinců, nebo jedinců, neovládajících čtení a psaní – v něž se mohutným spolupůsobením televize a elektronických médií poměrně rychle měníme. Ve spojení se sledovacími programy, o kterých jsme přinesli nedávno na Protiproudu zprávu, je docela dobře možné, že se nám před očima noří odkudsi z hlubin systém, v němž může být jedinec pod absolutní kontrolou.\nDruhý háček – a možná závažnější – spočívá v tom, že telefon opět limituje naši svobodu a samostatnost. Copak je tak složité přejet po obrazovce prstem a odemknout ji? Nebo si zapamatovat heslo do internetového obchodu?\nJenže mít mašinku, která toto, jako mnoho jiných věcí, dělá za mě, je možná ještě méně složité, a protože je navíc krásná a chytrá, jistě si ji koupí leckdo. Je to přece tak pohodlné... stejně jako třeba google brýle, o kterých jsme nedávno psali.\nČtěte také: Společnost Google jako jeden z předních přisluhovačů Velkého Bratra: Naše děti by již měly mít čipy v hlavách. Co s tím můžeme dělat?\nTelefony a další přístroje nás více a více tlačí k tomu mít je neustále při sobě a každý svůj krok zaznamenávat a nejlépe i sdílet na sociálních sítích. Mimochodem, i nový iPhone má vylepšené vlastnosti za účelem toho, aby mohl být používán v různých sportovních aplikacích (pro zaznamenávání např. cvičení a běhání a stravovacích návyků). Ty jsou povětšinou propojeny s facebookem – jde tak nejspíš o největší sběr dat o sportovních a lifestylových návycích uživatelů, jaký kdy byl. A je dobrovolný!\nHonba za pozlátkem\nStejně jako tyto aplikace i celý nový telefon od Applu o krůček přibližuje svého uživatele – jako osla, před nímž je na šňůře zavěšena mrkev, zde tedy spíše jablko – širokou cestou do pekel. Tedy do stavu bezprávného dítěte, o nějž je sice postaráno, které však nesmí rozhodovat samo za sebe. A ani nechce. Vždyť žít ve svobodě je nepohodlné! Ať žije pokrok!\nJak opět píše nejmenovaný fanda do informačních technologií v dopise Protiproudu: „Myslím, že dost z uživatelů přes pozlátko nevidí, že v případě těchto přístrojů je vždycky něco za něco, a bohužel čím dál častěji ono „za něco“ nad tím „něčím“ převažuje. Přitom jsou to ale paradoxně právě spotřebitelé, kteří mají velkou moc ovlivnit, co jim výrobci nabídnou. Problém je v tom, že to, co se skrývá pod krásným povrchem, primárně nevidí, nebo nevěří, že by to tak mohlo být.“\nJe více než příznačné, že se nový telefon vyrábí ve třech líbezných barevných odstínech, včetně černé a zlaté. Ale nikoli v tradiční „applovské“ bílé.\nPP, Redakce, Apple, iPhone, Totalita, Sledování, Otisky prstů,


Pan Family Hotel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Yogyakarta\nJalan Tamansiswa No. 150F, Yogyakarta Centrum města, Yogyakarta, Indonésie, 55151 - Velmi dobré umístění – zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Pan Family Hotel?\nSkvělé 8,8 (110 hodnocení)\nSousedství Yogyakarta Centrum města Kota Gede Yogyakarta Centrum města Srandakan Kaliurang Yogyakarta Centrum města\nPan Family Hotel – podrobnější informace\nZrekonstruovaný v roce hotel Pan Family Hotel zaručuje hostům příjemný pobyt ať už jsou ve městě Yogyakarta pracovně nebo na dovolené. Vzrušení v centra města je jen daleko. O nic méně mimořádný je snadný přístup hotelu k nesčetným městským atrakcím a pamětihodnostem, jako je Ambarrukmo Plaza, Asjava, Pojok Benteng Wetan.\nV Pan Family Hotel, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně 24-hodinová pokojová služba, nonstop recepce, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště, pronájem auta.\n7 pokojů je rozloženo do pater poskytujících vřelou a příjemnou atmosféru daleko od domova. Ve vybraných pokojích naleznete i moderní vymoženosti, jako jsou televize s plochou obrazovkou, klimatizace, stůl, balkon/terasa, televize. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Pan Family Hotel je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Yogyakarta.\nVšichni cestovatelé (246)Hosté na služební cestě (8)Páry (88)Jednotlivci (31)Rodiny s malými dětmi (43)Rodiny se staršími dětmi (42)Skupiny (34)\nGiri – Japonsko\nelphidius – Indonésie\nLorensius – Indonésie\nMaulana – Indonésie


- Petr Bezruč – 142. výročí narození (15.9.1869), další list do čtenářského deníku.\n- pamatuješ si ještě? - literární soutěž k 78. narozeninám Ivana Klímy (14.9.1931). Od 1. – 24. září 2009.\nVstupní chodba knihovny:\n- Fenomém ufo. Planeta Venuše - výstavu pořádá Městská hvězdárna ve Slaném k Mezinárodnímu roku astronomie 2009. Od 1. do 30. září 2009.\nZačínáme na počítači – word, excel, internet, e-mail – zdarma výuka pro úplné začátečníky v otevírací hodiny oddělení. Domluva předem vítaná.\nKam do zájmového kroužku? ( cyklus Jak nezabloudit na síti) připravili jsme pro vás internetové adresy a kontakty na různé zájmové kroužky ve Slaném a okolí\nDětské oddělení a Pobočka Na Dolíkách\n3. - 18. září: Zvířátka v ZOO – poznávací soutěž pro děti. V otevírací hodiny oddělení.\n21.- 29. září : Navštívili jsme hrad…– soutěž pro děti ve znalosti našich hradů. V otevírací hodiny oddělení.\n25. 08. 2009, 09:40


State of Decay 2 v novém gameplay videu | Xboxweb\nState of Decay 2 v novém gameplay videu\nAutor: p.a.c.oPublikováno: 6.4.2018, 16:43 gameplay undead labs xbox live xbox one xbox one x\nPublikováno: 6.4.2018, 16:43\ngameplay undead labs xbox live xbox one xbox one x\nNa právě probíhající konferenci PAX-East 2018, nesmí chybět celá řada vývojářů, aby zde ukázali své produkty. Jedněmi z nich jsou Undead Labs, kteří na konferenci představují hratelnou ukázku State of Decay 2, z níž pochází nové video ukazující gameplay. Projdeme si v něm všechny hlavní prvky, jako je úprava postavy, stavba a vylepšování základny a také souboje. Bojovat bude možné prostřednictvím střelných zbraní nebo pěkně zblízka nožem, hozením protivníka nebo skokem na něj.\nJelikož svět ve State of Decay 2 bude pořádně rozsáhlí a dle videa i velice pěkně zpracovaný, nesmí chybět dopravní prostředky, jimiž si cestování a případný střed s hromadou chodících mrtvol usnadníme. Obligátní srážení nepřátel dveřmi pak samozřejmě nesmí chybět. State of Decay 2 vychází pro Xbox One a vylepšeně pro Xbox One X 22. května, ovšem pokud si předobjednáte ultimate edici hry, budete moci hrát o něco dříve, konkrétně 18. května.


HI-FI TECHNIKA | QTX Retro kazetový přehrávač BT/MP3/radio, černý | Techhouse.cz\nÚvod » HI-FI TECHNIKA » Přenosné přehrávače » QTX Retro kazetový přehrávač BT/MP3/radio, černý\nRetro kazeťák s Bluetooth a MP3\nČíslo produktu: P23337\nEAN kód: 5015972194409\nbez DPH : 1 114,88 Kč\nIkona konce 20. století v moderním pojetí. Klasický stereo kazetový přehrávač s rádiem je vybaven Bluetooth přijímačem a MP3 přehrávačem. Pokud najdete doma nějaké staré kazety, s nostalgií si můžete přehrát své oblíbené skladby a potěšit se cvaknutím autostopu na konci kazety. Samozřejmostí je možnost nahrávání a nekonečné přetáčení pásky. Díky zabudovanému Bluetooth přehrávači můžete pouštět hudbu i z mobilních zařízení, nebo využít USB port či SD slot pro přehrávání paměťových médií. Najdete zde také zabudované rádio pro příjem FM, MW, SW1 a SW2 pásma. Stanice musíte naladit samozřejmě ručně. Na cesty přibalte velké monočlánky, kdyby vám snad došla šťáva. Basy si můžete přidat díky masivnímu potenciometru a najdete také nezbytné výklopné madlo, teleskopickou anténu rádia a připojení pro sluchátka.\nNapájení: 220-240V, 50-60 Hz\nNapájení: 4x 1.5V baterie typ D (nejsou součástí dodávky)\nVýkon: 2W (2x 1W)\nBluetooth dosah: do 10m (přímá viditelnost)\nFrekvenční rozsah: 88~108 MHzFM\nPřipojení: Bluetooth, USB, SD karty\nRozměry: 315 x 110 x 90 mm


SEO Restart 2017: jaké to letos bylo? | In creative\nSEO Restart 2017: jaké to letos bylo?\nDne 4. 7. 2017 SEO\nNávštěva konference SEO Restart je každoroční radostnou povinností pro všechny specialisty, kteří to s prací na webu myslí alespoň trochu vážně. Za tým In creative jsme se letos zúčastnili ve složení marketingový analytik – copywriter, tedy jako nerozlučné duo, které u nás má na starosti tvorbu obsahu pro široké spektrum klientů.\nPřestože bylo onen červnový pátek venku pěkné parno, hned po příchodu do pražského Konferenčního centra City jsme měli jasno: čeká nás příjemná SEO jízda! Klimatizace se rozjela na 300 % (zprvu docela kosa!) a mikrofonu se chopil vtipný a pohotový průvodce celou akcí, renomovaný SEO konzultant Filip Podstavec. A co bylo dál?\nBez kontextu není SEO\nJan Tichý z pořádající agentury Medio Interactive ve své přednášce názorně ukázal, proč se k SEO nelze upínat jako k univerzálnímu řešení všech marketingových problémů. Je to superdůležitá disciplína, která však není oddělená od dalších nástrojů a reálného života.\nJe potřeba vždy myslet na situace, kterými zákazníci při nákupu prochází. Pro každou z fází nákupního procesu pak musíme zvolit ten nejvhodnější nástroj. A někde třeba SEO úplně vypustit. Cože?!!! Ano, pokud jiný nástroj udělá lepší službu, není důvod to tlačit na sílu. Nástroje se musí především vhodně doplňovat, aby jejich potenciál mohl daný business patřičně podpořit.\nPodobně to funguje i v rámci spolupráce specialistů, na což poukázal Jan Kvasnička ve svém bloku „SEO a UX: Rivalové, nebo parťáci?”. Zopakujme si tradiční mantru, že základními prioritami jsou klient, business a pohodlí zákazníka při průchodu webem. Zní to samozřejmě, ale v praxi to tak často není. SEO i UX mají spoustu náležitostí. Pokud se nedodrží, dochází k nepříjemným komplikacím, kvůli kterým pak trpí právě klient. Jste si jistí, že váš „jůixák” chápe důležitost speciálních vstupních stránek? A správného linkbuildingu? A poradí si s nástrahami drobečkové navigace? A…\nUž za chvíli to propukne! SEO Restart 2017 začíná.\nPavel Ungr se s tím nepáral a práskl na sebe hned několik průšvihů. A to právě proto, aby se nestaly nám. A vám. Ukázal nám několik návodů na to, jak si vytvořit funkční systém pro péči na celém projektu. A taky sadu tipů, jak svůj projekt vést cestou, kterou nebudou lemovat nedorozumění, nereálná očekávání nebo jobovky na poslední chvíli. Zkrátka praktické vychytávky zkušeného mazáka pro každodenní SEO život.\nKouzlo funkčního systému a skvěle zorganizované práce předvedl ve své případové studii David Brenner. Docela jsme zírali, jak se jeho agentuře Sun Marketing povedlo dostat na přední příčky vyhledávání na Seznamu.cz klienta s hraniční časovou dotací na SEO. Vše se zdařilo díky důsledné systematičnosti, striktně praktickému uvažování a zapojení klienta do SEO prací. Což se ukázalo být velmi efektivním krokem.\nTáhne vás to ven?\nMíříte se svými produkty za hranice? No tak to jen přeložíme web do příslušného jazyka a je to! Je to... samozřejmě omyl. Důležitost důkladné lokalizace obsahu vyzdvihl ve své přednášce Martin Kůra. Je jedno, že jde „jen” o cizojazyčnou verzi webu. Všemu musí předcházet důkladná analýza klíčových slov, jasné pokyny pro překladatele a často i úprava struktury webu. To vše mimo jiné i proto, že Google to všechno vidí.\nMartinu Kůrovi dal za pravdu i Milan Fiala ve své přednášce o specifikách německého SEO. Asi by vás jen tak nenapadlo, jaký vliv má nátura národa na způsob práce online. Věděli jste třeba, že Němci raději telefonují než mailují? A že kromě naprosté průhlednosti podnikání má na váš úspěch zásadní vliv lokální doména? A že v Německu až tak nefrčí externí linkbuilding? Raději ani nechtějte vědět, jak se německy řekne SEO…\nOmluvte sníženou technickou kvalitu fotografie. Za pozornost však stojí sada komentářů na prezentační tabuli vpravo. Ano, byla i spousta legrace.\nRady, tipy, SEO špeky\nDokážete si představit ještě lepší pozici ve vyhledávání než první? Ano, nultou pozici vám zajistí pěkně střižený „feature snippet”, který odpovídá na častou vyhledávací formulaci typu „Co je...” (toner, pneumatika, létající talíř – doplňte dle oblasti svého podnikání). Jak na to, nám radila Marie Štouračová z agentury Robert Němec.\nNesmíme zapomenout ani na analýzami a kodérskými špeky nabité přednášky Vladimíra Saura (přednáška „Crawl Budget”) či Zdeňka Nešpora, který nás vtáhl do pekla vyhledávacích robotů. Neméně dobrodružný byl příběh přechodu jednoho z největších českých portálů Heuréka na protokol HTTPS, který nám nabídl Martin Humpál. Mimo jiné jsme se dozvěděli, že web s cca 33 miliony stránek Google nevnímá jako velký. Ha!\nZkrátka... o zajímavé a inspirativní informace nebyla v žádném případě nouze. A pak nám ujel vlak. Do Brna. Naštěstí jel za hodinu další, takže zbyl i čas na rychlou výměnu dojmů u osvěžujících nápojů.\nKromě toho, že se už teď těšíme na další ročník, nemůžeme se dočkat, až nabyté poznatky využijeme třeba právě u vašeho projektu. Ozvěte se!


Jiří Paroubek | Jaký bude dopad problémů koncernu VW na českou ekonomiku?\nJaký bude dopad problémů koncernu VW na českou ekonomiku?\nZhruba desetinu českého vývozu tvoří vývoz automobilů, z čehož značnou část pochopitelně tvoří vývoz automobilů značky Škoda, patřících do koncernu Volkswagen (VW). Představa, že by se nynější problémy koncernu, které zřejmě znamenají, že alespoň část nejvyššího vedení firmy bude muset opustit svá místa, netýkaly škodovky, je lichá. Vozidla s motorem označovaným EA 189, jichž se problém s falšováním údajů o emisích týká, se montovala i do modelů Škoda Fabia, Škoda Octavia, Roomster a Superb…\nI mladoboleslavská Škodovka tedy velmi pravděpodobně montovala dieselové motory, které podle všeho nesplňují náročné ekologické limity, jež obcházejí pomocí programu, který při testu emisí spustí jakýsi šetrnější režim.\nV tuto chvíli lze jen těžko předvídat, jaký to bude mít dopad na český průmysl, na hodnoty čekého vývozu. Zda se řetězově objeví skandál nedej bože i v dalších světových automobilkách, což může dopadnout na jejich české součásti, anebo zda dramaticky poklesnou ceny automobilů s dieselovým motorem anebo bude koncern VW nucen nějakým způsobem zasahovat a provádět úpravy zhruba u 11 milionů motorů s chybnými technickými parametry v oblasti výfukových plynů, nelze nyní s jistotou říci.\nRozumný národohospodář ovšem musí s těmito nepříznivými možnými faktory pracovat a doufat, že realita bude příznivější. Realita ale málokdy bývá příznivější. Český automobilový průmysl vcelku dobře přestál recesi počínající rokem 2009 a přecházející do stagnace za Nečasovy vlády a zdálo se, že jej máloco z vnějšku může ohrozit. Nyní přichází faktor, ve starořecké hře bychom řekli deus ex machina, který může velmi silně zamíchat kartami, a dokonce negativně ovlivnit nadějně se rozvíjející hospodářský růst České republiky, a to v návaznosti na očekávatelné problémy německé ekonomiky. Ta se bude muset vyrovnat s problémy koncernu VW, jenž je mateřskou letadlovou lodí německého hospodářství…\nnásledující\t623\tz 712\tpředcházející


Praha nemá dětské domovy. Děti se do měst vracejí z pohraničí, říká Lukáš Talpa - Flowee\nPraha nemá dětské domovy. Děti se do měst vracejí z pohraničí, říká Lukáš Talpa\nS bývalým pastorem a nynějším koordinátorem projektů Ligy otevřených mužů o patronech, kteří pomáhají chovancům dětských domovů do společnosti, a o roli otců v dnešním světě\nZveřejněno: 30. 3. 2019\nO životech chovanců z dětských domovů se moc nemluví, pokud na problém nepoukáže někdo, kdo se s podobným osudem nepopasoval. Že se neduhy dětského domova dají překonat, dokazuje třeba finalistka České Miss a zakladatelka Nadačního fondu, který se chovancům z domovů věnuje, Veronika Kašáková. S výpravou do světa mimo dětský domov mladým mužům pomáhá například i projekt Patron. Dobrovolníci v něm věnují svůj čas a zkušenosti chlapcům ze sociálních zařízení, a pomáhají jim tak vytvořit chybějící model pozitivního mužského vzoru.\nO projektu, který funguje pod záštitou Ligy otevřených mužů, jsme mluvili s jeho manažerem Lukášem Talpou. V Lize má pak Lukáš na starosti ještě projekt Aktivní otcovství. Ten například radí mužům, kteří chtějí strávit s dítětem čas na rodičovské „otcovské dovolené“.\nNěkdy si muži bohužel až v době, kdy se rozpadá vztah, uvědomují, že jsou taky tátové. Ale ta snaha být přítomný v životě svých dětí je veliká.\nLukáš si to sám vyzkoušel se svojí dcerou. A sám také radí chovancům domovů, jak se začlenit do „normálního“ života. Protože jsme se sešli v Praze, mluvili jsme i o problematice dětí, které úřady odebírají právě v hlavním městě. Největší potíž podle Lukáše spočívá v tom, že pražské děti končí v dětských domovech v příhraničí. A pak se chtějí do města plného nástrah vrátit.\nJak se projektu Patron daří? Berou vás dětské domovy a ostatní výchovná zařízení vážně?\nDaří se mu nad očekávání dobře. Největší výzvou je samozřejmě zajišťování financování. Druhou výzvou je shánění dobrovolníků, kteří by to chtěli dělat. Jinak má ale Patron výbornou pověst, dětské domovy s námi rády spolupracují. Dobrovolníků máme dostatek ve středních Čechách, v Brně, v Praze. Ale v Praze zase není tolik dětských domovů, jsou tu všehovšudy tři.\nProtože my si všechny děti, které by měly být v dětském domově, odsunujeme mimo Prahu. Do středních Čech, do příhraničí a podobně. Za minulého režimu se totiž všechny ústavy pro sociálně znevýhodněné lidi odsouvaly do příhraničí, kde byly velké prvorepublikové zámky po vysídlených Němcích. Takže v příhraničí je spousta sociálních ústavů, dětských domovů a podobně.\nTakže v Praze by těch dobrovolníků bylo dost, ale zase není dost dětí.\nNa vašich stránkách máte uvedeno, že patronek – žen – už máte dost, že už jich víc nehledáte.\nAno, patronek máme velikou spoustu, ale na druhou stranu musím říct, že odpadávají. Spousta se jich přihlásila, ale když došlo na lámání chleba, tak se ukázalo, že hodně žen reagovalo jen na první signál, to byla poměrně veliká lavina.\nPatroni spolu se svými svěřenci\nBěhem čtyřiadvaceti hodin jsme měli skoro dvě stě padesát zájemkyň o patronství, takže jsme měli hodně co dělat, abychom to zpracovali. Doteď máme velikou databázi, ale mnoho z nich si ani nepřečetlo, do čeho se hlásí.\nS čím měly třeba problém?\nNěkdy měly problém s dojezdem poté, co zjistily, že to není přímo v Praze. Další s časovou náročností, tedy že se budou muset s dívkou v patronaci vídat minimálně jednou za měsíc. Také je problém s velikou časovou investicí na začátku v podobě vstupního pohovoru, školení a seznamovacího víkendu s danou chovankou. Pak je tu ještě pravidelná supervize jednou za tři měsíce. To bylo to, co pro ně bylo náročné. A někde byl i nesoulad s mateřstvím. Když má patronka malé dítě, tak jí to rozmlouváme, to samé i u patronů. Vlastní rodina je v takovém případě důležitější.\nA je podmínkou mít děti vlastní?\nNení. Je dobré, když má ten dotyčný nějakou zkušenost s prací s dětmi, ale není to podmínka. Podmínka je být starší třiceti let. Další takovou ne úplně psanou podmínkou je, že by ten člověk neměl být z pomáhající profese. Tedy sociální pracovník, psycholog nebo třeba učitel.\nAby nenavazoval proklientské přístupy práce s tím klukem nebo holkou. Takovéhle lidi, ty odborníky, oni běžně potkávají. My se jim prostřednictvím patronů a patronek snažíme dodat v uvozovkách obyčejného běžného člověka, kterého oni moc z domovů neznají.\nJe ze strany mužů o patronství menší zájem?\nMuži v tomhle fungují obráceně. Je pravda, že se nám za celou dobu trvání projektu nepřihlásilo tolik zájemců o patronství jako patronek během onoho jediného dne. Na druhou stranu chlapi, když už se přihlásí, tak to mají nějakým způsobem srovnané. Vědí, do čeho jdou. I tady ale narážíme na určitou nespolehlivost. Ale většinou se nám to daří odfiltrovat už při vstupních pohovorech nebo školeních.\nKdo je typický muž, který se přihlásí a je pak úspěšným patronem?\nChlap kolem čtyřiceti let, dalo by se říct městský liberál. Člověk otevřený, nějakým způsobem už zajištěný, s rodinou. Ale jsou tam samozřejmě výkyvy jedním i druhým směrem.\nSchůzky s těmi, které opatrují, pak probíhají pod nějakým dohledem?\nNe, oni se potkávají sami. To je to kouzlo, že jsou jenom jeden na jednoho, že to je normální kamarádství. Jenom ten patron nebo patronka musí napsat report z toho setkání. To znamená, že se setkali, jak dlouho se viděli, kde byli a co dělali.\nI takhle může fungovat kamarádství patronů s chovanci dětských domovů\nDělají spolu úplně obyčejné věci, co by třeba dělal táta se synem. Každopádně rozhodně nejde o náhradní otcovství, nic takového. Prostě to, co by spolu dělali kamarádi. Jdou na fotbal, jdou se projet na kole nebo si zaběhat, jdou do kina, dělají úplně obyčejné věci.\nSnaží se patroni jít s tím klukem do hloubky, baví se s ním, jaké má plány do budoucna, a nějak mu pomáhat, dávat mu třeba rady do života?\nTo vyplyne tak mimoděk. Na začátku záleží hodně na tom, aby si získali důvěru toho kluka. Samozřejmě, že se s ním patron baví o tom, co chce dál dělat, co studuje a podobně. Ale hlavní cíl je se poznat. Vybudovat přátelství, důvěru. A až potom přirozeně přichází nějaké to předávání zkušeností. I ten mladý člověk se nakonec patrona nebo patronky ptá, co a jak dál. Ale to většinou nastává až tak zhruba po půl roce.\nJe to efektivní, když se setkávají jen takhle jednou za měsíc?\nJe to naprosto dostatečné. Protože ta děcka mají svůj program. Někdy jezdí na víkend ke svým rodičům. Navíc jsou v kontaktu přes messenger nebo přes e-mail. V podstatě to bohatě stačí. Občas se v počátku některé dvojice vídají mnohem častěji, ale pak se ukáže, že to jednou za měsíc opravdu stačí. A pak, když se něco děje, tak ta četnost vzrůstá. Třeba ve chvíli, kdy ten mladý člověk odchází z děcáku.\nA nemůže se stát, že navážou nějaký citový vztah, že se jeden na druhého trochu víc upne?\nAsi bych nemluvil o citovém vztahu, na tohle si myslím, že je dost pozdě vzhledem k tomu, že je těm mladým lidem osmnáct. Ale pokud kamarádství budete nazývat citovým vztahem, tak jo. Oni jsou si vědomi, že mají svého tátu. Ale může se stát, že ten dotyčný patron plní roli otcovské figury pozitivního vzoru. To jo, ale citovou vazbu bych do toho netahal. Máme takové dvojice, které jsou spolu už šest let. Už si ani neříkají, že jsou patronská dvojice. Už to jsou prostě kamarádi.\nVy v rámci Ligy otevřených mužů pořádáte i semináře pro muže. O čem jsou?\nMáme kurzy Mužská cesta, které jsou rozvojové. A pomáhají se zaměřovat do budoucnosti, ale zároveň reflektovat nějaká témata, která jsou pro nás chlapy důležitá. Ale zároveň nás to naučí sdílet svoje věci v bezpečném prostředí a pak to ze svého nitra přenášet ven do skupin. Často to bývá tak, že v bezpečné, anonymní skupině ti muži v pohodě mluví o čemkoliv. Klíčové pak je, když začnou mluvit o svých pocitech, o tom prožívání, o tom, co se děje v jejich životě, se svými kamarády, které znají dlouho.\nVy taky děláte lektora. Jak to vypadá?\nKaždé to setkání má svoje téma. Třeba otec. Já jako otec nebo já a vztah k mému tátovi. Každý chlap má nějaký vztah ke svému tátovi a ten je poměrně dost určující. Nebo se bavíme o vztazích k ženám, vztazích k mužům, o tom přátelství. Nebo je tam téma síly a násilí. Jak pracujeme s agresí, která nám je poměrně dost vlastní. Zodpovědnost a téma dobrodružství. My nemáme patent na to, jak má vypadat správný chlap. Každý se tam potřebuje za sebe najít. I za pomoci těch dalších čtrnácti chlapů, kteří tam sedí.\nMám pocit, že neznám muže, který by si řekl, že potřebuje pomoct nebo poradit, a sám by aktivně něco podobného vyhledal.\nOno to nemusí být a ani to není primárně o tom, že potřebují pomoct nebo poradit. Spíš se potřebují třeba zorientovat. Někdy tam chodí chlapi, kteří jsou z hodně ženského prostředí a chybí jim mužská energie. Chodí tam muži, kteří se ocitli na nějaké křižovatce nebo chtějí nasát nějakou inspiraci pro svoje mužství. Přichází typický průměrný chlap, průměrný věk kolem třiceti sedmi let. To znamená většinou chlapi, kteří už mají děti a nějak se zase potřebují zorientovat ve svém životě.\nChodí třeba i ze zvědavosti?\nNo samozřejmě. Jsou tam i chlapi, kterým je dvacet dva, dvacet tři. To se taky děje. A já mám moc rád, když jsou ty skupiny věkově pestré. V těch skupinách, kde je mužům dvacet pět až pětapadesát, šedesát let, funguje zajímavá mezigenerační výměna. Když jsou ty skupiny homogenní, tak je to jiné.\nV těch skupinách mě každopádně baví mužská solidarita. Chlapi se mezi sebou dokážou podpořit. A není tam přítomná ta soutěživost, která je mužům často přisuzovaná a která nám je někdy i vlastní. Naopak, je tam vzájemná podpora, takové to fanouškovství. Zároveň mě taky moc baví odlišnost těch chlapů. Každý máme svůj příběh, a přitom řešíme hrozně podobné věci. A dokážeme si o tom upřímně popovídat a dokážeme mít i jeden cíl.\nČetla jsem na vašich stránkách, že ještě v minulém století byla role otců dost jiná. Že nebyli tolik aktivní a že se to teď hodně mění.\nNebyli aktivní a ani si nemysleli, že by měli být. Protože role otce byla vnímaná jako role živitele, který zajistí peníze, zajistí bydlení a tohle všechno. A že by tam měla být nějaká citová angažovanost, nějaký podíl na péči o dítě, to se moc neočekávalo. Nicméně to se bavíme o padesátých, šedesátých letech. Sedmdesátá, osmdesátá léta, tam už se to začíná docela měnit. Myslím si, že to je řekněme i důsledkem hippies a celého tohohle hnutí, kdy jsme si uvědomovali nějaká základní lidská práva. A to podobně, jak ženy bojovaly za svoje práva na pracovním trhu, volební právo a tak. Najednou si i muži uvědomovali, že jim ten rozměr otcovství chybí. Že nám nestačí být jenom tím živitelem a že si chceme se svými dětmi užít.\nProto otcové usilují o děti víc i během rozvodu, což řešíte také...\nJo, máme teď i kurz právě pro táty na křižovatce. Jmenuje se to Táta v labyrintu rozvodu. Často se nás tátové ptají, jak zachovat vztah se svým dítětem, když ho nemají v péči. A jak vlastně užít kvalitně ten čas, kdy jsou se svým dítětem. Někdy si bohužel až v době, kdy se rozpadá vztah, uvědomují, že jsou taky tátové. Ale ta snaha být přítomný v životě svých dětí je veliká.\nCo si vy osobně myslíte o otcích na rodičovské dovolené?\nMy jsme to v rámci projektu Aktivní otcovství propagovali. Jsem tedy logicky pro to, aby tátové šli na nějakou chvíli na rodičovskou dovolenou. V tom prvním roce věku dítěte by samozřejmě optimálně měla být doma matka, protože je důležité, aby tam byla jedna stabilní pečující osoba, a ten vztah k matce je přece jen jiný.\nJe odborným garantem tématu Aktivní otcovství v Lize otevřených mužů (LOM), lektorem seminářů podporujících slaďování soukromého a pracovního života mužů - otců a též manažerem projektů Táta na plný úvazek, kterým LOM podporuje muže jako primární pečovatele o děti a propaguje aktivní zapojení do péče o děti. Dále je manažerem projektu Patron, kterým LOM podporuje mladé muže vyrůstající v dětských domovech v jejich cestě z ústavní péče do dospělosti. Je také členem Výboru pro sladění pracovního, soukromého a rodinného života při Radě vlády ČR. Vystudoval Evangelickou teologickou fakultu Univerzity Karlovy v Praze, absolvoval Evropskou biblickou školu v Ženevě se zaměřením na poradenství, pastoraci a biblická studia a byl 11 let pastorem.\nAle potom v roce, roce a půl, když nastoupí otec jako ten výhradní pečovatel, to je podle mě vlastně ideál. Nebo i když nastoupí ve třetím roce věku dítěte. Ale aspoň na chvilku by tam měl být. Prohodit si ty role je pro všechny strany přínosné.\nA mají o to muži zájem? Máte nějakou statistiku?\nDeklarují, že ano. V reálu moc mužů na rodičovské není. Nedokážeme to změřit, ale jediné, o co se dokážeme opřít, jsou čísla mezi příjemci rodičovského příspěvku. A tam muži dlouhodobě tvoří asi jedno a půl procenta. Je to hlavně tím, že je to finančně nevýhodné. Muži jsou pořád hlavní finanční živitelé.\nAle i tak byste to doporučoval? I když rodina chudne, může to být obohacující?\nJe to naprosto obohacující. A je to obohacující pro všechny tři strany. Protože manželka si zase zažije, jaké to je být tou výhradní živitelkou a nevidět to dítě každou chvilku. To prohození rolí má své kouzlo.\nVy jste to zažil?\nJá jsem byl tři měsíce na rodičovské. Ale až na konci. Takže jsem si to zažil a užil. A neměl jsem s tím vůbec žádný problém, protože i předtím jsem se snažil na péči o děti podílet. Zajímavé bylo, že jsem najednou cítil zodpovědnost třeba za přípravu jídla. A když si chlap na chvíli vyzkouší být na rodičovské, tak je i ve chvíli, kdy matka z nějakého důvodu není doma, v komfortní pozici, protože ví, že to zvládne. Postarat se o děti klidně dvacet čtyři hodin denně.\nTakže je to takový kurz rodičovství?\nMůže to být rychlokurz rodičovství. Díky tomu se to dá zažít a vyzkoušet. A je to užitečné a obohacující i pro vztah s dětmi. Táta se s nimi víc sblíží. A o to se i snažíme. Aby tátové byli mnohem víc přítomní v životech svých dětí.\nfoto: Archiv Lukáše Talpy, zdroj: Liga otevřených mužů