Ráno jen horká voda s citrónem, první jídlo o několik hodin později: Pohledná Gabriela Partyšová prozradila, jak si udržuje štíhlou linii | ŽivotvČesku.cz\nRáno jen horká voda s citrónem, první jídlo o několik hodin později: Pohledná Gabriela Partyšová prozradila, jak si udržuje štíhlou linii\nVe čtvrtek oslavila moderátorka Gabriela Partyšová 44. narozeniny. Přesto se pyšní úžasnou postavou, kterou jí může mnoho žen jen závidět. Nic ale nemá zadarmo. "Díky velkému množství pohybu si můžu občas dopřát i ne zcela zdravá jídla," popsala svůj trik pro ŽivotvČesku.cz s tím, že si pak ráda dopřeje třeba zmrzlinu nebo oblíbené lentilky.\nRodačka z Brna, která se na televizních obrazovkách objevuje už od svých 18 let, si stále udržuje krásně štíhlou postavu. Redakci ŽivotvČesku.cz odhalila, co za tím stojí.\n"Momentálně mám jídelníček připravený na míru přímo od nutriční poradkyně, tak se řídím podle něj. Nejsem zastánkyní diet, raději se hodně hýbu a pak si dám to, co mám ráda," svěřila se sympatická tmavovláska, která rekreačně plave a hraje golf a tenis.\nSvůj den začíná pozdní snídaní. "Ráno piji jen horkou vodu s citrónem. První jídlo si dávám až okolo půl 11, do té doby nemám hlad. Mám ale moc ráda teplé snídaně, třeba polévky," podělila se o své stravovací návyky maminka dospívajícího syna Kristiána (14).\nTak jako každý ale jednou za čas zhřeší. "Miluju zmrzlinu a už od dětství ujíždím na lentilkách. Naopak nejím jídlo z fastfoodů a nemusím úplně ani sladké. Jsem spíše masová," přiznala s úsměvem pro ŽivotvČesku.cz televizní reportérka, jež v minulosti uváděla například společenský pořad Prásk.\nBývalá zpěvačka často moderuje nejrůznější společenské akce a k nim patří i rautové stoly prohýbající se pod všemi možnými pochutinami. Vůči nim je ale moderátorka zcela imunní. "Za prvé mám v ruce kabelku a mikrofon a do toho mě ještě fotí. Za druhé nemám ráda tento typ občerstvení, kdy se všichni nahrnou ke stolům a pak to na stojáka konzumují," popsala pro ŽivotvČesku.cz důvody, proč se rautům vyhýbá.\nGabriela Partyšová začínala jako zpěvačka a objevila se i v několika menších filmových rolích. Známá je ale především jako moderátorka. Je dvakrát rozvedená a z prvního manželství s Josefem Koktou (65) má syna Kristiána. S ním a se svými rodiči žije v domě za Prahou.\nGabriela Partyšová vyjmenovala, co všechno nosí ve své kabelce. Otázkou je, jestli je toho moc, nebo málo\nGabriela Partyšová (44), jedna z našich nejznámějších moderátorek, se svěřila s tím, bez j...


Tři oříšky pro popelku, Mrazík či Anděl Páně: Vánoční pohádky milují všichni | Červenýkoberec.cz\nOd Tereza Šedivá\t Pro 22, 2016\nZachumlat do deky, cukroví do ruky, jsou přece svátky klidu a pohody!\nUž máte nakoupené a zabalené dárky? Potom je ideální čas na vánoční pohádky. V televizi stejně nic jiného od začátku prosince nedávají, ale nikomu návrat do dětských let nevadí. Kdo by nechtěl jednou za rok odhodit starosti za hlavu a dojmout se po boku svých bližních nad příběhy se šťastným koncem. Přinášíme výběr nejlepších deseti českých a zahraničních vánočních pohádek, které všichni jistě důvěrně znají. Pokud ne, měli by to rychle napravit.\nČert ví proč, Kouzla králů, Peklo s princeznou, Dvanáct měsíčků, Princezna a písař… Marně se filmoví tvůrci snaží vyprodukovat nové české pohádky, které by zaznamenaly větší ohlas. Rodiny s dětmi je zhlédnou na Štědrý den na ČT1, aby vzápětí upadly v zapomnění. Lidé zůstávají věrní starým dobrým klasikám.\nJan Werich je pojem sám o sobě a když ve dvoudílné pohádce režiséra Martina Friče ztvární dvojroli císaře Rudolfa II. a pekaře Matěje, je o zábavu postaráno. Rudolfa II. dvůr otevřel alchymistům, ze všeho nejvíce by totiž chtěl nalézt elixír mládí. V nechtěné záměně se na trůně ocitne prostý pekař Matěj Kotrba, který však s pomocí selského rozumu a Golema uvede věci do pořádku.\nPohádka podle předlohy Boženy Němcové nás zavede do Půlnočního království za princeznou Krasomilou (půvabná mladá Alena Vránová). Té není nic dost dobré, pohrdne i nabízeným sňatkem s princem Miroslavem alias Vladimírem Rážem ze sousedního království. Jelikož je Miroslav hodný a moudrý, vymyslí lest, jak pyšnou princeznu napravit. Slouží v převleku zahradníka na dvoře jejího otce, a nakonec si získá Krasomilino srdce. Kdo by také nepodlehl mladíkovi, který zpívá rozvíjejícímu se poupátku…\nIvan Trojan jako anděl Petronel se vydává za trest na zem napravovat hříšníky. Petronel přes veškerou snahu všechno zpacká a jeho společník, čert Uriáš (Jiří Dvořák), jen s potutelným chichotem přihlíží. Proto plán ze začátku nevychází podle představ, ale s Boží pomocí a dobrými úmysly vždycky všechno dobře dopadne. Fanoušci Anděla Páně by si neměli nechat ujít druhý díl, který aktuálně běží v kinech. Zvěstuje se, že je ještě lepší než ten první.\nVáclav Vorlíček stojí za pravděpodobně nejznámější českou pohádkou všech dob. Nezodpovědný princ (Pavel Trávníček) a dívka umouněná od popela (Libuše Šafránková) k sobě příliš nepasují. Když se do toho zapojí zlá macecha se sestrou, majestátní bělouš Jurášek a především tři kouzelné oříšky, které dokážou splnit tajná přání, vznikne film, který je možné vidět stokrát a nikdy neomrzí. Pohádka inspirovaná povídkou Boženy Němcové se natáčela mj. v malebné zasněženém okolí hradu Švihov.\nAni za téměř půlstoletí diváky neomrzela šíleně smutná Helena Vondráčková zahalená černým závojem. Princezna Helena byla přislíbena princi Václavovi (Václav Neckář), jenže ani jednomu se předem domluvený sňatek s neznámým člověkem nezamlouvá. Nicméně když se Václav rozhodne okouknout svou budoucí nevěstu inkognito, osud je svede dohromady a vzájemné sympatie na sebe nedají dlouho čekat. Pohádka režiséra Bořivoje Zemana okouzlí chytlavými písničkami a proradnými komickými rádci X (Josef Kemr) a Y (Darek Vostřel).\nZahraničním filmmakerům, především Američanům, se daří na vánoční motivy vytvářet zábavné a nenáročné, i když někdy trochu strojené filmy. Největší úspěch slaví komedie jako Sám doma, Láska nebeská nebo Gremlins. Pohádky inspirované knižními předlohami i originální autorská tvorba (Tim Burton) mají ale také v českém prostředí vyhrazené místo.\nŠvarný mládenec Ivan, skromná Nastěnka, hloupá Marfuša, zlá baba Jaga a především děda Mráz. Tuto partu známe ze sovětské legendární pohádky od Alexandra Roua, která je v Česku mnohem oblíbenější než v Rusku. Kdo by nemiloval chytlavé popěvky, prasečí spřežení a chaloupku na kuří noze?\nPodobně jako po dopisu z Bradavic touží každé dítě po zlaté jízdence na Polární expres. Kdo by měl náhodou pochyby o existenci Santa Clause, může se díky animovanému fantasy Roberta Zemeckise vydat hledat pravdu. Na cestě diváky provede záhadný tulák a než se nadějí, vlak prosviští klikatými horami až k Santově domovu se zástupy skřítků.\nPro starší diváky, kteří už se nebojí bubáků pod postelí, je Tim Burton jasná volba. Jeho hororově laděný muzikál se skladbami Dannyho Elfmana nás zavede do fantasy světa plného roztodivných stvoření. Kostlivec Jack Skellington je znuděn jednotvárným životem a vydává se do sousedního Vánočního městečka. Tamní atmosféra ho nadchne a rozhodne se, že se stane takovým Santou v haloweenském stylu. Nadělování dárků však nedopadne podle jeho představ. Kdo mohl tušit, že děti neocení spřežení mrtvých sobů, lebky a netopýry?\nZelený chlupatý mužíček na rozdíl od ostatních Kdovíků, obyvatel městečka Kdosice, nesnáší Vánoce. Navzdory tomu, že se ho v dětství ujaly dvě tety, se stal terčem posměchu. Utekl do jeskyně v horách a zanevřel na svět. Existuje někdo, kdo může Grinchovi porozumět a obměkčit jeho zarputilé srdce? Fantasy pro celou rodinu od Rona Howarda na motivy knihy Theodora Seusse Geisela.\nKdo by neznal pohádku Charlese Dickense, již zmíněný Robert Zemeckis ji přetvořil na povedené animované fantasy. Ebenezer Vidřigroš (v originále Scrooge, namluven Jimem Carreym) je mrzutý stařec, který nikomu nepřeje nic dobrého. Před Vánoci ho navštíví ztrápený duch zesnulého kolegy, aby ho upozornil na setkání se třemi duchy Vánoc – minulých, přítomných a budoucích. Trojice Vidřigrošovi ukáže věci, které skrblík nebyl schopný vidět nebo si je nechtěl připustit. Stihne odčinit své skutky a napravit se dřív, než skončí jeho duše v řetězech?


Zájezd do Pelhřimova - VeSlavkově.cz\nZájezd do Pelhřimova\nSobota 11. února 2017, 22.45\n„Jeď do Pelhřimova. Prohlédni si krematorium, abys viděl do čeho jdeš.“ Pokud je někomu tato věta povědomá, nemýlí se. Jedná se o hlášku ze známého českého filmu Vesničko má středisková. A tak jsme se 4. února do tohoto města, které se nachází v údolí říčky Bělé v Křemešnické vrchovině, rozjeli.\nKdo? No přeci divadelníci ze slavkovského Divadelního spolku.\nProč? Jistě ne proto, abychom dělali exkurzi do krematoria. V Pelhřimově nikdy žádné skutečné krematorium nebylo a není, nejbližší se nachází v Jihlavě. Tak co jsme zde vlastně dělali?\nTo musíme s vyprávěním začít pěkně od začátku.\nNáš „skalní dopravce“ pan Jaroslav Zrebný se zmínil o tom, zda bychom nechtěli sehrát Lakomce v jeho rodném městě. Tento výjezd nás velice lákal. Zejména také proto, že se jednalo o vystoupení v profesionálním divadle. A tak jsme spojili hned několik příjemných věcí najednou – hraní, poznávací zájezd a divadelní rekord (nejvzdálenější město, kde budeme účinkovat). Mohli jsme tak malinko přispět svou troškou do místních rekordů. V Pelhřimově se totiž nachází Muzeum rekordů a kuriozit. Ve výčtu místních muzeí nesmí chybět expozice věnovaná slavné herecké rodině Lipských, která zde žila – Síň Lipských aneb První české MÚZYum.\nA jak to tedy probíhalo? Ihned po příjezdu jsme se ubytovali v místním penzionu a poté se vydali na krátkou prohlídku města ve kterém žije přes 16 tisíc obyvatel. Pan Zrebný se ochotně ujal role průvodce. Prošli jsme centrem historického města – Masarykovým náměstím – a vydali se do muzea kuriozit, které opravdu stálo za podívanou.\nČekalo nás však to nejdůležitější – odehrát Lakomce a ukázat Pelhřimovákům, že Harpagon v podání Milana Hrazdílka a výkony ostatních herců můžou směle konkurovat profesionálům. A že se vše podařilo, bylo znát v bouřlivém potlesku diváků.\nS dobrým pocitem jsme se sešli v místní restauraci na pozdní večeři a využili společných chvil k povídání a dobré pohodě. Mohli jsme zároveň popřát našemu panu režisérovi k jeho narozeninám a poděkovat mu za jeho obětavý a profesionální přístup k celému divadelnímu ansámblu.\nPoděkování rovněž patří panu Zrebnému, neboť tento zdařilý zájezd se uskutečnil díky jeho nápadu, organizačním schopnostem a byl zpestřením naší ochotnické činnosti.\nZbývá jen dodat, že další výjezd s Lakomcem bude do vzdáleného Humpolce. Tak už jen: „Zlomte vaz!“\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – Harpagon / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – Kleantes a Eliška / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – Frosina a Harpagon / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – Valér a Eliška / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – děkování / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – hlediště / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – balkon / Foto: S. Olbricht\nSlavkovský Lakomec v Pelhřimově – divadlo / Foto: S. Olbricht


Lidé probděli noc kvůli hlasité hudbě na Riviéře - Brněnský deník\nLidé probděli noc kvůli hlasité hudbě na Riviéře\nBRNO - Desítky lidí v noci z úterka na středu rušila hlasitá hudba z areálu Riviéra. Policisté ani strážníci o akci nevěděli.\nAreál Riviéra u přírodního koupaliště | Foto: Internet: www.kulturniakce.cz/\nDivoké rytmy moderní hudby, dunící domy a bezesná noc. Tak vnímali lidé z okolí akci DJů Cybernight na Riviéře v noci z úterka na středu. Městská policie zaznamenala v průběhu akce rekordní počet stížností.\nJedním z lidí, kteří nemohli spát, byl i Jiří Ohnutek z Kohoutovic. „Hudba byla neobvykle hlasitá a ještě zesilovala. Kolem půlnoci lidé stáli na balkonech paneláků, od kterých se vše odráželo. Městskou policii jsem volal o půl jedné. Tam mi jen řekli, že to jde z Riviéry a že za to nemohou. Celé sídliště tak vibrovalo až do pěti hodin do rána,“ stěžoval si Ohnutek.\nNebyl však jediný, kdo v noci volal na tísňovou linku. „Operační přijímal velmi mnoho hlášení. Stěžovaly si řádově desítky lidí. To se běžně nestává,“ uvedla mluvčí strážníků Denisa Kapitančiková. Podle ní navíc strážníci o akci vůbec nevěděli. „Běžně u podobných akcí asistujeme my, ale tentokrát to měli na starost státní policisté. V noci nám ale volali, abychom jim přijeli pomoct,“ dodala Kapitančiková.\nMluvčí brněnské policie Andrea Procházková však popřela, že by o akci věděli. „Policie České republiky na Riviéře nic nedělala. Žádnou akci nám nikdo nehlásil,“ prohlásila Procházková. Pořadatel úterní akce Martin Krechler z Partylocator Teamu ji ohlásil pouze na úřad městské části Brno-střed. Tam ji vzali na vědomí.\n„Pouze nám to oznamují. Žádná povolení nevydáváme. Akci musí ale následně nahlásit také policii,“ vysvětlil postup mluvčí radnice Roman Burián. Areál koupaliště Riviéra, kde se party konala, spravuje společnost Starez Sport, která patří městu Brnu. Předseda představenstva a brněnský radní Jiří Zlatuška viní pořadatele. „Odpovědnost leží na tom, kdo rámus způsobil. Pronájmem nedáváme nikomu volnou ruku k tomu, aby produkoval rámus,“ tvrdí Zlatuška.\nZástupce ředitele Starezu Jan Urbanec naznačil, že by problémy mohly mít vážnější následky. „Je to pro mě nová informace. Pořadatele vyzveme, aby doložil, že měl vše řádně domluvené. Pokud se problémy budou opakovat, tak už s ním spolupracovat nebudeme,“ řekl Urbanec. Pořadatel Krechler se k věci do uzávěrky nevyjádřil.


První malý modulární reaktor v ÈR má vzniknout v Temelínì. Mohl by vyøešit závislost na ruském plynu | Hospodáøské noviny (HN.cz)\n1. 4. 2022 00:00 ▪ 3 min ètení\nJaderná elektrárna Temelín Autor ▪ Shutterstock\nÈEZ vyèlenil v Jaderné elektrárnì Temelín prostor, kde by mohl v budoucnu vzniknout první malý modulární reaktor v Èesku. Skupina o tom tento týden informovala americké spoleènosti NuScale, GE Hitachi i Holtec International. S firmami má ÈEZ podepsanou smlouvu o spolupráci, sdìlil mluvèí skupiny Ladislav Køíž. Jihoèeský hejtman Martin Kuba (ODS) øekl, že modulární reaktory by mohly vyøešit i závislost Èeska na ruském plynu a pøechod na bezemisní energetiku. V Temelínì by mohly být kolem roku 2034, dodal.\nSkupina ÈEZ už podepsala memoranda o spolupráci ohlednì malých modulárních reaktorù s firmami NuScale, GE Hitachi, Rolls Royce, EdF, KHNP a Holtec. Prostøednictvím dceøiné spoleènosti ÚJV Øež malé modulární reaktory vyvíjí i sám ÈEZ. „Touto aktivitou (vyèlenìním místa v Temelínì) není nijak narušen plán na stavbu standardních dvou blokù v lokalitì Temelín. Opce na nì jsou i souèástí výbìrového øízení na stavbu nového jaderného bloku v Dukovanech, které jsme spustili pøed dvìma týdny,“ uvedl v tiskové zprávì generální øeditel ÈEZ Daniel Beneš.\nHejtman Kuba jedná již øadu mìsícù s nìkolika americkými firmami, které reaktory vyvíjejí. ÈEZ by si mohl jednu z tìchto firem zvolit za dodavatele, øekl. Podle Kuby by se mohly reaktory v jižních Èechách také zèásti vyvíjet.\n„Øada firem ve svìtì už pracuje na budoucnosti jaderné energetiky. Reaktory budou menší, bezpeènìjší, nebudou stát tolik penìz, nebudou mít tak velký výkon a budou modulární, budou se moci pøidávat jeden za druhým. To je budoucnost. Øada státù se zamìøuje na firmy, které takové reaktory vyvíjejí a mají, velká èást z nich je na americkém kontinentu. A protože tu máme lokalitu Temelína, poèítalo se, že se bude rozšiøovat, máme tu jaderné inženýry, tak bych byl rád, aby v jižních Èechách takový modulární reaktor vyrostl,“ øekl hejtman.\nMezinárodní agentura pro jadernou energii definuje malý modulární reaktor jako jadernou elektrárnu s elektrickým výkonem do 300 megawattù elektrických. Vyrábí se v továrnì, pak se pøeváží na vybrané místo, kde se sestavují. Moduly lze skládat do vìtších celkù. Pøi ministerstvu prùmyslu a obchodu už vznikla pracovní skupina, která øeší, jak zkrátit povolovací procesy, a tipuje možná místa pro malé reaktory v ÈR. Podle ÈEZ mohou moduly doplòovat obnovitelné zdroje energie jako vìtrné a fotovoltaické elektrárny.\nPodle hejtmana je to i šance pro tuzemské firmy. „Zaèala by úzká spolupráce èeských inženýrù s firmou, kterou by si ÈEZ vybral. Váže se na to øada technologií a v Èesku je øada firem, které jsou v energetice velmi zdatné a patøily do dodavatelských øetìzcù, ale historicky spíše do tìch ruských, což je pøirozené. Teï je velká pøíležitost, jak se objevuje nový typ reaktorù, kdyby èeské firmy dostaly pøíležitost spolupracovat s americkými. Chci, aby náš kraj v tom byl lídrem,“ øekl hejtman.\nModulární reaktory by mohly podle nìj vyøešit i závislost ÈR na ruském plynu. Jak zdùraznil, válka na Ukrajinì ukázala, že nebude možné používat plyn jako pøechodové médium od uhlí k bezemisním zdrojùm. „Já jsem varoval, že ten kohoutek plynu má nìkdo jiný, není to tržní komodita, je to ryze politické médium, se kterým se dají dìlat nehezké vìci, a teï to všichni vidíme. Krize ukazuje, že musíme být sobìstaèní, aby nás nìjaký stát nemohl mocensky trápit na tom, že nám nedá energii,“ øekl Kuba. Míní, že v budoucnu by modulární reaktory mohlo mít každé vìtší mìsto, jež nyní provozuje teplárnu èi elektrárnu. Další cestou, jak posílit sobìstaènost, je podle nìj mít na každé budovì solární panely.\nTemelín je vysnìná destinace. Boøí se mýty o ženské a mužské profesi, øíká jaderná vìdkynì\n12. 1. 2022 ▪ 1 min ètení


Jak odstranit virus MacDefender, nejnebezpečnější vir v historii Mac OS X – Letem světem Applem\nJak odstranit virus MacDefender, nejnebezpečnější vir v historii Mac OS X\nApple se potýká s nejnebezpečnějším virem ve své historii. MacDefender, MacProtector a MacSecurity jsou označení pro tento virus, který se snaží uživatele přesvědčit o tom, že je jejich Mac OS X infikován viry a pro odstranění všech virů (které samozřejmě v počítači nejsou) požaduje po uživateli zadání informací o kreditní kartě. Podobný virus je také Apple Security Center, na jehož odstranění naleznete návod zde. Většina odborníků se se shoduje v názoru, že se v případě MacDefenderu jedná o nejnebezpečnější škodlivý software, který kdy potkal uživatele operačního systému Mac OS X. Nakaženo je v současné době až 120 000 uživatelů. V posledních hodinách se navíc objevila nová verze viru, která již nepotřebuje potvrzení instalace pomocí administrátorského hesla. Nová verze MacDefenderu využívá možnosti automatického spuštění souborů po jejich stažení, kterou obsahuje internetový prohlížeč Safari. Dnes Apple vydal oznámení, které varuje před tímto virem a dodává, že během několika málo dní vydá aktualizaci zabezpečení Mac OS X, která tento virus odstraní a varuje při jeho stažení.\nJak předcházet instalaci MacDefender\nPokud vás jakákoliv internetová stránka upozorní na to, že váš počítač obsahuje viry nebo jiný škodlivý program, okamžitě ukončete internetový prohlížeč, který používat. Pokud jej není možné ukončit běžným způsobem, zvolte v MenuBar ikonu jablíčka – Force Quit a vyberte internetový prohlížeč, který se okamžitě ukončí. Pokud váš prohlížeč automaticky spustí instalaci nějakého software, okamžitě ji ukončete a v žádném případě nezadávejte heslo pro přístup do administrace! Jděte okamžitě do složky do které se stahují soubory z internetu a odstraňte nový soubor obsahující instalaci MacDefenderu (ten může mít různé názvy) a vysypejte koš, následně restartujte počítač.\nJak odstranit virus MacDefender\nV žádném případě neposkytujte informace o svých platebních kartách!\nUkončete všechna okna skenovaná aplikace MacDefender\nOtevřete aplikaci Activity Monitor (Applications – Utilities – Activity Monitor)\nVyhledejte pomocí Activity Monitor všechny procesy obsahující názvy: MacDefender, MacSecurity nebo MacProtector\nVšechny tyto procesy ukončete pomocí možnosti Quit Process – Force Quit Process\nUkončete Activity Monitor\nOtevřete složku Applications\nVyhledejte aplikace MacDefender, MacSecurity, MacProtector, nebo s jiným podobným názvem\nPřetáhněte tyto aplikace do koše a vysypejte koš\nOtevřete System Preferences – Accounts – Login Items\nPomocí tlačítka mínus odstraňte veškeré aplikace MacDefender, MacSecurity, MacProtector, nebo s jiným podobným názvem


Zklamání u tovární Ducati\nZávody u nás i v zahraničí v období od 13. června do 19. června 2022.\nTisková zpráva Ducati Corse\nCasey Stoner na 6. místě, Marco Melandri dokonce bez bodů, taková je bilance továrního týmu Ducati Marlboro.\nS křečemi v pravé ruce, způsobenými zraněním v zápěstí, musel celý závod třídy MotoGP bojovat mladý Australan Casey Stoner, který dnes dokončil závod až na šestém místě. Ještě hůře však dopadl jeho týmový kolega Marco Melandri, který, jak říká tisková zpráva Ducati, zaplatil cenu za neproduktivní práci během celého víkendu.\nCasey Stoner (6. místo; +13,640)\n„Neměl jsem cit v mé pravé ruce, nešlo s tím závodit. Musel jsem se hodně přemáhat a v takovýchto klimatických podmínkách to bylo velmi náročné. Na rovinkách jsem dokonce nedokázal otáčet naplno plynem. Nemyslím si, že to byl černý víkend, ale abych řekl pravdu, nedokázal jsem využít motorku na její maximální potenciál. Byl to obtížný víkend. Ve Valencii budeme chtít zakončit sezonu lepším výsledkem. Hned poté jdu na operaci. Nakonec jsem si dnes alespoň nadobro zajistil druhé místo v šampionátu, což je myslím úspěch. Celý tým se může podívat zpět na naší práci a být na sebe hrdý.“\nMarco Melandri (16. místo; +1:03,328)\n„Z tohoto závodu mám na duši jen zápory. Vrátili jsme se k nastavení, které jsem používal včera odpoledne, ale neměl jsem z něj dobrý pocit. Neměl jsem dobrý pocit z předního kola a v několika prvních kolech jsem nedokázal tvrdě brzdit do zatáček. Vše se navíc zhoršovalo. Měl jsem vzadu měkkou pneumatiku, takže zpočátku byla přilnavost dobrá, ale ve druhé polovině závodu jsem v rychlých zatáčkách několikrát téměř havaroval. To mi vzalo i ten poslední kousek důvěry.“


Cesty po bájných a dalekých zemích\n)Arxo/menoj gai=an te kai_ eu)re/a po/nton a)ei/dein...\nKaždý pohled na nekonečnou plochu moře, která za méně jasného počasí pozvolna přechází v jasně modrou oblohu, v nás, stejně jako u lidí před třemi tisíci lety, vyvolává otázky o konečnosti tohoto modrého prostoru. Chceme poznat, co všechno se skrývá v té dálce, kam kvůli zakřivenosti zeměkoule a slabosti našeho zraku nemůžeme dohlédnout. Moře ale není step, která se zdá být stejně nekonečnou, ale je možné se ji pokusit přejít vlastníma nohama. K dobytí moří lidé museli naleznout prostředek, jak tuto modrozelenou pláň překonat. Spustili tedy na vody první kmen stromu, usadili se na něj a začali veslovat velkou větví. Později vydlabali tento kmen stromu, aby se jim sedělo pohodlněji a nakonec tento tvar napodobili ve větších rozměrech a přidali plachtu, neboť zjistili, jak využívat větru. Tak zhotovili loď, nabrali zásob, svolali statečné muže a vydali se na dalekou cestu za hranice obzoru.\nJiž v době mínójské i mykénské civilizace předkové Řeků poznali oblast východního Středomoří. Četná tehdejší centra udržovala kontakty nejen mezi sebou, ale i mezi vzdálenějšími oblastmi, s Egyptem i s fénickým pobřežím. Právě Féničané pak na sklonku 2. tisíciletí před Kristem vytváří na dálném západě svá obchodní střediska a zahájí tak 1. velkou kolonizaci Středomoří. Ve stejné době se Iónové začali usazovat na pobřeží Malé Asie. Již Féničané začali zhotovovali spisy, ve kterých byly popsány námořní cesty. Nám se z nich zachovalo jediné dílo Hannónovo z poloviny 1. století př. Kr. a to ještě v řeckém překladu.\nByla tak již připravena půda pro určitý žánr samotného řeckého písemnictví - pro periplús, který se udržel až do konce antiky a ve změněné podobě vlastně přetrval i nadále. Zachovalo se nám nezanedbatelné množství celých textů i zlomků, pocházejících z různých dob během jednoho tisíce let. Tato díla však zůstávají poměrně ve stínu zájmu mnohem skvělejších ukázek řeckého slovesného umění. Je to hlavně i proto, že většina těchto dílek nebyla napsána jako literární dílo, nýbrž jako praktická námořnická příručka, či přesněji průvodce, soustřeďující se hlavně na co nejpřesnější údaje o názvu, poloze a povaze místa, které mohla či musela kupecká či jiná loď při své většinou rutinní cestě minout. Nejedná se tedy v žádném případě o sindibádovská vyprávění homérského typu (i když cesta Nearchova v Arriánově tlumočení k tomu mírně směřuje). Sloh bývá velmi prostý, užívá se stálých obratů a jednoduché slovní zásoby (výjimkou mohou být výčty exotických plodin a zvířat v Obeplutí Rudého moře). Je to žánr velmi různorodý a tak tu proti sobě stojí dílo Dionýsiovo (které ale není pravým periplús, nýbrž periegésis), psané květnatým hexametrem a strohý styl Stadiasmův, který spíše připomíná tabulku z autoatlasu.\nVe spisech se většinou uvádí název místa (zkomoleniny z místních jazyků vyvolávají zájem jazykovědců), někdy stručný údaj o obyvatelích, ale hlavně o přistávacích podmínkách a dále vzdálenosti, vyjádřené ve stadiích (nejčastěji eratosthenovské = asi 185 m) či dnech. Po obeplutí větší oblasti si autor dává práci spočítat, jak dlouho by trvalo obeplutí celého toho kraje.\nV této stručné práci bych chtěl upozornit na výjimky z této tradiční stavby v jednotlivých dílech, kdy se autor chystal popsat obeplutí místa, které výrazně zaujalo jeho pozornost. Nezdržel se, aby nepřipojil pár poznámek o tom, co se v této oblasti událo v mythických dobách, případně jakou zvláštnost se mu podařilo shlédnout. Také chci upozornit na kraje málo známé, něčím záhadné, o které se téměř každý autor otřel. Tím se pak z prostého atlasu stává turistický průvodce zajímavostí, který ale samozřejmě nemůže konkurovat s žánrem velmi příbuzným s periplús - periegézí. Ta se totiž zabývá nejen popisem přímořských oblastí, ale i vnitrozemí a nabízí právě více oněch zajímavostí a odboček. Nejznámějším takovým dílem je pak Pausániovo Periégésis tés Hellados, které dodnes může sloužit jako turistický průvodce po Řecku.\nPeriploi, které se nám dochovaly, jsou samozřejmě pouze zlomkem celkového počtu těchto dílek, která byla už kvůli svému účelu a užitečnosti jistě velmi rozšířená. Některá pak zaujala pozornost velkých sepisovatelů, (jako Hérodotos Strabón, Plinius, Diodóros nebo Avianus) natolik, že se díky nim zachovaly buď zmínky, zlomky nebo celé převyprávěné dílo. Můžeme se proto z těchto střípků pokusit rekonstruovat samotný, dávno ztracený periplús. Někdy nás velice ohromí jen letmá zmínka o nějakém cestovateli, učiněná na okraj ve velkých zeměpisných či historických dílech. Informace z jednoho pramene mohou být opsané ze spisů mnohem starších a tak údaje neodpovídají době vzniku daného díla nebo dokonce jednotlivé části spisku nejsou časově vyváženy.\nOblast Středozemního moře byla Řekům pochopitelně zcela nejbližší a všechny nejstarší perpiploi se odehrávají hlavně tam. Tito průvodci zde měli usnadnit komunikaci mezi jednotlivými řeckými koloniemi. Středozemí je dějištěm homérovských básní, a proto není divu, že se i autoři periplús snažili místa, uvedená v Odyssey, najít. Vycházeli tak z předešlé tradice nebo z předešlých děl. Nenacházíme ale většinou mythologické odbočky v popisu samotného Řecka, jehož báje byly příliš dobře známy.\nNejstarším dochovaným periplem této oblasti je dílo z 5/4. století př. Kr., neprávem připisované Skylaku z Karyandy (o něm později), udávající přehled kmenů a měst od Héraklových sloupů po evropském pobřeží, přes Černé moře, Malou Asii i severní Afriku. Své výpočty uplavaného času a vzdálenosti přizpůsobuje názoru, že průměrná rychlost lodi je asi 500 stadií denně (skoro 90 km). Již dřívější popis této oblasti ale vytvořil Hekatáios z Mílétu (asi 550 - 480), který čerpal i z Anaximandrovy (zemřel po 547) mapy světa. Asi o dvě stě let je pak mladší práce připisovaná Pseudo-Skymnovi z Chiu (2. stol. př. Kr.), psaná v 980 iambických verších. Ten postupuje v popisu Středomoří stejným směrem, ale jeho dílo končí při obeplutí Malé Asie. Toto dílko se stalo základním pramenem pro zeměpisné části Eforových dějin.\nDionýsios Periégétés je autorem knihy Oikoumenés periégésis o 1187 hexametrech ze 2. stol. n.l. Jak napovídá název, autor se nevěnuje pouze Středozemnímu moři, ale snaží se ukázat celý tehdejší svět. Dionýsios popisuje zvlášť pobřeží všech třech světadílů. O jejich vnitrozemí se zmiňuje stručně a čerpá přitom z dalších autorů. Zajímavé je, že ostrovy celého světa popisuje zvlášť, téměř nezávisle na jejich poloze. Vzhledem k epické formě díla se více věnuje detailům a nesnaží se být stroze matematicky přesný jako jiní autoři. V Byzanci se stal školní četbou.\nPráci o Obeplutí Černého moře (Periplús Euxeinú Pontú) napsal Arriános, který žil v letech 95 - 175 po Kr., známý především svým dílem o Alexandrovi Makedonském a spisku o Indii, o kterém ještě bude řeč. Přesně řečeno, pod jeho jménem se zachovaly dvě knihy se stejným titulem, z nichž oba začínají stejným Arriánovým věnováním císaři Traiánovi. Z nich je ale pouze jeden spis Arriánovým dílem (dále Arr.Per.Eux.) a ten druhý (Per.Eux.) z něj čerpá a informace přehledněji uspořádává. Využívá přitom i jiných autorů, jako například Mennipa (žil asi za časů císaře Augusta), jehož dílo, mající původně tři knihy, se nám částečně dochovalo.\nDílo Argonautika Apollónia Rhodského (Apoll.Rhod.) (295-215) je dílem epickým a tak už svým charakterem by nemělo spadat do tématu této práce. Ve svém eposu ale shrnuje i zeměpisné poznatky své doby a v 1. knize nám vlastně předkládá věrný popis pobřeží Thessálie, Thrákie, Marmarského a jižní části Černého moře s velkými mythologickými odbočkami. Ve čtvrté knize pak následuje vylíčení spíše pohádkové cesty Argonautů přes Dunaj, Pád a Rhônu a kolem italských ostrovů s podobnými epizodami jako v Odyssey. Tato cesta se ale shoduje s dobovými mythologicko-geografickými představami, zmíněnými u autorů periplús.\nAutoři věnují velkou pozornost homérské geografii. A tak Pseudo-Skylax (13) ztotožňuje Ógýgii se Sicílií, kde prý byl Odysseus nucen žít u nymfy Kalypsó celých sedm let. Skály Sirén, které lákaly námořníky svým sladkým zpěvem, jsou Dionýsiem umisťovány (360-1) za Kampány do střední Itálie. Zajímavou poznámku o této oblasti uvádí Pseudo-Skymnos. Kmeny Ausonů a Latinů měli totiž Odyssea za svého praotce. Ausón i Latinos byli totiž prý syny ithackého krále, Ausón byl i synem Kalypsó (227 - 230). V oblasti Kýmy vstoupil Odysseus na radu Kirké do podsvětí (Pseudo-Skymnos 238 - 242). Země Lótofagů pak byla položena v oblasti Syrt (Dionýsios 265-7). Nedaleko pobřeží byl pak ostrov Bracheión, na kterém právě roste rostlina lótos, kterou se místní obyvatelé živí (Pseudo-Skylax 110). Z pověstí Héraklových si pisatelé periplús všímají některých míst, kam byl nejslavnější řecký hrdina poslán Eurystheem. Na území ilyrského kmene Taulantiů na pláni Erythei žil (Pseudo-Skylax 26) obr Géryonés se svým stádem krav, které měl Héraklés jakožto svůj desátý úkol dohnat do Mykén. Podle pověsti se zpráva o krádeži krav donesla k obrovi dost brzy a ten Hérakla dohnal a pustil se s ním do boje, v němž padl. V poznámce u thráckého města Abdéry je poznámka, že jejím zakladatelem byl Abdér, který byl zabit Diomédovými koňmi (Pseudo-Skymnos 666-70). Podle pověstí víme, že to byl přítel Héraklův. Hrdina však nechal ta masožravá zvířata svému příteli na hlídání a ta Abdéra udupala. Zahrada Hesperidek je tradičně zařazována do Libye (Apoll.Rhod. 4.1397) nedaleko Kyrény. Pseudo-Skylax popisuje stromy a plodiny, které v této zahradě rostou (lótos, jabloně, hrušky, moruše, vavřín, olivovníky...)\nHéraklův syn Hyllos prý po bojích s barbary osídlil dnešní Istrii, která se pak po něm nazývala Hylliké (Pseudo-Skymnos 405-11). často je citován zcestný názor Pseudo-Skylakův o Istrii (20), podle něhož teče právě z tohoto kraje řeka Istros (Dunaj). Tento názor je však podpořen v Apollóniových Argonautikách. Argonauti, pronásledováni Kolchy, se totiž Dunajem dostanou právě do Jaderského moře. Na nedalekých ostrovech byl Iásónem zabit Apsyrtos, Médein bratr, který milence až z Kolchidy pronásledoval (Apoll. Rhod. 4.460-70). Na těch ostrovech se pak usadil Apsyrtův kolžský doprovod, který se už nemohl vrátit bez Médey a Apsyrta před Aiéta (Apoll.Rhod. 4.515). Podle Arriána (5) byl však Apsyrtos zabit kdesi v Černém moři (mezi Trapezúntem a Fásidou - Per.Eux. 41) na ostrově Apsaros, kde byl pak ještě ve spisovatelově době ukazován jeho hrob.\nOstrov Lémnos, na kterém byl prý vychován Héfaistos, byl poprvé osídlen Dionýsovým synem Thoantem (Pseudo-Skymnos 643-4). Jeho prý jako jediného muže při ženském povstání zachránila královna Hypsipylé (Apoll.Rhod. 609-910), která pohostinně přijala Iásona. Tento hrdina proplul údajně jako první plovoucími skalami (plagktai/) při plavbě do Kolchidy, které se nazývaly Kyaneai a nacházejí se při ústí Marmarského moře do Černého (Arr.Per.Eux. 25). Iáson plul po jižním pobřeží Pohostinného moře kolem míst, kde žily Amazonky (Apoll.Rhod. 965, Per.Eux. 22), nedaleko za Sinopou. Jejich potomky jsou také Sauromaté, žijící v dnešním Stavropoľském kraji (Dionýsios 653-5). Poutavý příběh nám o tom zachovává Hérodotos (4.110-6).\nKonečným cílem Iásonovy cesty byla Kolchis (Kolxi/j, dnešní Gruzie). Iáson zde vplul do řeky Fásis (Rioni) a proti proudu této neobyčejně čisté řeky s velmi trvanlivou vodou (Arr.Per.Eux. 8) se dostal do města Aie (ApollRhod. 1265-80), kde sídlil král Aiétés (Pseudo-Skylax 81, Per.Eux. 42) s dcerou Médeiou. Nedaleká mílétská kolonie Dioskúriás (Aqwa - Sokhumi) byla prý založena Dioskúry, kteří se také zúčastnili argonautské výpravy. Autor hry Připoutaný Prométheus, Aischylos, považoval za hranici mezi Evropou a Asií řeku Fásis (Rioni), narozdíl od všeobecného názoru, že touto hranicí mezi kontinenty je Tanais (Don)(Arr.Per.Eux.19).\nZajímavé na této oblasti je i to, že zde žijí tytéž národy jako v oněch dobách - Gruzínci a Abcházci. Mnoho autorů se pozastavuje nad tím, že název )/Ibhri/a označuje nejen toto pobřeží, ale i severovýchodní Hispánii. Autoři se většinou přiklánějí k tomu (Hdt. 2.104, Strabo p 61, Dionýsius 689), že někteří hispánští Iberové přišli sem na východ. Není nezajímavé, že moderní jazykověda si klade podobnou otázku ohledně příbuznosti Basků (někdy pokládáni za přímé potomky Iberů) a Gruzínců.\nNejvyšší horou Kavkazu je podle Arriána (Per.Eux. 11) Strobilos, kde byl prý Prométheus Héfaistem na Diův rozkaz přikován. Tím jsem předestřel další zajímavou otázku této oblasti. Motiv hrdiny, připoutaného vyšší mocí ke skále, je totiž velmi častý v místních lidových zkazkách a literatuře. Stejný osud jako Prométheus měl tedy i abcházský dobrodinec Abrskil, který se ale nechtěl sklonit ani před bohem, nebo mnohem známější Amirani, hrdina prastarého eposu Amiraniani (redakce ve 12. stol.). Zajímavé proto je, že Apollónios při svém popisu Kolchidy zmiňuje Amarantské hory (Apoll.Rhod. 2.399-401, 3.1220), v nichž pramení Fásis.\nČtyřicet kilometrů od ústí Dunaje se nachází malý ostrov (0,7 km2) Zmijinyj, který se ve starověku nazýval Leuké (Pseudo-Skylax 68). Tento ostrov (Arr. Per.Eux. 21 Démétrios - Jacoby 85F2) přenechala prý svému synovi Achilleovi bohyně Thetis. Achilleus tam pak strávil značnou část svého života. Na ostrově stála pak prý jeho starodávná socha. Na ostrově, nemajícím stálé obyvatele, se vypínal nádherný chrám s mnoha drahocennými předměty. Byl zde uctíván i Achillův přítel Patroklos. Oba hrdinové se prý připlouvajícím námořníkům zjevují ve snech a radí jim, jak nejlépe přistát. Název ostrova je pak odvozen z toho, že zvířata se tam rodí celá bílá (Dionýsius 544).\nIfigénie se stala po svém obětování Artemidě (Euripídés: Ifigenie v Aulidě) kněžkou v Taurice (Krym, Pseudo-Skymnos 828-34), kde pak sama málem obětovala svého bratra Oresta (Euripídés: Ifigenie v Tauridě). Sourozenci se poznali a z Tauriky utekli. Místní král Thoas je pronásledoval, ale nedostihl je a zemřel v Kappadokii. Místo jeho smrti bylo pak po něm pojmenováno Tyana (Arr.Per.Eux. 5)\nSyn Héliův Faethón byl podle pověstí (Pseudo-Skymnos 395-401, Apoll. Rhod. 4.621-4) sražen Diovým bleskem do řeky Pádu (Éridanos). Četné slzy jeho sester, které se změnily v topoly, zkameněly a vznikl z nich jantar (h)/lektron), který podle řeckých představ v této řece Keltové nacházeli (Dionýsios 290-3).\nNa jednom z dalmatských ostrovů (zřejmě Mljet) prý (Pseudo-Skymnos 431-4) zemřel hrdina Diomédés a ostrov byl pak pojmenován jeho jménem (Diomédeia). Nedaleko odtud pak skonali a jsou pochováni Kadmos (Apoll.Rhod. 616) se ženou Hermioné, kteří do dnešní severní Albánie odešli po zavraždění svého vnuka Penthea vládnout kmeni Encheleiů (477-8). Dionýsios a Pseudo-Skylax píší, že jejich mohyla se ještě zachovala (Dionýsios 690-1, Pseudo-Skylax 24).\nV thrácké Flegře prý žili Giganti, kteří na počátku věků povstali a bojovali proti bohům (Pseudo-Skymnos 636-7). Thrácký ostrov Samothráké prý obývala Atlantova dcera Élektra, která povila syny Dardana a Iásióna, jenž byl za své bezbožné chování sražen bleskem. Dardanos se pak odtud odstěhovat do podhůří Idy a založil tam město Dardanos (Pseudo-Skymnos 689 - 693), kde se stal králem a z jeho rodu pak pocházel Aineiás. Kilikijský Tarsos má být právě oním místem, kde z okřídleného koně Pegasa spadl hrdina Bellerofontés (Dionýsios 869-871), který chtěl doletět až do sídel bohů.\nPopis domorodých obyvatel dnešního Alžírska je uveden v díle Dionýsově a je velmi podobný jiným popisům barbarských primitivních národů, které Řeky překvapovali neznalostí základních lidských dovedností. Zdejší Masaisyliové a Masyléové se totiž toulali s dětmi po lesích, hledajíce aspoň něco k snědku a podle Dionýsiových veršů (186-194) neuměli orat pole a neznali příjemný zvuk vlečeného vozu ani bučení krav jdoucích do ohrady. Přesným opakem je pak popis Egypta, jehož obyvatelé všechny dovednosti ovládli nejdříve (232-7).\nJako první se podle našich zpráv pokusili o průzkum oblastí za Héraklovými sloupy Féničané. Hérodotos se zmiňuje o egyptském králi Nekónovi II. (26. dynastie, 620/19 - 595/4), který dal vybudovat kanál mezi Středozemním a Rudým mořem (Hdt. 2.158). Asi roku 617/6 pak prý poručil jedné fénické výpravě, aby vyplula tedy tímto Rudým mořem podél pobřeží Afriky pořád dál s tím, že se musí vrátit přes Héraklovy sloupy. Vždy na jaře prý námořníci přistávali na břeh, zasili a počkali na úrodu. Za tři roky propluli Héraklovými sloupy (Hdt 4.42). Byla to snad jediná starověká výprava (uskutečnila-li se), která se dostala na jižní polokouli (nejjižnější bod Afriky je na 34°52’ j.š.). Pobřeží tohoto světadílu měří mimochodem asi 30 500 km.\nOtec dějepisu se také zmiňuje o perském pokusu o obeplutí Lybie (Afriky). Ten byl učiněn asi kolem roku 470 př. Kr. Sataspem. Ten prý znásilnil jednu vznešenou dívku a od okamžitého trestu smrti ho na čas zachránila přímluva jeho matky . Král Xerxés mu ale na její radu poručil proplout Héraklovými sloupy a vrátit se přes Perský záliv. Sataspés prý plul mnoho měsíců, ale kvůli stavu lodi se musel vrátil. Xerxovi pak vyprávěl o malých lidech, oděných jen v palmových listech, kteří před námořníky ve strachu prchali ze svých vsí (Hdt. 4.43).\nPodobný příběh pak vypravovali dějepisci obyvatelé Kyrény (2.32-33). Jakási skupina mladíků se rozhodla přejít Saharu (libyjskou poušť) a údajně se jim to skutečně podařilo. Dostali se pak také do vesnice malých lidí, která byla u břehů velké řeky s krokodýli (uvažuje se o Nigeru). Tato řeka byla ale považována za Nil.\nHérodotos se ale také na (4.43) zmiňuje, že i Karthágiňané se pokusili obeplout Afriku a podařilo se jim to. Naráží tím na výpravu již zmiňovaného Hannóna, který se na svou cestu vydal asi roku 465 před Kristem (zmínka i Arr. Ind. 43). Se svou výpravou, složenou z 60 padesátiveslic a 30 000 lidí založil několik osad (Hanno 1) na území dnešního Maroka a osadu Kerné (8) na nevelkém ostrově (obvod 5 stadií) někde u pobřeží dnešní Mauretánie. O ní pak podrobněji mluví Pseudo-Skylax na samém závěru svého periplús (kap. 112). Je až pozoruhodné, jak se zde tento jinak málomluvný autor rozhovoří. Předtím se ještě zmíní o výzdobě (malbách lidí, lvů a delfínů) Poseidónova oltáře v Soloi (Ras Baddouza). V samotné Kerné, pak působí jako obchodníci Féničané. Pseudo-Skylax si ale dává záležet i na popisu domorodců. Jsou prý nadprůměrně vysocí, nosí dlouhé vlasy a vousy. Tvrdí, že jsou ze všech barbarů nejkrásnější (?). Jsou velmi zdatnými jezdci a lučištníky a prodávají zuby a kůži jelenů, slonů, pardálů a lvů. Pro předměty denní potřeby užívají slonovou kost. Zde končí vyprávění Pseudo-Skylakovo, ale i známá oblast Afriky pro Řeky. Hannón se ale plavil ještě dál. Zmiňuje se o velké řece, obývané krokodýly (Sénégal, 10) a o tajemných zvucích bubínků a pochodních v nočním lese, které výpravu vylekaly (13). Stejně jako Pseudo-Skylax označuje zdejší obyvatele pojmem Aithiopes, což neznamená nic jiného, než, že se jednalo o černochy, kteří žijí také v Etiopii. Nejvěhlasnější a nejzajímavější je ale kapitolka (16), zmiňující se o divokých a zarostlých lidech (Gorillai), kteří po výpravě házeli kameny. Hannón prý tři stáhl z kůže, které dovezl do Karthága. Vysvětluje se zde, že se na jakémsi ostrově (možná Fernando Póo - Rovníková Guinea) setkali Karthágiňané s gorilami, které byly oficiálně objeveny roku 1847. Hora Loď bohů (Theón Ochéma) zřejmě označuje Kamerunskou horu (4070 m) nebo Pico de Santa Isabel (3008 m). Dál se už Hannón kvůli nedostatku zásob neplavil. Až sem ale urazil snad 8500 km.\nSoučasně s Hannónem prý Karthágiňané vyslali za Héraklovy sloupy jeho bratra Himilkóna. Zatímco se ale Hannón plavil podle pobřeží Afriky, Himilkón byl poslán podél Evropy (Plinius: Naturalis historia II.169). Jeho zpráva se ale zachovala jen ve zmínkách v Avienově (4.stol. po Kr.) básni Ora maritima. Himilkón prý psal o řasách a mělčinách, bránících mu v plavbě, husté mlze a mořských obludách, které kolem lodi proplouvaly (Avienus 114-128).\nSamo Avienovo dílo není originální, ale velmi pravděpodobně se jedná o překlad jakéhosi velmi starého periplús zřejmě nějakého námořníka z Massílie, snad prý až z 6.stol. př. Kr. Ten se vydal na takzvané Cínové ostrovy, které byly keltským obchodníkům v té době již známé. Hérodotos píše (3.115), že o nich vůbec nic netuší. Onen massilijský plavec se však dostal zřejmě až k Irsku (insula sacra Hiernorum - Av.107-110) a Anglii (Albio - Av.111). Více se rozepisuje o zemi Oestrimnis (asi Bretaň), v jehož zálivu se nacházejí ostrovy Oestremides (Îles d’Ouessant), bohaté na cín a olovo. Obývají ji silní obyvatelé, kteří si plavidla zhotovují ze spojených zvířecích kůží (Av. 93-101). Další popis Avienův se týká atlantického pobřeží dnešní Francie, Španělska a Portugalska k řece Tartessius (Guadalquivir) a samotné tartesské říše (v dnešní Andalusii) s fénickou kolonií Gadir a pokračuje středomořským pobřežím Španělska až do Massilie.\nNejvýznamnějším mořeplavcem, směřujícím do severnějších částí Evropy je jistě Pýtheás z Massálie. Jeho dílo zachováno nebylo, ale známe je z mnohých zlomků ze Strabóna, Plinia (Naturales historiae) i jiných autorů. Pýtheás vyplul asi kolem roku 325 z Massilie buď přes Héraklovy sloupy, nebo po řece Rhôně, jak měli ve zvyku Keltové. Podařilo se mu obeplout Irsko a Británii a hlavně se dostal na sever od Británie k nějakému ostrovu Thulé, O jeho poloze se stále vedou diskuse, mohlo se jednat o Shetlandy, pobřeží Norska, Ovčí ostrovy nebo dokonce Island, s nímž byla Thulé ztotožněna po jeho objevení irskými mnichy roku 925.\nThulé se údajně nacházela šest dní plavby severně od Británie. Pýtheás tvrdil, že v této oblasti zapadá v létě slunce třeba i jen na dvě či tři hodiny. Pouze jeden den cesty od ostrova, který je obydlený, není už možné plout, protože je tam jen jakási směs živlů (Strabo C 104, 114). Pýtheás se vrátil k Británii, ale pokračoval pak na východ a dorazil k Jantarovým ostrovům (Plin.Nat.hist. 37.42), které se ztotožňují se Severofrískými, a k ostrovu Abalus nedaleko zálivu Metuonis, jejichž umístění je nejasné.\nObeplutí týchž krajů nám zachovala Periplús tés exó thalassés Markiána z Hérakleie, který žil kolem roku 400 po Kristu, čili asi 700 let po Pýtheovi. Není divu, že ve své druhé knize (o první ještě bude řeč) již podává bezpečný a detailní popis evropského pobřeží v římských rukou až po dnešní Belgii včetně britských ostrovů. Čerpal přitom hlavně z Ptolemaia. Jeho dílo je však citované zejména v souvislosti s popisem velké Germánie a dalších krajů na východ.\nObjevuje se (2.33) tu řeka Albis (Labe) a Kimbrický poloostrov, na němž se Axoni (Sasové) již připravují na vpád do Británie. Píše o 3 ostrovech Alokiai nad Kimbrickým poloostrovem (že by Fyn, Sjaeland a Falster?), ale i o dalších čtyřech skandijských ostrovech, z nichž největší se sám jmenuje Skandi/a, a které leží naproti ústí řeky Ouistula - Visla (jedním z nich by mohl být Bornholm, možná Öland) Je vidět, že v této době se ještě netušilo, že Skandinávie je obrovským poloostrovem na severu Evropy. Vzdálenosti a upluté trasy jsou zde přesně změřeny ve stadiích. Řeky na baltském pobřeží jsou pak špatně rozeznatelné až po slavný Vendický záliv (Ouendikos kolpos), který je totožný s Rižským nebo snad s Finským. O kořenu -vend- se totiž obecně soudí, že je to původní označení Slovanů okolními národy, které se ostatně užívá dodnes (např. ruský se estonsky řekne vene). Vyskytuje se i v dalších starověkých autorech (Plin.Nat.hist.4.97, Tacit.Germ. 46...). Pro hlubší studium této otázky však doporučuji četbu 1. dílu Niederlových Slovanských starožitností.\nMnohem známější než sever Evropy byl pro starověké obchodníky a mořeplavce východ. Hérodotos se zmiňuje (4.44) o Dáreiově záměru prozkoumat ústí Indu. Odeslal proto výpravu, v níž se účastnil i skutečný Skylax z Karyandy, do této oblasti a připojil oblast kolem Indu ke své říši. Námořníci pak pluli kolem Arabského poloostrova až do Egypta. Tam se dostali za 30 měsíců a propluli již sto let starým Nekónovým kanálem.\nRozsáhlé objevy družiny Alexandra Velikého od Egypta, přes Samarqand (Marakandu) až po Indus myslím není nutné na tomto místě zmiňovat. Do zájmu této práce však spadá plavba Alexandrova přítele a admirála Nearcha Krétského, který byl pověřen nalezením cesty od Indu do Mezopotámie. Nearchos vyplul roku 325/4 a o své cestě napsal spis Paraplús tés Indikés, který ve zkrácené podobě zachoval Arriános v díle Indiké (18-42). Popisuje velmi čtivým způsobem plavbu podél pobřeží dnešního Pákistánu a Iránu, na rozdíl od pisatelů periplús spolu se všemi problémy na cestě, boji s různými kmeny. Nedaleko Harmozeie (mezi Perským a Ománským zálivem) se pak setkal s Alexandrem, který mezitím přešel celou poušť. V pořádku pak loďstvo dovedl do Babylónu.\nZajímavé je vylíčení zvyků a původu národa Ichthyofagů (rybojedů). Toto jméno se jinak v geografii objevuje u mnohých jiných národů (např. Per.Eryth. 20). Je vylíčena pověst o ostrově Nosale (kdesi v Ománském zálivu), posvěceném Héliovi. Na něm žila prý jedna víla, která k sobě lákala proplouvající námořníky (jako Lorelei), ale pak je proměnila v ryby. Hélios jí ale poručil, aby se z ostrova odstěhovala a proměnil ryby opět v lidi, z nichž pak pocházel onen národ Ichthyofagů (Arr.Ind. 31), kteří se živí pouze rybami, dokonce z nich některé suší, pak je umelou na mouku a upečou z toho chleba (Arr.Ind 29.12). Nearchos poznamenává, že jim vlastně ani nic jiného nezbývá, protože jejich země je zcela pustá. Jinou poznamenáníhodnou kapitolkou je Nearchova zmínka o objevu velryby, která řecké námořníky dost vyděsila (Arr.Ind.30). Nejprve z ní viděli pouze proud vody a od domorodců se dověděli, co to znamená. Aby mohli beze strachu pokračovat v cestě, se všemi možnými nástroji a trumpetami nadělali tolik hluku, že se ti mořští savci polekali a odplavali. Až jednou na břehu se jim podařilo najít mrtvého jedince tohoto druhu a řádně jej změřit a prozkoumat.\nPodle pověstí jako první dobyl Indii bůh Dionýsos a založil tam mnoho měst a dal jim zákony, naučil lidi orat a starat se o své věci a obecně mu tam byla přikládána stejná funkce jako Triptolemovi. Prý také naučil Indy tančit satyrský tanec. Tyto pověsti dali vzniknout eposu Bassarika/ od básníka Dionýsia, z něhož čerpal ve svých monumentálních Dionýsiakách Nonnos z Panopole (5.stol.). Hovoří se také o přítomnosti a kultu Hérakla v Indii (Arr.Ind. 8-9), který spolu se svou jedinou dcerou Pandaiou založil tamější královský rod. Mezi vědci není shoda, s jakým indickým bohem jej ztotožnit.\nCestovatel Megasthenés byl vyslancem Seleuka Nikátóra asi roku 290 na dvoře krále Čandragupty a svá pozorování o Indii shrnul ve 3 knihách, o jejichž obsahu máme zprávy z děl Diodóra, Strabóna a Arriána. Jiným pramenem pro Indii sloužilo periplús Patroklovo, který prý jako Seleukův admirál obeplul Indii a prozkoumal její východní část až ke Ganze. Zastával názor, že obeplutím Indie by bylo možné se dostat do Kaspického moře (čili Hyrkánského zálivu). Je od něj zachován popis kaspického pobřeží. Již Hekatáios se domníval, že Kaspické moře je pouze záliv velkého oceánu a vyslovil názor, že zpáteční cesta Argonautů vedla právě přes něj. Stejného názoru o otevřenosti Kaspického moře je i Strabón (p 567), ale již Hérodotos zastával správné mínění, že Kaspické moře je vlastně velké jezero (Hdt. 1.202)\nZachovala se nám dvě obeplutí Rudého moře (Periplús tés Erythras thalassés). Jedno je dílem Agatharchidovým, z něhož ale máme v podstatě jen zlomky, a druhé je připisováno opět Arriánovi (Per.Eryth.). Dílo Agatharchida z Knidu (2. stol.př.Kr.) zahrnuje popis skutečně jen vlastního Rudého moře a velmi podrobně líčí zvyky a kraje egyptské, etiopské a rybojedské (oblast dnešních svatých muslimských míst). Druhé dílo zahrnuje obecně popis celého tehdy známého pobřeží Indického oceánu a jeho zálivů s bohatým výčtem plodin a výrobků, které ten který kraj nabízí, vyváží a dováží, moderně řečeno od Zanzibaru po Tonkinský záliv. Stejnou oblastí se zabývá i 1. kniha již zmiňovaného díla Markiánova, které ale přináší více informací o dálném východě a kromě Ptolemaia je jí pramenem i jedenáctisvazkové dílo zeměpisce Artemidóra.\nV popisu východního pobřeží Afriky postoupila znalost až do konce antiky až do Zanzibaru (Menúthiás). Tyto krajiny (Markiános 1.13, Per.Eryth.15) nabízely řeckým obchodníkům cukrovou třtinu (sakchari), rýži (oryza), plátno (othonion), sezamový olej (elaion sésaminon), kadidlo (libanos) a různá koření (arómata). U některých názvů plodin si badatelé nejsou jisti, co označují. Ve vnitrozemí prý žili lidojedi (anthropofagoi). Zajímavou odbočku činí autor Per.Eryth. (29) o kadidlovnících (Boswellia) při popisu jižního pobřeží dnešního Jemenu. Stromy vyroňují (pláčí) kadidlo jako pryskyřici (kommi), která je sbírána otroky a odsouzenci. Tyto stromy totiž rostou ve zdraví škodlivém prostředí, kde je snadné chytit mor. Dále se pozastavuje nad tím (30), že na ostrově Syagros (Sokotra/Suqutrá), kde žije mnoho krokodýlů, zmijí a želv, lidé užívají jako oleje rozpuštěné ještěrčí sádlo.\nJe věnována i velká pozornost Indii, jejíž západní pobřeží již autor Per.Eryth. dobře zná a udává výčet měst, místních produktů a zvířat. Zcestný je jeho názor, že Alexandr se dostal až ke Ganze (47). Nejasné zprávy jsou o ostrově Taprobané (Ceylon), kde žijí sloni a kolem velryby (Dionýsios 593-7) a který je Markiánem označován za největší ostrov (65 596 km2) na světě (1.8) a je kladen před Británii (216 911 km2). Autor Per.Eryth. se dokonce domnívá, že dosahuje téměř až ke břehům Azanie (východní pobřeží Somálska a Keni). Mezi dalšími vzdálenějšími kraji je zmiňován (Per.Eryth.63, Markiános 1.8) Zlatý poloostrov naproti ústí Gangy, který je nyní považován za Malajský poloostrov nebo Sumatru. Nejzazším bodem řeckého antického zeměpisu byl pak přístav Kattigara na území Sinů (Číňanů), zřejmě kdesi v Tonkinském zálivu (Markiános 1.46). O dalších zemích se autoři zmiňují, že jsou zcela neznámé (Per.Eryth.66).\nNeměl jsem vůbec v úmyslu se snažit vyčerpat thematiku řeckého periplús, ale spíše pokusit se předestřít otázky, které četba těchto starověkých dokumentů vyvolávají. Také jsem chtěl ukázat, že i v těchto málo známých řeckých spisech lze najít spousta zajímavých, snad zábavných míst, která by mohla vysunout tato díla ze stínu velkých zeměpisných prací. Zároveň věřím, že právě nedopisuji poslední slova o tomto inspirujícím tématu.\n(Umei=j d /h)/peiroi/ te kai_ ei)n a(li_ xai/rete, nh=soi, u(/data/ t / )Wkeanoi=o kai_ i(era/ xeu/mata po/ntou kai_ potamoi_ xrh=nai/ te kai_ ou)/rea bhsh/enta.\nApollonios de Rhodes - Argonautiques I-IV - Paris 1976, 1993, 1981\nArrian - Der Alexanderzug/Indische Geschichte I., II., Berlin 1985\nAvienus F. - Ora Maritima (Ed.Schulter) - Barcelona/Berlin 1955\nBerger, H. - Geschichte der wissenschaftlichen Erdkunde der Griechen I. - IV. Leipzig 1887\nDiller, A. - The Tradition of the Minor Greek Geographers - Lancaster 1952\nFrisk H. - La Périple de la Mer Érythrée - Göteborg - Paris 1966\nGerodot - Istorija - Leningrad 1972\nHorák, B.: Dějiny zeměpisu I. - Praha 1954\nJacoby - Fragmenta Historicorum Graecorum\nKretschmer K. - Geschichte der Geographie - Berlin/Leipzig 1912\nMify narodov mira 1,2 - Moskva 1987\nMüller, K. - Geographi Graeci Minores I, II - Paris 1855-61\nNordeskiöld A.E.- Periplus - Stockholm 1897\nRepin, L. - Po stopách slavných mořeplavců - Praha 1989\nSchmid W. - Geschichte der griechischen Literatur - München 1920\nSlovník antické kultury - Praha 1974\nVelký atlas světa, Praha 1988\n(Úvod: Dionýsios 1)\n(Závěr: Dionýsios 1181-4)


EnviWeb - Polovičaté řešení by bylo dražší než stavba přehrady\nPolovičaté řešení by bylo dražší než stavba přehrady\nOtázka návrhu vodní nádrže, přehrady Nové Heřminovy, je správcem toků z hlediska odborného posouzení variant řešení natolik zpracována, že z hlediska maximálního efektu povodňové ochrany, nákladů stavby i dalších ukazatelů vylučuje ostatní sporné návrhy jako takzvanou malou přehradu, poldry a tak dále. Voda, jako jeden z mála přírodních zdrojů, které naše malá země má, není dostatečně zhodnocena, přestože jsme rozvodím Evropy, a to znamená, že odtok vod z našeho území do moře Černého a Baltického je třeba akumulovat, zbržďovat, a nikoliv urychlovat. Z tohoto vyplývá, že vhodně umístěná přehrada je schopna povodňové průtoky nejen z části zadržet, akumulovat či transformovat, ale potřebnou manipulací může zlepšit minimální průtoky v řece v suchých letních obdobích v zájmu zachování života nejen v řece, ale taktéž k zachování ekologické stability vodního toku. Přesto některé zelené iniciativy tuto skutečnost v případě navržené přehrady Nové Heřminovy nedoceňují a doporučují polovičaté jednoúčelové řešení formou takzvaných suchých nádrží - poldrů, což může navazovat na úzké finanční zájmy, nikoliv však na zájmy daňových poplatníků a státního rozpočtu, ze kterého bude tato navržená varianta na maximální povodňovou ochranu financována. Technicky je prokázáno, že poldry lze budovat na plochých územích, což není případ této oblasti. Poldr povodňovou vlnu nebo její část sice zachytí, avšak je nutno obsah urychleně vyprázdnit zpět do řeky a v terénu poldrů zůstanou stovky zabahněných hektarů zemědělské půdy mimo jiné jako zdroj bakterií a semeniště komárů, jako metla obyvatel okolních obcí. Tato zařízení je nutno dále provozovat a udržovat, zvláště hráze, přičemž náklady na výstavbu suchých nádrží velmi podstatně převyšují rozpočet maximální varianty přehrady Nové Heřminovy, jež zahrnuje náklady na přeložky veřejných sítí, výkupy pozemků, výkupy objektů i výstavbu nových náhradních rodinných domků pro obyvatele obce. Přehrada je sice zásahem člověka do krajiny, ale výstavbou v profilu Nové Heřminovy bude vybudováno dílo se zásobárnou kvalitní vody a plnící ostatní funkce vodní nádrže. Pokud nebude realizován návrh správce toku, tedy odborníků a vodohospodářů, mohou se dočkat obce od Krnova přes Opavu a dále až do Bohumína obrovských povodňových škod, daleko převyšujících náklady výstavby přehrady Nové Heřminovy. Při stávajícím vývoji klimatických zvratů počasí, změny hydrologie a průtoků, jsou více než zřejmé. Je nutno připomenout, že řeky Opava a Odra nejsou dosud ovladatelné z hlediska průtoků, a srážky, zvláště přívalové, znamenají okamžitý odtok. Jestliže dlouhodobé srážky postihnou povodí řeky Opavy i Odry přibližně ve stejném čase, setkávají se povodňové průtoky obou řek v Ostravě - Třebovicích. Omezená rozlivná kapacita Oderské nivy pak může způsobit povodeň, obdobně jako v roce 1997, kdy bude ohrožena nejen Ostrava, Bohumín, ale také sousedé v Polsku. K předmětnému problému z hlediska návrhu řešení bylo věnováno již dostatek informací ve sdělovacích prostředcích. Nyní jsou na řadě politici se zodpovědností vůči voličům. Zváží, zda budou respektovat návrh vodohospodářů a odborníků, nepřipustí polovičaté řešení problému a potvrdí návrh z roku 1908, kdy byl přehradní profil Nové Heřminovy odborníky stanoven. Autor je ekolog KVĚTOSLAV POLÁŠEK


Jestřábí žena je fikce, není to středověká legenda, jak se jí snažilo prodat studio a dotčený scenárista pak na něm vysoudil peníze. Časově by se měl film odehrávat někdy během 14. století. To co na něm kritiku tehdy nejvíc rozčilovalo, tedy nedodržení předepsaného žánru, mě ale na filmu baví nejvíce. Není to totiž typický Hollywood, ale spíš film evropského střihu, kde je humor, romance a velké dobrodružství. Herecky je naprosto ideální a kamera mistra Storara nemá chybu. Tomuto filmu čas rozhodně prospěl.\nSolidní Bondovka natáčená v Benátsku, Dolomitech a v řeckém Korfu je zábavným filmem s akčním vrcholem na sjezdovce, který mě nepřestane udivovat, jak perfektně je natočený. Bohužel vědomí, že tam došlo k tragédii zábavu dost kazí. Roger Moore je vynikající Bond.\nLucy je nucena stát se pašeračkou drog. Když narkotika uložená v jejím těle prasknou, dodají jí schopnost boje, telekineze a totální kontroly nad city a bolestí. Má to však háček. Lucy sice nečeká smrt předávkováním, ale nové schopnosti jsou tikající bombou. Dívka musí najít profesora (Morgan Freeman) dlouhá léta studujícího evoluci a chemické látky v mozku v naději, že jí pomůže. Lucy rozhodně není nejlépe natočeným filmem Luca Bessona, ale trefil se ve své době do nálady publika. Po formální stránce je rozhodně lepší, než obsahové.\nFilmaři točili bez umělého svícení na vícero kamer, čímž se jim podařilo docílit velmi zajímavého efektu. Ten film je zajímavý tím, že není precizně výtvarně vycizelovaný, ale funguje v něm citová stránka a emoce, která na diváka dýchá. Právě ta absence stativů a uvolněnost vyprávění je hodně zajímavá. Ocenit je třeba i filmový střih, protože tohle dávat dohromady musela být opravdu fuška.\nChraň nás od zlého je dobrý film, netvrdím, že se jedná o nějakou žánrovou bombu, ale dá se na to úplně s přehledem dívat. Sice negarantuji, že se vydrží dívat všichni, slabší povahy si budou opět zakrývat oči hrůzou, ale to k tomu prostě patří. Jerry Bruckheimer letní filmy prostě umí a Scott Derrickson horrory taky.\nV současné situaci je tento nepříjemný film bohužel opět žhavě aktuální a stojí za připomenutí. Je totiž dobré ho vidět a protrpět ho až do konce. Možná vám odpoví na otázky, které si posledních pár týdnů kladete v pracovním životě. V hlavní roli exceluje Marion Cotillard. Celý film je téměř přímým přenosem, neobsahuje žádnou filmovou hudbu a divák má při sledování pocit, že je postavám ve filmu neustále na blízku.\nPovedený dětský film, který není žádnou pohádkou a když jsem si přečetl komentáře ani nechápu, proč ten film někdo jako pohádku hodnotí. Film jsem si pustil poprvé až nyní v osmatřiceti letech a musím říct, že mě skutečně příjemně překvapil. Je moc hezky natočený, dětští herci jsou vybráni dobře, zima je správně ladovská, ve filmu nechybí humor, i když to není žádná řachanda a sociální podtext filmu není v žádném případě ideologický. Režisérka Plívová-Šimková byla opravdovou osobností českého filmu.\nPerfektní seriál vycházející z knihy a zážitků novináře Roberta Saviana. Navazuje, ale spíš rozehrává úspěšný film, který jsem viděl v době premiéry v kině a byl naprosto perfektní. Seriál je špičkovou quality TV a díky italskému prostředí je mi třeba jeho sledování bližší než Narcos nebo Breaking Bad. Seriál má propracované scénáře, výtvarně je velmi zajímavý a je napínavý od začátku do konce. Italové seriály o mafii prostě umí. Zvláště když je podporují kapitálem také Němci.\nFilm Zlo s lidskou tváří by zřejmě v rukou režiséra hraných filmů bylo mnohem větší drama a tvůrce by zřejmě více dokreslil psychopatický charakter Teda Bundyho. Zlo s lidskou tváří je však tím plíživým komorním psychologickým filmem, který vás od úvodního záběru znejistí. Režisér totiž od první scény říká divákovi:,,Myslíte si, že znáte příběh Teda Bundyho? To si jeho přítelkyně nemyslí a žila s ním pod jednou střechou.“ Není to ale tak, že by byl Ted Bundy vedlejší postavou, to rozhodně není. Jde jen o úhel pohledu. Zlo s lidskou tváří není vaším obvyklým thrillerem o masovém vrahovi, a to mu budou jistě mnozí vytýkat. Právě ovšem způsob, jak příběh filmaři prezentují je z mého pohledu tím nejzajímavějším, co film nabídne. A to mě opravdu baví.\nOd dob Živého terče s Van Dammem jsem na podobně laděný koncept vyvražďovačky zřejmě dost útlocitný a představa sledování podobně laděného filmu v notně krvavém kabátě s tím, že se navíc jedná o komedii mě příliš nelákalo. Nakonec mě přemluvila kámoška a bylo to úplně takové, jaké jsem si myslel, že to bude. V tom filmu není absolutně nic, co bychom dříve neviděli a bohužel lépe. Lepší průměr.\nS tebou mě baví svět je filmem z alternativní reality, která je na hony vzdálena skutečnosti. Jenže právě to je přesně ta ingredience, kterou diváci na tomto filmu ocenili zdaleka nejvíce. Tento film není žádnou sžíravou sondou do tuhé normalizace, kritickým názorem na postavení žen a mužů ve společnosti, ale docela normální únikovou komedií, kterou filmový historik Pavel Taussig správně označil za dílko ,,věčně zelené“ a divácky oblíbené.\nJednička Rockyho bylo sociální drama, dvojka byla v podstatě jednička a trojka je zajímavé vykročení jiným směrem, které tak funguje v Rocky Balboovi a Credovi. Rocky III jde totiž spíš po postavě, než po boxu. Zápasy s Mr. T. a Hulkem Hoganem však ukazují něco trochu jiného, než tradiční boxerský match. Film na mě spíš působil jako satira než vážně míněné drama.\nNetypická ale výborná česká detektivka britského střihu s vynikajícím Jiřím Kodetem v hlavní roli má zajímavý příběh, romantickou linii, zajímavé podezřelé a perfektní vyústění s naprosto špičkově napsaným Kodetovým monologem u usvědčení pachatele, za který by se nemusel stydět ani Columbo. Natáčelo se v Náchodě.\nRick Rosenthal měl hodně těžkou úlohu vstoupit do stejné řeky jako John Carpenter a navázat na vražedné běsnění Michaela Myerse, notabene ve stejné noci. Rosenthal tímto filmem v podstatě definoval pokračování a ačkoli originál nepřekonal, rozhodně musím konstatovat, že uspěl. Velmi napínavý film a druhý nejlepší film celé dloooouuuuhé série.\nViděl jsem podruhé s odstupem času a musím říct, že ten film opravdu nepěkně zestárl. Žánr ,,postapo" mám rád a vyhlížím nové přírůstky, ale možná i s tím ohledem mi tento film po letech přišel poněkud nudný a nezáživný. Mel Gibson je v hlavní roli velice dobrý, řada akčních scén neztrácí šťávu, ale už mě to nebere.\nPěkně natočený televizní film pro americkou kabelovku, kde pár herců rozehrává sympatické sci-fi noirové béčko, které jak známo nikdy nenudí. Herci sympaticky přehrávají a dělají vše proto, aby diváka pobavili. Kombinace superpadouchů a obsazení superpadoucha Hauera do jediné kladné role ve filmu je zajímavý nápad. Barrandovský dabing počátku devadesátých let je také slušný.\nNechápu to neustálé srovnávání herce a jeho filmů, který měl horší a lepší. To je naprostá hloupost. Noční dravci je solidně natočený film s velice dobrým obsazením, napětím a excelentním padouchem Rutgerem Hauerem, protože jak platí, film je tak dobrý, jak je dobrý jeho padouch. Zaujme i New York 80. let.\nBohové musí být šílení pro mě není film, ale naprostý kult, a to nejen pro mě, ale celou rodinu a mé kamarády vrstevníky. N´Xau je naprosto výborný komik. Děj filmu je docela obyčejná romantická komedie, ale na filmu úžasně funguje podhoubí Afriky s mnoha úžasnými gagy. A ten nápad s padající lahví od Coca Coly je geniální.\nNetradiční kriminálka o zkorumpovaném parchantovi, kterého skvěle hraje Richard Gere, skoro škoda, že si těch lumpů v kariéře nezahrál víc, když tady a v Chicagu je naprostá extraliga. Film staví na duelu dobrého a špatného poldy, který vrcholí drsným finále.\nNejslabší díl celé série, která být sérií nikdy neměla. Jednička byla svěží a zábavná akce a dobrodružství, dvojka ujeté sci-fi, ale třetí díl odehrávající se na Divokém západě už je úplně mimo. Jedničku si pustím kdykoli, ale následující díly už ne. Film na jedno zábavné zhlédnutí.\nČtveřice zmutovaných želv z kanálu, které jsou pojmenovány podle slavných renesančních umělců byly prima parťáci z mého dětství a hned jak jsem je viděl na programu místního kina, hned jsme na ně s kamarádem běželi. Nedávno to běželo v televizi a je to samozřejmě pro děti, ale docela chápu, co se mi na tom tenkrát líbilo.


Homepage → RYBAŘENÍ → Rybaření 2013 → Aktuality\nVeletrhy PRODÍTĚ a Rybaření – novinky světových značek a přítomnost známých osobností\nOd 7. do 10. března se na brněnském výstavišti konal tradiční veletrh potřeb pro dítě i maminky PRODÍTĚ a výstava Rybaření. Oba projekty potvrdily svoji jedinečnost a rostoucí atraktivitu jak pro vystavovatele, tak i pro návštěvníky. Již během prvních tří dnů prošlo branami brněnského výstaviště přes dvacet tisíc návštěvníků.\nJakub Vágner přijel ze Sibiře rovnou do Brna\nDobrodruh, extrémní cestovatel a rybář Jakub Vágner přijel do Brna na veletrh Rybaření přímo z expedice na Sibiři. „Výstavu Rybaření mám velmi rád, protože se jí účastním od počátku. V Brně jsem hrozně rád a přestože mám málo času, vždy se snažím sem přijet. Včera v noci jsem se vrátil, vlastně jsem ani nespal, přednášku jsem si připravoval v autě,“ řekl.\nŠpičkový kaprař z Velké Británie hodnotí vysokou úroveň výstavy RYBAŘENÍ\nMezinárodní výstavy rybářských potřeb Rybaření se po celou dobu jejího konání účastnil jeden z nejvyhlášenějších kaprařů ve Velké Británii Darrell Peck. Tento jedenatřicetiletý muž mimo jiné chytil kapra o hmotnosti 65,4 liber, který patří mezi pět největších kaprů v jeho zemi. Na veletrhu pořádal populárně-naučné přednášky věnované lovu kaprů. „Brněnský veletrh Rybaření se mi velmi líbí, je to obdoba výstav na jaké jsem zvyklý v Anglii,“ řekl.\nTOP exponátem 2013 se stala Plovoucí Boilie Pasta\nVítězem letošního ročníku návštěvnické soutěže TOP exponát se stala Plovoucí Boilie Pasta, která získala největší počet hlasů v této internetové soutěži, kterou naleznete na stánku číslo 099 firmy LK Baits – Lukáš Krása.\nJakub Vágner na výstavě Rybaření\nJakub Vágner navštíví brněnskou výstavu rybářských potřeb Rybaření v neděli po svém návratu ze Sibiře, kde natáčel další díl svého pořadu.\nRybářův ráj na brněnském výstavišti!\nOd 7. do 10. března se na brněnském výstavišti uskuteční další ročník největší prodejní výstavy RYBAŘENÍ, která přináší nejširší přehlídku kompletního sortimentu rybářských potřeb v České republice.\nI v letošním roce pokračujeme v návštěvnicky atraktivní soutěži TOP exponát výstavy Rybaření. Vítěz se z přihlášených exponátů vybírá v rámci anonymního internetového hlasování.\nVe dnech od 8. do 9. března přinese Veletrh osobních financí a osobních investičních příležitostí PENíZE odpovědi na všechny otázky, které se týkají osobních financí, možností financování bydlení nebo dopadů důchodové reformy.\nDoprovodný program, který pobaví i zasytí\nPo celou dobu konání veletrhu je pro všechny návštěvníky výstavy připraven zajímavý doprovodný program, který zahrnuje jak naučně populární přednášky předních osobností rybářského světa z oblasti kaprařiny, muškaření, přívlače, lovu v česku i ve světě.\nSoutěže o hodnotné ceny pro malé i velké\nVšichni návštěvníci mohou zúčastnit mnoha neobvyklých disciplín a vyhrát tak zajímavé ceny. Na co se můžete těšit?


Křehká Figurka: Jak jsem podpořila hnutí Hare Krišna\nJak jsem podpořila hnutí Hare Krišna\nČas od času, když mám den a jsem buď ve velmi pěkném nebo velmi hrozném rozpoložení, tak chci udělat něco pro lidi.\nOnehdá asi 1 rok a půl zpět jsme si s panem Dé pořídili plyšovou myšku s magnety v tlapičkách. Zrovna jsme vycházeli z ostravského výstaviště, kde se v tu dobu konala Výstava hraček, a tak v tom hezkém rozpoložení nás zastavil mladý prodejce a nabídl nám zakoupení nějaké malé blbůstky či jen tak přispění na děti. Normálně takové oslovující lidi obcházím obloukem (prostě nemám ráda, když na mě někdo cizí mluví a snaží se navázat uvolněný rozhovor), jenže v tento den jsem měla někoho dobrosrdečného po boku, a tak jsme z míni proutěného talířku? vyhrabali plyšovou myšku, na kterou jsme se složili. Pojmenovali jsme ji PU-myška (jako PUtovní nebo PUjčovací), kterou jsme si co 2 týdny půjčovali domů. Nejen kvůli nepořádku u pana Dé, ji mám už nějakou dobu doma já:\nZa nějaký další čas jsme pak potkali (ano, zase s panem Dé) na Masarykově náměstí v Ostravě takovou velmi obyčejně oblečenou slečnu, která prodávala nějaké domácí sušenky. Ty si koupi pan Dé sám, ale dal mi ochutnat a byly moc dobré.\nDNES jsem podobnou slečnu se stejnými sušenkami potkala u nákupního centra Nová Karolína (rovněž v Ostravě). Nejprve jsem ji odbyla, ale pak jsem se rozhodla si nějaké sušenky vzít.\nVybrala jsem si tyto:\nOvesné - obyčejná + čoko sušenka\nOvesné - oboje čokoládové (na fotce není, protože jsem ji snědla :D)\n- za to jsem "přispěla" 50 Kč, ale dostala jsem pak ještě 2 kokosky (to žluté vpravo nahoře - jo taky jsem jednu snědla :D) jako bonus\nCo je FAJN?\n- všechno je vegetariánské\n- když obsahují cukr, tak třtinový\n- a vůbec jsou tak nějak zdravé :D\nKokosky jsou pojmenované kišorki a na můj vkus jsou moc sladké, i když tak moc překokosované (jako že tam toho kokosu je fakt moc) kokosky jsem už dlouho neměla.\nOvesné sušenky jsou pojmenované jako govardhánky a jsou skvělé. Nijak nepřeslazené, místo kakaa je tam karob (a to ho doma fakt neumím dobře zpracovat) a uprostřed se nachází vypeckovaná datle.\nNavíc obsahuje i nějaké koření a už se nedivím, že mi místy chutná víc po perníčku než po čokoládě :3.\nJeště k velikosti, která je pro mě rovněž oslovující. Tento bochníček je přes celou mou dlaň a jeho výška je také solidní.\nNicméně jsem po přečtení popisku, na kterém jsou kromě jiného i suroviny, zjistila, že jsem PŘISPĚLA nějakému Bhakti yoga centru, které, po mém prostudování na internetu, je nějaký spolek Kršňáků.\nNa druhou stranu není to jako by za mnou běhal nějaký magor v obarveném plátnu a snažil se mě přinutit, abych si něco přečetla. Takhle jsem si DOBROVOLNĚ koupila mňamku :) a neberu to tak, že díky mým 50 korunám se stane kdoví co ...\nNakonec by měl zajímal Váš názor na podobné prodejce, které potkáváte na chodníku. Koupili jste si něco nebo hodláte koupit? A máte nějaký osvětový názor nebo jste materialisté jako já? :D\nVystavil Křehká Figurka v 4:13\nQ.ee 21. února 2014 4:18\nHaha, náhoda. Taky jsem slečnu potkala v centru a dvě sušenky jsem si koupila, protože byla sympatická a milá (ne jako obvyklý prodejci :-D). Nevím už jak se jmenovaly, ale byly z karobu a chutnaly trošku jako čokoládové Bebe. No ani nevím že jsem přišpěla na něco takového, ale nevadí mi to. Za ty sušenky to stálo. :-D\nKřehká Figurka 24. února 2014 1:29\nJojo to byla určitě ona :) Právě, že mi to vzhledově jako Bebe přišlo, ale ta perníčková chuť je neodolatelná :D.\nMegamisama Aiko 21. února 2014 4:28\nTyhle lidi nikdy v ničem nepodporuju. Doslova je ani nemám ráda, jsou mi dost nepříjemní. -.-\nNavíc - pokud budu někdy na něco chtít přispět, tak to udělám úplně jiným způsobem. Například, když miluju zvířata a chci pro ně něco udělat, tak nepřispěju někomu na ulici (kdo je navíc na 89% podvodník), ale zajdu do nějakého útulku či ZOO a poptám se, jak můžu být nápomocná (ať už penězi nebo fyzicky). :)\nA tak to platí i o všech ostatních. prostě, když chci na něco přispět nebo někomu/něčemu pomoct, tak si to najdu sama a zjistím, co se dá dělat.\nSi třeba vem, že se taky nějak naoblíkám, někde si seženu nějaké přívěsky (dneska se dají vyrobit na zakázku s jakkýmkoli textem a levno), zajedu do města, kde mě nikdo nezná a budu to prodávat s tím, že to je příspěvek na nemocné děti. Každý pátý mi uvěří a koupí si to. A než na mě někdo poštve policii (mimochodem - i IČO atd. se dá sfalšovat), budu pryč i s penězma.\nTakže asi tak. XD\nPS: a navíc - jakkékoli jídlo (ať už obědy nebo laskominy jako právě sušenky) je pro mě nejdůvěryhodnější, když si ho udělám sama (případně mamča XD), jinak k němu mám nedůvěru. Ráda znám zdroj odkud je daná bašta. ;)\nKřehká Figurka 24. února 2014 1:33\nV tomhle jsme částečně za jedno. Nemám ráda,když mě někdo obtěžuje takhle na ulici, kde si doslova žiju svůj svět. Taky nevěřím, že se ty peníze dostanou, kam mají. A to třeba ne z důvodu, že by byla dotyčná osoba podvodník, ale protože vím, jak to chodí. Takto se např. k těm dětem dostane jen minimum, protože se vše přerozdělí materiálně a na zaměstnance "neziskovky" atd.\nNicméně mi nejvíc vadí rádoby pojišťováci nebo prostě lidi v kvádrech běhající po náměstí.\nAsi bych si to taky nekoupila, kdybych už to neměla ochutnané :D. Ale napadá mě otázka....ty nikdy nejíš venku? Nebo si nekoupíš pochybnou sladkost na pouti?\nRinako グレー 21. února 2014 8:17\nPodobnou paní se sušenkami potkávám u nádraží u nás ve městě, ale ještě jsem si nic od ní nekoupila... Řekla bych, že to nebude ta samá : )\nSušenky vypadají opravdu zdravě a jsou super velké : C XD\nKřehká Figurka 24. února 2014 1:34\nMožná by stálo za to si někdy s ní popovídat :). Jen tak nezávazně.\nTo jsouuuuu :3 zajímalo by mě, jestli na to mají nějaké formičky ...se musím příště zeptat :D.\nJohanka 21. února 2014 13:50\nTak tato slečna měla skoro 100% široký úsměv a rozkošnou barevnou čepičku. Tyhle koláčky si od ní kupuju pravidelně, skoro vždy, když zavítám do naší Ostravské Fukušimy. :D\nAle kokosek jsem nikdy nedostala!!! :(\nKřehká Figurka 24. února 2014 1:35\nJojo ...čepička tam byla :D. Byla celkově taková milá :)). Ale tak aspoň jsem si oddechla, že jí to někdo kupuje, protože je fakt zajímavé, jak se pořád culí :), tak jako sama ne jako prodejní tah :D.\nMusíš si asi připlatit :D.\nNicca 23. února 2014 11:14\nJé, tak sušenky vypadají hezky, ale ten účel se mi nelíbí. Rozhodně mi to nepřijde jako nějaká dobročinnost přispívat Yoga centru.. To už bychom mohli vybírat i na Pole dance studio :D Jsem celkem ráda, že jsem se zatím nenechala zlákat a příště až je uvidím tak se musím zeptat na co že ty peníze přesně jsou\nKřehká Figurka 24. února 2014 1:37\nNo ono to asi nebyl účel. Já ani sama nevím....Jsem materialista, chtěla jsem sušenku, ona ji nabízela a proběhl obchod. To, odkud je sušenka, jsem se dozvěděla až pak. Tak ani nevím, jestli jsem fakt na něco přispěla, jakože asi jo....ale taky se většinou v obchodě nestarám, kam půjdou moje peníze.\nNo když uděláte takové koláčky a zapíchnete do toho Pocky a bude to vypadat třeba jako ta vaše skládací tyč, tak si to klidně koupím :D.\nMartina F 10. září 2014 1:53\nDneska mě v Kroměříži oslovil mladý prodejce, vůbec nebyl vtíravý jak ostatní, asi na mě hodně zapůsobilo to, že řekl, ať se jdu aspoň podívat, co tam má. Tak jsem se podívala a koupila. No co, nevnucoval se, byl sympatický, tak proč ne.\nJana Smolíková 2. července 2015 15:30\nAhoj, nevíš prosím, zda se dá nějak zjistit, kdy v centru jsou?:) mi taky strašně chutnají, ale zatím jsem je potkala jen 2x!:(\nKřehká Figurka 3. července 2015 2:50\nAHoj, minulý týden jsem šla přes most do Karolíny a jedna slečna chodila právě tam mezi těmi stromy před tím oblým mostem. No a pak se jedna pohybovala i dole u vchodu do Karolíny kolem těch laviček.\nJana Smolíková 3. července 2015 3:08\nUnknown 12. října 2015 22:13\njá si je včera koupila taky, nezlobte se, ale na mě teda strašně moc sladké, tvrdé, dusivé, datli jsem nenašla :-(, a příště se musím zeptat na ,,rostlinný tuk,, co je to zač...já mám moc mlsnou pusu a tedy strašné zklamání.\nNiki Dudková 24. ledna 2016 2:17\nTaky kupuji pravidelně, ale jen jeden druh o kterm vím že je vegan. Tyhle lidi mám ráda, často si s nimi i popovídám, jsou milí. Dostala jsem pozvání i k nim do Bhakti yoga centra a chystám se tam, jelikož vnímají život velmi podobně jako já, chci zjistit více :)\nNiki Dudková 24. ledna 2016 2:18\nLenka Blahová 19. června 2016 10:09\ntaky jsem pani potkala, byli vynikajici ale osobne mi chutnaly vic ty svetle bez karobu co chutnali jako štramberské uši :)\ndiana ševčíková 12. srpna 2017 6:02\nDobrý den je možné že je jde potkat i na Vsetíně ??\nJen počkej zajíci 24 aneb 1. týden školy\nCo nemám ráda na blog(g)ování\nPeníze z brigády\n14. únor - nejen Valentýn\nTak trochu starý sraz\nJen počkej zajíci 23\nČajové odpoledne se vzpomínkou na Olomouc


Tampere B TYP 73 (vanilka patina) | Jena nábytek\nNacházíte se zde: JENA-NÁBYTEK »BAZAR »Bazar předsíně »Tampere B TYP 73 (vanilka patina)\nDecodom Tampere B TYP 73 (vanilka patina) Tampere B TYP 73 (vanilka patina) 5 1 2599\nKód výrobku: 580-0339/052_ZT302\nPopis Tampere B TYP 73 (vanilka patina)\nSkříňka z programu Tampere je součástí předsíňové sestavy, jinému využití se však meze nekladou. Její zajímavé vyřezávané zdobení si oblíbíte a pomůže vám vnést svěží vítr do vašeho domova!\nDetailní provedení je obohaceno o kovové úchytky, které ladí se zavedeným stylem. Jejich nazlátlé provedení doplňuje barevný dekor. Designově připomínají retro úchytky z minulého století, které jsou nadčasové a neustále přetrvávající.\nZákazník si nepřál zveřejnit jméno 3.10.2016\nOdpovídá představě a doplňuje sestavu kterou jsem si vytvořila.Nábytek je pevnější než co nabízí Jysk,Ikea a podobné obchody. Styl i dekor vanilka patina výborně doplnil ostatní vybavení bytu.Výhoda je že odpadá pracné sestavování , jen vybalit,přišroubovat úchytky a je hotovo.\nprogram má široký výběr typů ,lze sestavit podle potřeby


Návrší, 22.-23. květen – Modrý Pavouček\nPěšky v dešti jdeme do Vysoké podívat se na kostelík. Arny medituje, Maky hraje na varhany a já usínám na zápraží s výhledem na horské lóky. Moc pěkné místo. Večer nás vítá Míša, Kuba a Terka – domovníci z Návrší. Tam je nám dobře – samé dobroty, výhled na Staroměstsko, klid, vyhranej hokej, Terka a její draci, noční vínko a kapky deště ťukající na parapet otevřeného okna když usínáme. Je Neděle a na Kraličák se nikomu nechce. Ale takové lóky nad Seninkou… Po vodní válce a snídani ťapkáme směr Nová Seninka. Lóky byly, i bahno bylo, i kravince byly. A pěkný výšlap to byl. A vůbec, celý víkend byl pěkný. Velký dík patří rodince z Návrší, určitě se zase ukážeme.\nRubriky Na kopcích Štítky K5, Návrší, Nová Seninka, Staroměstsko, Vojtíškov, Vysoká Navigace příspěvků


Kovacs - Newsletter prosinec 2013\nDomů / Newsletter prosinec 2013\nza pár dnů přivítáme poslední měsíc roku 2013 a my Váms předstihem přejeme pohodově prožitý závěr roku a příjemné svátky.\nLetos poprvé jste mohli ochutnat naše vína pod značkou Svatomartinské, spustili jsme pro Vás nový e-shop a registrovaní zákazníci si mohou v pohodlí svého domova objednat naše vynikající vína za zajímavější ceny, navíc s dopravou nad 30 lahví zdarma.\nNovinkou v naší nabídce jsou zvýhodněné nabídky pro registrované zákazníky a též vinný outlet, ve kterém zakoupíte vína starších ročníků za skvělé ceny.\nDle tradice si Svatomartinské víno můžete zakoupit od 11.11. od 11 hodin. Mladá vína však nejsou určena jen pro tento jeden den a okamžik. Svěží a šťavnatá kyselinka mladých vín je příjemným doplněním také k tradiční štědrovečerní večeři a příjemně doplní chuť svátečního menu s kaprem či jinou rybou.\nVína starších ročníků za velmi zajímavé ceny, to je VINNÝ OUTLET. Zvýhodněné ceny se zobrazí pouze registrovaným zákazníkům.


Rizoto s klobásou a tymiánem Recept - Milujivaření.cz\nRizoto s klobásou a tymiánem - cítíte tu vůni? Zkuste si uvařit chuťovku podle receptu s fotkami. Za 110 minut podáváme. Máte hlad? Jdeme na to!\nRizoto s klobásou a tymiánem\n200 ml Martini bianco\n25 g Olej olivový extra panenský\n1000 ml Vývar slepičí\nKlobása s cibulí\n400 g Klobása uzená\nKilojoule 2 753kJ\nSuroviny Celer řapíkatý, Česnek, Cibule, Sůl, Sýr Parmezán, Tymián čerstvý, Cibule mají zadané všechny známé hodnoty.\nSuroviny Martini bianco, Máslo čerstvé, Olej olivový extra panenský, Pepř černý mletý, Rýže Arborio, Vývar slepičí, Klobása uzená mají zadané pouze základní hodnoty. Výpočty nutriční tabulky, nemusí souhlasit se skutečností.\nRizoto s klobásou a tymiánem postup přípravy receptu:\nKlobásu nakrájíme na kolečka, cibuli oloupeme a necháme vcelku. Kolečka klobásy vyskládáme vedle sebe na plech, přidáme celé cibule, vložíme do trouby a pečeme asi hodinu. Plech vyndáme, klobásu oloupeme a slupku z ní vyhodíme. Maso z klobásy rozdrobíme, dvě třetiny cibule nakrájíme nadrobno, zbytek cibule nakrájíme na srpečky.\nCibuli, řapíkatý celer a česnek nakrájíme nadrobno, nasypeme do hrnce s rozehřátým olejem, zvolna osmahneme, přisypeme rýži, orestujeme, promícháme a přilijeme Martini. Zvolna vaříme, stále mícháme, až se všechno Martini vstřebá. Po naběračkách přiléváme vývar, vždy přilijeme další naběračku, když se ta předchozí vsákne. Přibližně v polovině vaření přimícháme drobnou cibuli a klobásu. Uvařené rizoto stáhneme z ohně, osolíme, opepříme, přimícháme strouhaný parmezán, máslo, lístky tymiánu, zakryjeme pokličkou a necháme 2 minuty stát.\nRizoto upravíme na talíře, obložíme srpečky pečené cibule a podáváme.


Podivná televizní diskuse o českém zdravotnictví | 2. 2. 2010 | Petr Wagner | Britské listy\n2. 2. 2010 / Petr Wagner\nNedělní Otázky Václava Moravce se ve větší části věnovaly opět zdravotnictví. Protože šlo o několik témat a pořad se držel obvyklých schémat -- pravdu má, kdo víc křičí, skákání do řeči všemi všem je povoleno, čísel je mnoho bohužel, nějak nesouhlasí, nedostatek argumentačního materiálu i schopností nahrazuji osobními útoky, pokusil bych se o věcný, vysvětlující a doplňující komentář. Všechna uvedená data vycházejí z veřejně dostupných dat Státního ústavu pro kontrolu léčiv, České správy sociálního zabezpečení a vlastních zkušeností praktikujícího lékaře.\nV úvodu se pan náměstek Šnajdr i paní ministryně věnovali dalším úkolům. Zejména zmiňovali vyhlášku o standardech léčebné péče. To má zahrnovat věcné a personální vybavení patřičných oddělení. Vybavení na patřičné kvalitě. Ani nelze dostatečně zdůraznit, jak správná a silná je to myšlenka.\nOvšem každý cíl vyžaduje ke svému dosažení jistou logistiku. V našem případě finanční zdroje na vybavení, mzdy kvalitního personálu a v neposlední řadě logistické zázemí školství, které takový personál vyprodukuje.\nO tom ovšem zástupci ministerstva nehovořili. Důvody jsou lidsky pochopitelné. Peníze nejsou, ani na přístroje ani na špičkové odborníky, o školství, které se mění každých pár let ani nemluvě.\nŘeklo by se opomenutí. Ale tak tomu není. Je to úmysl. Pomohu si příkladem: jde zhruba o to, kdyby ministerstvo dopravy chtělo řešit problém přetíženosti komunikací zákazem provozu automobilů starších pěti let a řízení řidiči, kteří nemají alespoň mistrovskou výkonnostní třídu v automobilových závodech. Jistě to omezení dopravy by se v televizi vynechalo aby zbyla jen "skvělá" myšlenka. Protože její realizace by k omezení vedla samo sebou. A o totéž jde ve zdravotnictví. Nově zrozená a uznaná supercentra rozhodně nebudou mít kapacitu na převzetí všech nemocných, a tak se ušetří.... Na nemocných a získá na provizích pro vyvolené při nákupech dokonalé techniky a léků.\nDalší dvě skupiny, totiž léky a nemocenskou, bych si dovolil spojit.\nNejprve něco faktů. Počet vystavených neschopenek poklesl zhruba o třetinu proti roku 2008. Počet vydaných balení léků zůstal stejný jako v roce 2008.\nJelikož se nedá předpokládat pokles nemocnosti z roku na rok o třetinu a počet vydaných balení léků to potvrzuje, naopak se předpokládat dá, že nemocní lidé chodí dále do práce. Ta data je ovšem nutno ještě korigovat o živnostníky a dále vysoko placené osoby, jež do neschopnosti nejdou a raději si berou dovolenou. A tak místo odpočinku a regenerace jí používají na marodění.\nI když se zvýšil horní strop pro nemocenskou, pořád je rozdíl mít na měsíc 75 000 Kč nebo 15 000 Kč. Při dnešním způsobu financování spotřeby na dluh (leasingy, hypotéky, kreditní karty nebo spotřebitelské úvěry) by totiž neschopenka velmi snadno vedla k osobnímu bankrotu a návštěvě vždy pohotových exekutorů.\nSamozřejmě dopady této zjevné reality na zdravotní stav populace se budou sčítat za léta. Je to typický příklad zdůraznění jednoho aspektu věci. Ve skutečnosti zcela nepodstatného a naopak zatíženého obrovskými budoucími riziky.\nPokud mělo být cílem zamezení simulací a zneužívání... To opravdu chce pan náměstek a paní ministryně říci že třetina lidí na neschopence byla simulanty? No, ale tak vážné obvinění by skutečně nějaká fakta zasluhovalo!\nTakže počet balení léků vydaných za roky 2008 a 2009 byl takřka totožný. Ne již tak cena. Průměrná cena jednoho balení v roce 2008 byla cca 215 Kč v roce 2009 cca 235 Kč. V roce 2007 cca 175 Kč. Takže zde máme dva fakty. Za léky se utrácí stále více. Počet balení stagnuje. A úhrada pojišťoven za léky klesá.\nVe světle těchto faktů se tvrzení pana náměstka a paní náměstkyně, totiž, že úhrada nemocných se nezvyšuje, se jeví na pomezí zázraku. Pojišťovny dají méně. Nemocní dle tohoto tvrzení stejně nebo méně a celkově se dá víc.\nJestli tohle není zázrak, tak snad jedině je to utajený spon\nzorský dar našich multimiliardářů. A to ještě při takových pikanteriích jako nákup Tamiflu a Relenzy do státních rezerv pro případ epidemie prasečí chřipky za vyšší ceny než jsou běžné v maloobchodě lékáren a o dost vyšší než jinde v Evropě. A očkovací látky navrch.\nMimochodem výdaje na léky v rámci našeho zdravotnictví tvoří cca 30% všech peněz. Rovněž nepřehlédnutelný primát.\nNo když pan náměstek prohlásil, že "dotlačil" Státní ústav pro kontrolu léčiv, takto jemu podřízenou instituci, k práci na cenotvorbě, tak můžeme očekávat změnu. V souladu se svými zkušenostmi si vypůjčím citát G. Greena: "změna bude! K horšímu!"\nNo a tak jsme postoupili k chřipce. Šílené krávy ani ptáci již netáhnou, tak to odnesli Mexičané a po jejich protestu čuníci. Zde byla argumentační výbava ministerstva pro mne podivná. Týkala se samozvanosti kdekoho, dokonce i pana prezidenta, ale především kolegů.\nOsobně jsem netušil, že v medicíně se člověk stává odborníkem jakýmsi jmenováním někoho jinak, že je samozvanec... Vyjadřovat se veřejně negativně k práci kolegů a jejich odbornému názoru je v rozporu s etickým kodexem a vyžaduje velmi dobrou argumentační připravenost.\nOčkování je skutečně velmi mocný nástroj. V některých případech. Tetanus například. Ale i jiná onemocnění byla vymýcena u nás nebo ve světě na základě očkování.\nNicméně ne na každou nemoc je vhodné. Protože je prostě nedostatečně chránící. Rovněž pro zabránění rozsáhlé epidemie je potřeba dosáhnout jisté proočkovanosti populace -- množství oočkovaných lidí. U kapénkového přenosu to bývá okolo poloviny až dvou třetin populace. Jinak je to při rozsáhlé epidemii na nic.\nAle pan hlavní hygienik jistě disponuje patřičnými matematickými modely založenými na inkubační době a pohybu obyvatel v patřičných profesích. Snad jenom dodat klasické Kochovo kriterium o průkazu původce onemocnění -- musí se u daného onemocnění najít a musí být schopen zpětně u zdravého toto onemocnění vyvolat.\nHodnotit bezpečnost či nebezpečnost očkovací látky nelze na základě tak krátkého intervalu jejího používání. Prostě proto, že řada nežádoucích efektů zejména v oblasti centrální nervové soustavy se může projevit až za roky. To, že paní ministryně věří, že je bezpečná je irelevantní. Víra patří do jiných profesí. Ostatně je tam nejvyšší místo v Čechách momentálně volné...\nNo už snad skončím. Podivného překřikování, vytahování víry a samozvanců, úšklebků a pohrdavé arogance jsme si užili až dost. Stejně jako skákání do řeči a slova promiňte při přerušování od pana redaktora. Co naopak chybělo, byl přehled, věcnost a zřetelná orientace v problematice. Ta s sebou totiž nese i schopnost nacházet řešení.\nNaše zdravotnictví a nemocní si tu trapnou komedii opravdu nezaslouží. Snad bych to bral se Shakespearovským názvem "Jak se vám líbí". Ale přiznejme si: na to ten televizní kus neměl ani náhodou...


Na octavii se čeká až 15 týdnů, zaměstnanci odmítají další směny | E15.cz\nFirma požadovala po zaměstnancích, aby chodili do práce i v sobotu dopoledne, několik takových směn odbory odmítly v létě a nyní dvě v září. Uvádí to dnešní vydání týdeníku odborů Škodovácký odborář.\nPodle letošních údajů se do srpna prodalo v Česku z nových aut nejvíce octavií, a to téměř 16 tisíc vozů. Loni jich automobilka prodala 389 300, podle dosavadních údajů by jich letos mohlo být ještě více.\nDobrovolné směny navíc?


Pro tebe cokoliv (10.2.2017) - 123vstupenky.cz\nPro tebe cokoliv (10.2.2017)\nHerci Divadla Kalich Jana Paulová a Pavel Zedníček budou opět hrát v divadle v Červeném Kostelci - tentokráte v nové hře PRO TEBE COKOLIV.\nNová divadelní komedie „PRO TEBE COKOLIV“ s herci Divadla Kalich JANOU PAULOVOU, PAVLEM ZEDNÍČKEM, DAVIDEM SUCHAŘIPOU a dalšími herci se bude hrát v Divadle J.K.Tyla v Červeném Kostelci v pátek 10. února 2017 od 19:00 hodin\nKdyž si vaše milovaná dcera usmyslí, že se chce stát humanitární pracovnicí v Africe, co uděláte? Samozřejmě jí podpoříte, protože pro ní byste udělali cokoliv!\nI kdyby to mělo znamenat, že se z kožešin převlečete do oblečení z biobavlny, sundáte paroží ze zdí a nově zařídíte celý byt, namísto steaku připravíte zeleninové hody a na výběrovou komisi zahrajete divadlo, že jste "alter-globalizační nadšenci", i když nemáte ponětí, co to je. A kdyby to bylo málo, z matky - zkorumpované právničky udělejte obhájkyni lidských a zvířecích práv, otce - operního pěvce vydávejte za sirotka a důchodce a bratra za afrického bojovníka za svobodu. Završte to adoptováním hluchého, slepého a pajdajícího králíka a to by bylo, abyste je nepřesvědčili!\nSkvělá situační komedie plná zvratů s vtipnými dialogy, která odhalí, co všechno je rodina schopná udělat pro svého potomka, ať to stojí, co to stojí!\nHrají: Jana Paulová, Pavel Zedníček, David Suchařípa, Pavla Vojáčková, Ladislav Hampl, Simona Lewandowská a Kristián Kašpa., Režie: Petr Kracík. Autorem předlohy je Jean Robert-Charrier\nNÁŠ TIP NA DÁREK (k Vánocům, k výročí, k narozeninám apod.) – DARUJTE VSTUPENKY\nPředprodej vstupenek probíhá v Informačním centru v Červeném Kostelci a na www.123vstupenky.cz. (on-line rezervace zde)\nAkci pořádá CA SUR, s.r.o. (123zajezdy.cz)\nCena vstupenek: 450, 430, 390 Kč


Nesentimentální Ann Taylor: Neříkej žena, sexisto!\nNeříkej žena, sexisto!\nJo, vážně mi připadá, že mnohdy už jen tohle je označované za sexismus. A já tu mlátím hlavou do zdi.\nKdyž jsem si přečetla článek, že ženy se budou dívat na Game of Thrones, když jim muži vypípají vraždění a znásilňování, budou fandit Daenerys a významně do nich šťouchnou při některém romantickém momentu, TO mi připadalo jako sexismus a chyba v článku. To byl návod, jak k seriálu přilákat slepice, ne ženy. Ale pak jsem narazila na prakticky opačnou stranu mince a... ještě byla vděčná za návod pro slepice.\nNemám totiž kdy jít do kina, tak hlídám, kdy už půjde pirátit Jurský svět. A tak jsem přišla na článek nazvaný "Je Jurský svět sexistický?" Považovala jsem to za parodii, protože o "koukání dinosaurkám pod sukni" už víme z Jurského parku. Ale to, co jsem našla, mě přinutilo k činům, po kterých bude má zeď potřebovat novou omítku.\nJen tak pro zkrácenou ukázku:\nAutoři článku vytáhli všechny podstatnější ženské postavy a hodnotily, nakolik je jejich napsaná osobnost sexistická.\n-je dobrá s počítači, ale není upřímná o tom, jak to má se vztahy? 4 body z 10 pro sexismus!\n-arogantní a nudná asistentka? 6 bodů pro sexismus!\n-matka obávající se o potomky a propadající emocím, když se dostanou do potíží s dinosaury? Rovných 8! Sexistický jako prase!\n-mrcha ve vysokém postavení, jež si ani původně nepamatovala, kolik je jejím příbuzným? To je super, ale podělala si to, když potkala příšeru, začala se chovat jako člověk a nechala si pomoct mužem. Takže 5.\nA kdo je tedy správně a nesexisticky napsaná ženská postava? Geneticky upravená samice dinosaura, která bezohledně vraždí, má "chuť na syrové maso a nebere zajatce, což jsou obvykle atributy ve filmech spojované s muži". Oh.\nTakže když odhlédnu od toho, že jsem v žádném filmu ještě neviděla muže s neukojitelnou touhou po syrovém mase (Lupina při úplňku nepočítám), že si celkově protiřečí, a že nesexisticky napsaná žena je pro ně dinosaurus, zbývá mi jen jediná možná reakce. A to přesto, že nenávidím gify v článcích.\nJe hrozně pozorné, když přiskřípnete koule chlápkovi, jenž vyřvává, že ženská patří do kuchyně. Ale je taky hrozně retardované předstírat, že odlišná pohlaví existují jen v obchodech s oblečením a pornu. Ona totiž existují, pozor, všude!\nŽena samozřejmě není méněcenná a je dost zastaralé zobrazovat je výhradně jako chudinky, které bez muže nedokáží ani nakoupit, ale vážně, co je tak neskutečně sexistického na tom, že si nechá pomoct, když má on se situací větší zkušenosti? Co je sexistického na tom, když některá nechce být svině v kostýmku? A co je sakra sexistickýho na projevu emocí vůči vlastním dětem?! Proč se to dovádí do naprosto absurdních výšin, kdy se ze "sexismus je, když diskriminujete na základě pohlaví" stalo "sexismus je, když někoho napadne, že se hodí"?\nRozdíly mezi ženou a mužem existují a existovat budou. Dokonce existují rozdíly mezi ženou a ženou a mužem a mužem. Ne homo. Kdyby nebyly potřeba, jsme všichni robotí hermafroditi oplodňující sami sebe nitrogenitální trubičkou. A to nesmaže žádný připitomělý pokus žádat filmový průmysl, aby ženy zobrazoval pořádně a silně, asi jako samici tyranosaura, která nejdřív kouše a pak se ptá. Jo, některé takové jsou. Bezohledné, bezcitné mrchy šlapající po zádech a mrtvolách a po zádech mrtvol, ale víte co? Když mrchu potkáte ve skutečném životě, kolik ze zarytých feministů a anitsexistů ji poplácá za dobrou práci a nepošle do pr...ádelny? Kolik by ji chtělo doma? A proč vůbec by tohle mělo být správnější a proč je pak každá jiná vnímaná jako služka, které chybí už jen řetěz? Není zrovna TO sexistické?\nProtože když nějaká holka ukazuje emoce, stará se o rodinu, zajímají ji ostatní, není kariéristka nebo jen nechce být drsňačka, přece automaticky nefunguje jako puťka všech mužů v okolí! Prostě je taková! Má jinou osobnost. Ale neznamená to, že nemůže být chytrá nebo schopná celý den házet lopatou a každého druhého chlapa strčit do kapsy. Nebo že dokonce nemá respekt. A na druhou stranu, každý muž taky není Rambo. Tak proč ze všech ženských postav na sílu dělat Terminátora v sukni? Co je špatného a sexistického na uznání, že existuje rozmanitost osobností a charakterů? Vždyť to tak prostě je! Průměrná žena neuzvedne tolik, co průměrný chlap, průměrný chlap projevuje méně emocí ohledně svých dětí, než průměrná žena, a průměrné dítě má obou dvou průměrně plné zuby. Natož, když je to voják a vědkyně nebo bezdětný ředitel a matka. Přece po nich nemůžete chtít, aby se chovali stejně!\nA pokud má pořád někdo pocit, že filmový průmysl toho zneužívá, dohání to do extrémů, z mužů dělá tvrďáky s rukama nonstop v pěst a z žen nesamostatné blbky, jen pár poznámek: Black Widow, Eowyn, Hermiona Granger, Lizbeth Salander, Abbie Mills, Peggy Carter, Melinda May, Jean Gray, Olenna Tyrell... Stačí? Je nepřeberné množství ženských postav, které nakopou chlapům zadek, ať už fyzicky, nebo inteligencí, nebo s nimi spolupracují a vzájemně je nezajímá pohlaví, a žádné zachraňování od pana Neporazitelného nepotřebují. Vezměte si třeba jen Růženu Škopkovou. Ovšem bez Levandule Brown, Sansy Stark nebo hysterických hororových mamin na druhé straně by to byla pořádná, nereálná nuda. Všichni kolem sebe vidíme, že vedle silných opravdu existují i slabí. A slabé. A navíc - když někde vystupuje podpantoflák, nikdo demonstrace nepořádá a neslyšela jsem ještě chlapa se bouřit, že by jeho pohlaví nemělo být zobrazováno Grímou Červivcem.\nJestli teda pořád hodláte frfňat u genderových analýz severoatlantické filmové tvorby založené na literárně komiksové předloze, nastěhujte si do ložnice lvici. Nebo brejlatýho nerda, kterej nebude odmlouvat, a komplex vyřešen.


Něco jako láska (2005) | FILMTORO\nNěco jako láska 100 20 57366\nFilm Něco jako láska vypráví příběh Olivera a Emily – dvou zcela odlišných lidí, kteří se před sedmi lety potkali na palubě letadla z Los Angeles do New Yorku a už tehdy si uvědomili, že se k sobě snad ani nemohou hodit méně. Po následujících sedm let je ale osud svádí znovu a znovu dohromady – bohužel, pokaždé v nesprávnou chvíli. Zatímco se potýkají s problémy ve vztazích, střídají kariéry a trpí stále novými rozchody, postupně se z příležitostných kamarádů stávají nejlepšími přáteli, kteří se spolu mohou bavit o všem. Oba zoufale hledají lásku a vztah, které by nebyly odsouzeny ke katastrofickému konci, až je jejich sedmileté přátelství dovede ke zjištění, že je mezi nimi možná… něco jako láska.\nHrají: Ashton Kutcher, Amanda Peet, Taryn Manning, Ali Larter, Kathryn Hahn, Kal Penn, Gabriel Mann\nPremiéra v kinech: 23. 6. 2005\nNěco jako láska online\nNěco jako láska hodnocení\nMája Mulyukina ohodnotil Něco jako láska 2018\nLenka Plicková ohodnotil Něco jako láska 2018\nTerka Hoskova ohodnotil Něco jako láska 2018\njajina.krenek@gmail.com ohodnotil Něco jako láska 2018\nPodobné filmy jako Něco jako láska\nDalší podobné tituly jako Něco jako láska