čas, který je jim dán na soudech a tomu podobných shromážděních, je omezený, je to ascholia (Tht. 172 c-d). - PDF\nčas, který je jim dán na soudech a tomu podobných shromážděních, je omezený, je to ascholia (Tht. 172 c-d).\nDownload "čas, který je jim dán na soudech a tomu podobných shromážděních, je omezený, je to ascholia (Tht. 172 c-d)."\n1 1 ČAS PRO FILOSOFII Časem pro filosofii rozumím Sokratův, Platonův a Aristotelův pojem scholé. S tímto pojmem jsem se po prvé seznámil při čtení Platonovy Obrany Sokrata v roce 1967; relevantním citátem z Obrany pojednání o scholé otevřu. Scholé hraje důležitou úlohu v Platonově Faidru spolu s korespondujícím pojmem ascholia uvedeným v dialogu citátem z Pindara. Ukáži, jak přihlédnutí k Pindarovi osvětlí nejen dialog Faidros, ale i Platonovu Ústavu. Pindarem jsem se začal zabývat před necelým půl rokem. Budu mluvit o tom, jak jsem o času pro filosofii uvažoval během uplynulých pětačtyřicet let. Sokrates byl Athéňany obviněn, že kazí mládež, že neuznává bohy uznané obcí a zavádí nová božstva. Shledán vinným, Sokrates byl v souladu se zákony vybídnut, aby si navrhl trest, který by sám považoval za správný. Sokrates odpověděl: Žalobce mi navrhuje trest smrti. Jaký návrh mám proti tomu učinit já? Co zasluhuji za to, že jsem se nespokojil poklidným životem, nestaral se o to, oč se starají lidé, o vydělávání peněz, hospodaření, o vojevůdcovské hodnosti, o řečnění k lidu, a vůbec o politiku? Byl jsem si vědom toho, že jsem příliš poctivý, abych zůstal bez pohromy, kdybych se pustil do takových věcí. Proto jsem se nepouštěl do věcí, v nichž bych nebyl ani sobě ani vám prospěšným, ale věnoval jsem se tomu, abych soukromě prokazoval každému největší dobrodiní, jak já soudím. Každého z vás jsem se pokoušel přesvědčit, že se nemá starat o žádnou ze svých věcí, dokud se nepostará sám o sebe, aby byl co nejlepší a nejrozumnější, ani o věci obecní, dokud se nepostará o samu obec. Co si tedy zasluhuji? Něco dobrého, mužové athénští, má-li být návrh učiněn opravdu podle zásluhy, a to něco, co by se pro mě hodilo. Co se tedy hodí pro muže chudého, který činí dobro a potřebuje volný čas (scholé) i, aby na vás mohl působit? Nic by nebylo příhodnější a přiměřenější, než aby takovýto muž byl stravován na radnici. (Platon, Obrana Sokrata 36 b-d) V Xenofontově Symposiu jeden ze Sokratových nejvěrnějších následovníků, Antisthenes, který se pyšnil svou chudobou, prohlašuje: Vlastním ten nejskvělejší majetek. Všichni můžete vidět, že mám vždycky scholé, čas nahlížet věci, které stojí za nahlédnutí, poslouchat řeči, které stojí za poslech, a čeho si nejvíce cením, mám čas na to, abych den co den trávil spolu se Sokratem činností hodnou scholé (scholazón IV. 44). V Platonově Theaitetu Sokrates spojuje scholé se svobodou: ti, kdo se věnují filosofii, mají vždy scholé. Řečníci se mají ve vztahu k filosofům jako otroci k lidem svobodným, protože\n2 2 čas, který je jim dán na soudech a tomu podobných shromážděních, je omezený, je to ascholia (Tht. 172 c-d). V dialogu Faidros se Faidros táže Sokrata, má-li scholé, aby si poslechnul, o čem se bavil s Lysiem. Sokrates odpovídá: Což si myslíš, že bych si neudělal podle Pindara prací nad zaměstnání přednější (kai ascholias huperteron pragma) vyslechnout tvou a Lysiovu rozmluvu? V Novotného překladu, který tu cituji, je scholé postavena do protikladu k ascholia, jež je tu pochopena jako zaměstnání, ii a to zcela jinak než v Theaitetovi. Sokrates nemíní, že vyslechnutí rozmluvy mezi Lysiem a Faidrem dává přednost před prací otrockou. Jeho slova dávají smysl pouze za předpokladu, že tu má ascholia význam pozitivní. Novotný v poznámce uvádí Platonem citovanou pasáž z Pindarových Isthmických ód: Matko má, zlatoštítá Thébo, tvou věc budu pokládat za přednější i nad zaměstnání. Jeho překlad nebere v úvahu kontext, v němž termín ascholia stojí v Pindarově ódě. Tu totiž ascholia znamená naléhavou povinnost, jak toto slovo výstižně překládá W. H. Race ve svém vydání Pindarových ód. iii Naléhavá povinnost, kterou Pindaros takto odsouvá, je dokončit paján oslavující boha Apollona. S boží pomocí Pindaros usiluje o to, aby účel obou těchto rozkošných dílek spojil (amphoteran toi charitón syn theois zeuxó telos, 1 Isth. 6-7). Tohoto sepětí dosáhne tak, že Isthmickou ódu, v níž oslavuje Théby, tedy svou vlast, využije k další oslavě Apollona a jeho ostrova Délu. Ascholia viděná v rámci Pindarovy ódy jako naléhavá povinnost nás staví před otázku, zda Platon odkazuje na Pindara, aby v úvodu k Faidrovi vrhnul světlo na celý další dialog, nebo zda citátu užil jako floskule, bez jakéhokoli hlubšího úmyslu. Než přistoupím k řešení tohoto problému, vzpomenu, jak mi Jan Patočka ukázal, že stojí za to, nad Platonovými slovy se hlouběji zamyslit. Potřeboval jsem si popovídat o Aristofanově významu pro pochopení Sokrata a Platona. Navštívil jsem Patočku, který mě nechal povídat. Zakončil jsem slovy: Symposium končí kouzelným obrázkem, kdy všichni spí zmoženi pitkou, a v hovoru o umění setrvává spolu se Sokratem pouze Aristofanes a Agathon. Pak usíná i Agathon. Když s rozbřeskem nového dne usnul i Aristofanes, Sokrates odchází do Lykeja, aby se tu celý den věnoval filosofii. Tato moje slova Patočku vzrušila. Povstal, opřel se o stůl a zahleděl se kamsi do dálky. Pak přistoupil ke knihovně a dlouho hledal v horních regálech. Vrátil se ke stolu, rozevřel Platonovo Symposium, pak se začal smát a radostně pokyvoval hlavou. Přistoupil jsem\n3 3 k němu a nahlédl jsem mu přes rameno. Patočka ukazoval na text: Vidíte, první usnul Aristofanes, ne Agathon. Tragik je bdělejší. V tu chvíli mi Patočka připadal jako velký mág. Tak fenomenální paměť? Patočkova paměť byla vskutku fenomenální. Dokázal bezchybně v řečtině citovat dlouhé pasáže. Tu však bylo ve hře něco víc než dobrá paměť. Patočka chvíli stál a znovu hleděl kamsi do dálek, až kamsi přes dva tisíce let. Pak odkudsi vytesal do slov myšlenku: Víte, pane kolego, v tom krátkém textu je skryto celé Platonovo pochopení umění a celé jeho porozumění člověku. V člověku je trojí duše. Ta nejnižší je ovládána žádostmi těla epithymiai. Ta vyšší, to je thýmos, oblast srdce, místo silných citů a vášní. To nejvyšší v duši je poznání, nůs, logos. Epithymiai, to je půda komedie. Thýmos je doménou tragédie. Thýmos je výš, Agathon, pisatel tragédií, je bdělejší než Aristofanes, pisatel komedií. Nůs a logos je nejvýše, to je místo pro filosofii, filosof je nejbdělejší. Vraťme se k Faidrovi. Citátem z Pindara nás Platon postavil před otázku, co tu máme považovat za naléhavou povinnost, ascholia, a co za záležitost ještě naléhavější a přednější, pro co rezervuje scholé. Sokrates prohlašuje, že za naléhavější považuje vyslechnout si, o čem Faidros rozmlouval s Lysiem. Tu by se mohlo zdát, že to, co Sokrates považuje za přednější než ascholia, je tímto určeno, zejména když pojem scholé byl předem navozen Faidrem. Tomu však Platon brání tím, že hned vzápětí, ještě než nechá Faidra číst Lysiův erotický esej, uvádí scholé tak, jak ji chápe Sokrates. Faidros se ptá, zda Sokrates považuje za pravdivý místní mýtus o Boreovi a Oreithyii. Sokrates odpovídá, že na takové věci nemá scholé, protože je plně soustředěn na úsilí o poznání sebe sama (Phdr. 229 e 230 a). V dalším průběhu dialogu narazíme na myšlenky, které Pindara evokují. Lze se tedy domnívat, že poukazem na Pindara Platon obrací zrak k následujícímu dialogu. Platon ve Faidru uvádí svou Palinodii citátem ze Stesichorovy Palinodie, která odmítá Homérský obraz Heleny (Phdr. 243 a-b). Pindaros uvádí svou třetí Olympijskou ódu přáním, aby se Heleně svým zpěvem zalíbil (3 Ol. 1-2). V prvé Olympijské ódě Pindaros reviduje mýtus o Pelopovi, který si podmanil mysl boha Poseidóna touhou (himerói), a byl jím unesen na Olymp do Diova domu, kam později přišel též Ganymédés, aby Diovi poskytl tentýž požitek (1 Ol. 41-5). V Platonově Palinodii Zeus, zamilovaný do Ganyméda (Zeus Ganymédůs erón), nazval hímeros onen proud krásy, který vyvěrá z tváře milovaného hocha a proudí do očí milujícího (Phdr. 255c).\n4 4 V těchto svých ódách Pindaros oslavuje olympijská vítězství Sicilských velmožů, Hierona, vládce Syrakus, a Therona, vládce Akragantu, jejichž obrazu nechává dominovat areté, tedy zdatnost, výtečnost, ctnost, skvělý čin, úspěch. Hieron je opěvován jako král Syrakuský (Syrakosion basilea, 1 Ol. 23-4), který spravedlivě vládne na Sicílii a dosahuje vrcholů všech zdatností (drepón koryphas aretan apo pasan, 1 Ol ). Slovutní předkové Therona přidali bohatství a slávu ke svým vrozeným zdatnostem (gnésiais ep aretais, 2 Ol ). Jejich bohatství je hodné oslavy, protože je zdobeno ctnostmi (ploutos aretais dedaidalmenos), a jako takové skýtá vhodnou příležitost pro mnohé úspěšné činnosti, a je oporou ctižádostivého myšlení (2 Ol. 53-4). Theron dosáhl svými zdatnostmi nejzazšího vrcholu (pros eschatian aretais hikanón, 3 Ol. 43). Králové dosahují největších úspěchů (to d eschaton koryphůtai basileusi, 1 Ol ). Kdo dokáže spočítat kolik radosti Theron připravil pro druhé? (hosa charmat allois ethéken, 2 Ol ). V Pindarových ódách je areté nade vše žádoucí a žádanou. Pindaros upozorňuje, že se mýlí ten, kdo doufá, že jeho činy zůstanou bohu skryty (1 Ol. 63-4). Ti, kdo se zde na zemi, kde vládne Zeus, dopustili špatností (alitra), jsou v podsvětí okamžitě po smrti souzeni s nesmlouvavou nutností (2 Ol ). Pobyt na ostrově blažených čeká ty, kdo dokážou zdržet své duše ode všech nespravedlivých činů třikrát po sobě jak zde na zemi tak i v podsvětí (2 Ol ). V Palinodii ve Faidru stojí areté, jmenovitě sebekontrola a uměřenost (sóphrosyné), spolu s krásou na svatém podstavci v říši idejí, kde září spravedlnost (dikaiosyné) a moudrost (phronésis). Ti, kdo dokáží žít životem naplněným vzájemnou láskou, oddáni filosofii, mají po skončení svého života získáno vítězství v jednom ze tří zápasů vpravdě olympijských (Phdr. 256 b, př. Novotného), a dokáží-li žít takovým životem třikrát po sobě, jejich duše znovunabývají křídla a jsou tak vysvobozené z koloběhu zrodu a smrti (Phdr. 248 e a). V úvodní pasáži Palinodie Platon vysoce oceňuje bohem inspirovanou poesii básníků, jež zdobí činy dávných mužů a tak vzdělává generace nastávající (Phdr. 245 a). Platonův soudobý čtenář tu nemohl nemyslet na Pindara. Ve Faidru poukazy na Pindara končí Palinodií, která uzavírá první část dialogu. Platonem citovaná Pindarova slova o tom, co je přednější než naléhavá povinnost, lze tedy vztáhnout bez pochyb na tuto první část, které dominují tři eseje týkající se lásky: Lysiův Erotikus horující pro homosexualitu založenou na vzájemné prospěšnosti, prostou lásky, Sokratova\n5 5 první řeč odmítající homosexuální erotiku jakožto škodlivou co do majetku, co do tělesné zdatnosti, především však co do zdatnosti duchovní, a Palinodie, Sokratova druhá řeč, v níž je rozvinuto pojetí lásky zakotvené ve filosofii, která zraky milujících obrací k idejím. V druhé části dialogu jsou tyto tři texty podrobeny kritickému zkoumání z hlediska jejich přesvědčivosti, a na tom podkladě je rozvinuta teorie vědecké rétoriky, založené na dialektice, tedy na filosofii. Tato druhá část, která podává výčet stávajících manuálů rétoriky s jejich pravidly a jejich kritiku, a předkládá principy dialektiky, na nichž má být založena rétorika nová, je v porovnání s částí první strohá a suchá. Tu by byla nasnadě domněnka, že tuto druhou část dialogu lze ve světle citátu z Pindara identifikovat s ascholií, tedy Platonovou odloženou naléhavou povinností. Tomu však Platon brání tím, že tuto druhou část zasazuje výslovně do rámce scholé, kterou tu uvádí jako čas pro náročné a kritické filosofické zkoumání, v opozici k zahálce a myšlenkové nečinnosti (Phdr. 258 e a). Ve Faidrovi samém tedy nemůžeme považovat za Platonovu odloženou naléhavou povinnost ani první, ani druhou část dialogu. Položme si otázku, zda Platonova odložená naléhavá povinnost neleží mimo dialog, tak jako Pindarova povinnost ležela mimo ódu, jejíž sepsání bylo přednější než paján na Apollona, který kvůli ódě odložil. Na pomoc si tu musíme vzít Platonův svéživotopisný Sedmý dopis, do něhož zasadíme starověké datování Faidra iv upřesněné jakožto závěrečné měsíce hroutící se athénské demokracie a počáteční období aristokratické revoluce. v V Sedmém dopise Platon píše, že se od mládí chtěl dát do politiky. Bylo mu třiadvacet, když v Athénách došlo k aristokratické revoluci. Vláda se dostala do rukou třiceti archontů, mezi nimiž byli Platonovi příbuzní a známí. Ti ho vybídli, aby se spolu s nimi účastnil řízení státu. Cituji: Domníval jsem se, že stát budou vést tak, že jeho nespravedlivé uspořádání promění v uspořádání založené na spravedlnosti, a tak jsem velice pozorně sledoval, co učiní. (Sedmý dopis 324 d). Aktivní účast na správě státu Platon odložil, aby dopsal Faidra. Starověké datování Faidra jakožto Platonova prvého dialogu, napsaného ještě za Sokratova života, jsem upřesnil na podkladě Platonova starověkého životopisu s přihlédnutím ke komedii Žáby, kterou Aristofanes dal na scénu v roce 405 př. n. l. V Žábách totiž Aristofanes vyvádí z podsvětí Aischyla, aby Athény zachránil před hrozící katastrofou. Chór se raduje, že již nebude muset sedět okolo Sokrata a odhazovat umění (Sókratei parakathémenon lalein apobalonta mousikén, Ar. Žáby ). Diogenes Laertský v\n6 6 životopise Platona píše, že se Platon zabýval v mládí poesií; když se měl účastnit soutěže se svou tragédií, před Dionýsovým divadlem se zaposlouchal do Sokrata, který tu vedl filosofickou debatu, a byl jím tak uchvácen, že své tragédie hodil do ohně (Diog. Laert. iii. 5). Sokrates Platonovi učaroval, takže tento přestal psát poesii a věnoval se filosofii. Aristofanův útok na Sokrata a jeho stoupence proto Platon nemohl nevzít osobně; ve Faidrovi, který je ze všech jeho dialogů nejpoetičtější, ukázal, že filosofie je tím největším uměním. Svou obranu filosofie musil dokončit, než mohl na výzvu svých aristokratických přátel odpovědět a aktivně se k nim připojit. Naléhavou povinnost dokončit paján na Apollona Pindaros spojil s ódou, v níž oslavil Théby, svou vlast, když Théban zvítězil v kočárových dostizích v Isthmických hrách; učinil to tak, že do své ódy začlenil oslavu Apollona, provázenou příslibem paján dokončit. Platon ve Faidru odloženou povinnost účastnit se aristokratické vlády spojil s dokončením své obrany filosofie tím, že v dialogu položil základy nové rétoriky, kterou si aristokraté potřebovali osvojit, jestliže se měli vypořádat s athénskými demagogy, aniž by se uchýlili k tyranii. Když Pindaros ve svých ódách oslavuje Hierona a Therona, jeho pohled je obrácen na Sicílii. Když oslavuje Dia jako vládce Etny, jež tíží stohlavého obra Tyfóna (4 Ol. 6-7), nebo prostě jako Dia z Etny (Zeus Aitnaios, 6 Ol. 96), oslavuje tak přímo nebo nepřímo Hierona, vládce Syrakus, který založil pod Etnou město, jež nazval Etna. W. H. Race píše výstižně v úvodu k Pindarově prvé Pythijské ódě oslavující Hieronovo vítězství v kočárových dostizích: Óda oslavuje založení Etny v rámci širšího kontextu harmonického míru, dosaženého v obci její dobrou správou, udržovaného proti agresi zvenčí rezolutní vojenskou silou, a v rozměrech kosmických dobytého a chráněného Diovou mocí, která je exemplifikována uvězněním Tyfóna pod Etnou. vi Tímtéž směrem je obrácen i pohled Platona, když píše Faidra. Když Sokrates ve Faidru přemítá, zdali je nějaké zvíře (thérion) nad Tyfóna zavilejší a soptivější, či tvor krotší a jednodušší (Phdr. 230 a, př. Novotného), tu Platon myslí na Sicílii, na Etnu, na Pindarova Tyfóna. Pindarúv soptivý Tyfón je Diem uvězněn pod Etnou, Hesiodův Tyfón byl Diem uvržen do Tartaru (Th. 868). Jak jsme viděli, Platon ve Faidru uvádí svou Palinodii citátem z Palinodie Stesichorovy, v níž tento neguje Homérskou báji o Heleně. Palinodii samu pak Platon zahajuje slovy: řeč, kterou hodlám pronést, je Stesichorova, syna Eufemova, z Himery. Platonova informace, že básník Stesichoros pocházel z Himery, vrhá důležité světlo na Pindarovu třetí Olympskou ódu, kterou Pindaros otevírá zbožným přáním, aby se jeho zpěv zalíbil Heleně. Himera totiž hrála\n7 7 velkou úlohu jak v životě Syrakuského vládce Gelona, Hieronova bratra a předchůdce, tak i Akragantského vládce Therona, kteří tu spojenými silami dobyli slavného vítězství nad Kartágem. To, že Platon svou Palinodii motivuje citátem ze Stesichorovy Palinodie, a celou svou Palinodii pak uvádí jako řeč Stesichora z Himery, ukazuje, že k Sicílii chtěl obrátit i oči svých zamýšlených čtenářů, svých přátel a příbuzných mezi aristokraty, kteří se tu měli čemu učit. Čas pro filosofii se pro mě stal akutním problémem v roce 1970, když jsem se vrátil z USA, kde jsem rok přednášel marxismus na Havajské univerzitě. Normalizace probíhala naplno, a v jejím rámci prověrky a vyhazovy. Bez dlouhého rozmýšlení jsem zašel přes Stromovku do Holešovické elektrárny a stal se strojníkem v kondenzaci. O tom, jak jsem tuto proměnil ve svou studovnu, píši v Korespondenci s Rudým právem, publikované v roce 1975 v samizdatu Petlice úvodem k mému Kádrovému dotazníku. Ze svého závěrečného dopisu cituji: Sedím v elektrárně, dole pod kondenzační turbínou; od svodného kanálu mě dělí děravý plech, na kterém jsem postavil náš strojnický vigvam. Kanál páchne, nedá se tu dýchat, je mi špatně při pomyšlení, že mne dnes čeká šestnáctihodinová služba. V ruce držím dopis z Rudého práva: Vážený soudruhu, včas a věcně jsem odpovídal na Vaše předcházející dopisy. Skutečnost, že se obracíte na západoněmecký časopis Spiegel, jasně svědčí o tom, jaké cíle sledujete. Myslím si, že za těchto okolností je zbytečné pokračovat v další korespondenci. Se soudružským pozdravem, Jaroslav Kořínek, zástupce šéfredaktora. Je mi to líto, soudruhu Kořínku, že Vás zase budu obtěžovat. Opravdu jsem chtěl vyjít vstříc Vašemu přání. Mám však dnes šestnáctku, kanál páchne, nedá se tu dýchat, a tak si říkám, co bych Vás šetřil. A jak tak mám plastické špunty v uších a za zády mi hvízdá nedoléhající ventil odlučovače, zvučí mi v uších neodbytná myšlenka: Činí-li Vám, soudruhu zástupče šéfredaktora, takové obtíže čtení mých dopisů, pojďme si své funkce vyměnit. Já Vám slibuji, že Vaše dopisy budu číst s neutuchající trpělivostí a svědomitě na ně budu odpovídat. Vzdělání potřebné k výkonu funkce redaktora mám, své filosofické vzdělání v oboru marxistické filosofie jsem obohatil pětiletou praxí přímo ve výrobě. Ručím Vám za to, že podobná pětiletá zkušenost není k zaplacení. Mám-li vzdělání potřebné k tomu, abych mohl zastávat Vaše místo, Vy jistě snadno absolvujete měsíční zaškolení do funkce strojníka v kondenzaci. A ještě jedno Vám mohu přislíbit. Vyměníme-li si svá místa, učiním vše pro to, abyste měl zajištěn potřebný prostor pro Váš další odborný růst. Nedovedete si představit, s jakými obtížemi jsem se setkal v tomto ohledu během posledních pěti let. To, co jsem mohl\n8 8 učinit přímo v elektrárně, aby se tu dobře studovalo a pracovalo, to jsem učinil. Bylo-li před mým příchodem do elektrárny nepředstavitelné, že by si některý z dělníků během šichty mohl vytáhnout a číst knihu, dnes se spojení duševní činnosti s obsluhou strojního zařízení stalo samozřejmostí takřka pro každého strojníka. A co je hlavní, vybudoval jsem postupně v kondenzaci přístřešek. Nepoteče Vám na knihy, knihy Vám nezapadají během několika minut prachem ani padající sklovitou vatou z demontovaného či montovaného parovodu. Prostor nad hlavou Vám ochrání čtyři plechy, jedna hobra, jedna deka z umělé hmoty, jeden pytel, jedna stará plátěná záclona a spousta hadrů, které ucpávají časem se objevivší díry a netěsnosti. Před průvanem a prachem Vás z levé strany ochrání dvě plechové zástěny, dva menší plechy, dřevěná deska, deska z tvrdého papíru a plátěný pytel; z pravé strany budete chráněn dvěma dřevěnými deskami, dvěma plechy, kusem visícího papíru, kusem visícího hadru a závěsem z pytloviny; zepředu i zezadu Vás před průvanem budou krýt tři plechy a tři dřevěné desky. Ředitel podniku, Ing. Trávníček, prý se o přístřešku vyjadřuje jako o doupěti jeskynního člověka; a skutečně, přístřešek nepůsobí nejlepším estetickým dojmem. Takřka veškerý stavební materiál pochází z odhozených a nepotřebných dílů, které jsem nalezl na hromadách smetí porůznu po elektrárně. Mohu Vás však ujistit, že až na pach z kanálu vigvam spolehlivě funguje. Dokud jsem nepostavil přístřešek, byla tu voda padající za krk a průvan pronikající do kostí samozřejmým údělem strojníka v kondenzaci. Kdo tu pobyl déle, odešel zruinován revmatismem. Jak říkám, co se dalo pro zajištění a zlidštění pracovních a studijních podmínek udělat přímo v elektrárně, to jsem učinil. Problémem scholé jsem se v elektrárně zabýval nejen prakticky, ale i teoreticky. Pojem volného času pro rozvoj všech schopností každého člena společnosti totiž stojí v centru Marxova filosofického myšlení, a jako takový se dostal do centra myšlení Radovana Richty v jeho práci z roku 1963 nazvané Komunismus a proměny naší doby a nesoucí podtitul K povaze humanismu naší doby. Richta tu píše: Bohatství komunistické společnosti dostává svou míru přímo v disposable time, čase osvobozeném pro lidský rozvoj v práci i mimo ni. A pak se názorně ukáže, že skutečné bohatství, které dosud jen slabě a matně probleskovalo společenskými formami, vůbec není nic jiného než právě rozvinutá produktivní síla všech individuí, tvůrčí schopnosti člověka Teprve tak vzniká ekonomika, jejímž subjektem se stávají sami lidé z masa a krve. Ekonomie času obohacuje všechny sféry lidského úsilí a všude ve své strohé ekonomické řeči zanáší objektivní požadavky růstu lidských sil, z nichž lze také jedině skládat skutečnou lidskou etiku. Na cestě ke komunismu se na jistém stupni vývoje společnosti ve světle ekonomie\n9 9 času ukáže, že nejefektivnějším způsobem rozmnožování společenských výrobních sil se stalo uvolňování disposable time, svobodného času pro rozvoj člověka. (Richta, c. d. str ). vii Spolu s Kosíkem a Machovcem, Richta měl největší zásluhu na obrodě marxistického myšlení u nás, která vyústila v Pražském jaru roku Na rozdíl od Kosíka a Machovce však po sovětském zásahu a následné konsolidaci a normalizaci nejen že Richta nebyl nikterak postižen, jeho kariéra udělala skok dopředu; stal se ředitelem Ústavu pro filosofii a sociologii. V roce 1975 píše spolu s Hrzalem: Kázeň, pořádek, přísné dodržování normy, kontrola plnění plánu jsou v posledních letech postupně vnášeny do činnosti společenských věd včetně filosofie, sociologie a vědeckého komunismu jako předpoklad pro úspěšný rozvoj těchto oborů. viii Jak to vypadalo v praxi? V roce 1970, po třech měsících v elektrárně jsem požádal Ústav pro filosofii a sociologii o možnost přednést tu k diskusi stať o Aristotelovi. Moje žádost byla zamítnuta, s negativní odpovědí jsem se však nespokojil. V Bilanci experimentu, kterou jsem poslal Kolegiu filosofie a sociologie ČSAV v roce 1975, k tomu píši: Navštívil jsem vedoucího filosofické sekce dr. Javůrka. Dr. Javůrek nejprve vyjádřil značné podivení nad mým dobrovolným odchodem do elektrárny, vyjádřil své mínění, že jsem učinil velmi neblahý krok, a to krok, který mne samočinně vyřazuje z jakékoli další účasti na práci v oblasti marxistické filosofie. Dal mi najevo, že veškeré cesty mé možné spolupráce s pracovníky ústavu jsou nyní uzavřeny. K mému specifickému zájmu o starověkou filosofii a o Aristotela mi dr. Javůrek sdělil: Řeknu vám upřímně. Každý pracovník ústavu má svůj čas a svou práci přesně určenu. Nemůžeme připustit žádnou výjimku. Každý musí věnovat všechnu energii plnění předepsaných úkolů. Kdybych zjistil, že některý pracovník ústavu studuje Aristotela, musil bych ho přísně upozornit na jeho povinnosti. Buď by s tím přestal, nebo by musil opustit ústav. ix Posunu Richtova myšlení od jeho práce z roku 1963 k jeho stati z roku 1975 jsem věnoval stať Konfrontace, která byla též publikována v Petlici v souboru mých textů spolu s Bilancí experimentu. Tu jsem si nemohl odpustit srovnání Richty s Platonovou Ústavou: Platon považuje za podmínku utváření jednotného státního společenství rozbití občanského soukromí. Rozbití soukromí zasahuje veškeré oblasti lidského života: a) Oblast veškeré praxe jak v životě rodinném, tak i v životě občanském; činit cokoli, co by nebylo řízeno v rámci\n10 10 organizace celého společenství, je v obci šťastných činem bezbožným, a úkolem vládnoucích filosofů, archontů, je žádné takové jednání nepřipustit. b) Oblast estetického cítění: ve sportu a péči o tělo, v oblékání, v hudbě i slovesném umění je vše přesně určeno. Z daného rámce nesmí nikdo a nic vybočit. Jakoukoli osobitost, jež by se projevila coby jen poslechem, hudebním provedením nebo komponováním nové melodie, osobitost, jež by se projevila délkou vlasů, tvarem či ozdobností opánků a oděvu mimo přijatý a posvěcený úzus, považuje Platon za počátek totálního rozkladu státního společenství v jeho jednotě. c) Sféru myšlení a poznání. Občan má určeno, koho má považovat za otce, koho za bratra a koho za sestru, koho za syna a koho za dceru. Občan má určeno, v co věřit a v co nevěřit, co považovat za pravdu a co za lež. Občan nesmí lhát, lež je přípustná a posvěcená jen potud, pokud jde o lež v zájmu státu; lhát mohou jen filosofové, vládci, archonti v zájmu vytvoření vhodné atmosféry pro dosažení maximální jednoty, poslušnosti, podřízení se regulaci sexuálního styku atd., a lež pronesená archonty je pak ovšem pravdou pro každého občana státu. Poznání pravdy jakožto pravdy je otevřeno jen hrstce vyvolených, jen archontům. V konečné instanci pak ani těmto není otevřeno skutečné, riskantní, otevřené hledání pravdy, pravda je předem dána Platonovou doktrínou idejí A Platonův základní politicko-filosofický zájem také původně spočíval v úsilí o zajištění scholé, svobodného času pro svobodnou činnost, pro lidské poznání pravdy! Tyto řádky jsou poznamenány skutečností, že jsem ještě nečetl Aristofana. V komediích Acharňané, Jezdci, a Vosy, daných na jeviště v letech 425, 424 a 422 př. n. l., kdy Platonovi byly dva roky, tři roky a pět let, Aristofanes podává karikaturu athénské demokracie, která dobře odpovídá obrazu, který o ní Platon podává v Ústavě. Aristofanovy komedie mi tak umožnily vidět Platonovu kritiku demokracie pozitivněji, nic to však nezměnilo na mém základním problému s Ústavou. Tuto jsem totiž viděl jako Platonovu odpověď na problémy athénské demokracie. Teprve Pindaros mi umožnil pochopit, že Platonův pohled byl obrácen na Sicílii; Ústava je poznamenána Platonovým zklamáním Sicílií a nesena úsilím vypracovat pedagogické a politické reformy, s jejichž pomocí by se osvícený vládce typu Gelona, Hierona, nebo Therona mohl proměnit ve vládce-filosofa schopného uvést Platonovu ideální ústavu ve skutečnost. Po odchodu z elektrárny, v roce 1975, jsem navštívil řadu filosofů vyloučených z akademických institucí, abych je oslovil prostou myšlenkou: Dejme se dohromady a poinformujme se o tom, co ve filosofii děláme. Milan Machovec se myšlenky ujal a pod jeho\n11 11 vedením jsme se začali scházet v Pařížské ulici v bytě Dany Horákové. Seminář navštěvoval též Václav Havel, který v prosinci roku 1976, na posledním setkání toho roku, si pozval mě, Machovce a ještě pár dalších do malé vedlejší místnosti, aby nám tu dal přečíst text Charty 77 a požádal nás o podpis. V důsledku toho policie Machovce přinutila, aby seminář uzavřel. Otevřel jsem tedy svůj vlastní seminář v našem bytě v Keramické ulici, který byl určen především pro mladé muže a ženy, jako byl můj syn Lukáš, kterým byla vzata možnost jakéhokoli vyššího vzdělání. Po úspěšném roce jsem do našeho semináře pozval akademiky z Oxfordské university. Návštěvy oxfordských filosofů v mém semináři zahájila Dr. Wilkesová na jaře roku 1979 a ukončil Dr. Kenny na jaře roku Protože Kennyho přednáška souvisela s časem pro filosofii jakožto filosofickým problémem, věnuji jí tomu odpovídající pozornost. Dr. Kenny přišel k nám do Keramické ulice necelou půl hodinu před začátkem semináře: Julie, chci mluvit na téma Aristotelovy etiky. Moje přednáška bude vycházet ze dvou textů, jednoho z Etiky Nikomachovy a jednoho z Etiky Eudemovy. Mohl bys na počátku semináře tyto dva texty přeložit pro posluchače do češtiny? Když jsem se podíval na pasáž z Etiky Nikomachovy, ulevilo se mi. Pasáž jsem měl podtrhanou, s vykřičníky. Nemusil jsem se obávat, že v tomto případě selžu. Špatně se mi udělalo, když jsem se podíval na dlouhou pasáž z Etiky Eudemovy. Tuto Aristotelovu Etiku jsem totiž nikdy před tím nečetl. Požádal jsem proto Kennyho, aby mě omluvil, že si pasáž musím aspoň jednou přečíst. Pasáž jsem sotva dočetl, když přišla Zdena, že je třeba začít. Dr. Kenny mě vyzval, abych obě pasáže přeložil. Překládal jsem větu po větě, každou větu jsem nejprve přečetl nahlas v řečtině a pak přeložil do češtiny. Když jsem texty přeložil, Kenny vysvětlil, že tyto dvě Etiky mají společné tři knihy, které jsou běžně publikovány pouze v Etice Nikomachově, s níž je Aristotelova vyzrálá etika odborníky identifikována. Stylometrické testy, kterým Kenny tyto dvě Etiky podrobil, však ukazují, že tyto tři knihy patří původně do Etiky Eudemovy. Na základě citovaných pasáží Kenny dovozoval, že pohled na filosofii a její místo v lidském životě je v těchto dvou Etikách diametrálně odlišný. Protože tři společné knihy původně patřily do Etiky Eudemovy, Kenny z toho usuzoval, že pouze Eudemova Etika obsahuje Aristotelovo originální myšlení. V pasáži z Nikomachovy Etiky Aristoteles dovozuje, že dobrý život se zakládá v co nejlepší aktivitě. Za nejlepší aktivitu považuje filosofii, protože tato je aktivitou nejsoběstačnější; jediné, co k ní je potřeba, je scholé (1177 a b 4). Filosofie je klíčem k dobrému\n12 12 životu; kdo chce žít opravdu dobře, musí se věnovat filosofii. Podle Kennyho interpretace pasáže z Eudemovy Etiky však Aristoteles považuje filosofii za aktivitu, jíž se mohou oprávněně věnovat pouze ti, kdo jsou k tomu povoláni: Z hlediska Eudemovy Etiky ten, kdo se věnuje filosofii, aniž by k tomu byl povolán, nejen že nežije dobře, je panůrgos; Aristoteles ho vidí jako člověka špatného, všeho schopného. x Protože jsem před začátkem Kennyho vlastní přednášky dvakrát, respektive třikrát velice pozorně četl uvažovanou pasáž z Etiky Eudemovy jednou o samotě v kuchyni, pak větu po větě znovu v řečtině a v překladu do češtiny musil jsem Kennymu oponovat; obě pasáže se mi ukázaly být v plném souladu. V pasáži z Etiky Eudemovy Aristoteles tvrdí, že pouze volba a vlastnění takových věcí je přirozeně dobrá (tón physei agathón), jež vede k co nejintenzívnějšímu nazírání boha (hétis poiései malista tén tou theů theórian, 1249 b 17-19); nazírání boha je prvořadým úkolem filosofie. Kdo chce žít dobře, volit a vlastnit to, co je skutečně dobré, se tedy musí věnovat filosofii. Na obranu Nikomachovy Etiky s jejím důrazem na scholé jakožto nezbytné podmínce pro filosofii jsem namítnul, že když Aristoteles tuto pasáž psal, měl na mysli Sokrata, kterému filosofie proměnila poslední den jeho života v den nejlepší, v němž celý jeho život vyvrcholil. Ani nadcházející smrt nedokázala Sokrata připravit o scholé zajišťující mu duchovní pohodu pro to, aby svůj život ukončil rozhovorem s přáteli o významu filosofie pro dobrý život. Faidon v Platonově dialogu uvádí Sokratovu závěrečnou rozpravu slovy: Ačkoli Sokrata, muže mě drahého, čekala smrt, nemohl jsem k němu pociťovat lítost, protože vyzařoval štěstí (eudaimón gar moi h anér ephaineto, Phd. 58 e 2-3). Kenny odpověděl: Julie, jistě se mnou budeš souhlasit, že Sokrates byl člověkem hluboce morálního charakteru, avšak slabým filosofem, kdežto Platon byl pochybného charakteru, za to však byl velkým filosofem. S tím jsem souhlasit nemohl: Tony, ty zřejmě vedeš takovou dělící čáru Platonovými dialogy, že to, co považuješ za filosofii, zařazuješ mezi dialogy, v nichž Platon přednáší svoji filosofii, kdežto dialogy, které vidíš jako filosoficky podřadné, ztotožňuješ se Sokratem. Já takto Platonovy dialogy nerozděluji. Tu se ozval zvonek, Zdena šla otevřít, do bytu vpadli policisté, odvedli nejprve někam zvlášť Kennyho a jeho manželku, a pak odvedli mě a mé studenty na policejní stanici v Bartolomějské ulici. Na policejní stanici v Bartolomějské jsme se ocitli ve velké hale. Po chvíli jsem si uvědomil, že jsme v hale sami. Navrhl jsem že bych mohl přednést svou úvodní přednášku k Aristotelovi. Do té doby jsme se totiž zabývali Platonem. Všichni byli pro, a tak jsem se do Aristotela pustil. Pozornost jsem soustředil na Aristotelův pojem myšlení jakožto nejvyšší a\n13 13 nejdokonalejší aktivity. Aristoteles jako takové nechápe jakékoliv myšlení, nýbrž myšlení, které je myšlením myšlení, a to ne jakéhokoli myšlení, nýbrž myšlením myšlení nejdokonalejšího: eiper esti to kratiston, estin hé noésis noéseós noésis (Met. XII, 1074 b a 10) Takovým je myšlení boha, který myslí své vlastní myšlení: Abychom si uvědomili velikost této myšlenky v jejím historickém kontextu, musíme začít Homérem. Homér svým bohům též přičítá myšlení dokonalejší než je myšlení, jehož jsou schopni lidé. Zeus je nejvyšší myslitel (hypatos méstór), jeho úmysly jsou nezvratné, nehynoucí (aphthita médea eidós), veškeré jeho myšlení je však instrumentální: svým myšlením dosahuje svých cílů lépe než jakýkoli smrtelník, jeho myšlení je tak zjevně antropomorfní. Ve srovnání s tím se Aristotelův pojem myšlení myšlení jakožto aktivity bohu vlastní a boha určující jeví jako něco, co je lidskému myšlení jako takovému vzdálené, tedy jako produkt vypjatého, odlidštěného filosofování. A přece to byl Homér, kdo udělal velký krok na cestě k Aristotelovi, protože do jeho básní se posluchači mohli zaposlouchat a ve světě myšlení, který vytvořil, strávit celé hodiny. Homér tak Řekům otevřel svět čistého požitku z myšlení jako takového, osvobozeného od jakékoli instrumentálnosti. Tu do místnosti vešel policista v civilu: Co to tu děláte? Odpověděl jsem: Filosofii. Chcete se připojit? Policista beze slova odešel, místnost se ve chvíli naplnila policisty, studenti se museli postavit ke zdi, mě odvedli na celu, kde jsem byl na osmačtyřicet hodin zadržen. Tak skončil můj seminář. Policisté týden co týden znemožňovali veškerá má další setkání se studenty; každého z nás, kdo se chtěl semináře účastnit, zadrželi na osmačtyřicet hodin. Po osmi týdnech jsem dalších pokusů o obnovu semináře zanechal. Na podzim roku 1979 jsem dostal pozvání na Oxfordskou a Cambridgeskou universitu, a tak jsem požádal o pětiletý pobyt v zahraničí. Když mi byl tento pobyt Ministerstvem vnitra povolen, odejel jsem do Oxfordu. K tomu, abych se mohl věnovat práci ve filosofii, jsem po příjezdu do Británie povolán nebyl. Tím se mi dostalo toho největšího daru, ničím nerušené scholé, abych tak mohl každodenně podnikat své výlety do Starověkého Řecka, a tu trávit čas s Homérem a Hesiodem, Herodotem a Thukydidem, Aischylem, Sofoklem a Euripidem, Aristofanem, Lysiem, Isokratem a Demosthenem, s Xenofontem, Platonem, Aristotelem a Plotinem, v posledních měsících pak s Pindarem.\n14 14 Gosling a Taylor píší ve své knize The Greeks on Pleasure: Aristotelovy extatické výroky o potěšení z filosofie sotva vzbudí odpovídající odezvu mezi mnohými praktikujícími filosofy, natož pak mezi těmi, kdo nejsou filosofy. xi Neskýtá-li filosofie potěšení, neobohacuje-li lidský život, pak ji lze jistě pochopit jako jednu z akademických disciplín, která má na univerzitě místo, jsou-li na to peníze, kdo však není povolán, aby se filosofií zabýval, tu nemá co dělat. Takovéto pochopení filosofie, oxfordskými filosofy obecně sdílené, nemohu přijmout. A tak od roku 1980, tedy od svého odchodu do Oxfordu, usiluji vším, co dělám, o to, aby diskuse o filosofii, přerušená pražskými policisty, byla obnovena. i Termínem volný čas překládám řecký termín scholé. Toto slovo, které původně znamenalo prostě volnou chvíli, doznalo hlubokou proměnu díky Sokratovi, který scholé proměnil v čas intenzívního filosofického zkoumání a sebezkoumání. Takto proměněný byl tento termín převzat do latiny. V latinsko-anglickém slovníku nacházím pod termínem schola jako základní význam leisure devoted to learning, tedy volný čas věnovaný studiu, pak termíny odvozené a learned conversation or debate, učený rozhovor nebo debata, a lecture, přednáška, dissertation, disertace. Přes latinu tento termín vstoupil do všech evropských jazyků, které znám: school, Schule, école, škola. ii Podobně je tomu i v anglických překladech. Na příklad Hackforth překládá above all business, nad veškeré zaměstnání (R. Hackforth, Plato s Phaedrus, Cambridge at the University Press, 1951, repr ), Rowe překládá above even want of leisure, dokonce i nad nedostatek volného času (C. J. Rowe, Plato: Phaedrus, Oxbow Books, Oxford 1988). iii Slova kai ascholias huperteron pragma Race překládá above even my pressing obligations (W. H. Race, Pindar, díl. II, LOEB Classical Library, 1997, 1 Isth. 2), tedy česky: dokonce i nad mou naléhavou povinnost. iv Podle této tradice Platon napsal Faidra ještě za života Sokrata, a to jako svůj první dialog. Viz Diog. Laert. iii. 35 a 38. v Viz Julius Tomin, The Lost Plato, vi The ode celebrates that founding in a broader context of harmonious peace, achieved in the polis by good governance, maintained against foreign aggression by resolute warfare, and, on a cosmic scale, gained and held against the forces of disorder by Zeus power, exemplified by Typhos confinement under Mt. Aitna. W. H. Race, c. d. díl I, str. 216 vii Citováno z Julius Tomin, Konfrontace, Kádrový dotazník, 2. vydání doplněné o Konfrontaci, Praha, Petlice 1976, str viii R. Richta a L. Hrzal Vývoj marxisticko-leninské filosofie, sociologie a vědeckého komunismu v ČSSR, Filosofický časopis 1975, č. 3, str. 380, citováno z Julius Tomin 1976, str ix Julius Tomin, Moje korespondence s Rudým právem, Kádrový dotazník, 1. vydání, Petlice, Praha 1975, str x Kennyho přednáškou jsem se zabýval v stati Pursuit of Philosophy z níž cituji: Kenny chose to talk about the pursuit of happiness in the Nicomachean and the Eudemian Ethics. He dealt with the problem in his recently published The Aristotelian Ethics (Oxford, 1978) Kenny began with the Nicomachean passage. There, he argued, happiness consists in the contemplative aktivity and philosophy becomes thus the primary source of happiness. For the Eudemian Ethics to which he came afterwards happiness consisted of an ideal functioning of every part of the soul. Kenny argued that the Eudemian conception was critical of the Nicomachean conception. Let me quote from his book: A person who organized his life entirely with a view to the promotion of philosophical speculation would be not wise but cunning, not phronimos but panourgos. The type of person\n15 15 whom many regard as the hero of the Nicomachean Ethics turns out, by the standards of the Eudemian Ethics, to be a vicious and ignoble character. (p. 214) Julius Tomin, Pursuit of Philosophy,History of Political Thought, díl V, č. 3, xi Aristotle s ecstatic language about the delights of philosophising is not likely to arouse an answering echo among many practitioners, let alone among non-philosophers. J. C. B. Gosling and C. C. W. Taylor, The Greeks on Pleasure, Clarendon Press, Oxford 1982, str. 5.


☺Iontový certifikát – RD Frýdlant nad Ostravicí – iontovydum.info\nNa požádání výrobce majitelů RD jsem provedl měření záporných iontů na zahradě a ve vnitřních místnostech.\nSamostatný rodinný dům stojí na velkém pozemku v okrajové části zástavby. Konstrukce domu je cihelná, omítky vápenocementové a břízolit, podlahy dřevěné a keramické. Dům byl postavený v 50.letech a je podsklepený.\nStrop: omítka vápenocementová – εr 4-5\nStěny: vápenocementové – εr 4-5\nV rodinném domě jsou povrchy, které více podporují (nevybíjí) vzdušné záporné ionty. Doporučená minimální hodnota povrchových materiálů je εr 7.\nVýsledný iontový koeficient: 1,53\nMikroklima v rodinném domě je příznivé. Použité stavební materiály mají poměrně vysokou relativní permitivitu.\nIonizující záření: 0,06 µSv/h\nVlhkost vzduchu je důležitá pro vyšší koncentrace iontů. Vodní kapénky a pára zvyšují koncentraci vzdušných záporných iontů. Pokud jsou v prostředí materiály s nízkou hodnotou relativní permitivitou, pak vodní film působí jen minimálně. V obytných místnostech by měla být vlhkost vzduchu ideálně 45-55 %. Ve rodinném domě byly naměřeny tyto hodnoty:\nVnitřní teplota a vlhkost vzduchu: 21,2 °C, 58 %\nVzdušná vlhkost prostředí v rodinném domě je optimální.\nV rodinném domě V provozním skladu jsou poměrně vysoké hodnoty vzdušných záporných iontů, což potvrzuje výsledný iontový koeficient. Skladba použitých povrchů (podlahy, stěny, strop) nevyžaduje další úpravy.\n11,803 total views, 3 views today


Jméno Magomed Gadzhi Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Magomed Gadzhi má 0 lidí.\nJméno Magomed Gadzhi je složeno z více jmen. Jméno Magomed nosí 5 obyvatel ČR. Jméno Gadzhi nosí 0 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Magomed Gadzhi Ostatní diskuze:


Korzo Národní odhaluje program oslav 17. listopadu - Naše Praha\nTak trochu jiná oslava Listopadu 1989 se pod názvem Korzo Národní s podtitulem “Díky, že můžem!” odehraje 17. 11. 2016 na Národní třídě od 13.00 do 22.00 hodin. - foto: dikyzemuzem.cz\nTak trochu jiná oslava Listopadu 1989 se pod názvem Korzo Národní s podtitulem “Díky, že můžem!” odehraje 17. 11. 2016 na Národní třídě od 13.00 do 22.00 hodin. Místo ožije bohatým kulturním programem, jehož součástí bude hudba, divadlo, pouliční performance, výstava a další žánry.\n„Hudba je od nepaměti součástí všech oslav. My ji představíme hned v několika formách. Na podiu, v klubu, na ulici. Na místech, kde byste ji nečekali. Zazní hudba všech generací, stejně jako se tu tyto generace budou setkávat, ” řekl k jedné části programu David Ostružár, dramaturg projektu. Na scénách vystoupí Adrian T. Bell, Michal Prokop Trio, Mydy Rabycad, Ivan Král, Sto zvířat, Paulie Garand a další.\nHudební produkce neskončí 22. hodinou, pokračovat bude ještě v legendárním pražském klubu Rock Café. Zde se odehraje speciální společný koncert skupiny Sunflower Caravan a Vees, kromě nich zahraje také Ghost of You a o závěr se postará DJ Tea Jay Ivo - Ivo Pospíšil, dlouholetý kapelník skupiny Garáž. Národní třída se 17. listopadu mimo jiné promění i v divadelní sál nebo galerijní plochu. Hrát se bude pro děti i dospělé, vystavovat pro všechny, kteří si chtějí připomenout, jak vypadala jedna z nejrušnějších pražských ulic přesně před 27 lety.\nVýstava Národní třída: tehdy, teď a tady neodkrývá jen data a čísla, ale především životní příběhy těch, kteří se Sametové revoluce účastnili. Nejen pro nejmenší je pak připravená pouliční škola v místě, kde byste ji určitě nečekali - tramvaji. Připomeňte nejen sobě, ale i svým dětem, co předcházelo vzniku svobodného státu, ve kterém nyní žijeme.\n„Na Národní 17. listopadu říkáme své “Díky” pestrou pouliční oslavou těm, kteří se o svobodu zasloužili. Zároveň chceme poděkovat i důstojnou formou, a dát tak místu patřičnou důstojnost a váhu, jaké si právě v tento den zaslouží. Připravili jsme proto dva pietní akty. Jeden se uskuteční ve 14 a druhý v 18 hodin. Oba budou úplně odlišné a myslím, že pro návštěvníky dost nevídané,” řekl k dalšímu programu Martin Pikous, mluvčí projektu.\nBěhem odpoledního pietního aktu zazní poděkování z úst studentů, tedy lidí, kteří sice předlistopadovou dobu nezažili, ale o to více si váží svobody. Večerní pietní akt se sám o sobě skládá ze tří navzájem navazujících částí. Hudebně obrazová část na Topičově domě přechází následně do svíčkového průvodu, který je veden čelem až k místu pamětní desky, kde následuje finální část, kterou je… malé překvapení.\nNa večerním aktu se podílí kytarista Tomáš J Holý, vizuální studio Lunchmeat, artisti v zastoupení Art Prometheus, dechový orchestr Pralinka Praha a zpěvačka Marta Kloučková. A až si budete chtít na chvíli odpočinout, můžete se posadit do obýváku Václava Havla, kde vám průběžně od 12.00 do 20.00 hodin budou číst úryvky jeho dramat vybrané osobnosti jako například Vladimir 518, Matěj Ruppert, Erik Tabery, Tomáš Halík, Jan Ruml a další. Kromě zmiňovaného programu se můžete těšit na další doprovodné aktivity - slam poetry, Pragulic - procházku městem, kterým vás provedou lidé bez domova, BMX exhibici, mši, prezentaci neziskových organizací a další. Více informací o programu najdete na www.dikyzemuzem.cz.


Jako autoři "Fursazham 7" dělal digitální podlah chodítko - novinky na film\nTragicky zemřel v autopůjčivé nehodě Paul Walker neměl čas se konat ve všech scénech "Rychlé a prodeje 7", což však pouze odloženo vydání filmu na duben 2015. Moderní technologie umožnily autorům obrazu vytvořit svou digitální kopii.\nJak autoři "Furious 7" udělali digitální podlahu chodce\nZábava Paula Walkera na počítači se zapojila do společnosti\nWETA DIGITAL. Tento komplexní proces studia Universal neuvádí, ale zkušenosti s hollywoodskými bloky dokazuje, že dnes je možné odstranit herce bez jeho účasti.\nSmrt herce, bez ohledu na to, jak to znělo z morálního hlediska, už není překážkou pro kinematografy. Senzační příklad je čínská reklama s\n, který byl vyprávěn odborníkem v oblasti vizuálních efektů Robin Shengfield:\nHerec plně vytvořený na počítači často způsobuje veřejný skepticismus jako v případě\nS příchodem Schwarzenegger (přesněji, Schwarzengger) ve čtvrtém "terminátoru"\n. Ale rezonance dnes způsobuje tak moc inovace metody jako skutečnost, že mluvíme o skutečných lidech. Nakonec, po\nJe vážně překvapen vizuálními možnostmi moderních bloků jsou již podivné.\nBruce Lee pro reklamu zcela "Drew" s pomocí speciálních efektů\nDalším způsobem, jak používat herce tím, že půjdete kolem svých digitálních dvojčat. Takže na začátku filmového střelby\nSpecialisté v účincích naskenovaných herců - je nutné vytvořit své virtuální knedlíky v nejchudších odolných scénách. Jinými slovy, to je měnící se nejen herci, ale také kaskády.\nZpráva s natáčením "Fast Anda 7"\nMezi metody inkarnace podlahy chodce na obrazovce je doslova humánní. Herec Codyho herec bratři a Caleb byli pozváni na místo malby - Universal nevysvětlil, jaký druh práce udělali, ale poznamenali, že by věřili: Paul Walker by to nevadilo. Autoři sedmého "Forsazha"\nTakto uvedl rozhodnutí\nCody a Caleb Waoakers na zuřivém 7 hřišti\nVzpomeňte si na minulost\nNakonec je další oficiálně potvrzen způsob, jak vyřešit problém. Ředitel Fursazham 7\nNám umožnily obrátit se na archiv filmu a půjčování scénou s podlahou chodce, které nebyly zahrnuty do závěrečných verzí jiných částí, požehnáním návrhu obsahu pro šest filmů s plnou délkou má nahromaděné zneužívání . Jaký bude výsledek a zda bude patrné s neozbrojeným pohledem, diváci se učí v kině od 9. dubna.\nZuřivý 7 trailer.\nPozornost! Tento článek popisuje některé střídavé spiknutí spojené s pokusy o filmových tvůrců k dokončení střelby, navzdory smrti chodce je sex. Pokud jste ještě nesledovali "rychlé a zuřivé 7", ale uděláte to, doporučujeme vám předložit čtení později.\nTato fráze zněla v jednom z prvních rámců, kterou mnoho diváků nevšimlo. Walker Charakter Bryan O'Conner sedí svého syna Jack do rodiny Minivan a upevňuje bezpečnostní pás a chlapec se objeví na mostu hračky stroj. O'Conner vypráví svého syna, že auta nelétají, a opakuje se se smíchem za ním.\nO několik vteřin později publikum vidí výbuch, který se nevztahuje na předchozí personál, ale rychle zastíní všechny ostatní dojmy. Nicméně, pokud se vám podařilo chytit pocit, bude vás dlouho sledovat.\nJack psací stroj je červený dvojitý sportovní auto se zadním spoilerem, velmi připomínající šarlatový porsche carrera gt v hodnotě 350 000 dolarů. Bylo to v něm polovinu chodce, který zemřel při nehodě v listopadu 2013. Drive Sat jménem Walker Roger Rodas. Je těžké říci, zda to byla jednoduchá náhoda.\nV době smrti se Walker podařilo konat pouze v polovině scén a univerzální musel změnit datum premiéry, aby změnil pozemek na základě stávajícího materiálu. Na čest ředitele Jamese dodávky, stejně jako výrobci, scenáristé a četné specialisté při vytváření vizuálních a zvukových efektů, pod Underone byl úspěšný - samozřejmě, pokud ne hledat nedostatky konkrétně, ale jen si můžete vychutnat obraz.\nV některých scénách se jeho bratři působili jako Walkerovy čtyřhry a obličej a hlas byly uloženy později. Některé scény byly namontovány z materiálů natáčení vzorků. V jiných případech se používají ztmavnutí a úhly, ve kterém není obličej O'Conner viditelný.\nKromě toho se tvůrci filmu setkali s jiným problémem. Potřebovali odstoupit od spiknutí tak, aby nedošlo k poškození franšízy. Mnozí předpokládali, že na konci filmu bude zabit, ale to se nestalo.\nPodívejme se, jak se tvůrci zuřivého 7 podařilo porazit smrt Paul Walkera.\nPo dvojici epizod s účastí jiných hrdinů se konečně uvidíme na obrazovce Walker. Střelil detail za volantem auta. Czen je rozbitý a vidíme, jak O'Conner přináší Syna do školy a pak opustí ve svém minivanu.\nTito pracovníci demonstrují nový život Briana s MIA. "Jste na vás zvyklí," říká ho učitel, bere Jack z auta, co on odpoví: "To je to, co se bojím."\nNěkolik epizod později Brian nese Jack na Minivan, aby ho vzal do školy. "Poslouchej, mám nápad. Pojďme parkovat s klubem školy?" - Hravce se ptá svého syna. Walker miloval nebezpečné manévry v životě velmi velmi a velmi vypadal jako její charakter (což je důvod, proč tuto roli obdržel).\nKdyž Jack hodí hračku stroj, Brian mu řekne, že "auta nelétají." Opakuje stejnou frázi v Abú Dhabi, sedí na místě cestujícího v autě, s tím, jaký Dominic (Win Diesel) havaruje jednu budovu po druhém.\nNová role svého manžela a otce, nepochybně rozptýluje Brian z toho, co miluje nejvíce v životě - vzrušující závod, který všichni filmy série Forsazh říkají. S největší pravděpodobností byly tyto rámy odstraněny do smrti chodce. Ve scénách s MIA, poměrně přesně stojí bez hejna, včetně toho, ve kterém on říká: "Už jsem to všechno splošková. Kdybych tady, nikdy to neodpustím."\nNicméně po smrti herce byl posílen zaměření na rodinné štěstí. V jednom z následujících scén v rozhovoru Dominica a Brian je zjevný lepení, protože Walker reaguje na slova dieselového motoru dostatečně adekvátně. "Chybí nám po přestřelcích," říká Dominic. "To není normální, ano?" - Bryan reaguje, ale v jeho hlasu a intonace je něco zvláštního, a fotoaparát nebere dva herce v obecném plánu. Poté Dominic zavádí jasnost do dialogu:\n"Každý hledá ostré pocity, ale nejdůležitější je rodina. Vaše rodina. Podržte ji, Briana.\nJe tu další epizoda, soudě podle které Brian neděleje přežít poslední boj. Vyzývá Mia do Dominikánské republiky a řekne jí: "Mia, poslouchat. Je to vážná věc tady. Pokud vám po dni nezavolám, vezmu Jack a odejít."\nJeho tón ovlivnil ho, MIA odpoví: "Nelíbí se ti to. Teď, jako kdybych řekl sbohem, řekněme jinak."\nNa konci konverzace by Brian mohl jednoduše varovat před nebezpečím, ale scénáře, s největší pravděpodobností změnil text tak, že zněl zlověstně.\nŘíká: "Miluji tě, Mia."\nVe filmu je další okamžik, který je příliš blízko reality. Možná byl odstraněn do smrti chodce. V Khanovi pohřeb (SON CA), který zemřel v Tokiu, slyšíme slova římského (Tyreiz Gibson): "Já už nebudu vydržet pohřeb." Pak se změní na Brian a říká: "Slib mi, Brian. Neexistují žádné další pohřby."\nBrian odpovědi: "pouze jeden"; A po bolestně dlouhá pauza přidává: "TENTO GADA" (s odkazem na desk Shaw, Jason Setera charakter).\nZaměřte se s autobusem\nZávodní scéna na pohoří - možná nejvíce zaneprázdněného momentu celého filmu - demonstruje Brianovy pokusy uniknout z autobusu, vyvážení na okraji propasti. Divák s vyblednutím srdce vypadá jako postava v zemích a mikiny mikiny běží podél naprostého povrchu, a pak chytí spoiler, který se podařilo nahradit Letty (Michelle Rodriguez).\nRazing ruce a nohy v různých směrech, Brian leží na Zemi, křesky polykat vzduch. "Jsi naživu?" - Zeptá se Letty, ale všechno, co může odpovědět, je "Děkuji."\nJe možné, že toto slovo bylo naplánováno jako finále v dlouhém dialogu, který neměl čas počítat, protože Po natáčení v horách Atlanta se režisér rozhodl uspořádat malou přestávku, během něhož se Walker vrátil do Kalifornie, aby se zúčastnil akce charitativní nadace.\nScény v Abú Dhabi byly natočeny na Středním východě ročně po smrti chodce. To může znamenat\n1. Většina dialogů a zvukových scén byla zaznamenána předem, protože Walker mluví normálně a spolupracuje s naftou\n2. Počítačové grafické specialisté jsou prostě průvodci, protože se jim podařilo tak chytře kombinovat tvář chodce s tělem svého bratra. Je možné, že obě možnosti jsou správné.\nV některých okamžicích se Walker nazývá neúspěšně a vypadá jako duch, v jiných to vypadá přímo do rámu, zatímco říká repliky a vypadá docela přirozeně. Kontroverzní personál zahrnuje scény na pláži a přestávku ve zdi mrakodrapu, které auto prasklo do něj právě udělal.\nS největší pravděpodobností byly natočeny pouze krajinné scény byly natočeny v Abu Dhabi a Colderova postava byla následně superponována na nich.\nPokud je to čistá počítačová grafika ... aplikuji stojící!\nV poslední scéně můžete najít pouze dvakrát spojené s chodcem a zaslouží se zmínka. V první z nich se Brian vyskočí z auta, který exploduje za pár vteřin. Některé počasí, vytáhne Dominica z auta pokrytého ohněm a začíná to umělé dýchání.\nNepochybně je to posledních pět minut filmu, o kterých všichni mluví.\nBitva skončila, celý tým se shromáždil na pláži Malibu a sleduje Mia a Jack si hraje na vodu. Mia požádá Brian, aby se k nim připojil. "Dluhové hovory," říká Dominic a Brian stojí na nohou. To je jeden z málokenů v celém filmu, když jeho postava se rozpadne.\nBrian bere Jack do rukou a několikrát ho políbí. Překvapivě, scéna vypadá velmi naturalisticky, navzdory skutečnosti, že Walkerova tvář je trochu zkreslený při otáčení. Je režisér tuto scénu odstranil na pláži jako další materiál a neplánoval jej používat v konečné verzi? Je možné, že pokud se domníváte, že postavy mluví o Briana, jako kdyby tam nebyl.\n"Krása," říká Roman.\n"To je místo, kde je jeho místo," říká Letty.\n"Dům, který na něj vždy čekal," říká Dominic.\n"Odkud se všechno bude jiné," říká Roman.\nDominic vstane, ale Ramji (Natalie Emmanuel) Ho: "Nebudete ani rozloučit?"\n"A my neříkáme sbohem," Dominic se setkává a listí pod vámi znovu uvidíme Wisen Caliphs.\nPak Dominic listy v konstantní stříbrné Dodge, ale bílý exotický supercar Bryan chytí.\n"Co jsi chtěl odejít, neřekl jsem sbohem?" Toto je poslední replika Brian O'Conner. A znovu je jasné, že rám byl odstraněn po smrti chodce, ale vypadá organicky.\nPřátelé jdou podél kaňonu Malibu, a Hlava Dominika je slyšel za sneress: "Říkal jsem, že žiju závody na chatování mil najednou. Pravděpodobně jsme byli bratři. Protože jsme příliš žili.\nPoté vidíme záběry z předchých filmů série, doprovázené hlasem Dominica: "Kdekoli jsme - jen čtvrt míle nebo na různých koncích světa, budete vždy se mnou a vždy být můj bratr."\nV posledním snímku vidíme dvě auta, která tam jdou nějakou dobu, ale na malém vidličku se bílý Sport Speorert změní na levici a Dodge Diesel pokračuje v pohybu po hlavní silnici. Fotoaparát apeluje na Slunce, obrazovka je zaplavena světlem a na něm se objeví slova:\nChcete něco přidat? Čekáme na vaše komentáře!\nPřeklad: Ayrapetova Olga pro 17boles.ru\nBěhem natáčení Forsazh-7 byly použity komplexní digitální technologie.\nTragická smrt Walkerova sexu více než před dvěma lety neumožnila filmovému studiu dokončit střelbu Fastroja-7 podle scénáře. V důsledku hrozné nehody, ve které legendární herec, ředitel obrázku James Wang čelil obtížným úkolem, který požadoval řešení pro úspěšné absolvování druhé poloviny filmu, bez účasti Walkera. Ale naštěstí fanoušci filmu byl úžasný způsob.\nPřipomeňme, že ihned po smrti Paula Walkera, filmové studio zavěšené natáčení filmu, a na dlouhou dobu nemohl rozhodnout o pokračování práce. Hlavním důvodem bylo, že celá filmová posádka nechtěla změnit scénář. Proto pro majitele obrázku došlo k obtížnému úkolu, jak pokračovat ve střelbě půstu bez účasti hlavního hrdiny. V důsledku toho bylo rozhodnutí učiněno, díky novým digitálním technologiím, které dlouhodobě platí v moderním kinech.\nAby bylo možné pokračovat v natáčení filmové posádky Furçazha-7 poddajné podpory, digitální WETA Digital, který má obrovské zkušenosti při vytváření speciálních efektů a dalších digitálních technologií v kině. Digitální tým WETA obdržel rozkaz k vytvoření digitální kopie chodce na obrazovce, takže publikum se domnívá, že obrazovka je skutečným chodcem a ne jeho digitální kopií. Pravda na samém začátku projektu, zástupci digitálního digitálního WETA varovali tvůrci Fastroj-7, aby dosáhli dokonalých podobností tak, aby publikum neviděl rozdíl, je nepravděpodobné, že by uspělo.\nAle díky jedinečné práci provedené specialisty, Weta Digital se podařilo vytvořit prakticky nerozlišenou digitální kopii herce na obrazovce. Za tímto účelem bylo dříve digitalizováno 350 různých obrazů chodce podlahy, těla dvou sex bratrů byly plně naskenovány. Specialisté také skenovali tělo herce, který byl zcela podobný Walkerovi.\nNejtěžší pro odborníky nebyli vytvořit některé scény, kde hrdina filmu udělal nějaké činy, a ty personál, kde byl digitální herec ve statických rámcích s klidnými scénami, kde je fotoaparát obvykle zaměřen na closeup herec, což dokazuje publikum obličeje a televize hrdiny. Aby byl divák na sekundu na sekundu, nebylo pochybné na obrazovce, fotografovaných rámečků s hercem z minulých pasáže. V důsledku toho díky moderním digitálním technologiím a pečlivým jedinečným prací bylo možné úspěšně dokončit střelbu Fastroj-7.\nJe překvapující, že taková technologie se zdála fantastická před pěti lety. Ale před rokem, kdy bylo dokončeno natáčení Furçazha-7, zdá se, že fantazie se stala realitou. A posuzování úspěšnosti obrazu v krabici po celém světě, filmová posádka se všechno dopadlo.\nScenrantový portál řekl, přesně, jak byly vytvořeny další scény s účastí herce vlevo.\nPaul Walker zemřel v autonehodě v listopadu 2013, kdy střelba "zuřivého 7" bylo v plném proudu. Vzhledem k této tragédii byla před výrobou otázka, je vhodné pokračovat v práci na filmu bez jednoho z hlavních hvězd. V důsledku toho bylo rozhodnuto recyklovat skript a ještě dokončit obrázek. Sedmá část "Forsazha" vyšla v roce 2015, když se shromáždila v globálních boxech přes 1,5 miliardy dolarů. Jak se tvůrci podařilo přidat scény filmu s účastí chodce, když herec sám už nebyl naživu?\nPoté, co byl změněn rozkrytový oblouk Brian O'Connor v Fursazh 7, tvůrčí tým filmu musel vyrábět asi 350 dalších rámců s Walkerem, takže jeho charakter harmonicky zapadne do nové verze skriptu. 90 z požadovaného personálu byl poskytnut v důsledku nevyužitých dvoulůžkových a archivních materiálů natočených během výroby předchozích částí "Furies". Zbývajících 260 snímků byly dokončeny pomocí Walker Brothers, Caleb a Cody. Prováděli se jako dvojnásobek a ve fázi post-prodeje jejich tváří byly nahrazeny chodci tváří s počítačovou grafikou. Vzhledem k tomu, že Caleb a Cody se objevili velmi podobně jako podlahu, tento přístup byl oprávněný.\nV rozhovoru s rokem 2015, specialistou na vizuální efekty, Joe Letteri řekl, že zpočátku pro výměnu osob bylo rozhodnuto prohledat vzhled bratrů Walker, aby je používat jako výchozí bod. V důsledku toho však odmítli, užívali starý duplikát s Walker jako období. Komplicitní okolnost byla, že na mnoha rámech se Hrdina Walker musel podílet na dialogu, takže zvukoví inženýři museli uměle postavit řeč zesnulého herce. Pro to byly také použity staré zvukové materiály.\nTaké, Letteri poznamenal, že klíčovým úkolem svého týmu VFX bylo dosáhnout co nejvíce přirozeného obrazu, protože se často stává, že počítačově modifikované osoby se dívají do kina, se zdá být věrohodné, ale zároveň strašně. Nechte výsledný výsledek, je obtížné nazvat dokonalým, ale obrovský krabicový úřad naznačuje, že veřejnost oceněn úsilí kinematografů.\nSedmá část "Forsazha" v mnoha ohledech se stala významným milníkem ve franšízu. Za prvé, po čtyřech předchozích páskách v automobilovém militantu se režisér změnil. Za druhé, Jason Steeaten přišel k filtru v kině, příjemné díky dvěma dalším zdravým vínem a Duina Johnsonem. Zatřetí, kvalitativní scénář a úspěšné odvolání na minulé franchise povoleno "půst 7", aby rychle zřídit záznam o poplatcích - až do dnešního dne, tento film zůstává nejvíce pokladní registr v sérii, více než jednu a půl miliardy v globálních boxech. Nicméně, pro podstatnou část publika "sedm", nejvíce emocionální obraz byl také nejvíce emocionální obraz - během natáčení filmu v autonehodě, Paul Walker zemřel, hvězda předchozí série filmů, miluje Veřejnost a autoři pásky absolvovali bezprecedentní úsilí, aby dokončili stuhu, a pak se rozloučili, abychom důležitý pro celý charakter týmu.\nRám z filmu Furious France\nBrawan se dotýká drátů opravdu ukázalo být velmi krásný a upřímný - pokud jste neplačili na místě, když chodčí auto pochází z hlavní trasy, pak máte místo srdce železný motor. Víme však, že v zájmu tohoto okamžiku a skutečně kvůli smrti chodce musely být opraveny filmové finále. Myslíte si, a to, co by mělo být "Předpoklady 7", pokud se tragédie nestane? A jak by se franchise rozvíjel, pokud Walker zůstal v týmu? Pojďme se zabývat.\nTakže, Paul Walker zemřel 30. listopadu 2013, kdy střelba "Furious 7" se již blíží dokončení. Tragédie šokovala své kolegy natolik, že film se zastavil po dobu čtyř měsíců, a dokonce šel mluvit o tom, že nebude uvolnit obrázek vůbec, ale pak nafta a společnost shromáždili se síly a v březnu 2014 začal pracovat práci . Ve scénách, kde se Walker musel zúčastnit, byly použity buď dříve snímkové rámy, nebo byl nahrazen bratrami Cody a Calyb, je však třeba poznamenat, že rozsáhlá účast "čtyřhry" nepotřebovala - podlaha se podařilo držet se téměř ve všech jejich scénách.\n... s výjimkou, samozřejmě odpuštěno odjezdu. Pro jednoduchý důvod, který se nedochází k rozloučení s Brianem - franchise určitě plní na další využití charakteru. Ale v době, který prošel mezi smrtí chodce a začátkem poslední části filmu, musely skripty mírně opravit konec. A jen docela nedávno, filmaři odhalili podrobnosti o tom, co bylo ve scénáři tragédii a jaké plány postavené na hrdinu v budoucnu.\nA plány byly opravdu rozsáhlé. Stejně jako v konečné verzi obrazu byl konec věnován velkolepému bitvě ve snaze zničit "oko Boha", zařízení, které vám umožní sledovat umístění jakékoli osoby na planetě, ale k ještě většímu Stupeň finále bylo připravit divák pro další misi tým Torretto. Spisovatel Chris Morgan neodhalil tajemství, že jezdci naplánovali na osmém filmu, není to ani znát, pokud se nám líbí, že vzhled darebáka provedené Charlipem Theronem byl předem, ale bylo to docela přesné říkat - plánování bylo napadáno . To potvrzuje samotný vznětový - ještě před začátkem natáčení sedmého obrázku, uvedl, že nový graf vykreslení tvoří samostatnou trilogii.\nMorganovy rady jsou ještě zajímavější, že po sedmém filmu "Family Tartto" se měl stát příběhem s týmem nepolapitelných špatných věcí, které splňují nejkomplexnější nelegální úkoly Mistera nikdo a jeho organizace - kvůli tomu, Byla podepsána termínová smlouva s Kurt Russell. V této pomluvy, Brian byl poněkud z cesty s lístkem a dalšími, ale to neznamenalo, že Paul Walker vychází z projektu nebo se vrací na pozadí - zdá se mi, že autoři "Forsazhi" plánovali Přinést vnitřní konflikt mezi Torto a o 'Connorm, návrat do příběhů historie, do těch dnů, kdy dva přátelé byli oponenti, stojící na různých stranách zákona. Ve skutečnosti, finále zuřivé 7 "plánované a finální implementováno není příliš odlišné, spíše jiní by byli následujícími obrazy.\nV irelevantní osmém filmu, Brian měl být mezi kladivem a kovadlem - na jedné straně, stále více kriminální a v rozporu se zákony Dominiky, a na druhé - jejich vlastní rodina, MIA a děti. Z toho docela dobré spiknutí obrátí a pevná půda pro dramatický konflikt by se mohlo dostat, ale jak víme, osud, nařídil jinak. Stojí však za zmínku, že scenáristé s čestem vyšli z tragické situace.\nAno, musel jsem se zaměřit na jiné členy týmu a představit Ramsey do nedalekého kruhu. Ano, konflikt "dobrý-špatný" do jisté míry musel posunout na skále a statema. Ano, pro osmý film jsem musel udělat krok zpět a hledat hrdinové nového vážného soupeře. Ale obecně, franchise vypadá jako šok. Samozřejmě, "rychlý a zuřivý" už nebude stejný, a pro mnoho fanoušků změny mají fatální charakter, ale z hlediska případového průmyslu s odmítnutou sedmou část finále a aktualizovanou strukturou osmého osminy Film - příklad flexibility v extrémních situacích. Rezerva v průběhu vysoce oktanové franšízy se ukázala být taková, že i velký tragédie stroj spravoval pouze zpomalit a využít dráhu oboru, ale neustále resetujte v kyvetě.\nMůžeme očekávat pouze vydání deváté pásky. Tam jsou pověsti, že v něm autoři dají publiku příležitost naučit se něco nového o osudu hrdiny Paula Walkera. Možná to zní rouhavé, ale opravdu chci vidět znovu na obrazovce, i když v umělém formátu. Takové znaky by neměly zmizet bez trasování.\nAčkoli v kinech se setkáváme stále neexistuje žádná možnost, nenechávám naději, že brzy uvidíme v kinosálech. Mezitím, zábavné čtení a psaní. Kino a v takové formě je fascinující podnikání. Nebuď nemocný!\nHodnocení whisky: Jaké značky jsou lepší v kvalitě a popularitě


Amulet ENTER Černý 29" vel.17" 2017 | Amulet.cz / factory eshop jízdních kol přímo od výrobce AMULET\nAmulet ENTER Černý 29" vel.17" 2017\n19Dostupnost na dotaz\n21Dostupnost na dotaz\nPopisTechnické parametryKalkulátor velikosti kola\nSportovní horské kolo ENTER 29 je určené pro sportovní a rekreační jízdu. Základem kola je hliníkový rám z třikrát zeslabovaných trubek s geometrií QCG, který společně s odpruženou vidlicí SR SUNTOUR XCT a komfortním sedlem RACE-LIGHT poskytují maximální komfort jízdy. Osazení kola je svěřeno osvědčeným komponentům kompletní řady SHIMANO, které poskytuje jezdci jistou přesnosti v řazení správného převodu. Bezpečnost jízdy mají na starosti hydraulické brzdy SHIMANO, které společně s plášti CST zaručují vysokou míru bezpečnosti! AMULET ENTER 29 je ideální kolo na Vaši bezstarostnou vyjížďku!\nVelikost rámu 17'', 19'', 21''


Hotely – Bhatrojkhan - U většiny hotelů storno zdarma | Hotels.com\nHotely ve městě Bhatrojkhan\nHotely – Bhatrojkhan\nKde se ubytovat v destinaci Bhatrojkhan?\nDalší informace o městě Bhatrojkhan\nPokud jste hledali cíl pro svou příští dovolenou, už nemusíte. Bhatrojkhan si zaručeně oblíbíte. Ať plánujete na jednu noc nebo na celý týden, Bhatrojkhan a okolí nabízí dostatek možností ubytování, ze kterých si vybere každý. Vyhledávání hotelů v destinaci Bhatrojkhan vám zjednoduší online mapa na Hotels.com. Na naší mapě najdete jednotlivé čtvrti města Bhatrojkhan a polohu všech hotelů, takže snadno zjistíte, jak daleko jsou od památek a zajímavostí, a podle toho můžete přizpůsobit své vyhledávání. Při výběru nejlepších nabídek hotelů ve městě Bhatrojkhan se můžete spolehnout na naši záruku ceny.\nDalší hotely ve městě Bhatrojkhan (Indie)\nHotely – Bhatrojkhan – s nejlepším hodnocením\nHotely – Bhatrojkhan – nedávno přidané\nDalší – Hotely – Bhatrojkhan\nBhatrojkhan – města poblíž\nHotely ve městě Katami Gajar\nHotely ve městě Khatoli\nHotely ve městě Totam\nHotely ve městě Chiliyanaula\nHotely ve městě Jhimar\nHotely ve městě Chilkiya Range\nHotely ve městě Ranikhet\nHotely ve městě Pailigaon\nHotely ve městě Garjia\nDalší hotely – Bhatrojkhan


Policie vzala romského výtržníka s mačetou do vazby | Týden.cz\nPolicie vzala romského výtržníka s mačetou do vazby\nČtyřiadvacetiletý muž, který v neděli ve varnsdorfské restauraci hostům vyhrožoval mačetou, byl vzat do vazby. V tiskové zprávě o tom informoval děčínský policejní mluvčí Vojtěch Haňka.\nPolicie ho v úterý obvinila z nebezpečného vyhrožování a výtržnictví, u soudu by mohl dostat až tři roky vězení. "Návrhu na vzetí do vazby bylo vyhověno. Dnes poputuje do vazební věznice," uvedl Haňka.\nObviněný přišel do baru v neděli kolem 19.45. "Po vstupu začal vyhrožovat hostům fyzickou likvidací. Že je poseká, že to tam dopadne jako v Novém Boru," popsal událost v pondělí mluvčí. Pak ale muž z restaurace odešel, aniž někoho napadl. Mačetu zahodil do křoví. Krátce poté jej policie zadržela. Podle dostupných informací šlo o Roma.\nPodobný incident se v srpnu stal také v Novém Boru na Českolipsku, kde skupinka místních Romů v baru mačetami napadla hosty a jednoho vážně zranila. Napadení nastartovalo několikatýdenní sérii demonstrací a protestních pochodů.\nVe městech ve Šluknovském výběžku je několik týdnů napjatá situace mezi místními obyvateli a nově přistěhovanými Romy. V Rumburku a Varnsdorfu se konalo několik demonstrací a pochodů k ubytovnám, kde Romové bydlí. Poslední byla v sobotu, další dva protesty plánují místní na následující víkend.


Kosmetika na zimu: Které produkty ještě stojí za to si pořídit? | Ženy.cz\nMožná už se těšíte na jaro, ale věřte, že zima ještě nějaký čas potrvá. Připravily jsme pro vás seznam kosmetickým produktů, které budete ještě minimálně měsíc každý den potřebovat.\nJemná a citlivá kůže na rtech dostává v zimě pořádně zabrat, obzvláště když máte ve zvyku si rty sem tam olíznout. Jsou pak popraskané, suché a mnohdy i velmi bolestivé. Mějte neustále u sebe balzám na rty, ideálně s obsahem přírodních olejů, které spolehlivě hydratují. Na noc si na rty naneste silnou vrstvu a nechte o ně balzám pečovat během spánku. Pokud na suché rty v zimě opravdu trpíte, alespoň dvakrát do týdne na ně aplikujte speciální peeling, který vás zrohovatělé kůže brzy zbaví.\nOchránit pleť před mrazem a větrem lze jen pomocí kvalitního krému, který je plný výživných složek. Ideální jsou krémy s obsahem olejů a vitamínů, které nejen vyživují a hydratují, ale také ochrání kůži před omrznutím.\nOchranný krém proti působení vnějších vlivů Stress Control Creme N°1, Alcina, 590 Kč Autor: archiv firem\nPokud jste na horách, je opalovací krém s faktorem ideálně 50 naprostou povinností. Ideální jsou malá balení, která si můžete vzít s sebou do kapsy a kdykoliv během dne obličej znovu natřít. Nezapomínejte ani na nos, rty nebo uši! Opalovací krém můžete používat i jako podkladový pod make-up.\nOpalovací mléko na obličej Sun Sensitive Skin Face Cream SPF 30, Piz Buin, prodává fann.cz, 499 Kč Autor: archiv firem\nNezapomeňte věnovat speciální péči také rukám a nehtům. Klidně několikrát denně je důkladně promažte hydratačním krémem a občas jim na noc dopřejte olej, který pokožku krásně zvláční.\nJemný krém na ruce se solí z Mrtvého moře, ovesným výtažkem a bambuckým máslem, Manufaktura, 169 Kč Autor: archiv firem\nPokud jste zvyklá používat spíše kondicionér, v zimě dejte přednost vyživující masce. Tu nechte dostatečně dlouho působit, aby uhladila roztřepené konečky a dodala vlasům lesk a sílu. Pro zvýšení účinku můžete do masky přimíchat arganový, kokosový nebo třeba ricinový olej.\nExpresní regenerační maska na vlasy, Yves Rocher, 199 Kč Autor: archiv firem\nSuchý šampon se samozřejmě hodí celoročně, ale v zimě, kdy se nám vlasy kvůli čepici mastí rychleji než běžně, je to parťák, kterého je dobré mít neustále po ruce. Je to mnohem šetrnější varianta, než abyste si začala vlasy každý den mýt, tak jen docílíte toho, že budou vysušené a naprosto bez života.\nSuchý šampon pro blond vlasy, Moroccanoil, prodává notino.cz, 789 Kč Autor: archiv firem\nHorká koupel je během zimních měsícům jedna z nejlepších forem relaxace. A abyste si tento zážitek ještě umocnila, dopřejte si koupelovou sůl, pěnu nebo třeba šumivou kuličku.\nTipy na kosmetické produkty na zimu najdete v galerii:\nKlíčová slova: kosmetikakrásazimakosmetické produktykosmetická péčekosmetika na zimuKosmetika na Heureka.cz


Klinická psychiatrie v denní praxi cena od 218 Kč - Srovname.cz\nNapsat recenzi pro Informace o Poradna Klinická psychiatrie v denní praxi Knihy\nPublikace: Klinická psychiatrie v denní praxi - Jiří Raboch;Pavel Pavlovský. Moderní učebnice je zaměřena na potřeby klinické praxe - soustřeďuje záměrně pozornost jen na ty problémy spojené s chorobami mozku, s nimiž se bude ve své každodenní praxi setkávat běžný lékař a které bude muset také sám řešit. Neopakuje ...a dál? Do obchodu »\nProdukt Klinická psychiatrie v denní praxi neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nProdukt Klinická psychiatrie v denní praxi nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny\nProdukt Klinická psychiatrie v denní praxi neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nGalén Raboch Jiří,\nPavlovský Pavel - Klinická\npsychiatrie v denní praxi\nKlinická psychiatrie v denní praxi Knihy.abz.cz\nKlinická psychiatrie v denní\npraxi - Raboch, Jiří;\nKlinická psychiatrie v denní praxi Superknihy.cz\nKlinická psychiatrie v denní praxi Megaknihy.cz\nVíce možností? Klinická psychiatrie v denní praxi koupíte i tady\nGalén Klinická psychiatrie v\nKlinická psychiatrie v denní praxi Librum.cz\ndenní praxi - Jiří Raboch,\nKlinická psychiatrie v denní praxi Levneucebnice.cz\nSpecifikace Klinická psychiatrie v denní praxi\n218 Kč Moderní učebnice je zaměřena na potřeby klinické praxe - soustřeďuje záměrně pozornost jen na ty problémy spojené s chorobami mozku, s nimiž se bude ve své každodenní praxi setkávat běžný lékař a které bude muset také sám řešit. Neopakuje údaje o všech duševních poruchách v celé jejich šíři, včetně teoretických základů, ale věnuje se vybraným onemocněním podrobněji, než bývá obvyklé v základních učebnicích. ... a dál?\nPorovnat ceny Klinická psychiatrie v denní praxi\ndalší knihy Klinická psychiatrie v denní praxi - parametry\nPublikace: Klinická psychiatrie v denní praxi - Jiří Raboch;Pavel Pavlovský. Moderní učebnice je zaměřena na potřeby klinické praxe -soustřeďuje záměrně pozornost jen na ty problémy spojené schorobami mozku, s nimiž se bude ve své každodenní praxi setkávatběžný lékař a které bude muset také sám řešit. Neopakuje údaje ovšech duševních poruchách v celé jejich šíři, včetně teoretickýchzákladů, ale věnuje se vybraným onemocněním podrobněji, než býváobvyklé v základních učebnicích. Publikace: Klinická psychiatrie v denní praxi - Jiří Raboch;Pavel Pavlovský. Autor knihy Jiří Raboch, Pavel Pavlovský, Vydavatelstvo Galén, Kniha,2009


odpuštění Archivy - sonasiepakova.cz\nLáska ťuká (Píseň)\nLáska ťuká Láska ťuká. Báseň ze Sbírky Alchymie od Soni Siepakové. Básně Soni Siepakové pro osobní a environmentální alchymii mají za cíl harmonizovat nás a svět kolem nás skrze soustředěný záměr a lásku. Jsou léčivým nástrojem v zábavné, veršované formě. Tématicky se dotýkají například léčení traumatizujících emocí, pomáhají dojít k odpuštění, znovu Číst více…


Pluto má podle fotografií ze sondy New Horizons modrou oblohu | Týden.cz\nPlaneta Pluto má modrou oblohu a na jejím povrchu jsou ledové kry zbarvené rudě. Vyplývá to z analýzy fotografií, které na Zemi odeslala americká sonda New Horizons. Americký Národní úřad pro letectví a vesmír (NASA) obdržel snímky minulý týden a zveřejnil ve čtvrtek.\nSonda New Horizons je vůbec prvním kosmickým tělesem vyslaným člověkem, které k Plutu dorazilo. Sonda o velikosti klavíru dorazila k Plutu v červenci, ale zdržela se u něj jen chvíli. Kolem planety neměla v plánu obíhat a proletěla kolem ní rychlostí 49 tisíc kilometrů za hodinu.


Dostál je v umělém spánku – Novinky.cz\nMinistr kultury Pavel Dostál, který ve středu podstoupil těžkou, šestihodinovou operaci, je od té doby udržován v umělém spánku. "Podle sdělení Ústřední vojenské nemocnice pan ministr nadále zůstává na oddělení intenzivní péče, je na podpoře přístrojů a jeho stav je stabilizovaný," sdělila Právu mluvčí ČSSD Lucie Orgoníková.\npátek 17. září 2004, 9:20 - PRAHA\nPopřela zároveň mediální spekulace, že by se Dostálův stav zhoršil nebo byl kritický. "Není to pravda," dodala mluvčí. Podle jednoho z pražských lékařů, který si nepřál být jmenován, patří tzv. Whippleova operace slinivky k velmi složitým a časově náročným zákrokům.\n"Laicky řečeno: ke slinivce je složité se dostat, musí se dělat řada řezů a anastomóz (spojů střev). Velmi záleží na chirurgovi a pan docent Miroslav Ryska je v tom ohledu kapacita," uvedl lékař. Pokud by histologický rozbor prokázal, že Dostálův nádor je zhoubný, nemusí to podle něj znamenat katastrofu. "Záleží na tom, zda operace přišla včas, či ne," dodal.


Lutherův hrad na dalekém severu |\nLutherův hrad na dalekém severu\n(ČB 12/2014) V Novém Městě pod Smrkem ve Frýdlantském výběžku je další zajímavý evangelický kostel. Dokončen byl v roce 1912 podle návrhu architekta Otto Bartninga, který patřil mezi nejznámější architekty sakrálních staveb ve 20. století. Na začátku století to byl ještě mladíček, který se nedávno vrátil z cesty kolem světa. Bartning se považoval za praktika, a proto ani nechtěl ztrácet čas na univerzitě a svá studia nedokončil. Praktickou stránku, obnovu těsného vztahu umění k řemeslu, prosazoval později i jako ředitel známé školy Bauhausu ve Výmaru. Ve zničeném Německu po druhé světové válce navrhoval tzv. nouzové kostely, pro které vypracoval unikátní konstrukční řešení z prefabrikátů, vycházející částečně z jeho pozoruhodného expresionistického předválečného projektu „Kostela-hvězdy“ (Sternkirche) z roku 1922.\nBartningovo dílo v Čechách\nNa začátku století ale jeho stavby ještě vycházejí z historizujících slohů, které doplňují prvky secese a romantizující architektury. První známou Bartningovou realizací na našem území je oktogonální hrázděná kaple v Tesařově (dnes součást Kořenova při hlavní silnici na Harrachov), vybudovaná v roce 1909. V současnosti ji využívá Jednota bratrská a je položena údajně ještě o několik metrů výše než kostelík v Herlíkovicích. Pak navrhuje kostelíky s charakteristickou štíhlou věží pro německé evangelické sbory v Mokřinách u Aše, v Kraslicích u Sokolova a komplex budov v Novém Městě, který pro svoji rozsáhlost dostal trefný název Lutherův hrad. Architekt spojil kostel, sborový sál a faru do jedné budovy; na svoji dobu šlo o velmi pokrokové řešení a čtenáři tohoto seriálu již vědí, že Emil Edgar by ho jistě za to pochválil. Je ale otázka, zda o tomto kostele věděl. Frýdlantský výběžek byl téměř stoprocentně osídlen německým živlem a i dnes je za hřebenem Jizerských hor poměrně značně izolován.\nNejistá budoucnost sboru\nPo odsunu Němců bylo Nové Město dosídleno i velkou skupinou reemigrantů z Volyně a ze Zelova, kteří vytvořili základ nově vzniklého českého sboru. Lutherův hrad je ale rozsáhlá stavba a jeho údržba je náročná a budoucnost celého sboru je nejistá. Po odchodu Adama Balcara (viz zpráva z jeho instalace v Německu) není jisté, zda si sbor bude moci dovolit svého faráře a platit zvyšující se odvody do personálního fondu. Církev zvažuje, jak velké odvody z restitučních peněz uvolní na diakonické projekty, a je otázka, zda diakonií – službou nelze nazývat projekty v pohraničí, které má od konce války své specifické problémy a bylo v různých dobách podporováno. Administrace celého výběžku z Liberce není ideální, i když k té již v minulosti docházelo (v 90. letech sbor dlouhodobě administroval Jan Čapek). Kraj z kterého je zcela jiný pohled na hřebeny hor než z vnitrozemí, má své těžkosti i kouzla. Kopce stoupají prudce ze slezských nížin a zdají se být drsnější a romantičtější, ale odliv obyvatel do velkých měst zde může být ještě citelnější. Novoměstští musejí přemýšlet, jaká bude budoucnost sboru, a je možné, že komplex budov Lutherova hradu, který se stal v roce 2010 kulturní památkou, budou pronajímat k rekreaci podobně jako evangelíci v další izolované lokalitě na Broumovsku, kde je o ubytování velký zájem. Na Frýdlantsku je plno zajímavých míst a již dávno to není výběžek do neznáma. Hranice fakticky neexistují a blízká Lužice nebo polské Slezsko stojí též za návštěvu. Evangeličtí turisté by tak alespoň v sezoně mohli život sboru oživit.\nPředchozí příspěvekNová píseň – Studně nepřeváženáDalší příspěvekJihočeský seniorát


Pohádky v naší duši I - vývojové pohádky | Doktorka.cz\nHned na začátku řeknu, že pohádky mají svůj smysl - některé jsou "výchovné", jiné "mytologické" - léčivé. Pak je také dost pohádek, sloužících především pro pobavení posluchače bez hlubšího významu a jiné - především ty modernější - odrážejí hlavně "ducha doby" a vnitřní svět autora.\nDnes se podíváme na pohádky vývojové, příště se budeme věnovat pohádkám mytologickým. Téma je to velmi široké, někdy příště nabídnu zájemcům literaturu, která vyšla v posledních letech v češtině.\nAsi každý z nás stojíme při čtení pohádky na straně hrdinů a jejich boj na straně dobra prožíváme spolu s nimi. Přestože je ve hře obvykle mnoho postav z "jiného světa" a kouzla a čáry jsou zde zcela běžnou záležitostí, je nám pohádkový příběh nějak zvláštně blízký, jakoby byl skutečný. Pro naší duši pohádka skutečná je, v nás se skutečně odehrávají během našeho života boje, kterým pohádky propůjčí konkrétní tvar.\nVývojové pohádky jsou ty, které řeší svým příběhem nějaký problém, důležitý pro člověka v určitém vývojovém stádiu. S vývojovými stádii přišla psychologie, která tvrdí, že u každého z nás probíhá duševní vývoj v několika etapách. V každé z nich se učíme zvládnout nějaký problém, získat určité dovednosti a zkušenosti, což je velmi důležité pro náš další život. Etapy na sebe navazují, úspěšné zvládnutí jedné je podmínkou pro překonání problémů v etapě následující. Naštěstí jsme pro tento způsob duševního růstu vybaveni od přírody, takže pokud nám s tím okolí trochu pomůže, máme velkou šanci vše zvládnout.\nNapříklad podle Eriksona procházíme během života osmi stádii - v prvním roce života získáváme základní důvěru, asi do tří let hledáme cestu k vlastní autonomii - to velmi souvisí s dovedností pohybu, v předškolním věku balancujeme mezi chutí být iniciativní a mezi pocity viny v případě neúspěchu. Před pubertou je to snaživost versus méněcennost, v období puberty a dospívání hledáme svou identitu - tedy představu o tom, kdo jsme, v dalších letech je pro nás důležitá intimita - navázání blízkého a stabilního vztahu, střední věk s sebou přináší generativitu - výchovu vlastních dětí, později vnoučat. Stáří pak vývoj uzavírá stádiem integrity - pocitem naplnění, smíření nebo v opačném případě pocitem znechucení životem, zoufalstvím. Vzal jsem to velmi stručně, ale pro představu toho, že se vyvíjíme celý život, by to mělo stačit.\nVývojové pohádky jsou pak příběhem, jehož hrdinové mají vyřešit problém, který je jedním z našich hlavních vývojových témat. Takové pohádky nám obvykle nemusí dát konkrétní rady jak na to, spíše nás na takové situace upozorňují, připravují naší duši na setkání s tím, co přijde. Asi všichni jsme byli svědky situace, kdy si například dítě vybere pohádku, kterou chce číst pořád dokola, jakoby se jí chtělo naučit nazpaměť. Ten příběh ho fascinuje, znovu a znovu prožívá dramatickou zápletku i šťastný konec.\nKlasickými příklady vývojových pohádek jsou "O Červené Karkulce" nebo "O Šípkové Růžence", obě se zabývají obdobím puberty a dospívání, jedna spíše začátkem, druhá hlavní pointou této vývojové fáze. Konkrétnější témata zpracovává pohádka "O Smolíčkovi" či "O perníkové chaloupce" - téma důvěry a téma závislosti.\nNapadá mě, že bychom mohli teď popustit uzdu své fantazii a v diskusi pod článkem shromáždit nápady k výše zmíněným pohádkám nebo k jiným, u kterých budete mít pocit, že pojednávají o nějakém vývojovém tématu. Víc hlav víc ví (někdy) a každopádně nápady se cení. Myslím, že přemýšlení nad tímto tématem nám může přinést víc než přečtení hotových informací. Tak s chutí do toho.\nna toto téma mám referát ve škole...je to v celku zajímavé.Myslím si,že hlavním důvodem 'přežití' pohádek,je učit dědi rozeznat dobro od zla.Dál jsem myslela,že se dočtu o čarodejnici,či princi z pssychologického hlediska..ale přesto je článek zajímavý:)\nProtože diskutující vytáhli na světlo "Pohádky v naší duši II", přečetl jsem si i "jedničku" zde od téhož autora. Napadla mě při tom jedna připomínka: Ano, logicky fandíme kladným hrdinům pohádek. Při vysílání první části televizního seriálu Arabela (natočeno 1980) ale nastal zajímavý jev, kterému jsem částečně podlehl i já, že byl mnoha divákům sympatický Rumburak. :-) Čím to?\nRekla bych, že je to tím, že v této etapě lidského vývoje lidé začínají objevovat, že i ve zlu je dobro a v dobru zlo a tudíž i v každém z nás je obsaženo dobro i zlo. Cítí tonejenom děti v pohádkách, ale i na dospělé útočí plno foilmů, kde vlastně zločinec je sympatická postava.\nJé Kleo, teďs mi připomněla jeden zážitek: francouzský film V plném slunci. Člověk sledoval vraha (Alain Delon), jak má všechno promyšlené a všechno mu perfektně vychází; dokonalý a skvěle zahraný padouch. A pak, v úplně poslední scéně, když loď přistane... Pocítil jsem zvláštní zklamání. Fandil jsem mu? To snad ne. Ale tak jsem se s ním sžil, že jsem ho musel politovat.


Ani topmodelka Gisele Bündchen není dokonalá: Proč o sobě… | Kafe.cz\nPatří k nejlépe placeným modelkám světa, má úžasného manžela, dvě krásné děti a několik let byla partnerkou Leonarda DiCapria. Zdá se, že brazilská modelka Gisele Bündchen měla a má vše, na co si jen vzpomene a její rodina je jako reklama na dokonalost. Nedávno ale tato dáma přiznala, že ji roky trápily deprese, závislosti na alkoholu, lécích a dokonce, že často uvažovala nad sebevraždou.\nČlověk by si myslel, že žena, která je hodnocena jako nejbohatší supermodelka planety, po Lady Dianě byla druhou nejfotografovanější celebritou, má za sebou titulku na světovém vydání Vogue, šla přehlídky světových návrhářů jako je Marc Jacobs, Michael Kors, Christian Dior, Dolce & Gabbana, Valentino a spoustu dalších. Anna Wintourová ji v roce 1999 označila za „modelku tisíciletí“, časopis Rolling Stone ji roku 2000 označil za nejkrásnější dívku světa“ a Vanity Fair v roce 2009 publikoval článek nazvaný „And God Created Gisele… “, nemůže jí v životě nic chybět. Nemluvíme ani o jejích vztazích, pět let chodila s jedním z nejvyhledávanějších herců světa, vzala si skvěle placeného a extrémně pohledného hráče amerického fotbalu, v roce 2009 se z ní stala matka chlapečka, v roce 2012 přibyla dcerka Vivien. Opak je ale pravdou. Modelka, jejíž jméno je skloňováno již od devadesátých let trpěla psychickými potížemi a to ne jen tak ledajakými.\nOkolo roku 2003, kdy chodila s Leonardem DiCapriem, se její život začal sypat. Přišly úskosti, deprese, záchvaty paniky, denně vytahala krabičku cigaret, vypila lahev vína a aby vůbec dokázala pracovat, lila do sebe litry silné kávy. Kromě toho všeho také polykala Xanax, což je silné antidepresivum, na kterém se velmi snadno získává závislost. Podle její zpovědi ji často napadaly myšlenky na sebevraždu: „Říkala jsem si: Když skočím z balkonu, tohle všechno kolem mě skončí a já se už nikdy nebudu muset bát o to, kam svět kolem mě spěje,“ napsala ve své knize Lekce: Moje cesta ke smysluplnému životu. Vysvobození našla až díky sportu.\nVztah s Leonardem nevyšel. Ostatně ani nemohl, Giselin život byl náročný i pro ni, natož pro někoho dalšího. Ona se ale rozhodla nevzdat a vrhla se na naprostý restart svého života. Ze svého jídelníčku vyřadila alkohol i kávu, omezila cukr, přestala kouřit a začala sportovat. Nejvíc ji chytlo běhání a jóga, kterým se věnuje i dnes. Sport jí velice pomohl i po rozchodu s Leonardem a ona se díky sportování rychleji dostala do psychické pohody, ve které byla schopna přijmout nového muže do svého života. Tím se stal Tom Brady a pohádka pokračovala. V roce 2009 porodila syna Benjamina, o tři roky později holčičku Vivien, přičemž si musela během vztahu zvykat na syna Jacka, kterého má Tom z předchozího partnerství. Chvíli bylo vše krásné, jenže najednou se vrátily předchozí stavy a Gisele opět začala upadat do depresí a úzkostí.\n„Bylo to, jako by část mě samotné zemřela,“ píše Gisele v knize. „Vždycky jsem byla nezávislá. Všechno se točilo jen okolo mě. Ale najednou tu byl ten malý človíček a já věděla, že už nemůžu dělat všechno tak, jako před tím," vzpomíná na nepříliš pozitivní období. Věděla, že od pocitů méněcennosti a budižkničemosti ji pomůže práce, jenže děti ji potřebovaly a tak, pokud to jen trochu šlo, brala je s sebou, nebo je nechávala chůvě. „Měla jsem výčitky svědomí, že jsem hrozná matka, když děti nechávám samotné,“ komentuje ve vzpomínkách s tím, že samozřejmě začal trpět i partnerský vztah.\n"Chvíli to vypadalo, že se rozejdeme. Někdy v roce 2015, kdy mé stavy byly nejhoší, mi Tom napsal dost ostrý e-mail. Já místo toho, abych mu na něj odpověděla, jsem napsala dopis na papír a ten pak spálila. Když jsem ten dopis pálila, rozhodla jsem se, že nenechám své psychické potíže, aby mě připravily o dalšího skvělého muže. Hodně mi pomohla moje terapeutka a také to že jsem si uvědomila, že i když jsem matkou, nemusím jít být na plný úvazek a můžu si dovolit požádat svého manžela, aby alespoň jednou za měsíc děti pohlídal on a já měla den pro sebe. Začali jsme to takhle praktikovat a já jsem od té doby vyrovnaná. Musím na sebe ale dávat pořád pozor, protože vím, že má psychika je křehká," uzavírá Gisele s tím, že uvědomit si svou křehkost, by měla každá žena. Přiznat zranitelnost a potřebu času o samotě.\nCelebrity - 01. 10. 2018\nDruhá míza už není výsadou mužů, v dnešní době ji chytají i ženy. Vzorovým příkladem je americká celebrita Kourtney Kardashian, která na prahu…