Radek Burda bloguje: I ošklivé může být krásné – DIGIarena.cz\nRadek Burda 1. dubna 2012\nÚvaha o výstavě, která se právě koná v Rudolfinu. Bernd & Hilla Becher: Doly. Hutě. Tohle není umění na první.\nMyslím si, že právě nastal čas napsat něco o manželích Becherových. Samozřejmě proto, že jejich díla se právě v těchto dnech vystavují v galerii Rudolfinum (až do 3. června). Ale měl bych asi psát zejména proto, že je to výstava podstatná až zcela zásadní, i když tak vůbec nevypadá. To zaprvé.\nZa druhé si myslím, že je teď čas o tom psát i přesto, že pro většinu normálních lidí to bude výstava neskutečně nudná, nezábavná a zívací. Třeba se mi to klišé podaří zlomit, i když spíš jsem si toho naložil pouze příliš mnoho. A myslím si konečně zatřetí, že čas utracený čtením nakonec pro vás nebude ztracený, i když píšu o něčem, o čem nic nevím. Protože nakonec přece jen sklouznu od povídání si o rudolfínských fotkách k čemusi obecnějšímu – k politice. A to by vás mohlo bavit. I když to bude jen kratičký ocásek na konci.\nHilla Becher na vernisáži své výstavy v Rudolfinu (foto: CC Gampe)\nChyba je u nás\nUdělal jsem si ve svém okolí takový průzkumek. Téma pro research bylo očekávatelné: co vám říkají manželé Becherovi a co víte o jejich díle. A vaši odpověď si prosím hezky rychle, na první dobrou. Ne že si budete bádat v internetu.\nNu, odpovědi byly taky takové očekávatelné. U většiny mých kamarádů Bernd a Hilla Becherovi jako fotografická jména byli zcela neznámí, nic jim nehovořili. Valná část dotazovaných je jejich díly zcela nedotčena, nemají o nich ani povědomí. Druhá část, početně daleko skromnější, jakési povědomí přece jen má. Tedy spíš než povědomí je to mlhavá představa, že manželé Becherovi jsou těmi, kteří „dělali onu industriální fotografii“ a že jsou tedy asi – ehm – „nějakými světovými fotografickými celebritami“.\nSama výstava ale pro tyto mé kamarády byla šokem. A musím čestně přiznat, že z těch druhých, z těch nedotčených, dostanu do Rudolfina jen pár lidí a to ještě jim musím zakázat internet. Je to špatně? Nikoli. Chyba je u nás.\nGrube San Fernando, Herdorf, Siegerland, Německo 1961, © Bernd und Hilla Becher\nTohle se vydává za umění?\nZ výstavy manželů Becherových nazvané „Doly. Hutě.“ mám neblahý pocit, že bude komerčním průšvihem. Zvláště, když přichází do Prahy rozmlsané z velkých, orgiasticky barevných děl veleúspěšného Davida LaChapella, jehož erotické lascivnosti v lačném Česku rozumí každý tramvaják. Nemůže totiž po tomto veleknězi barevných veletočů být většího a razantnějšího kontrapunktu. Prásk! Z Matějské touto výstavou přistáváme rovnou do kláštera.\nOno je to prostě opravdu tak. První dojem z výstavy DolyHutě je, čistě fyziologicky vzato, jako dobře mířená facka. Čekáte od Rudolfina Umění? Toho Umění, které vás uchvátí Krásou? Ne, tyto fotografie jsou pouhé, obyčejné výkresy. A tyto černobílé výkresy bez emocí jsou v sálech rozvěšeny přesně podle přesných vojenských not. S odstupy přesnými na milimetr a bez jakékoli interaktivnosti, bez jakékoli vzájemné hry kurátora a diváka, na kterou jsme u výstav v Rudolfinu zvyklí. A které bychom – alespoň třeba jako vyvážení tohoto německého studena – s úlevou očekávali.\nNe, Rudolfinum nám tuto berličku, úlevu či usnadnění nenabídne: prostě a tvrdě dostanete své. Suchý výčet, no hádejte čeho. Ano, bystrý divák se hlásí: dolů a hutí. Ovšem hutí zbavených, či spíše nedodělaných – jaká schválnost a jaká ohavnost! – všemi těmi dnešními příkrasami „industriální fotografie“. Té fotografie, která si libuje prostřednictvím třeba nočního nasvícení v dodání tajemna a která tedy hlavně žije z přidání druhotné, „nalezené“ emotivnosti do původně obyčejné, technické stavby.\nOd manželů Becherových opravdu nic takového nečekejte. Oni nic takového nevytvářejí a dokonce s tím přímo programově bojují a veškeré takové snímky cíleně zahazují. Jejich fotografie jsou hrdě přiznané konvenční technické záznamy.\nGutehoffnungshütte Oberhausen, Ruhrgebiet, Německo 1963, © Bernd und Hilla Becher\nGutehoffnungshütte, Oberhausen, Německo 1969, © Bernd und Hilla Becher\nChcete příklad? Třeba schválně a naprosto záměrně si vybírají podzimní šedou oblohu, jen aby bouřlivá oblačnost neodváděla pozornost a schválně neničila scénu emotivností. Ne. Standard je šedá, jednolitá obloha. Tečka. Tato výstava, to jsou prostě fotografie rozvěšené hezky „po germánsku“ – rýsovací prkno a šuplera – a na obrazech: výkresy.\nNavíc výkresy jsou jeden jako druhý, zabírané z přesně stejné strany, ze stejného úhlu a ve stejných světelných podmínkách, kterým fotografové říkají: teď nefotit. Dojem nekonečného a nekončícího monolitického opakování podporuje i instalace. Výkresy jsou seřazené tematicky, takže snadno ve vás vzbudí pocit, že jste zavaleni těmi samými desítkami obludných věží, které se liší jistě místem, jistě časem sejmutí snímku, ale nikoli obludností.\nCharleroi-Montignies, Belgie 1971, © Bernd und Hilla Becher\nMetoda jejich fotografování je prostě chirurgická. Přesná, čistá, věcná. Fotografie jsou zcela prosty emocí, nenajdeme na nich téměř jediného živáčka, který by snad tomu přidal trochu lidský, hřejivý moment. A když už přeci jednou člověka najdeme, nezapomene paní Becher při zahájení výstavy vtipně podotknout, že jsou ti lidé stejně rozmazaní. Valí se to na nás ze všech stran: jen a pouze samé doly hutě, doly hutě, doly hutě, doly hutě.\nJak je proboha možné toto vydávat za umění? Zvrácená doba, odplivne si jistě nejeden návštěvník, když TOHLE se prohlašuje uměním.\nSiege Trieu Kaisin, Charleroi, Belgie 1971, © Bernd und Hilla Becher\nPuits Monceau Fontaine No. 14, Charleroi, Belgie 1972, © Bernd und Hilla Becher\nOd obludna k obludnu\nMyslím, že přesně tohle autor výstavy chtěl. Že přesně toto je i účelem a skrytým smyslem. Nejen této výstavy, ale celého díla manželů Becherových. Právě v tom je totiž zakopán důvod, proč jsou světovými celebritami. Myslím, že právě TAKTO vystavěnou výstavou chce Rudolfinum ukázat – nebo lépe ZVIDITELNIT – ten obrovský rozdíl mezi povrchním chápáním Umění jako krásna na dotek a mezi uměním, ke kterému je nutné si dojít: uměním skutečně prožitým a promyšleným.\nTyto obrazy, to není LaChapell do kterého se zamilujete na hvízdnutí. Jsou to matrjošky, které vás nikterak zpočátku nebaví, ale když je donekonečna svlékáte a pod každou další slupkou objevujete další bábu, tak se do nich pojednou zamilujete. I když ten příměr vlastně pokulhává. To zamilování zde není proto, že se zamilováváte, když jdete dovnitř, do hloubky, jako když hodiny a hodiny hledíte do Mony Lisy a objevujete jemné a další a další a předtím ve chvilce neviditelné valéry úsměvu. Tady se zamilováváte proto, že objevujete šíři. Že rytmicky jdete od jednoho obludna k druhému a dalšímu a stému. A teprve v této vlně to razítkujete jako Umění a jste zamilovaní.\nZeche Hannover 1/2/5 Bochum-Hordel Ruhrgebiet, Německo 1973, © Bernd und Hilla Becher\nAle nechme promluvit Nedomu, ředitele Rudolfina: „Úkolem fotografií manželů Becherových je vytvořit cosi, co je jakýmsi Muzeem“. Ano, jejich fotografie, to je obrovský, miliónový archiv lidské paměti, která v čase pomalu mizí, rozpouští se a je nahrazována jinými vzruchy, jinou a novou technickou architekturou. Oni nefotografují tyto doly a hutě primárně pro jejich krásu. Ale hlavně a právě proto, že jsou to památníky lidského snažení. Na první pohled zřetelné, ale přesto opomíjené, míjené. A že teprve v jejich shromáždění a v jejich stejném a opakujícím se způsobu nafocení, který umožňuje komparaci, vynikne jejich rozměr stejnosti a zároveň jinakosti a také lidskosti, protože byly plně podřízeny a sloužily člověku a člověk je tedy v nich otištěn.\nPrávě z těchto důvodů si mohli dovolit opustit svět dodělávané krásy z načechraných oblaků či imponujících nasvícených nočních snímků, ale bohatě si vystačili jen s těmito banálními záznamy. Jejich snímky jsou skutečně olbřímím, z břehů vylitým oceánem zvaným muzeum: jako vykopáváme džbány, do kterých naši předkové nabírali vodu na mytí zad, tak oni vykopávají mizející památky na impozantní dobu průmyslového věku. Teprve když se takto na tyto obrazy podíváme, teprve když takto k nim budeme přistupovat, teprve pak objevíme, proč jsou Uměním.\nZeche Fritz-Heinrich, Essen, Německo 1976, © Bernd und Hilla Becher\nJenže to je právě ten problém. Takové umění je totiž již uměním ze znalosti. Je to zcela jiná zkušenost, která jde proti dnešní době. K tomuto umění se nemůžete proskotačit, ale musíte si k němu namáhavě a s mnoha zastaveními dojít, možná dokonce se dotrmácet a vypřemýšlet si ho.\nNení to umění na první; mžitkový vzruch, který zaregistrujeme a zase pelášíme dál, za dalším vjemem, za novou písní, novým filmem s novými akčními scénami. Umění Muzeum, jak ho na této výstavě předvádějí obrazy manželů Becherových, je uměním kontemplativním. Dokonce nejen ve smyslu, že o něm musíme takto přemýšlet, ale vlastně i ve smyslu scény. Ty v Rudolfinu zavěšené doly, hutě jsou totiž buddhistická meditativní modlitba.\nNe, nedělám si z vás legraci. Pokud jste na výstavě byli, ještě jednou si ji v duchu projděte. A zamyslete se nad vystavenou řadou desítek stejných obrazů a přemýšlejte při tom právě jako o buddhistické modlitbě. Ty stále stejné obrazy posunující se při zdi a měnící se v drobnostech a jednotlivostech, ale tak a tolik hluboce stejné v Universu – slyšíte ten meditativní zpěv?\nSlíbil jsem jakési politikum jako doplnění. Bude krátké. Ptal jsem se paní Becher, jak své četné cesty na počátku své kariéry v padesátých a šedesátých letech financovali. Že byly četné a drahé je jasné jak z rozměru díla, tak z geografické roztroušenosti památek.\nVždyť to muselo být dost obtížné, nebyli známí a jejich tvorba spíše než populární byla podivínská. Dostal jsem věcnou, krátkou odpověď. Nijak. Vše jsme si platili sami. Nebyly žádné granty, dotace, nic. Když jsme jeli s naším malým mrnětem poprvé na půl roku do Ameriky, půjčili jsme si tam karavan a v něm žili.\nChicago Illinois, USA 1978, © Bernd und Hilla Becher\nDnes jsme se naučili dělat umění za pomoci rozsáhlé sítě nadací a grantů. Umění, které na začátku uměním nebylo a které vyrůstalo z vášně a náročnosti k sobě a z touhy, vyrostlo u nich jen z buldočí vytrvalosti. Tak si říkám, jestli tohle zrovna náhodou není návod, jak umění dělat. Tvorba z vášně a zarputilosti.\nBernd a Hilla Becher ve Wikipedii: česky • anglicky


Hudební Atábor | TÁBOŘENÍ.cz\nKatalog táborů » Hudební Atábor VYHLEDAT JINÝ TÁBOR\nMáte rádi hudbu, rádi zpíváte nebo hrajete na hudební nástroje? Posloucháte rádi různé styly od rocku po vážnou hudbu? Nebo máte v sobě hudebního ducha a rádi skládáte svoje melodie a písničky? Tak se přidejte k nám a užijte si hudební léto na táboře! Pojeďte na hudební tábor, kde budete v kolektivu dalších hudebních nadšenců a budete se moci podělit o svoje zkušenosti a vaši vášeň pro hudbu! A “nuda“ to rozhodně nebude!\nHudební tábor je připraven pro všechny děti od 7 do 17 let. Může s námi jet dítě, které prostě jen rádo poslouchá hudbu, které si rádo zazpívá i nadšenec do skládání vlastních písniček. Program máme uzpůsobený tak, aby se v něm našel každý.\n13. 07. - 06. 08. 2021(24 dní) 40 volných míst 6850 Kč 285 Kč PŘIHLÁŠKA ►\nVeškerý program na táboře je vedený kvalifikovanými vedoucími v oboru. I když náš tábor není hudební škola, tak vedoucí jsou učiteli v ZUŠ, písničkáři i členy orchestrů a kapel.\nTematický tábor není jako výuka ve škole, je to hlavně zábava rozšířená o záliby dětí. Veškeré aktivity jsou plánované tak, aby děti bavily a na táboře nebyla žádná nuda! Celý den se nevěnujeme jen hudbě, zpěvu a hře na tělo či nástroje, ale hrajeme hry i v lese jako na klasickém táboře, takže o pestrou zábavu je dobře postaráno. Tábor má i svou celotáborovou hru a veškeré hry jsou zasazeny do příběhu. Na našem táboře hrajeme divadlo, aby se děti lépe do příběhu vžily a prožívaly celotáborovku s námi.\nDětské tábory, z.s., Starý Rožmitál 148 262 42 Rožmitál pod Třemšínem, Příbram, Středočeský kraj , Czech Republic Telefon 608555600. GPS 49.625259399414, 13.843117713928 https://photo.taboreni.cz/5817/150469/uvod.jpg\nHudební Atábor od 13.7.2021 do 6.8.2021 je v termínu od 13.7.2021 do 6.8.2021 . Adresa je Starý Rožmitál 148 262 42 Rožmitál pod Třemšínem\nHudební Atábor od 6.8.2021 do 18.8.2021 je v termínu od 6.8.2021 do 18.8.2021 . Adresa je Starý Rožmitál 148 262 42 Rožmitál pod Třemšínem


V redukci církevních restitucí nás omezují smlouvy, couvá Sobotka — ČT24 — Česká televize\nVystrčil: Zeman dle ÚVN nemůže pracovat\nV redukci církevních restitucí nás omezují smlouvy, couvá Sobotka\nPraha - Předseda sociálních demokratů Bohuslav Sobotka konstatoval před zítřejším jednáním s církvemi, že výsledek v prvním sledu závisí na vstřícnosti náboženských sdružení. Smlouvy rychle uzavřené minulou vládou podle Sobotky výrazně omezují možnost na redukci parametrů majetkového vyrovnání. Sobotka chce také od církví závazek, že peníze od státu využijí na veřejně prospěšné projekty. Generální sekretář České biskupské konference Tomáš Holub pro ČT řekl, že na setkání s předsedou ČSSD si chtějí především poslechnout jeho zdůvodnění slov o velkorysosti, když jsou to církve, které redukovaly své požadavky a vyšly vstříc státu. Přiliš prostoru pro snižování náhrad nevidí ani katolická církev, ani třeba židovská obec. Součástí restitucí je i budoucí postupné odstřižení placení církví ze státního rozpočtu.\n„Tím, že byly závazky státu velmi rychle zasmluvněny…, omezuje to prostor pro redukci církevních restitucí. V případě, že by se některé změny provedly bez ohledu na příslušné smlouvy, mohlo by to vystavit stát riziku určitých žalob,“ prohlásil první muž ČSSD. Jeho strana tedy preferuje jako první cestu k redukci majetkového vyrovnání jednání s církvemi. „Přece je to papež František, který hovoří o tom, že církev by měla žít v chudobě a že by se měla starat o potřebné,“ dodal na brífinku první muž ČSSD.\nSobotka rozlišuje politická jednání o restitucích a jednání s církvemi samotnými. V rámci politické linie má za to, že ve sněmovně by se našel dostatek poslanců, kteří by změny v církevních restitucích podpořili.\nJenže v podvečer uvedl předseda lidovců - možného koaličního partnera ČSSD - Pavel Bělobrádek, že KDU-ČSL nebude ve vládě, pokud se sociální demokraté pokusí získat podporu pro změnu zákona o církevních restitucích mimo koalici. Šéf lidovců to řekl Českému rozhlasu Plus. Bělobrádek proto bude chtít pojistku v koaliční smlouvě.\nŘady pozemků jsme se zřekli a i my šetříme, reaguje biskupská konference\nOd jednání se zástupci jednotlivých církví si Sobotka slibuje jejich vstřícnost. „Chci požádat církve, aby redukovaly rozsah finančních kompenzací, které byly v rámci církevních restitucí církvím garantovány. Měly by projevit určitou sounáležitost s českou společností v situaci, kdy je ve veřejném sektoru nedostatek finančních prostředků…,“ řekl. Hodlá prý rovněž vyřešit dopady na areál Pražského hradu, i tady by přivítal vstřícnost církve, aby se do budoucna otázka vyřešila.\nPodle sekretáře českých biskupů Tomáše Holuba zástupci církve hodlají Bohuslavu Sobotkovi ukázat na konkrétních číslech, že dvoutisícina státního rozpočtu a částka čtyřikrát nižší, než stát dnes dává z daní na fotovoltaiku, není až taková štědrost, o jaké Sobotka mluví. Připomíná, že církve se již bez náhrady zřekly řady majetků v národních parcích nebo pozemků se sportovišti a podobně. „To jsou věci, které nejsou vyčísleny ve finančních náhradách a kterých jsme se zřekli ve prospěch státu.“ Podobně mluví také předseda Federace židovských obcí Petr Papoušek: „Pokud by se na tom něco měnilo, tak by to pro nás bylo vlastně likvidační, protože z dlouhodobého hlediska je to pro nás nevýhodné a pro stát to je výhodné.“\nDominik Duka na svém facebookovém profilu: „Nabídli jsme už několikrát ústupek, například že bychom místo části peněz přijali dluhopisy, abychom tak odlehčili státnímu rozpočtu. Mnoha věcí jsme se už zřekli, celkově asi třetiny našeho nároku.“\nSekretář České biskupské konference Tomáš Holub: „Musím se přiznat, že moc nerozumím tomu, zda všechna péče o kulturní památky, vedení škol, o které je obrovský zájem, péče o staré a potřebné lidi, stojí ročně méně nežli 1,5 kilometru dálnice.“\nSobotka chce závazek prospěšnosti účelu peněz od státu\nSobotka rovněž avizoval požadavek, aby církve otevřeně deklarovaly účel, na který použijí finanční prostředky od státu. „Měly by se zavázat, že je využijí na veřejně prospěšné účely,“ požaduje předseda sociálních demokratů s tím, že by se nemělo stát, aby peníze od státu církve „prohospodařily“ a pak přišly a požadovaly peníze od státu.\nTK ČSSD o církevních restitucích a ČD Cargo\nTomáš Holub v reakci na prohlášení Bohuslava Sobotky\nPodle biskupského sekretáře Tomáše Holuba je zájmem samotných církví, aby za pár let nemusely přijít s prosíkem. „My jsme ti, kdo se snaží, jak pan Sobotka říkal, abychom za pár let nemuseli přijít za státem s tím, že nám došly prostředky na službu společnosti. Proto budeme transparentně hospodařit tak, abychom nejen na 10, 20 nebo 30 let, ale na staletí měli základnu, z které bychom mohli společnosti sloužit,“ reagoval biskupský sekretář.\nCírkve navíc podle jejich zástupců tvoří rozpočty na staletí dopředu, a proto už teď vědí, co s restitučními penězi. „Je to práce s dětmi, je to práce s rizikovou mládeží. Máme spoustu činností, jako jsou zdravotnická zařízení, sociální zařízení, pracujeme v poradenských službách,“ vyjmenovává místopředseda Ekumenické rady církví Daniel Fajfr.\nNa revizi restitucí se církve moc netváří\nProstor pro snižování náhrad není\n„My moc velký prostor nevidíme,“ řekl k požadavku na snížení náhrad tajemník Federace židovských obcí Tomáš Kraus. Dohoda se státem podle jeho slov mohla vzniknout proto, že církve na finanční částku přistoupily, aby se církevní vyrovnání konečně uzavřelo, i když to pro církve a náboženské společnosti nebylo výhodné. Dodal, že finanční část restitucí vycházela ze současného státního příspěvku státu církvím, který činí kolem 1,5 miliardy ročně. Pro Federaci židovských obcí nehrál majetek roli, dodal Kraus. Zatím totiž objevila pouze osm pozemků, o něž může žádat, veskrze jde o kousky hřbitovů.\nČas na podávání žádostí o vydání majetku mají církve a náboženské společnosti do konce roku. Do 7. listopadu evidovaly úřady celkem 2 212 výzev o vydání 51 593 pozemků a 243 staveb.\nHolub v Interview: Z 50 000 žádaných pozemků vydal stát za deset měsíců 150\nTomáš Holub upozornil také na to, že stát zatím není ve věci vydávání pozemků příliš spolehlivým partnerem. „Nevím, jestli to jsou obstrukce, ale když víme, že jsme požádali celkově o víc než 50 000 pozemků a po více než 10 měsících stát vydal slovy sto padesát, tak v té chvíli - jestliže v zákoně je napsáno, že 6 měsíců je doba, po kterou se má zkoumat jednotlivá žádost - tak se nám zdá, že to není úplně nejrychlejší,“ řekl v Interview Daniely Drtinové.\nOtázka církevních restitucí by mohla zkomplikovat jednání o vládě, pro lidovce – možného koaličního partnera ČSSD – je totiž úprava majetkového vyrovnání s církvemi passé: „My jsem avizovali, že pro nás je tato záležitost uzavřenou kapitolou. Je tady zákon, který byl i napaden u Ústavního soudu a ten ho nezamítl a ponechal v platnosti. Na tento zákon jsou navázány platné smlouvy a prakticky není možné cokoliv revidovat, pokud se nechceme chovat protiprávně,“ prohlásil v Událostech první místopředseda KDU-ČSL Marian Jurečka.


Autobaterie pro Peugeot 207 - Chci-Autobaterie.cz\nAutobaterie pro Peugeot 207\nMáme autobaterie přesně pro váš vůz - stačí vybrat model a motorizaci vašeho Peugeot 207 :\n1.6 16V RC (128kW/174PS)\n1.6 16V Turbo (115kW/156PS)\n1.6 16V Turbo (110kW/150PS)\n1.6 16V VTi (88kW/120PS)\nZákladní kapacitu baterie v ampérech udává výrobce nejčastěji v manuálu k vašemu vozidlu Peugeot 207 - můžeme ji zjistit často i z originální baterie, případně za pomoci našeho webu. Větší kapacity vyžadují objemnější a dieselové motory a auta vybavená větším množstvím elektroniky. Vyšší kapacita než udává výrobce není nikdy na škodu, pokud ostatní parametry odpovídají požadavkům.\nSháníte jiné autodíly pro Peugeot 207?\nNabízíme také pneu pro Peugeot 207 seřazené přehledně podle renomovaných testů pneumatik. Vyberte ty nejlepší pro váš vůz Peugeot. Nově také nabízíme motorové oleje pro Peugeot 207. Vyberte si ten správný olej pro vaše Peugeot - kdo maže, ten jede!\nChcete také zkrášlit vzhled vašeho vozu? Vyberte mu nádherná alu kola - pro Peugeot 207 máme velmi široký výběr. Vyberte ty nejkrásnější pro váš vůz Peugeot.\nFrancouzská verze - Batterie de voiture pour Peugeot 207


Pravomocné územní rozhodnutí jako nedostatečný předpoklad naplnění veřejného zájmu při vyvlastnění pozemku - Achour & Partners\nHome/Novinky/Pravomocné územní rozhodnutí jako nedostatečný předpoklad naplnění veřejného zájmu při vyvlastnění pozemku\nPravomocné územní rozhodnutí jako nedostatečný předpoklad naplnění veřejného zájmu při vyvlastnění pozemku\nNejvyšší správní soud se ve svém rozsudku ze dne 8. 10. 2020, sp. zn. 6 As 171/2020 zabýval posouzením naplnění veřejného zájmu na vyvlastnění pozemku. Podle Nejvyššího správního soudu je pravomocné územní rozhodnutí zásadně předpokladem pro zahájení vyvlastňovacího řízení, nejedná se však o předpoklad jediný.\nVyvlastnění či nucené omezení vlastnického práva se připouští pouze ve veřejném zájmu, na základě zákona a za náhradu. Předmětem posouzení v daném případě bylo splnění podmínky existence veřejného zájmu na odnětí pozemku za účelem stavby dálnice D11. Vlastník pozemku v průběhu řízení namítal, že jeho pozemek neměl být vyvlastněn s ohledem na existenci smluv o vytvoření variabilní projektové dokumentace, která by dálniční převaděč posunula mimo jeho pozemek.\nZatímco krajský soud postavil naplnění veřejného zájmu na vyvlastnění pozemku na existenci územního rozhodnutí ke stavbě, Nejvyšší správní soud zdůraznil, že „územní rozhodnutí je výsledkem územního řízení, které správní orgán v souladu s dispoziční zásadou zahájí k žádosti o vydání územního rozhodnutí a v rozsahu této žádosti posuzuje soulad záměru s cíli a úkoly územního plánování. Předmětem územního řízení je tedy pouze záměr v podobě, jak jej určit žadatel; není zde prostor pro posouzení případných alternativ či variant řešení, které žadatel nenavrhl. Územní rozhodnutí tak stanoví, že umístění posuzované stavby ve schválené podobě je možné, nevylučuje však, že by bylo možno je povolit i v podobě jiné, třeba z různých hledisek výhodnější. Ze samotné existence územního rozhodnutí tedy nelze dovodit naplnění podmínky subsidiarity, neboť neprokazuje, že je v daném případě vyvlastnění až poslední možností a je k němu přistoupeno až v situaci, kdy k vytyčenému cíli nelze užít mírnější právní prostředky (…)“.\nPři posouzení existence možných mírnějších prostředků nebo účelů vyvlastnění je tedy nutné vedle proveditelnosti záměru a míry dotčení veřejných zájmů uvážit také rozsah újmy dotčených osob. Samotná existence pravomocného územního rozhodnutí tedy sama o sobě není dostačující k učinění závěru o splnění zákonných předpokladů vyvlastnění (nezbytnosti vyvlastnění konkrétního pozemku).


16. únor 2017\tNapsal(a) Robert Hugo\nDramaturgie, která má pochopitelný, ale ne zcela prvoplánový podtext, je informovanému publiku jistě příjemná. Taková byla programová náplň koncertu, který uvedla Brněnská filharmonie na svém druhém abonentním večeru (lépe řečeno večerech) ve dnech 1., 2., a 3. února 2017. Byla to konfrontace tří symfonií z různých století. V první polovině zazněla Haydnova Symfonie č. 86 D dur, po přestávce Prokofjevova „Klasická“ a na závěr pak málo známá koncertantní Symfonie č 1. d moll pro varhany a orchestr Alexandre Guillmanta, v níž zazářila sólistka Drahomíra Matznerová Chvátalová. Dirigentem koncertu byl všestranný francouzský hudebník Bastien Stil.


Vyzkoušeno: I na 27 m² se dá pohodlně bydlet - HomeInCube\nNechybí rozkládací lůžko. Zdroj: Studio Mooden\nVyzkoušeno: I na 27 m² se dá pohodlně bydlet\nOd Lenka Zahradníková | 16.07.2020\nZejména bezdětné páry vyhledávají menší byty, které pro ně představují mnoho výhod – jsou cenově dostupnější a není zde kladen příliš velký nárok na úklid. A jak se do nevelkého bytu vejít, aniž bychom ztratili pohodlí a interiér působil vzhledně? Stačí dobrý nápad a i v necelých třiceti metrech čtverečních lze celkem slušně bydlet. Přinášíme inspiraci, jak na to.\nStůl lze zasunout pod kuchyňskou pracovní plochu. Vejdou se tam i sedáky. Zdroj: Studio Mooden\nMalý byt vyžaduje především pečlivě rozplánované prostorové řešení s vhodným a především multifunkčním vybavením, jako je nábytek a úložné prostory. Důležitou roli hraje také použití materiálu, barev a doplňků, které mohou prostor opticky zvětšit. V těchto 27 m² je umístěna plnohodnotná kuchyňská linka, vešly se i čtyři postele, jídelní stůl pro 4 lidi, dvě pracovní místa, šatna a obývací pokoj. To vše v dokonalém souladu. Z malé garsonky, která by jinak pravděpodobně nikoho nezaujala, bylo vytvořeno prostorné a multifunkční obydlí s vynikajícími standardy kvality.\nNechybí tu rozkládací pohovka. Zdroj: Studio Mooden\n„Při projektování tohoto malometrážního bytu hrál roli každý milimetr. Návrh musel být nejdříve převeden do reálné výrobní dokumentace, díky které mohl být každý navržený prvek bez problémů vyroben a nainstalován. Do interiéru pak naprosto vše přesně pasovalo a během instalace nebylo na místě potřeba nic dořezávat, zkracovat ani jinak výrazně upravovat. Pro ještě přesnější a reálnou představu o nově vytvořeném konceptu interiéru, byla vizualizace převedena do interaktivního 3D modelu, díky kterému vznikly jasné obrysy,“ říká Barbora Burešová z architektonického studia Mooden.\nDalší dvě postele jsou zakomponovány do výklopného panelu. Všimněte si, že tu nechybí poličky. Zdroj: Studio Mooden\nVýsledkem je garsoniéra, jejíž každá část je plně zúročena. Hned za vstupními dveřmi vidíme kuchyni navrženou do rohu místnosti. Pod pracovní deskou je prostor pro otočný stůl a sedátka. Vše je možné vysunout (anebo zasunout) dle potřeby. Navazuje pracovní místo vytvořené výsuvnou desku v nástěnném panelu. Jeho součástí jsou i dvě výklopná lůžka. Vzhledem k výšce stropu bylo možné ještě nad ně zakomponovat úložný prostor. Zaplněnou stěnu odlehčuje navazující stěna dekorovaná dřevěným obložením, které na sebou poutá pozornost, a tak si návštěvník takřka nevšimne zaplněné protější stěny. Tady je menší vestavěná skříň a rozkládací lůžko poskytující další dvě místa na spaní. Vracíme se zpět ke vchodovým dveřím, kde naše oko i duši potěší nástěnná dekorace z živých rostlin. Barevné řešení je v trendy světle šedém odstínu v kombinaci s dřevem a neutrální základ doplňují zelenkavé detaily.\nDřevěné obložení stěny proti vchodu poutá na sebe veškerou pozornost. Návštěvník si takřka nevšimne, že je v maličkatém bytě. Zdroj: Studio Mooden\nStěna přímo proti vstupu na sebe poutá pozornost. Návštěvník si takřka nevšimne, že se nachází v maličkatém bytě. Zdroj: Studio Mooden\nZbylo místo i na vestavěnou skříň. Návštěvník si takřka nevšimne, že je maličkatém bytě. Zdroj: Studio Mooden\nZa šedým obložením jsou ukryta dvě lůžka. Zdroj: Studio Mooden\nVšimněte si, že u postelí jsou poličky na knihy a další drobnosti. Zdroj: Studio Mooden\nSoučástí obložení je i výsuvný pracovní stůl. Zdroj: Studio Mooden\nJe-li kuchyně správně navržena, hodí se šedá i do nevelkého prostoru. Zdroj: Studio Mooden\nJídelní stůl lze zasunout pod pracovní desku. Zdroj: Studio Mooden


Creaton OPTIMA vínově červená glazura - nejkvalitnější povrch\nCreaton OPTIMA vínově červená glazura větrací\nPálená střešní krytina Creaton OPTIMA vínově červená glazura je posuvná přesahová taška moderního vzhledu s charakteritickou ozdobnou mírnou vlnou. Jedinečný elagantní tvar s možností posuvu až o 51 mm. To spolu s velmi variabilní možností rozteče latí umožňuje velké množství možností pokládky.\nPovrchová úprava pálené střešní krytiny Creaton OPTIMA vínově červená glazura je glazura Creaton. Vysoce lesklá velmi kvalitní povrchová úprava.\nCreaton OPTIMA tmavě hnědá engoba


Konečná stanice Příbram | Dopravní stavby | Stavby a budovy | Architektura | www.asb-portal.cz\nTerminály veřejné dopravy jsou průchozí místa, kde hlavní roli hrají orientace, pohyb a čas. Pro svou programovou dočasnost mají tato místa tendenci stávat se ne příliš příjemnými prostory. Jak změnit charakter těchto míst? Jak tato místa oživit a naplnit běžnými městskými uživateli? Jak je propojit se strukturou města? Jednu z odpovědí nabízí projekt příbramského nádraží od ateliéru HMArchitekti.\nPřestavbu nevyhovujícího nádraží a revitalizaci okolního městského prostoru připravovalo město už několik let. Tato plánovaná modernizace byla už dvakrát v minulosti odložená, neboť muselo být z různých důvodů zrušeno výběrové řízení na dodavatele stavby. Jednou kvůli odvolání účastníků a podruhé kvůli předražené nabídce vítězné firmy. Novou soutěž město vypsalo v roce 2008 a teprve potom se podařilo rekonstrukci zahájit. Příbramské nádraží bylo nedávno konečně dokončeno a od konce dubna je v plném provozu.\nNádraží součástí živého města\nVelká autobusová nádraží fungují jako vstupní brány, které kdysi bývaly vizitkou měst. Dnes jsou často zónou, kde se lidé zdržují jen krátce, neboť nenabízejí nic než přepážku s prodejem jízdenek a nástupiště s pár lavičkami. Přestože ta zrekonstruovaná poskytují čisté a bezpečné čekárny a všechny důležité služby, nebývají součástí běžného městského života. S konceptem, jak propojit nádraží více s městem a využít prostornou čekací plochu i k jiným účelům pro širokou veřejnost, přišli architekti Luis Miguel Marques, Robert Hofman a Eva Melicharová z kanceláře HMArchitekti.\nV projektu rekonstrukce nádraží v centru Příbrami a jeho okolí se architekti zabývali několika vzájemně propojenými tématy: rehabilitací budovy, vytvoření nových lépe řešených nástupišť, zpříjemňujících čekání, a především revitalizací celého městského kontextu nádraží.\n„Naše původní urbanistická koncepce měla dvě části. První z nich měla za cíl zlepšit dopravní koncept původního autobusového nádraží. Chtěli jsme změnit zaběhnuté schéma, v němž cestující musí hledat svůj autobus mezi nástupišti na rozlehlé asfaltové ploše, a nahradit ho systémem, kdy si autobus najde své cestující – podobně jako na letišti, kde cestující čeká na svůj spoj,“ vysvětluje Robert Hofman původní záměry a dodává: „Druhá část urbanistického konceptu spočívala v obohacení místa o další aktivity, které by přilákaly další uživatele a prostor by nebyl omezen pouze pro cestující a bezdomovce. Tento polyfunkční princip se osvědčil u jiných typologických druhů, jako například u nákupních center nebo multikin.“\nVýsledkem těchto úvah byl návrh dvou veřejných prostorů – většího spodního náměstí s navazující zónou s obchody a horního prostoru, fungujícího jako venkovní čekací plocha během dne a zároveň jako letní kino pro večerní projekce na plasmové obrazovce.\nArchitekti v projektu počítali s komunikačním pruhem, který by tyto dvě funkce oddělil a usnadnil orientaci. Urbanistický návrh uzavřelo nové parkoviště pro více než šedesát vozidel na spodní úrovni a nová zastávka městských autobusů při spodním náměstí.\nZměny narušily koncepci\nBěhem realizace však došlo z finančních důvodů k výrazným změnám původního projektu. Originální nápad, jak oživit tuto část města i během letních večerů a proměňovat čekací plochu v letní kino, se však zrealizovat – možná zatím – nepodařilo.\nZměněná byla také původní dopravní koncepce, neboť hlavní autobusový operátor prosadil starý způsob nástupu a výstupu, i když v kombinaci se třemi novými nástupišti obsluhujícími odbavovací halu. Následkem je přístavba nového přístřešku.\nByly také eliminovány komerční prostory v parteru spodního náměstí a promítací plocha s hledištěm v horní části nádraží. „Místo nich se zástupci města rozhodli umístit policejní stanici, výstavní a obecně informační prostor při spodním náměstí a standardní nástupiště na horní úrovni,“ upřesňuje architekt Robert Hofman a dodává: „Tyto změny bohužel minimalizují význam některých prvků. Zejména elektronická věž ztratila svůj původní konceptuální a funkční význam. Zůstaly elektronické hodiny, avšak obrazovka byla nahrazena monumentálním znakem města a funkce kina byla zcela eliminována,“ stěžují si architekti.\nZeď, věž a nová budova\n„Rekonstrukce nádraží byla definována limity pozemku a staré budovy, naší původní urbanistickou strategií a dalšími možnostmi danými kontextem a programem,“ vysvětluje Robert Hofman. Z původní stavby zůstaly zachovány pouze základní konstrukční části – opěrné zdi a některé nosné zdi. Schodiště, ochozy i stará nástupiště byla zbourána. Současný projekt reprezentuje pět nových architektonických prvků: odbavovací a informační hala, provozní kanceláře, střecha spojující spodní náměstí s odbavovací halou, zeď s nápisem a věž.\nObjem hlavní budovy s odbavovací halou tvoří prosklený kvádr, který propojuje všechny výškové úrovně pozemku. V přízemí se nachází kromě víceúčelové haly policejní stanice s orientací ke spodnímu náměstí. V patře je situována odbavovací hala, odkud je přímý vstup na nástupiště. Kompozici doplňují barevně zvýrazněné samostatné objemy informačních kiosků a toalet.\nTransparentnost fasád umožňuje bezprostřední vizuální propojení mezi interiérem a exteriérem: na západní straně s nástupišti, na východní straně s charakteristickým panoramatem města se Svatou Horou.\nProsklené fasády umožňují také vizuální kontinuitu střechy, která spojuje spodní náměstí s odbavovací halou. Její konstrukci tvoří ocelové vazníky, kryté ocelovým perforovaným opláštěním jako v případě věže a opěrné zdi. Toto opláštění architekti zvolili tak, aby vyvstal materiálový dialog s ostatními architektonickými prvky a zároveň, aby fungoval jako zábrana proti vandalům, zejména sprejerům.\nOpěrná zeď oddělující spodní a horní úroveň zůstala zachována, a navíc dostala novou architektonickou funkci: monumentální horizontální stěna natřená jasnou oranžovou barvou s modrými písmeny nápisu „autobusové nádraží“ slouží jako upoutávka pro blízké okolí.\nVýrazným prvkem komplexu nádraží a s horizontální zdí kontrastujícím vertikálním objemem je věž s elektronickými hodinami. Zároveň vytváří orientační bod nádraží, vnímaný z širšího okolí. Konstrukci tvoří ocelový rám krytý ocelovým perforovaným opláštěním, které esteticky sjednocuje všechny objemy.\nCílem projektu bylo vytvořit přívětivé nádraží, které by podpořilo zájem obyvatel o ekologicky výhodnou veřejnou dopravu a zatraktivnilo tak více turisticky navštěvovanou Příbram se Svatou Horou – a to se jeho autorům z ateliéru HMArchitekti podařilo.\nAutobusový terminál Příbram\nDodavatel stavby: MTStav Příbram, Kompakt Příbram\nFoto: archiv HMArachitekti


Příměstský tábor Brno 2017 | Stojí za zmínku váš byznys ? placené články, PR články zdarma\nPříměstský tábor Brno 2017\nPříměstské tábory jsou určeny všem dětem od úplných neplavců po závodní plavce, sportovcům i nesportovcům, holkám i klukům, od 4 do 15 let. Tréninky plavání probíhají 1x - 3x denně podle místa tábora. Připravovaný program zahrnuje spoustu dalších aktivit - tematické hry na hřišti, celotáborová hra s úkoly, aquadance, závody na člunech, karneval, kreativní odpoledne s malováním na obličej, hravé dopoledne se sportovními kluby. A bude toho daleko více. Přesný program bude upřesněn vždy týden před začátkem tábora na internetových stránkách. Program každého týdne bude upraven tak, aby děti které se zúčastní více táborů zažily vždy něco nového. Na táborech je zajištěna plná penze. Děti dostanou po ranním plavání svačinku, po dopoledním programu oběd a po odpoledním plavání zase svačinku. Svačinky budou vždy odpovídat racionální vyvážené stravě. Snažíme se vést děti ke zdravému životnímu stylu nejen sportem, ale také jídlem.


Náhradní díly Mazda 626 | AUTOPES® hledá za Vás\nNáhradní díly Mazda 626\nSháníte náhradní díl na Mazda 626 ? Autopes zašle přesně mířenou poptávku nejlepším prodejcům nových náhradních dílů a v případě zájmu i o použitý díl i vrakovištím za Vás. Prodejci, kteří konkrétním dílem na Mazda 626 disponují Vás budou kontaktovat. Vy si tak můžete pohodlně porovnat nabídky a rozhodnout se pro tu nejlepší ještě dnes. Díky službě náhradní díly Autopes hledá za vás koupíte náhradní díl na Mazda 626 v co nejkratším čase a za co nejlepší cenu.


Two-Bedroom Holiday home in Hals 20 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Hals\nTwo-Bedroom Holiday home in Hals 20 – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Hals je hotel Two-Bedroom Holiday home in Hals 20 správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Two-Bedroom Holiday home in Hals 20, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně parkoviště.\nVychutnejte si vysoce kvalitní vybavení pokojů, v některých pokojích včetně televize, satelit / kabelová TV, DVD/CD přehrávač, lednička, sprcha, které vám pomohou dobít energii po dlouhém dnu. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Vynikající vybavení a výborná poloha dělá Two-Bedroom Holiday home in Hals 20 perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Hals.\nInformujte prosím Two-Bedroom Holiday home in Hals 20 o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Upozorňujeme, že celá platba za rezervaci musí být uhrazena před příjezdem. Dancenter Vám zašle potvrzení s detailními údaji o platbě. Poté, co bude přijata celá platba, obdržíte e-mail s informacemi o objektu včetně adresy a místa vydání klíčů. V ceně nejsou zahrnuty poplatky za energii, které Vám budou účtovány dle spotřeby v den odjezdu.


Výzkumné projekty katedry 230 podporované v rámci dlouhodobého koncepčního rozvoje vědy a výzkumu pro rok 2020 na FAST\nHlavní řešitel: Mgr. Dagmar Dlouhá, Ph.D.\nČíslo projektu: IP2300011\nVývoj algoritmů pro řešení kontaktních úloh\nNázev projektu: Vývoj algoritmů pro řešení kontaktních úloh\nHlavní řešitel: Ing. Lukáš pospíšil, Ph.D.\nSpoluřešitelé: RNDr. Michaela Bobková, Ph.D., doc. Ing. Martin Čermák, Ph.D., Ing. Miroslav Rosmanit, Ph.D., Ing. David Mikolášek, Ph.D.\nČíslo projektu: IP2300021\nStručná anotace: Cílem spolupráce Katedry matematiky a Katedry konstrukcí je řešení kontaktních úloh elasticity se třením. Výzkum je zaměřen nejenom na formulaci problému, její matematickou analýzu, ale také na formulaci odpovídající diskretizované úlohy pomocí metody konečných prvků (MKP) a vývoj optimálního algoritmu kvadratického programování pro její řešení.\nGlobální variační principy v mechanice a teorii pole\nNázev projektu: Globální variační principy v mechanice a teorii pole\nHlavní řešitel: RNDr. Jana Volná, Ph.D.\nSpoluřešitelé: RNDr. Petr Volný, Ph.D., RNDr. Zbyněk Urban, Ph.D.\nČíslo projektu: IP2300031\nStručná anotace: Dlouhodobým cílem výzkumu je studium lokální a globální aspektů variačních funkcionálů na fibrovaných varietách a Grassmannových fibracích ve fibrované mechanice a teorii pole, přičemž jde o vědecké problémy teoretické povahy (geometrie a topologie, analýza diferenciálních rovnic) a aplikační problémy (v teoretické fyzice, zejména obecné teorii relativity, teorii pole, geometrické mechanice). Konkrétně se jedná zejména o tzv. inverzní variační problém a jeho aplikace v neholonomní mechanice, relativistické mechanice, teorie pole, teorii gravitace aj.\nInovace počítačových učeben a inovace náplně některých počítačových předmětů\nCílem projektu je zajistit inovaci předmětů vyžadujících počítačovou podporu výuky, které jsou vyučovány Katedrou matematiky a deskriptivní geometrie pro jednotlivé fakulty a univerzitní studijní programy VŠB-TU Ostrava. Jedná se o předměty, jejichž obsahovou náplní je počítačová geometrie, numerické metody, základy programování a matematika na počítači. V rámci řešení projektu bude zajištěna inovace počítačové učebny pro podporu výuky geometrie na počítači a částečná obměna dalších počítačových učeben katedry. Současně s inovacemi technického vybavení budou probíhat také inovace studijních osnov, které nové vybavení umožní. Z prostředků projektu se předpokládá zakoupení výpočetní techniky pro osobní potřebu vyučujících jak pro řešení projektu, tak pro jejich přípravu na výuku. V rámci řešení projektu dojde k vytvoření náplně předmětu Geometrie kolem nás pro univerzitu třetího věku.


Jakou má fotograf zvolit správně doménu? | Josef Cvrček - Jak fotit špičkové fotky a jak nastavit fotoaparát. O focení. Jednoduše.\nJosef Cvrček9276x1 Komentář\nPřechod z domény na doménu bývá poměrně náročný. Doména je totiž neodmyslitelnou součástí naší značky.\nČasem bude na internetu spousta odkazů směřujících na náš web. Může jít jak o vyhledávače, tak o diskuze, kde si nás budou lidé jako fotografa doporučovat, sociální sítě, blogy, spřátelené weby …\nZměnou domény tedy ztrácíme všechny tyto pro nás zajímavé odkazy. Navíc spokojení zákazníci, kteří se po dvou letech rozhodnou, že od nás chtějí opět fotky, nás už nemusí na nové doméně najít.\nVyplatí se tedy pořádně přemýšlet, než doménu koupíme a zprovozníme.\nJakou doménu pro fotografa nedoporučuji\nDoménu 3. řádu\nDoména 3. řádu má podobný tvar: www.fotografpepa.cosi.cz\nDoména 2. řádu je pak www.fotografpepa.cz\nDoména 2. řádu vypadá mnohem věrohodněji a profesionálněji.\nDomény 3. řádu jsou sice zdarma. Nicméně pořizovací náklady za doménu 2. řádu jsou tak malé (cca 170 Kč na rok za doménu a cca 300 Kč na rok za hosting), že kdo to myslí s fotografováním aspoň trochu vážně, si na ně určitě dokáže najít finanční prostředky.\nA jak chcete působit na lidi? Jako profesionální fotograf nebo jako někdo, kdo to s focením nemyslí vážně?\nObecně nedoporučuji při poskytování fotografických služeb podnikat jako firma. Sám jsem tak začínal (jako Progress studio) a byl to ohromný krok vedle. Lidé chtějí Vás jako člověka, jako osvědčeného fotografa, nikoliv nějakou firmu.\nDoména s lokalitou\nOblíbené jsou domény jako např. www.fotografliberec.cz Jenže tím se předem odsuzujeme na působení jen v Liberci a blízkém okolí. Pro člověka z Plzně už tato doména nebude moc sexy. Natož pokud by byl třeba z Bratislavy.\nNeříkám tím, že je snad v Liberci málo lidí na to, aby měl fotograf s výše uvedenu doménou plný ateliér. Říkám tím jen to, že ty nejlepší zakázky, které můžeme získat, zpravidla nejsou v našem kraji. A také to, že když budeme mít dobré jméno, tak budou do našeho ateliéru jezdit lidi i přes půl republiky. Ale o tom níže. Dobré jméno totiž není Fotograf Liberec.\nDříve braly vyhledávače v potaz i název domény a pokud někdo zadal do google nebo seznamu „Fotograf Liberec“, pak by majitel výše zmíněné domény byl pravděpodobně na předních pozicích. Dnes jsou však vyhledávací algoritmy mnohem sofistikovanější a doména již téměř nehraje roli. Z pohledu SEO to tedy ztrácí význam.\nMějme především .cz či .sk doménu\nOpakem lokálního problému jsou myšlenky na působení v zahraničí. Hodně fotografů volí domény .com, .info nebo .eu Přeci budou fotit i v zahraničí a tam mají tyto domény větší váhu, než .cz\nAno, mají. Nejprve ale dobijme český či slovenský trh a až pak uvažujme o Evropě. Mít zakoupené domény .com, .info či .eu není nic špatného. Aspoň nám je nikdo „nevyfoukne“.\nKdyž ale máme myšlenky na focení po celé Evropě, neměl by být pro nás problém zainvestovat i do .cz resp .sk domény. Tyto domény jsou totiž pro většinu Čechů a Slováků mnohem důvěryhodnější.\nA jaká je ta nejlepší doména pro fotografa?\nVaše jméno a příjmení (např. www.josefcvrcek.cz). Musíte mít tedy trochu štěstí. Pokud se jmenujete Jan Novák, bude už doména nejspíš obsazená. Pak už bude záležet na Vaší fantazii. Můžete zkusit jnovak nebo třeba jan-novak atp.\nProč Vaše jméno?\nJe to ta nejcennější značka.\nVaše jméno jde totiž stále s Vámi. I když skončíte s podnikáním v oblasti fotografie a začnete podnikat třeba s dovážením vín, jméno a tedy i doménu máte stále stejnou. Představte si jen, že byste najednou místo focení chtěli točit videa. Doména fotonovak.cz by již nebyla to pravé ořechové. Natož při dovážení vín 🙂\nZnáte pana Saudka, Petra Nagyho či Roberta Vana? Ano, mluvím o známých fotografech. Mají domény fotografbrno.cz a nebo svá jména?\nV oboru fotografie zákazníci prahnou po konkrétním fotografovi, který má špičkové fotky a který fotil svatbu kamarádce. Po konkrétním fotografovi, o kterém lidé dobře mluví v diskuzích. Chtějí toho jednoho jediného fotografa. Chtějí Vás. Chtějí Vaši značku. Vaše jméno.\nI malíři už po staletí vystupují pod svým jménem (pravda, někteří pod pseudonymem – možná už byla obsazená doména 🙂 ). Není na čase se poučit?\nTagy: doména pro fotografafocení jako živnostfocení za penízefotografování jako živnostjak se stát fotografemmarketing pro fotografyvýdělek focením\nPěkný článek, souhlas. I když myslím, že jméno-značka platí ne u firem obecně (třeba už dovoz vín je otázka), ale jen u věcí, kde je jasný silný individuální dopad, takže převážně v kreativní oblasti.\nPokud někdo udělá úkrok stranou a začne podnikat v něčem jiném, kolikrát se vyplatí spíš ta firma i když je člověk sám. Např: budu IT konzultant. Udělám do doménu na jméno, ale budu šikovný, bude o mě zájem. Zjistím, že se mi vyplatí najít další šikovné konzultanty, protože sám prostě vše nestihnu. A ohazovat rovnou zákazníky, aby šli ke konkurenci? Snad ne… A když najmu Jana Vopičku a Frantu Vopajšlíka, budou oni, jako moji zamšstnanci, podnikat pod mým jménem? Nebo pod svým a nikdo nepozná, že je to moje firma a moje know-how? Tady bych volil firmu hned od začátku, i jako one-man show.\nDalší věc – orientujete se na fotografy-profesionály (myšleno: fotograf, který se fotografováním živí nebo si významně přivydělává). To je v naprostém pořádku, to je váš byznys, děláte to logicky. Ale fotograf amatér (= nevydělává si) si udělá doménu jako fotograf, protože je to koníček. Ten nepotřebuje řešit, odkud dostane zakázky nebo jestli nezačne prodávat vína. (Samozřejmě, může začít prodávat vína, ale proč to spojovat se současným koníčkem?) Prostě chce fotostránky a když ho to za léta přestane bavit, klidně je může zrušit. Přiznám se, že se mi nelíbí domény typu jardaphoto.cz, vopicka-photography.cz apod. Nevím proč, ale nelíbí. Takže jak dát najevo, že jsem fotograf a přitom násilně nemontovat slovo photo, photography, photographer ke jménu? Od toho je tu doména *.photo nebo *.photography. Výhoda pro lidi s obyčejnějším jménem je, že bude ještě poměrně volná. A ještě jedna věc – blbá doména sice není ideální, ale i tam lze přechod udělat relativně elegantně. Na staré doméně se nastaví automatické přesměrování na novou doménu (případně třeba s 5 sec. pauzou, aby se zobrazila informace „Nyní mě najdete na doméně ….“). Vyžaduje to nějaký časový souběh, ideálně několik let, tedy pár let placení obou domén, ale myslím, že tohle zajistí poměrně hladký a plynulý přechod.


Sezonní práce některým obcím pomohly snížit nezaměstnanost - Kroměřížský deník\nTéměř o tři procenta klesla od dubna nezaměstnanost v Rusavě. „Sezonní zaměstnanost na to určitě měla vliv. Obec každoročně zaměstnává dva lidi na veřejné práce. Mívali jsme i čtyři, což není takový rozdíl, vliv je ale neopomenutelný,“ míní tamní starosta Bohumil Škarpich. V žebříčku nezaměstnanosti na tom však mohla být obec ještě lépe. „Dávali jsme si na úřad práce požadavek na pět zaměstnanců, ale jen dva splňovali daná kritéria. Někteří navíc o pracovní poměr ani nemají zájem,“ krčí rameny starosta.\nV Dřínově klesl počet nezaměstnaných za posledního čtvrt roku o dvě procenta. „U nás platí, že největším zaměstnavatelem je obec Dřínov. Za poslední posun mohou jednoznačně právě sezonní práce. Na jaře jsme koupili objekt bývalé hospody, kterou začala obec provozovat. Nové pracovní místo jsme tedy vytvořili i tam,“ zmínil se starosta obce Miroslav Štěpánek. V rámci zaměstnanosti se tam zaměřují pouze na místní obyvatele.\nPodvody s dávkami? Úřady práce přitvrzují...\n„Sezonní pracovní místa nabízíme každý rok. Letos jsme nabídli celkem čtyři,“ dodal starosta.\nPodstatné zlepšení zaznamenaly i Kunkovice, které se dlouhodobě drží na první příčce, co se nezaměstnanosti na Kroměřížsku týče. Od dubna si polepšily asi o pět procent, sezonní zaměstnanost se jich ale netýká.\n„Podle mě to je pokles nezaměstnanosti spjatý spíše s republikovým trendem. Nemyslím si, že by nezaměstnanost klesla přímo kvůli sezonním pracím. U nás v obci není nikdo, kdo by obyvatele aktuálně zaměstnával. Je to dáno spíše současnou situací v regionu,“ vyjádřil se starosta Kunkovic Roman Novotný.\nSezonní práce nefungují ani ve Chvalnově-Lískách, kde naopak nezaměstnaných od dubna přibylo asio dvě a půl procenta. „Zaměstnáváme pět lidí z úřadu práce, ale na celý rok. Žádný další zaměstnavatel, který by nabízel sezonní pracovní příležitosti, tady není,“ sdělil Deníku tamní starosta Zdeněk Lehkoživ.\nDá se však očekávat, že se v září situace zase obrátí, také kvůli návalu absolventů na úřad práce. Sezonní místa pak často zůstávají právě pro studenty, nebo jen jako přivýdělek. „Jako student jsem pracoval každé léto pod obcí. Teď mám stálé zaměstnání, ale na přelomu jara a léta jsem si jezdil od strojů přivydělat a vlastně i odpočinout prací na farmě,“ podělil se o zkušenost Marián Školoud z Kroměříže.


Za malé využívání elektronické komunikace může neznalost | Moderní Obec\nZa malé využívání elektronické komunikace může neznalost\nJedním z důvodů zavedení elektronické komunikace s úřady veřejné správy je, aby šetřila čas a peníze. Že se tak někdy neděje, není způsobeno samotnými technickými prostředky a systémy, které komunikaci umožňují, ale těmi, kdo sedí mezi klávesnicí a židlí.\nPlátci DPH jsou jedni z mála, kteří si nevyjednali výjimku na povinnou elektronickou komunikaci s úřady a letos již podávali daňová přiznání a některé další dokumenty pouze elektronicky. Jsou však jedni z prvních. Lékaři si například prosadili dvouletou výjimku na povinné elektronické neschopenky a podobně ani živnostníci zatím s úřady elektronicky komunikovat nemusí. Je možné zhodnotit, jak Česko postupuje na poli prosazování elektronické komunikace s úřady, například i v mezinárodním srovnání? Je u nás tento proces pomalejší než v okolních státech?\nEvropská komise stanovila v rámci Evropského akčního plánu eGovernment na období 2011-2015 cíl zvýšit využívání služeb eGovermentu. Do roku 2015 by mělo 50 % občanů a 80 % podniků pravidelně využívat služeb eGovernmentu – zejména elektronické komunikace s úřady. Podle výsledků pravidelně prováděných šetření se to většině vyspělých států daří. Česká republika se v těchto šetřeních umisťuje ve druhé dvacítce států EU.\nŠPATNÁ ORGANIZACE, NEBO JEN STRACH ZE ZMĚN?\nMezi nejčastěji zmiňovanými problémy českého podnikatelského prostředí je i administrativní zátěž. Přesto vůči elektronické komunikaci s úřady, která by tuto zátěž mohla snížit, panují v řadě firem určité obavy. Existují skupiny podnikatelů, kteří elektronickou komunikaci s úřady zvládají velmi dobře, jako příklad uveďme advokátní kanceláře. Podle statistik využívání informačního systému datových schránek, který je základním prostředkem pro zajišťování bezpečné elektronické komunikace s úřady, jsou advokátní kanceláře jedním z nejvýznamnějších uživatelů, poměřováno počtem zpráv vzájemně doručených informačním systémem datových schránek orgánům veřejné moci (v tomto případě mezi soudy a advokátními kancelářemi). To ukazuje, že nejsou problémy s technickým řešením nebo náklady na pořízení technického vybavení pro vedení elektronické komunikace s úřady. Problém lze spatřovat v nedostatečné informovanosti a uživatelské zkušenosti se zabezpečenou elektronickou komunikací. Průzkumy ukazují, že podnikatelé ani při komunikaci mezi sebou neužívají zabezpečenou elektronickou komunikaci a nemají dostatečné povědomí o způsobech zabezpečení elektronických dokumentů a zpráv.\nOna nedostatečná informovanost souvisí s neuspokojivým stavem osvětové činnosti. Ta byla při přípravě a startu informačního systému datových schránek prováděna a byla poměrně široká a viditelná. Zhruba po roce od uvedení datových schránek do provozu se ale s osvětou směrem k podnikatelské veřejnosti prakticky ustalo. Pokud k nějaké veřejné prezentaci dochází, tak spíše v negativním smyslu, viz například odpor lékařů, kteří prosadili odklad účinnosti příslušných zákonných ustanovení, jež elektronickou komunikaci ukládala.\nJSOU ČESKÉ FIRMY NA POVINNÉ ELEKTRONICKÉ PODÁVÁNÍ DOKUMENTŮ PŘIPRAVENY?\nZe zákona mají všechny právnické osoby zřízenou datovou schránku a orgány veřejné moci jsou povinny jim do ní doručovat datové zprávy. Tento stav trvá od 1. listopadu 2009. Dovolím si tvrdit, že v České republice neexistuje právnická osoba, která by do datové schránky neobdržela nějakou zprávu od orgánů veřejné moci. Za čtyři a půl roku se musely právnické osoby (firmy) prakticky seznámit se základními funkcemi informačního systému datových schránek a vytvořit si alespoň základní interní procedury pro zacházení s datovými zprávami, které jim jsou doručovány, respektive které samy odesílají orgánům veřejné moci (úřadům). Náklady pro příjem a odesílání datových zpráv u malých firem nepřekračují náklady na běžné odesílání e-mailů a firmy je bez problémů vydávají. To neplatí o nákladech na ukládání a archivaci datových zpráv, které je třeba při elektronické komunikaci s úřady nutně vynaložit. Nicméně tyto náklady jsou srovnatelné s náklady na dlouhodobé ukládání dokumentů v papírové podobě, které se běžně vydávají.\nUKLÁDÁNÍ A ARCHIVACE DATOVÝCH ZPRÁV JEDINÁ PŘEKÁŽKA\nFirmy, které jsou nuceny komunikovat masivně se svými zákazníky nebo obchodními partnery, již dávno přešly na elektronickou formu komunikace a mají zavedeny elektronické systémy správy dokumentů. Pro ty není elektronická komunikace s úřady ničím novým, co by nezvládaly. Pro firmy, které využívají elektronickou formu dokumentů a elektronickou komunikaci sporadicky, se také příliš mnoho nemění. Jediné, co musí vyřešit, je ukládání a archivace datových zpráv.\nsenior manager Management Consulting, KPMG Česká republika\nElektronická komunikace s úřady přináší řadu výhod. Za nejvýznamnější lze považovat následující:\nDoručení podání a příjem odpovědi ve formě datové zprávy jsou prakticky okamžité a je možné je učinit v jakoukoli dobu (24 hodin denně, sedm dní v týdnu). To může významně urychlit dobu na vyřízení jakéhokoli podání.\nStát garantuje, že je schopen ověřit, že datové zprávy a v nich vložené dokumenty prošly informačním systémem datových schránek, a tím jak odesilateli, tak příjemci poskytnout záruku při případných sporech o obsah a dobu podání/doručení datových zpráv.\nNáklady pro příjem a odesílání datových zpráv u malých firem jsou srovnatelné s náklady na dlouhodobé ukládání dokumentů v papírové podobě, které se běžně vydávají.


Vrtání - SSAB\nZpracovatelské služby Vrtání\nVrtání je řezný proces, při kterém se používá vrták k vyřezání otvoru kruhového průřezu v pevných materiálech. Vrták je rotační řezný nástroj, často vícenásobný. Vrták je točivým pohybem přitlačován na obrobek rychlostí od stovek až do tisíců otáček za minutu. Takto je řezná hrana tlačena k obrobku a při vrtání odřezává odřezky (špony) z otvoru.\nPři běžném použití jsou špony z místa vrtání od špičky vrtáku odváděny vroubkováním vrtáku. Řezné hrany vytvářejí více špon a dále je odvádějí směrem ven z otvoru. Pro podporu procesu vrtání může být použita řezací kapalina, která prodlužuje životnost nástroje chlazením a mazáním špičky vrtáku a pomáhá odvádět špony. Chladicí kapalina může být zavedena přes otvory v dříku vrtáku.\nVlastnosti při vrtání\nDražší metoda pálení otvorů ve srovnání s pálením laserem či plasmou\nV případě, kdy je požadovaná tolerance zásadní otázkou.\nSSAB Shape může nabídnout služby vrtání ve vlastních centrech po celém světě. Kromě toho máme k dispozici síť servisních partnerů, kterou lze využít. Naše nabídka zahrnuje:\nOtvory 6 až 40 mm\nZávity M8 až M30\nV mnoha našich servisních centrech máme možnost kombinovat vrtání dílů s jinými metodami zpracování kovů, např. ohýbání na lisech, čímž zajistíme veškeré vaše požadavky.


TOPVET Soft gommage - anti age care 100ml - Dermakosmetika.cz\nDomů>TOPVET Soft gommage - anti age care 100ml\nJemná gomáž s Ω6 Ceramide®, výtažky z opuncie, MG relax® proti stresu, estrogeny z pískavice, vysokomolekulárními kukuřičnými a sojovými cukry, výtažky z tygří trávy a banánovníku obecného.\nKód zboží: TV095\nNávod k použití: gomáž je určena k aplikaci pro každý typ pleti. Jemně naneste a krouživými pohyby zbavte pleť odumřelých buněk a jiných nečistot. Parfémováno výtažky z rostlin. Dermatologicky testované. Originální receptura. Přípravek nebyl testován na zvířatech. Uchovejte při pokojové teplotě. Nevystavujte přímému slunci. Používejte v souladu s návodem k použití. Skladujte mimo dosah a dohled dětí. Není vhodné pro děti do tří let.\nSložení: Aqua, Persea Gratissima Oil, Simmondsia Chinensis Oil, Cetearyl Glucoside, Cetearyl Alcohol, Glyceryl Stearate, Biosaccharide gum-1, Butylene glycol (and) Aqua (and) Trigonella Foenum-Graecum, Butylene Glycol (and) Aqua (and) Ethoxydiglycol (and) Musa sapientum (and) Centella asiatica, Water (and) Potassium PCA (and) Opuntia ficus indica stem extract, Magnesium PCA (and) Aqua (and) Nelumbo nucifera (and) Nymphaea caerulea, Palmitoyl PG-Linoleamide, Biosaccharide gum-2, Butylene Glycol (and) Octyldodecyl PCA (and) Menthyl PCA, Tocopheryl Acetate, Sodium Benzoate, Potasium Sorbate, Biosaccharide gum-4, Bambusa Arundinacea Powder, Cellulose (and) Avena Sativa (oat) Kernel Meal, Lithothamnium Calcarum Powder, Butylene glykol (and) Aqua (and) Cinnamomum cassia (and) Zingiber officinalis (and) Poterium officinale, Zinc PCA


Arthur Rimbaud: Muž, který nenáviděl nudu - Magazín Legalizace | Konopí, legalizace, drogová politika\nPublicistika, Nice people take drugs, #49\nDýmka s tabákem k němu patřila od rané puberty. Po návštěvě Paříže ho parnasisté naučili hulit hašiš a chlastat absint, trademark prokletých básníků. Rozrušoval smysly a psal nesmrtelnou poezii. Sláva jeho drogou nebyla. Odvar z makovic a morfium mu ulevovaly při tragickém umírání. Nakonec na bolesti působilo už jen opium lidstva. Workoholik, grafoman, chodec, náruživec, génius, maniodepresář, emigrant. Proč přestal psát básně, když mu to tak šlo, a za co jsou mu vděční rastafariáni?\nBoule na ramenou\nJean-Arthur Rimbaud miloval teplé podnebí, a tak se vydal žít do Afriky. Pro Evropana v devatenáctém století se ale jeden rok v africkém podnebí rovnal pěti v tom evropském. Časem stejně jako většina začal trpět revmatem z neustálého pofukování a nedostatečného oblékání. Vrátit se pro něj ale nepřipadalo v úvahu. Kvůli zimě. Taky společenskému postavení. Zpět do Francie chtěl buď bohatý, anebo vůbec. Nakonec se tam bohatý vrátil, ale to nebylo důvodem. Od pravého kolene se mu do těla pomalu, ale jistě vkrádala rakovina.\nByl to workoholik. Ať už v mládí jako básník, kdy neúnavně chrlil verše, krasopisně je kopíroval a posílal do časopisů a přátelům, nebo později jako obchodník, kdy nakládal velké karavany a putoval s nimi neúnavně k cíli. Chodit štreky, a tím jsou míněny stovky a tisíce kilometrů, začal v pubertě. Později si z koníčku udělal práci. Na cestách psal. Publikoval rád, ale ne že by se v tom bahnil. Po slávě nebažil, spíš po smysluplném zaměstnání.\n„Spalte, chci tomu, a myslím, že budete dbát mé vůle jako mrtvého, spalte všechny verše, které jsem Vám, já bláhovec, dal po odjezdu z Douai.“\nV dopisech si často stěžoval na nudu. Napřed nudu rodného Charleville, později kteréhokoli místa, kde zrovna dlel. Kdyby měl prostředky, nezdržel by se nikde déle než dva měsíce, říkal. Nudě unikal touláním a výlety čím dál delšími, pěšími. Od časného mládí vydatně bánil dýmku a hodně četl. Krásnou literaturu časem hodil za hlavu s tím, že „nosíš na ramenou bouli, která musí nahradit všechny knihy.“\nI poté, co pověsil básnické střevo na hřebík, louskal dál neskutečné množství literatury, tentokrát vědecké. Různé příručky a návody na všechno možné i nemožné. Když dorazil s kolegou prokletým básníkem Paulem Verlainem do Anglie, spontánně se hned začal učit anglicky. Oslovoval náhodné lidi a snažil se s nimi konverzovat. Pak vyrazil do Stuttgartu učit se německy. Objevil svůj talent na jazyky, další následovaly v rychlém sledu.\nProšel, viděl, napsal\nDo svých devatenácti stihl vetkat do papíru všechnu poezii, která z něj udělala jednoho z nejnesmrtelnějších bardů všech dob. Pak už ani ťuk. Jeho styl byl svižný a odvážný stejně jako jeho chůze. „Říkám, že je nutno být vidoucím,“ napsal v květnu 1871, „stát se jasnovidcem.“ Dosáhnout se toho mělo nechvalně známým „dlouhým, nesmírným a rozumným rozrušováním všech smyslů“. Tuto premisu ochotně přejaly davy jeho nástupců v domnění, že to bude stačit. Malým bezvýznamným detailem je, že nositelem těchto smyslů musí být někdo zarputile pracovitý a nedostižně talentovaný. Dalším Rimbaudovým axiomem bylo nevyhýbat se utrpení. „Všechny způsoby lásky, utrpení, šílenství. Básník hledá sám sebe, zkouší na sobě všechny jedy. Nevýslovná muka, při nichž se stává mezi všemi neduživcem, velkým zločincem, velikým proklatcem – ale svrchovaným mudrcem!“ Ne nadarmo podle něj pojmenovali Stallonova Ramba. V dopise svému učiteli Izambardovi dodává: „Žiji teď co nejzhýraleji. Proč? Chci být básníkem a pracuji na tom, abych se stal vidoucím: Vy to nepochopíte a neuměl bych Vám to skoro ani vysvětlit. Jde o to, dojít k neznámému rozrušením všech smyslů. Je to velké utrpení, ale je nutno být silný, být rozený básník, a já jsem poznal, že jsem básník. To není má vina. Špatně se to říká: Myslím. Mělo by se říci: Myslí to ve mně. Promiňte mi tu hříčku slov.“\nNa svých tripech se často úplně vyčerpal. Zbrchával se pak v nemocnici v místě, kde to na něj zrovna přišlo, nebo u nějaké dobré duše, která propadla kouzlu padlého anděla, jak ho nazýval Verlain. Ten se hlavním dílem podílel na Rimbaudově mýtizaci podobně jako Jack Kerouac na té Neala Cassadyho, jen ne několika bichlemi, ale básněmi. Padlý se vždy zotavil, vstal a šel dál.\nA psal. Když ne básně, tak dopisy. S psaním poezie famózně sekl, protože znal svou cenu a připadal si nedoceněný. Vzdal to krátce po tom, co mu matka dala padesát franků na vydání Sezóny v pekle. Po období vzdoru se rozhodla akceptovat a podpořit synovu literární kariéru. Ten Sezónu v říjnu 1873 vydal v Bruselu. Pár výtisků rozdal a zbytek spálil. V krbu rukou autora skončila i spousta originálů. Nadále psal kvanta dopisů, ale už byly prosté patosu, teda kromě toho, když si na něco stěžoval. Hlavně na nudu. Psaní bylo v končinách, do kterých se v dospělosti dobrovolně uvrhl, často jedinou jeho kratochvílí.\nParalela s Marleym\nPracoval. Roku 1879 se dostal na Kypr, staral se tam o lom. Roku 1880 už je v Adenu, Gibraltaru východu, a vede obchod kávou. Svou vášeň pro pohyb využil, když ho roku 1881 přeložili do Hararu v jižním Súdánu. Brzy začal vypravovat karavany na neprobádaná území v dnešní Etiopii. Byly to tříměsíční štreky skrz území nepřátelských kmenů, třeba Danakilů. Rimbaud se nebál na místa, kde zmasakrovali předchozí posádku. Věřil si. Na některá místa vkročil jako úplně první Evropan. Coby cestovatel byl stejný průkopník jako spisovatel.\nNecestoval pro zábavu, poznání a slávu, ale kvůli obchodu. Jeho cenné cestopisy pro Zeměpisnou společnost, na kterých stavěli další kolonizátoři, byly jen vedlejším produktem jeho povolání. Psal, co na pracovní cestě zahlédl a svou fenomenální pamětí uchoval. Byly to informace o flóře, fauně, politice i ekonomice. Suchý, ale detailní popis děje.\n„Menelik byl v Hararu ještě v boji, když jsem dostihl Farré a hranici kmenů Dankali. Brzy přišla do Ankober zpráva o vítězství krále a o jeho vjezdu do Hararu, který se uskutečnil ve dvaceti dnech. Vjel do Anttota, maje před sebou hudebníky hrající, až sluch přecházel, na egyptské trubky, které nalezli v Hararu, a následován svými oddíly a kořistí, mezi níž byla i dvě Kruppova děla, tažená vždy dvaceti lidmi.“\nSpolečnost ho pochválila a chtěla zařadit do své databáze, Rimbaud ale žádost o foto a osobní data nereflektoval. Stejně tak informace o své vzrůstající proslulosti v literárně-poetických kruzích. Místo aby se jí vyrazil opájet do vlasti, dodával s nasazením života a za přiměřený bakšiš zbraně Menelikovi, který se částečně díky Rimbaudovi stal Králem králů. Po něm následoval ras (princ) Makonen, po něm přišel ras Tafari Makonen.\nAno, ten, podle kterého si dali jméno jamajští rastafariáni. Tehdejší Rimbaudův rajon považují za svůj ráj na zemi. Jejich předkové odtud byli odvlečeni v době, kdy tam prokletý obchodník působil. Marley Tafariho uctíval na začátku každého svého koncertu: „Jah! Ras Tafari! Ever living, ever faithful, ever sure, Selasie I.“ Marley zemřel v šestatřiceti na rakovinu kůže, která začala na noze. Rimbaud v sedmatřiceti na rakovinu kostí, která začala taky na noze. Náhoda?\n„Chtěl bych proběhnout celým světem, který celkem není tak veliký. Přece snad najdu místečko, které by se mi téměř líbilo.“\nKdyž už to s nohou fakt nešlo, rozprodal Rimbaud svůj obchod v Hararu a padl na nosítka. Nechal se odnést k moři a lodí dopravit domů do Francie, až když se bolesti staly opravdu nesnesitelnými. Jinak žil podle hesla „jediná nesnesitelná věc v životě je, že nic není nesnesitelné“. Převzal ho od něj filosof Jean-Paul Sartre ve svém pojetí svobody. Též rád citoval jeho: „Já je někdo jiný. Tím hůř pro dřevo, když si uvědomí, že je houslemi, a vysmívá se nevědomým, kteří se hádají o to, čemu nerozumějí.“\nS těžkým srdcem Rimbaud opouštěl svůj byznys a sluhu Džamiho. Zrovna se mu konečně podařilo vydělat jmění. Ani místní neviděli jeho úpadek rádi. Mluvil jejich jazykem a vždycky každému rád pomohl. Byl populární, kam přišel. Cestou zpět v Adenu amputaci ještě odmítl (odmítl ji mimochodem i Marley), v Marseille už mu nohu uřezali v půlce stehna. Hned si nechal vyrobit protézu na míru. Chtěl se za každou cenu uzdravit. Hned jak se smířil se ztrátou pro člověka jako on tak nezbytné končetiny, začal plánovat život mrzáka. Rakovina se ale šířila dál a bolesti neustávaly. „Nikdy si nenechte uříznout nohu!“ píše (ne)zničitelný chodec v dojemném dopise plném ironie.\n„Nechte se rozsekat, rozsápat, roztrhat na kusy, jenom nepřipusťte, aby vám uřízli nohu. Hle, jak to krásně dopadlo: sedím, čas od času vstanu a poskakuji nějakých sto kroků o berlích, pak si zase sednu. V rukou nic neudržím. Při chůzi nemohu odvrátit hlavu od své jediné nohy a konců berlí. Hlava a ramena se vám naklánějí dopředu, takže máte záda jako hrbáč. Chvějete se, když vidíte, jak se lidé kolem vás pohybují, a bojíte se, že vás svalí a zlomí vám i druhou tlapu. Dělají si z vás úsměšky, když vás vidí tak hopkovat. Když si zase sednete, máte ruce bez síly, v podpaží se cítíte jako pořezaný a tváříte se jako idiot. Zmocní se vás znovu zoufalství a zůstanete dřepět jako učiněný budižkničemu, fňukajíce a očekávajíce noc, která s sebou přinese věčnost nespavosti a ráno smutnější nežli večer.“\nNikdy se prý moc nesmál, ale vždycky dokázal rozesmát, dokonce i ve stavu největších bolestí. Lidi ho někdy vnímají negativně kvůli profláklým historkám z doby, kdy na Verlainovo pozvání jako šestnáctiletý jinoch dorazil do Paříže. Chlastal tam první absintovou ligu a stydlivě se halil do hašišového kouře. Píše odtud v červenci 1872 o svých „sensacích“ neboli vjemech pod vlivem: „Je zde místo k pití, kterému dávám přednost. Ať žije akademie Absinťák, přes špatnou obsluhu číšníků! To je nejrozkošnější a nejchoulostivější ze všech rouch, toto opojení ctností, toto mlžení ledovců absinťákových! Ale potom si lehneš do hovna!“\n„Žádejme na básníkovi novost – myšlenky a formy. I kdyby všichni schopní hned brzy uvěřili, že učinili zadost svému požadavku – to není to!“\nMezi parnasisty byl nesvůj, rád se pohyboval přímo u zdroje literatury – múzy –, ne s jejími pohůnky opájejícími se vlastní výjimečností na autorských čteních. Z Paříže vypadl s Verlainem v září 1872 do Anglie. Žili spolu, někdy jen přežívali jako učitelé francouzštiny. Rimbaud se neštítil manuální práce a říká se, že ani anální, ale nic z toho není potvrzené. Je pravda, že Verlain, který byl starší o deset let, kvůli Rimbaudovi opustil ženu a ten to kvitoval s nadšením. Oba ale hovořili o svém vztahu jako o čistě přátelském. Zvěsti o sodomii odmítali jako ptákoviny.\nVerlain se pak časem vrátil k ženě s prosíkem. Topil se tehdy v chlastu. V rozpolcení osobnosti nakonec Rimbauda v Bruselu v červenci 1873 postřelil, za což ho zavřeli ho na dva roky. Ve vězení se dal na modlení. „Já jsem stále týž. Přísně nábožný, poněvadž to je jediná rozumná a dobrá věc. Vše ostatní je podvod, špatnost a hloupost,“ psal Rimbaudovi. Přestože ho kumpán udal, Verlain na něj nezanevřel. Vždycky to byl jeho anděl. Po propuštění se setkali ve Stuttgartu. Dali si pár piv, ale na kámošení už to nebylo. Rimbaud už byl tím postpoetickým Rimbaudem. Múzu utnul – nebo možná spíš osvobodil. Snad to bylo taky tím, že se teprve teď stával mužem. Verlain mu napsal v roce 1875, odpovědi se mu už nedostalo:\n„Chtěl bych, abys byl osvícený, rozvažující. A je mi velice líto, když tě vidím na pitomých cestách, tebe, tak chytrého a vyspělého (ačkoli tě to může udivit). Obracím se k tvé nechuti ke všemu, k tvému věčnému hněvu na všecko, k tomu skutečně pravému hněvu, jakkoli není povědomo, proč vznikl.“\nDostal výčitky z intimit s Verlainem nebo možná i jen z pomluv, které se týkaly jejich možného intimního vztahu? Rimbaud obdivoval Verlaina dlouho předtím, než se poznali. Měl ho úzce spjatého s poezií. Když se podíval do její skutečné (jeho) tváře a narazil na zbabělost a faleš, možná s ní musel skoncovat. Vyrůstal v osidlech bigotně křesťanské matky. Homosexualita byla v těch dobách něco striktně nečistého, trestného. Nemilosrdně byl o deset let později za homosexualitu uvězněný proslulý dramatik Oscar Wilde. I on všechna obvinění odmítal.\nJeho konec s Verlainem možná způsobil, že mladík už nepokračoval v básnění. Ale taky to, že udělal básní svůj život. Jak vypadal fyzicky, to pořádně nevíme. Dochovalo se jen pár kreseb a fotografií. Jedna se vynořila nedávno a moc si na ní není podobný. Mezi mladým básníkem a starším cestovatelem byl prý markantní rozdíl. V roce 1880 se vrátil do rodné vsi z Kypru (pak až o deset let později zemřít). Jeho proměnu popisuje kamarád Ernest Delahaye:\n„Poznal jsem nejdřív jen jeho oči – tak neobyčejně krásné! Světle modré jako iris a lemované tmavou brčálovou zelení. Jeho tváře, kdysi oblé, se prohloubily, pokryly vráskami, ztvrdly. Svěží pleť anglického dítěte se změnila v tmavou pleť Kabyla, a na té hnědé kůži, což mne rozveselilo, se objevil světle hnědý vous, jenž se dal očekávat. Jiná zmínka plné tělesné mužnosti, jeho hlas, ztratil nervózní barvitost, poněkud dětinskou, kterou jsem až dosud znal, a stal se vážným, hlubokým, naplněným klidnou rázností.“\n„Jediné, na čem opravdu záleží, je psaní samotné. Všechno ostatní je literatura.”\nNa pařížském čtení v roce 1872 Rimbaud pokřikoval do recitace jednoho básníka. Fotograf Carjat ho sprdl a Rimbaud ho vzápětí zranil Verlainovým kordem. Carjat po tomto incidentu ve vzteku zničil všechny své fotky i negativy Rimbauda. Pomsta možná byla sladká, ale časem toho jistě hořce zalitoval. Stejně jako nespočetní fanoušci křiklouna.\nDo Rimbaudovy legendy to zapadá skvěle. Právě absence řádného obrazového materiálu mu dodává na tajemnosti, o které si dnešní básník ve světě plném objektivů a mikrofonů může nechat jen zdát. Film tehdy ještě nebyl. O ladnosti nebo klackovitosti jeho pohybů se můžeme jen domýšlet nebo je odvozovat z jeho básní, dopisů a cestopisů.\nTěch je spousta, i když jako u každého velkého spisovatele se toho hodně ztratilo, mimo jiné i díky jemu samotnému. Z jeho psaní se dá odvodit, jaký byl. Mluvný a nedočkavě ctižádostivý dosáhnout met, které si vytyčil. Obepisující všechny čerty s básněmi i články a jedním dechem házející na literaturu bobek.\nVerlainovu snahu obrátit ho na víru během jejich setkání ve Stuttgartu kvitoval Rimbaud výsměchem. Poslední part svého života ale trávil v tak nevýslovných mukách, že jeho pobožná sestra Isabelle neměla těžký džob z něj konvertitu udělat. Po návštěvě kněží se prý uklidnil a byl jen nesmírně smutný. Výraz placebo mimochodem pochází z modlitby, která se odříkává při posledním pomazání. U umírajícího občas vyvolalo zlepšení zdravotního stavu a někdy dokonce utekl hrobníkovi z lopaty. Pro Arthura ale bylo pozdě. Rakovina na něm udělala svou práci.\n„Neubližuj, ale když už to uděláš, tak to udělej elegantně. Neurážej svoje oběti tím, že je ti to potom líto.“\nV roce 1891 dorazil po běsné cestě přes půl světa na matčin statek v Roche. Místní babka kořenářka mu na bolest poradila odvar z makovic. Po něm podle své sestry upadl do „skutečného, zcela zvláštního spánku“, ve kterém na sebe vyprávěl různé intimity. „Měl přitom mimořádně jasnou paměť a cítil naléhavou potřebu svěřovat se někomu.“ Nebylo to horečnaté blouznění, vyslovoval zřetelně hlasem, který by ji prý okouzloval, nebýt vážnosti situace. O Rimbaudově poslední životní etapě máme informace z jejích dopisů matce, která se Rimbaudovy smrti v Marseille neúčastnila. Chtěl pro své uzdravení udělat vše, a tak vážil bolestivou cestu z Arden u Belgie až ke středomořskému přístavu.\nRimbaud na makovicích poznamenal, že ví o svém literárním úspěchu a že by i býval pokračoval v psaní, ale že to „bylo špatné“. Tolik vzácné vyjádření na adresu starých časů. Po procitnutí odmítl znovu sérum pravdy požít, i když na bolest pomohlo. Volil radši ponechat si tajnosti a dál trpět. V marseillské nemocnici pak dostával morfium a v řečnění pokračoval. Musela to být čirá poezie. Žádný záznam se ale nedochoval. Tón jeho hlasu zůstane v představivosti každého. Věčně zvídavý básník zemřel na prahu technické revoluce a všemožných komunikačních vynálezů.\nVerlain bezprostředně po jeho smrti napsal: „Od smrti Arthura Rimbauda vídávám ho každou noc. Nemohu se smířit s jeho smrtí. Vídali jsme se již před mnoha léty, ale Rimbaud a jeho umění a jeho obličej zářily stále na dně mé duše… Pro mne je Rimbaud stále živoucí skutečnost, sluncem, které ve mně svítí a nechce zhasnout…“\nJindřich Štyrský: Život J. A. Rimbauda. Nakladatelství Československý spisovatel, 1972. První vydání 1930.\n(*20. října 1854 v Charleville – †10. listopadu 1891 v Marseille)\nZnáme ho díky básním, které napsal ještě jako nezletilý. Ukončil školu, aby se jim mohl věnovat se vším, co k tomu patří, hlavně tuláctvím. Ve škole byl premiant, stejně jako v básních. S těmi se rozloučil, aby se mohl věnovat cestování. Lákaly ho jižní kraje. Přes kyperskou Larnacu a jemenský Aden zakotvil v súdánském Hararu, odkud vypravoval obchodní karavany. Obchodoval se vším možným, vydělal na zbraních. I v cestách byl premiant – objevil pro Evropu některá místa a trasy. V poezii i na mapě. Sepsal cenné cestopisy, za které mu následovníci byli vděční. Po proslulosti za odměnu neprahl. Jestli, tak na tajňačku. Do Francie se vrátil až za lékařskou péčí. Přes veškerou touhu a snahu pacienta uzdravit se to nestačilo.\nAdam El Chaar 3. 12. 2018


Původní přístup k výrobě nábytkuukázal dva americké průmyslové designéry. Na rozdíl od většiny svých kolegů, kteří používají standardní materiály pro vytváření typického nábytku, Tim Delger a Boris Bally přeměňují dopravní značky na recyklaci do stylového a moderního nábytku! Ačkoli oba návrháři dělají nábytek z dopravních značek, jejich styl a přístup k práci s materiálem jsou velmi odlišné. Boris Bally pracuje s dopravní značkou jako s plechem, aby vyrobil kus nábytku. Z každého znamení vykresluje konstruktér podrobnosti - sedadlo, záda, nohy. Poté se řezané části ohýbají na správných místech, vyvrtávají otvory v kloubech a shromažďují celou konstrukci dohromady. Není použit žádný jiný materiál kromě silničních značek. Pokud na koncích nohou nejsou fixní zátky šampaňského, aby ostré hrany nepoškodily podlahu. Pokud se nějak stanete vlastníkem starých silničních značek, návrhář navrhne schéma, jak samostatně sestavit židli od silničních značek. Američan italského původu Tim Delger(Tim Delger) dává přednost tomu, aby neřízl dopravní značky, ale pouze aby je ohýbal a aby poskytl potřebnou formu. V tomto případě jsou vodní trubky s konektory používány jako nohy. Židle, stoly, stoličky a dokonce i noční stolky vypadají velmi neobvykle. Tento nábytek se dokonale hodí do interiéru stylu podkroví, zeleniny, průmyslu, stejně jako zdobí obchody, kavárny nebo veřejné prostory. Samozřejmě, nábytek z dopravních značek nemůže být nazýván nejpohodlnějším a nejpohodlnějším. Ale přikrývka nebo měkký polštář značně zlepší záležitost. Mimochodem, pokud se dostanete dopravní značky, bez porušenízákon, jste se nepodařilo, pak tento nábytek může být vyroben z kovových plechů a dokonce i ze střešního materiálu. Pokud chcete, můžete si koupit novou plošinku na adrese: http://www.spkprofil.ru/krovelniye-materialy/profnastil/ocinkovaniy/\nNábytek ve formě písmen a interpunkčních znamének Nábytek, ve kterém se můžete schovat: tunely domu Jako z ničeho: nábytek pro malý pokoj Kompaktní kancelářský nábytek: vše-v-jednom Slavic amulety výšivka schéma tajné znamení (foto)\nPodpěra na záchodovém sedadle


Bmi kalkulačka | první konzultace zdarma\nbmi kalkulačka - dieta od NATURHOUSE je úplně jiná dieta. Přijměte naše pozvání a využijte nabídky BEZPLATNÉ výživové konzultace. Při konzultaci Vám sestavíme vzorový jídelníček na míru přesně pro Váš metabolismus. Konzultaci povede profesionální nutriční terapeut vyškolený společností NATURHOUSE. Celá konzultace se nese v příjemném a přátelském duchu. Společnost NATURHOUSE je tu pro Vás.\nZajímá vás téma bmi kalkulačka a chcete konečně zhubnout? Dieta od NATURHOUSE je jiná. Dieta od NATURHOUSE staví především na vzájemné vůvěře mezi klientem a výživovým poradce. Doplňky doporučené od NATURHOUSE jsou také zcela odlišné - doplňky od NATURHOUSE prošly mnoha testy a jsou postaveny na složení, které je ověřeno tisíci klienty.\nSpolečnost NATURHOUSE je mezinárodní organizace s působištěm v zemích po celém světě. Na rozdíl od ostatních společností neslibujeme nesplnitelné, neslibuje to, čeho nelze dosáhnout. Nikdo nebude hubnout za Vás, hubnete sami, s vlastní vůlí a NATURHOUSE Vám pomáhá udržet si silnou vůli a nasměruje Vás na správnou cestu. NATURHOUSE Vás nenutí držet hladovku, ba naopak, s námi se rozhodně trápit hlady nebudete. bmi kalkulačka - dieta od NATURHOUSE je úplně jiná dieta. Ani nečekejte, že budete hubnout pomocí "zázračných" pilulek. My Vám pomůžeme změnit Vaše stravovací návyky – jednou pro vždy. Jen díky tomu naše metody skutečně fungují a jsou tak oblíbené po celém světě.


Irové v pátek třináctého Lisabon pohřbili, Češi dopsali jeho rodný list - iDNES.cz\n13. listopadu 2009 3:49, aktualizováno 20:57\nPověrami opředené datum pátek třináctého bude dvakrát zapsané v "rodném listě" Lisabonské smlouvy. V pátek 13. června 2008 vyšlo najevo, že ji Irové v referendu odmítli. NE ale neznamenalo navždy ne. A tak český premiér v pátek 13. smlouvu přivezl do Říma. Poslední, kdo zdržel předání listiny, byla dopravní zácpa v ulicích italské metropole.\nPremiér Jan Fischer s Lisabonskou smlouvou ve vládním letadle. Předseda vlády podepsanou listinu odvezl do Říma. | foto: Karel Pazderka\nEuroskeptici jistě tento pátek názor na třináctku v kalendáři nezmění. Premiér Jan Fischer doručil na italské ministerstvo zahraničí v Římě takzvané ratifikační instrumenty, které se připojí k originálu smlouvy o dalším fungování Evropské unie. Schvalování dokumentu je tak zpečetěno.\nListinu Jan Fischer v Římě předal šéfovi italské diplomacie Frankovi Frattinimu, ovšem přesun ratifikační listiny z římského letiště do budovy ministerstva zahraničí nebyl bez obtíží. Jako by symbolizoval celou českou anabázi s ratifikací "Lisabonu".\nLisabon uvázl v dopravní zácpě\nKolona s premiérem totiž ujela mikrobusu, v němž seděl náměstek českého ministra pro evropské záležitosti Marek Mora, který u sebe ratifikační listinu měl. Zatímco Fischer už čekal na ministerstvu, mikrobus kvůli páteční dopravní zácpě v Římě nabíral stále větší zpoždění. Jeho řidič si nakonec vyžádal policejní doprovod, který listině "probojoval" cestu do cíle, napsala ČTK.\nMikrobus přijel k ministerstvu se zdržením 45 minut a Frattini si viditelně oddechl, když mu Fischer listinu předal. "Děkuji vám, pane premiére, že jste přijel osobně. Je to výjimečná situace," řekl šéf italské diplomacie.\nStrach z pátku 13. má odborný název paraskevidekatriafobie. Podle křesťanské tradice byl pátek vždy nešťastným dnem. Velký pátek, kdy byl ukřižován Ježíš Kristus, připadl prý právě na třináctého, navíc u poslední večeře sedělo 13 lidí včetně zrádného učedníka Jidáše.\nV pátek 13. října 1307 začal francouzský král Filip IV. Sličný s pronásledováním a zatýkáním členů templářského řádu.\nNa listině je kromě autogramu předsedy české vlády hlavně podpis prezidenta Václava Klause. Právě ten dlouho vzdoroval, podepsal jako poslední státník z evropské sedmadvacítky. Navíc bez přítomnosti kamer a s černou kravatou na znamení smutku nad ztrátou české svrchovanosti. Právě toho se prezident obává.\nFakt, že se ratifikace uzavřela v pátek 13., může být pro Hrad symbolický. "Já to považuji za náhodu, ale dávat tomu symbolickou hodnotu se mi zdá docela vtipné," komentoval pro iDNES.cz datum formálního konce celé ratifikace Klausův tajemník Ladislav Jakl.\nPravda je, že kalendář letos této shodě okolností hodně pomohl. Pátky třináctého jsou hned tří, připadly i na únor a březen. Navíc je matematicky prokázáno, že třináctka se s pátkem v kalendáři pojí častěji než s jinými dny.\nZprvu se počítalo s tím, že do depozitáře, kde se schraňují veškeré dokumenty o EU, odveze české podpisy náměstek ministra zahraničí. Nakonec to ale udělal přímo premiér cestou na návštěvu Vatikánu.\n"Možná, že zrovna pátek třináctého v této souvislosti bude šťastným dnem. Ale nechci předbíhat, jakkoli se jmenuji Prorok a s tímhle jménem si nechci hrát," komentoval datum mluvčí vlády Roman Prorok.\n"Uvidíme. Já myslím, že to všechno dobře dopadne, protože už to dopadlo," dodal.\nSmlouva vadila Irům, Britům i Polákům\nSchvalování Lisabonu nebylo snadné. Už zmínění Irové museli dostat dodatečné záruky a šanci opakovat referendum. V něm napodruhé po dlouhé "názorové masáži" řekli ANO.\nZásadnější připomínky měli také Britové a Poláci, i oni žádali a dostali výjimky. Největší pozornost na sebe ale nakonec strhl prezident Václav Klaus, který dlouho s podpisem otálel. Pomohla mu také opakovaná stížnost skupiny senátorů u Ústavního soudu.\nNavíc si v době, kdy proevropští politici už netrpělivě čekali na jeho podpis, vymínil pro Česko výjimku z Listiny základních práv EU. Zbytek Evropy ji slíbil, i když formálně ratifikovaná ještě není.\nPrezident se smlouvou stále nesouhlasí, ale podepsal ji. Platit začne od 1. prosince 2009.\nDva roky s Lisabonskou smlouvou\n13. prosince 2007 (čtvrtek)\nŠéfové států EU v Lisabonu podepsali novou unijní smlouvu. Za Česko to udělal premiér Mirek Topolánek.\nSenátoři požádali český Ústavní soud, aby posoudil ústavnost smlouvy.\n12. a 13. června 2008\nDvanáctého hlasovali o Lisabonské smlouvě v referendu Irové. Hlasy se sčítaly až následující den. Třináctého vyšlo najevo, že obyvatelé ostrovů smlouvu odmítli.\nČeský Ústavní soud konstatoval, že smlouva v rozporu s ústavou není.\nLisabonskou smlouvu schválili poslanci.\nSmlouvu schválil také Senát.\nSenátoři se znovu obracejí na Ústavní soud.\nProběhlo v Irsku druhé referendum. Irové smlouvu podpořili.\nKlaus si klade podmínku. Podepíše, když Česko získá výjimku z Listiny základních práv EU.\nPolský prezident Lech Kaczynski podepsal smlouvu. Česko zůstává poslední unijní zemí, kde smlouva ještě nebyla schválena.\nÚstavní soud konstatoval, že žalované části smlouvy jsou v pořádku, a prezident ji podepsal. Tím byla fakticky ratifikována.\nCelá ratifikace Lisabonské smlouvy formálně končí uložením českých podpisů v římském depozitáři. Dokument bude platit od 1. prosince.\nTémata: Irsko, Lisabonská smlouva, Evropská unie, Jan Fischer, Jana Fischerová, Ladislav Jakl, Lech Kaczyński, Lisabon, Mirek Topolánek, Podpis, referendum, Roman Prorok, Řím, Senát Parlamentu České republiky, Ústav, Ústavní soud, Václav Klaus\nPátek třináctého je dnes pro letošek potřetí a naposledy. Pokud vás toto datum děsí, budete mít klid až do srpna...\nPapež Benedikt XVI. přijal ve Vatikánu českého premiéra Jana Fischera. Předseda české vlády po setkání oznámil, že jeho...\nPo osmi letech vyjednávání vstupuje dnes v platnost Lisabonská smlouva, kterou začátkem listopadu jako poslední...


Knížkové pouzdro na iPhone 11 Pro - DuxDucis, SkinPro Gold - iPouzdro.cz\nDomů / iPhone / iPhone 11 Pro / Knížkové pouzdro na iPhone 11 Pro - DuxDucis, SkinPro Gold\nElegantní pouzdro pro iPhone 11 Pro s magnetickým zavíráním, které je vyrobeno z vysoce kvalitní syntetické PU kůže se zesíleným šitím, které zaručuje vyšší odolnost. Pečlivě navržené a vyrobené s důrazem na přesnost. Knížkové pouzdro DUX DUCIS nabízí výbornou ochranu před náhodným vyklouznutím, poškrábáním a menším poškozením. Uvnitř pouzdra je malá samostatná kapsa, která je ideální pro ukládání kreditní karty nebo peněz.\nKnížkové pouzdro na iPhone 11 Pro - DuxDucis, SkinPro Rose


Aleppské mýdlo s jílem rhassoul a arganovým olejem\nDomů > Přírodní kosmetika > Arganový olej > Aleppské mýdlo s jílem rhassoul a arganovým olejem\nAleppské mýdlo kombinuje tradiční recepturu s blahodárným účinkem marockého červeného jílu a arganovým olejem. Hodí se zejména pro snadno mastící se pokožku a vlasy, nebo problematickou a citlivou pleť. Díky arganovému oleji se hodí také pro majitelky zralejší pleti.\nMarocký jíl rhassoul pokožku čistí a stahuje póry, zároveň jí rozjasňuje. Arganový olej je bohatým zdrojem vitaminu E, pleť vyživuje do hloubky a dodává jí elasticitu.\nPo použití mýdla je tak kůže čistá, rozjasněná a zároveň vyživená do hloubky.\nČervený jíl je také vhodným prostředkem na mytí vlasů A to zejména pro majitelky rovných a jemných vlasů, kterým propůjčuje objem a lehkost.


Extrém Bike Most se letos pojede začátkem června - e-region.cz\nExtrém Bike Most se letos pojede začátkem června\npublikováno: 18.3.2014, kategorie: Sport, autor: Stanislav Pecho\nPřípravy na 13. ročník tradičního mosteckého závodu horských kol jsou v plném proudu, organizátoři všem příznivcům cyklistiky připravili řadu novinek. Zásadní změnou je přesun termínu na 7. června 2014. Zázemí a veškeré doprovodné akce budou opět na mosteckém hipodromu, kde se všem účastníkům dostane náležitého komfortu.\nJak už bývá zvykem, celý závodní program bude připraven tak, aby si mohl zazávodit v podstatě každý, bez rozdílu věku a sportovních dovedností. Hlavní závod, nazvaný Extrém patří vůbec k nejtěžším maratonům v ČR a opět je zařazen do Českého poháru MTB. Trať bude na území vrchu Ressl okořeněna několika novými pasážemi, celková délka bude prodloužena na 72 km. To ovšem neznamená, že se na start Extrému nemůže postavit „hobík“, který chce porovnat své síly s profesionálními cyklisty a pokud mu budou síly docházet, na 45. kilometru může odbočit směrem do cíle a absolvovat tak zkrácenou verzi Extrém Junior.\nZávod Hobby, který se rok od roku těší většímu zájmu, je určen každému, kdo chce udělat něco pro své tělo. Nenáročná 35 km dlouhá trať vede po zpevněných cestách okolo vodní nádrže Matylda a je ideální pro všechny věkové kategorie. Závod Hobby může být vhodným sobotním programem pro rodiny s dětmi i pro podniky, které jej pojmou jako pohodovou firemní akci. Navíc zásluhou přítomných televizních štábů a mnoha fotografů bude vše zdokumentováno a všichni zájemci dostanou možnost objednat si sestřih závodu na DVD. I na této trati vždy panuje nezapomenutelná závodní atmosféra, připraveno je občerstvení a pro vítěze samozřejmě také hodnotné ceny. Na této trati bude navíc probíhat soutěž o nejtěžší tým „KOLOS“.\nPro nejmenší budou jako vždy přímo v areálu hipodromu připraveny závody Minibike na 6 km a Děti (do 6-ti let) na 0,5 km.\nK přihlášce podané a zaplacené do 19. května získá každý účastník kromě zvýhodněného startovného také upomínkové tričko. Přihlášky a bližší informace je možné získat v prodejně jízdních kol KL Sport Most a na webu www.klmost.cz.\nZa tajemstvím čokolády – od pradávných Aztéků po fialovou krávu


Ústřice se špenátem zapečené Recept - Milujivaření.cz\nDušené kořeněné brambory\nNerezová forma na foodstyling 6x4,5cm - Ibili\nÚstřice se špenátem zapečené - cítíte tu vůni? Zkuste si uvařit chuťovku podle receptu s fotkami. Za 35 minut podáváme. Máte hlad? Jdeme na to!\nÚstřice se špenátem zapečené\n300 g Sýr Ementál (Primátor)\n300 g Ústřice\nSuroviny Celer řapíkatý, Česnek, Špenát listový čerstvý, Strouhanka, Sůl, Ústřice mají zadané všechny známé hodnoty.\nSuroviny Máslo čerstvé, Pepř černý mletý, Sýr Ementál (Primátor) mají zadané pouze základní hodnoty. Výpočty nutriční tabulky, nemusí souhlasit se skutečností.\nÚstřice se špenátem zapečené postup přípravy receptu:\nČesnek oloupeme, nakrájíme na tenké plátky, celer na malé kostičky, listy špenátu dobře omyjeme a nasekáme, šalotku drobně pokrájíme. Ementál nastrouháme do misky, přisypeme strouhanku, smícháme dohromady. Zapneme troubu, aby se nahřála.\nV pánvi rozpálíme máslo, na něm zpěníme šalotku, přidáme česnek, který necháme jen provonět, přimícháme připravený celer, nakonec vmícháme špenát, necháme jen projít máslem, podle chuti osolíme, opepříme a pánev stáhneme ze sporáku.\nČerstvé ústřice uvolníme ze skořápek, vodu ze skořápek scedíme do kastrůlku, maso vydlabeme, (prázdné skořápky namočíme do studené vody a potom je důkladně omyjeme) položíme do do kastrůlku s vodou z ústřic. Maso s vodou zahřejeme, kastrůlek odstavíme z ohně, maso vybereme z vody.\nUmyté skořápky naskládáme na plech, naplníme je připraveným špenátem, na špenát položíme maso z ústřic, na povrch lžičkou přiměřené množství sýra. Ústřicemi naplněný plech vložíme do nahřáté trouby, pod grilem zapečeme tak, aby sýr a strouhanka měly zlatavou barvu.\nHotové ústřice vytáhneme z trouby, rozdělíme podle porci na talíře a podáváme.\nTakto připravené ústřice podáváme teplé, porce můžeme ozdobit citrónem. Když chceme vybrat ústřici ze skořápky, musíme ústřicovým nožem uříznout sval, který je spojen s ulitou.


Zatlouct hřebík banánem | TOP 09\nV sobotu bylo krásné slunečné počasí a tak jsme se synem vyrazili na Dny vědy a techniky Západočeské univerzity. Ve volném čase se, kromě toho, že jako politolog zápasím s různými vědeckými texty, věnuji fyzickou a praktickou námahu naší rodinné chalupě. Nazval bych se, dost možná, již začínajícím hospodářem. A jako takovému mi nezbývá, než tu a tam vzít do ruky nářadí.\nAž do soboty jsem si myslel, že mě v tomto směru nedokáže nic překvapit. Chyba lávky. Hned u prvního stánku naší univerzity jsem vyfasoval pravý a nefalšovaný banán a taky hřebík. Nejdřív jsem si myslel, že jsem se přeslechl a organizátoři si mě dobírají. Možná tam mohla být i skrytá kamera, kdo ví. Když však přede mnou přistálo prkénko s pár již zatlučenými hřebíky, bylo mi jasné, že pokus udělat musím. A světe div se. Banán se mi v ruce s prvním vydatným úderem neprohnul ani nerozmáčkl a hřebík neprojel exotickým ovocem skrz na skrz, jak by každý čekal. Banán fungoval přesně jako kladívko. Celý vtip byl v tom, že ho před tím zmrazili tekutým dusíkem na -196 stupňů Celsia.\nKromě této dovednosti jsem se toho odpoledne dozvěděl ještě spoustu dalších věcí. Mimo jiné například to, že na ZČU umí vyrobit monitorovací vzducholoď, která je řízena bezdrátově z pozemní základny. Je skvělé, že univerzita pořádá dny Vědy a techniky už poosmé. Popularizaci vědy mezi dětmi totiž považuji za skvělou věc a naoko nezáživné obory se tak stávají atraktivnější. A na to můžeme být, jako potomci Škody či Křižíka, náležitě pyšní. O tom, jaká bude naše budoucnost, se rozhoduje v našich školách už dnes. V TOP 09 prosazujeme lepší finanční ohodnocení doktorandů, které je vázané na výsledky jejich práce. Přál bych si, aby se Plzeň jako univerzitní město jednou stala výkladní skříní českého vysokého školství – takovým malým českým Harvardem či Cambridge. Myslíte, že je to utopie? Já ne. Když jsem viděl ty skvělé nápady, na Dnech vědy a techniky...


Prodej ubytování Příkazy - kompletní výpis realit\nPřehledný výběr pro prodej ubytování Příkazy! Najděte s námi odpovědně z jistojistě nějakých nabídek prodej ubytování Příkazy. Budeme spolu hledat váš nový domov od pouhých párset tisíc korun. Projděte si inzeráty na prodej ubytování na stránkách eurobydleni.cz Příkazy! Ucelený výběr a kompletní výpis pro prodej ubytování Příkazy na jednom místě!\nKategorie ubytování na prodej Příkazy se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele ubytování na prodej Příkazy neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je ubytování na prodej Příkazy právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné ubytování na prodej Příkazy\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii ubytování na prodej Příkazy, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující ubytování Příkazy, a to ubytování na prodej Příkazy, pronájem ubytování Příkazy, dražby ubytování Příkazy.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii ubytování k prodeji Příkazy nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích ubytování Příkazy, ubytování na prodej Příkazy, pronájem ubytování Příkazy, dražby ubytování Příkazy.\nJe možné, že v lokalitě Příkazy nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Příkazy na prodej nebo rekreační objekty na prodej Příkazy. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Příkazy použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Příkazy případně rekreační objekty Příkazy.\nNehledáte ubytování na prodej Příkazy ?\nPokud jste v této kategorii ubytování na prodej Příkazy omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí ubytování na prodej Příkazy\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii ubytování na prodej Příkazy, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr ubytování na prodej Příkazy. Určitě lépe naleznete ubytování na prodej Příkazy, který hledáte.


Na Apple míří další žaloba za porušení patentů, tentokrát kvůli 3D Touch – Letem světem Applem – Apple magazín\nNa Apple míří další žaloba za porušení patentů, tentokrát kvůli 3D Touch\nV poslední době jako by se se žalobami na Apple roztrhl pytel. Ráno jsme psali, že advokátní kancelář PCVA podala na Apple žalobu kvůli chybě 53, která zablokuje iPhony po výměně Touch ID neautorizovaným servisem. Nyní se společnost Immersion rozhodla, že si také nenechá jen tak něco líbit a žaluje Apple kvůli haptické technologii Force Touch a 3D Touch, kterou disponují nejnovější iPhony 6s a 6s Plus a také Apple Watch.\nŽaloba ale ani tak nemíří na displeje samotné, které umí rozeznat sílu stisku, jako na haptickou odezvu, o kterou se stará speciální taptic engine, ukrytý uvnitř iPhonů a Apple Watch. Stejnou technologii totiž společnost Immersion využívá u svých zdravotnických zařízeních nebo herních přístrojích, a tak se jí pochopitelně nelíbí, že ji začal využívat i Apple.\nPodle Immersion porušil Apple celkem 3 patenty, a to konkrétně „Haptic Feedback System with Stored Effects“, „Method and Apparatus for Providing Tactile Sensations“ a „Interactivity Model for Shared Feedback on Mobile Devices“. Immersion v současnosti vlastní nebo si nechává schválit už přes 2100 patentů, které jsou používány ve více než třech miliardách zařízeních po celém světě.\nKromě Applu žaluje Immersion také amerického operátora AT&T. Zatím ale není zcela jasné, jaké patenty operátor porušil a pokud by měla žaloba souviset se smartphony a chytrými hodinkami od Applu, tak by musel Immersion žalovat mnohem více prodejců, než jen AT&T.\nApple pracuje na novém Touch ID s technologií 3D Touch\n*zdroj: Macrumors, Connect\nNa Apple si došlápl další patentový troll, tentokrát za Face ID a Touch ID