Teplota – Multimediaexpo.cz\nV obecném významu je to vlastnost předmětů a okolí, kterou je člověk schopen vnímat a přiřadit jí pocity studeného, teplého či horkého.\nV přírodních a technických vědách a jejich aplikacích je to skalární intenzivní veličina, která je vzhledem ke svému pravděpodobnostnímu charakteru vhodná k popisu stavu ustálených makroskopických systémů. Teplota souvisí s kinetickou energií částic látky.\nTeplota je základní fyzikální veličinou soustavy SI s jednotkou kelvin (K) a vedlejší jednotkou stupeň Celsia (°C). Nejnižší možnou teplotou je teplota absolutní nuly (0 K; -273,15 °C), ke které se lze libovolně přiblížit, avšak nelze jí dosáhnout.\nK měření teploty se používají teploměry.\nTeplota je ústředním pojmem termiky a klíčovou veličinou pro popis tepelných jevů. Projevuje se i v mnoha dalších fyzikálních jevech a závisí na ní mnohé makroskopické mechanické, elektromagnetické i chemické vlastnosti látek. Její význam zasahuje do širokého spektra oborů lidské činnosti, je důležitým pojmem např. v průmyslových aplikacích, lékařství a ekologii.\n1 Motivace k zavedení teploty jako fyzikální veličiny\n2 Označení, jednotky\n3 Definice a vlastnosti\n3.1 Zavedení teploty na základě roztažnosti a rozpínavosti\n3.2 Interpretace teploty v kinetické teorii\n3.3 Termodynamické zavedení teploty\n3.4 Definice teploty pomocí druhé věty termodynamické\n3.5 Vztah obecné, absolutní a termodynamické teploty\n3.6 Zavedení teploty ve statistické fyzice\n3.7 Relativistická teplota\n4 Měření teploty\n5 Teplotní stupnice\n6 Fyzikální jevy související s teplotou nebo teplotou ovlivněné\n6.1 Teplota v termice\n6.1.1 Obecné termodynamické vztahy obsahující teplotu\n6.1.2 Teplota a teplo\n6.1.3 Změny teploty reálných plynů\n6.1.4 Teplota a přenosové jevy\n6.1.5 Teplota a fázové přeměny\n6.2 Teplota v mechanice a akustice\n6.3 Teplota a elektromagnetické vlastnosti látek\n6.3.1 Polarizační a magnetizační vlastnosti\n6.3.2 Vodivostní charakteristiky\n6.3.3 Termoelektrické a termomagnetické jevy\n6.3.4 Elektromagnetické tepelné fluktuace\n6.4 Teplota v optice\n6.5 Kvantové jevy v oblasti nízkých teplot\n6.6 Teplota a jaderná fyzika\n6.7 Teplota v astrofyzice\n7 Teplota v oborech mimo fyziku\n7.3 Meteorologie a klimatologie\n7.4 Ekologie, biologie, lékařství\n7.5 Technika a průmysl\n7.6 Potravinářství a gastronomie\n7.8.2 Odborná a doplňková\n7.9 Související články\nMotivace k zavedení teploty jako fyzikální veličiny\nTeplota jako pojem byla primárně zavedena pro podnět či příčinu určitého druhu smyslových pocitů a podráždění. Zde má původ i její mezinárodní název (latinské slovo "temperatura" lze přeložit jako "příjemný pocit"). Již potřeba popsat lépe tyto pocity vedla ke snahám kvantifikaci a měření teploty.\nPostupně bylo pozorováno, že zvýšení teploty působí změnu rozměrů, tvaru nebo skupenství předmětů. Tyto jevy tak umožňovaly pomocí viditelných projevů indikovat velikost teploty a začít ji měřit.\nNejprve se začlo používat měření teploty pomocí roztažnosti kapalin. První doklady jsou ze starověku. Hérón Alexandrijský popsal vzduchový termoskop, který je nejstarším doloženým přístrojem k indikaci tepelných stavů. Základ pro moderní a přesné měření později poskytly závislosti elektrických jevů na teplotě.\nSymbol veličiny: , přičemž velké symboly se zpravidla používají pro absolutní (termodynamickou) teplotu\nJednotkou v soustavě SI (a zároveň základní jednotkou této soustavy) je 1 kelvin, značka K.\n1 kelvin je 273,16-tá část termodynamické teploty trojného bodu vody.[pozn 1]\nDalšími používanými jednotkami jsou:\nstupeň Celsia; 1 °C = 1 K[pozn 2]\nstupeň Fahrenheita; 1 °F = 5/9 °C (používaný v USA)\nOba výše uvedené vztahy platí pro jednotky teplotního rozdílu; pro vyjádření teploty se však tyto jednotky používají v odlišných stupnicích s jinak nastaveným nulovým bodem.\nZ jednotek přirozených soustav lze uvést Planckovu teplotu:\n, kde označují rychlost světla ve vakuu, Planckovu, Newtonovu gravitační resp. Boltzmannovu konstantu.\nPodle CODATA je aktuální hodnota TP = 1,416 785(71)·1032 K.\nZavedení teploty na základě roztažnosti a rozpínavosti\nZ pozorování vyplynulo, že vnímání teplejšího a chladnějšího koresponduje se změnou objemu látek: se zvýšeným pocitem teplého se objem zvyšoval. Roztažnost se stala měřítkem teploty, průběh se však lišil podle použité teploměrné látky. Bylo však objeveno, že průběhy jsou (při konstantním tlaku) vzájemně lineární pro zředěné plyny – ty se tak staly nejvhodnější teploměrnou látkou pro přesná měření. Lineární závislost umožnila přesnou kvantifikaci teploty jako fyzikální veličiny a vznik dobře definovaných teplotních stupnic, jako je Celsiova teplotní stupnice.\nNavíc bylo zjištěno, že pro všechny dostatečně zředěné plyny je vždy směrnice závislosti objemu na Celsiově teplotě (při konstantním tlaku) stejná a rovná 1/(273,15 °C). Také rozpínavost plynů vykazovala stejné chování včetně číselné hodnoty směrnice závislosti tlaku plynu na teplotě (při konstantním objemu). To umožnilo s velkými výhodami zavést tzv. absolutní teplotu se stupnicí počínající hodnotou 0 K (odpovídající nulovému objemu a tlaku zředěného plynu).\nAbsolutní teplota je přímo úměrná objemu ideálního plynu při konstantním tlaku, resp. tlaku ideálního plynu při konstantním objemu.\nInterpretace teploty v kinetické teorii\nKinetická teorie umožnila vyjádření tlaku pomocí pohybových vlastností jednotlivých částic (molekul) plynu. Ve spojení se stavovou rovnicí dala absolutní teplotě konkrétní interpretaci – absolutní teplotě je úměrná střední kinetická energie neuspořádaného posuvného pohybu molekuly jednoatomového (ideálního) plynu:\n, kde je Boltzmannova konstanta (úhlovou závorkou značena střední hodnota),\nresp. vnitřní energie jednoatomového (ideálního) plynu:\n, kde je látkové množství a je molární plynová konstanta.\nAbsolutní teplota je mírou vnitřní energie ideálního plynu.\nTato interpretace má však svá omezení:\nTeplota nemusí být mírou velikosti pouze neuspořádaného posuvného pohybu molekul (u víceatomových molekul se projevují rotace, a také vibrace se stupni volnosti odpovídajícími potenciální energii); při nízkých teplotách, kdy začnou převládat kvantové vlastnosti, navíc ekvipartiční teorém přestává platit: některé stupně volnosti kvůli diskrétnosti energetických stavů tzv. "zamrzají".\nEnergie dodávaná soustavě se může předávat nejen pohybu částic, ale i přeměnit ve změnu jejich potenciální energie, a to nejen vůči vnějšímu působení, ale i vnitřním silám, nebo v nárůst ("rozmrzání") stupňů volnosti (v obou případech přírůstek vnitřní energie bez zvýšení teploty; druhý případ známý u skupenských přeměn); závislosti vnitřní energie a teploty se tak mohou velmi lišit: Zatímco pro jednoatomový plyn platí závislost vnitřní energie na první mocnině teploty, u energie elektronového plynu je to závislost na druhé mocnině teploty a u pevných látek při nízké teplotě a u fotonového plynu dokonce čtvrté mocnině teploty.\nKinetická teorie také dokázala kvantifikovat lokální fluktuace v ustáleném systému a stanovit kvadratickou neurčitost teploty; pro jednoatomový plyn např. platí:\n, tedy relativní kvadratická neurčitost klesá s druhou odmocninou počtu částic .\nTeplota je pojem statistický, který je vhodný k popisu chování systémů s velkým počtem částic, pro který jsou lokální fluktuace zanedbatelné.\nTermodynamické zavedení teploty\nTeplota je vnitřní, stavovou, intenzivní termodynamickou veličinou. Fenomenologická termodynamika zavádí obecnou teplotu (a dokazuje, že ji lze pro ustálené termodynamické systémy zavést) jako libovolnou monotónní funkci vnitřní energie homogenního ustáleného systému, která nezávisí na jiném vnitřním parametru systému a která má stejnou hodnotu ve všech jeho subsystémech (dle konvence se vybírá jako rostoucí funkce vnitřní energie). Zpřesňuje pojem měření teploty jako uvedení soustavy "měřený systém – teploměr", ve které je umožněna tepelná výměna, do tzv. termodynamické rovnováhy, pro kterou postuluje (tzv. nultá hlavní věta termodynamická):\nDva systémy v tepelném kontaktu mají v případě termodynamické rovnováhy stejnou teplotu. Rovnost teploty je přitom vlastností tranzitivní: Rovná-li se teplota prvního a druhého systému v tepelném kontaktu a rovná-li se teplota druhého a třetího systému v tepelném kontaktu, rovná se i teplota prvního a třetího systému; tyto systémy budou při uvedení do tepelného kontaktu také ve stavu termodynamické rovnováhy.\nTeplota je tedy stavová veličina charakterizující termodynamickou rovnováhu systému. Jinak řečeno, ze znalosti teplot dvou systémů můžeme usoudit, zda při uvedení do tepelného kontaktu budou ve stavu termodynamické rovnováhy, nebo zda a jakým směrem bude probíhat přenos tepla.\nDefinice teploty pomocí druhé věty termodynamické\nZ druhé hlavní věty termodynamické vyplývá (tzv. Carnotova věta), že účinnost všech vratných Carnotových cyklů pracujících mezi danými dvěma teplotami je shodná (tedy nezávislá na jiných vnitřních či vnějších parametrech ani pracovní látce) – lze ji zapsat jako funkci pouze těchto teplot . Z obecných úvah o vratných Carnotových cyklech pak lze psát:\n, kde je teplo přijaté od ohřívače, je teplo odevzdané chladiči, nějaká funkce obecné teploty.\nFunkci nazval Kelvin termodynamickou teplotou a namísto závislosti na obecné teplotě ji definoval právě pomocí vztahu pro účinnost přepsaného do tvaru:\nPoměr dvou termodynamických teplot je rovný poměru tepla odevzdaného chladiči a tepla přijatého od ohřívače při vratném Carnotově cyklu pracujícím mezi těmito dvěma teplotami. Pomocí dvou bodů lze takto definovat celou termodynamickou teplotní stupnici. Jeden z bodů – nulová termodynamická teplota – je dán implicitně jako teplota chladiče, při které má vratný Carnotův cyklus účinnost 100%; tato teplota je však podle třetí hlavní věty termodynamické nedosažitelná.\nDefiniční vztah lze přepsat do tvaru\na pomocí obecných úvah o vratných cyklech zobecnit na vztah\n, platný pro libovolný vratný děj.\nZ něho vyplývá alternativní formulace definice termodynamické teploty: Termodynamická teplota je převrácenou hodnotou integrujícího faktoru, kterým je třeba vynásobit elementární přírůstek tepla přijatého termodynamickým systémem při vratném ději, abychom dostali totální diferenciál (diferenciál entropie).\nV případě, že se nekoná práce (zobecněné souřadnice, tedy vnější extenzivní parametry (např. objem) jsou konstantní) a nemění se počty jednotlivých druhů částic systému, lze vztah přepsat jako definiční vztah teploty pomocí entropie a vnitřní energie:\nVztah obecné, absolutní a termodynamické teploty\nV termodynamice lze odvodit obecný vztah pro závislost termodynamické teploty na obecné teplotě:\n, kde je tlak, je objem a je vnitřní energie.\nDosazením vlastností ideálního plynu vyjádřených pomocí absolutní teploty (nebo spočtením účinnosti vratného Carnotova cyklu pro ideální plyn) se lze přesvědčit, že při koherentní volbě jednotky termodynamická teplota a absolutní teplota jsou si rovny (níže je proto používáno jen označení ).\nJe třeba poznamenat, že všechny definice požadují systém ve stavu termodynamické rovnováhy (u termodynamické teploty skryto ve „vratnosti“ děje), jinak nemá pojem teploty dobrý smysl.\nZavedení teploty ve statistické fyzice\nStatistická fyzika pracuje pojmem počtu možných rozlišitelných mikrostavů kterými lze realizovat daný makroskopický stav systému; tento počet je u běžných systémů prudce rostoucí funkcí energie. Z pravděpodobnostního rozboru myšleného rozdělení izolovaného systému v rovnovážném stavu s vnitřní energií na dva subsystémy ve vzájemné rovnováze pak lze odvodit rovnice:\n, resp. , kde .\nBoltzmann (r. 1896) zkoumal možné analogie statistických veličin s termodynamickými a z jediné možné korepondence odvodil:\nOdtud plyne statistická definice absolutní teploty:\n, kde je počet možných rozlišitelných mikrostavů (tzv. termodynamická pravděpodobnost) a je Boltzmannova konstanta.\nBoltzmann také odvodil pro izolovaný systém (a proto vhodný pro soubory neinteragujících částic) tzv. Boltzmannův distribuční zákon pro relativní zastoupení mikrostavů s energií a degenerací (statistickou váhou) :\n, ve kterém absolutní teplota vystupuje ve jmenovateli exponentu.\nStatistická definice teploty nebo Boltzmannův zákon umožňují rozšíření pojmu teploty i na systémy s konečným počtem energetických stavů příslušným danému stupni volnosti (tedy na kvantové systémy s diskrétním spektrem energie a konečnou dolní a horní mezí). V případě, že budou mít omezenu interakci s jinými stupni volnosti, se kterými je spojena "klasická" teplota, lze jim připsat vlastní teplotu pomocí statistické definice nebo pomocí obsazenosti jeho energetických hladin. Příkladem může být např. teplota spinů částic ve vnějším magnetickém poli. Přitom tato teplota může dosáhnout nekonečné hodnoty (obsazenost hladin vyšší energie bude stejná jako hladin nižší energie) nebo ji dokonce přesáhnout do oblasti záporných absolutních teplot v případě systémů s inverzním obsazením hladin (díky podmínce omezené interakce s jinými stupni volnosti nedojde k rychlé relaxaci do rovnovážného stavu s kladnou teplotou).\nPosloupnost stoupajících absolutních teplot tedy začíná "těsně nad" nedosažitelnou absolutní nulou T = 0 K a (u některých systémů) může stoupat až k nekonečné hodnotě T = + K = − K a odtud dále až "těsně pod" nedosažitelnou absolutní nulu T = 0 K.\nRelativisticky vhodné zavedení teploty a její transformační vztahy představují doposud pro fyziku nevyřešený problém, a to již v rámci speciální teorie relativity. Planck ve shodě s Einsteinem odvodil v r. 1908 transformační vztah:\n, kde a index 0 značí klidovou souřadnou soustavu.\nOtt odvodil v r. 1963 právě "opačný" transformační vztah\nLandsberg pak v r. 1970 přidal odvození transformačního vztahu:\nNavíc zjistil, že neexistuje univerzální spojitá transformace teploty, která by byla konzistentní pro záření černého tělesa.\nRozpory vznikají proto, že jsou použita odlišná zavedení teploty, která se v nerelativistickém případě rovnají, a různé kovariantní tvary termodynamických zákonů. Koncept pojmu teplota se v relativistickém případě rozpadá na několik měřitelných veličin. Experimentální průkaz je za současných schopností nemožný.\nTeplota se měří tak, že se uvede do vzájemného styku těleso, jehož teplotu chceme měřit, a srovnávací těleso. Po vytvoření tepelné rovnováhy je teplota tělesa rovna teplotě srovnávacího tělesa, které se obvykle nazývá teploměrem.\nK určování teploty se využívá závislosti vhodně zvolených fyzikálních veličin na teplotě. To umožňuje převést měření teploty na měření jiné fyzikální veličiny.\nMezi teplotně závislé veličiny patří např. délkové rozměry a objem pevných a kapalných těles, tlak plynů (teplotní roztažnost a rozpínavost), elektrický odpor vodičů nebo polovodičů, elektromotorické napětí termoelektrických článků.\nPro měření vysokých teplot se využívá detekce radiometrických vlastností elektromagnetických vln, které tělesa o vysoké teplotě vyzařují. Teploměry založené na tomto principu se zpravidla nazývají pyrometry.\nVysoké teploty např. v keramických pecích lze přibližně měřit pomocí Segerových jehlánků.\nMěřením teploty se zabývá termometrie.\nTeplota je jediná intenzivní základní veličina SI - při měření proto nelze aplikovat princip „kolikrát se vejde jednotka do měřené veličiny“. Základní jednotka kelvin je přesto pomocí tohoto principu definována. Pro přesné měření teploty v metrologii a pro tvorbu teploměrných etalonů proto definice nestačí; je nutné mít praktickou realizaci celého rozsahu měřených teplot.\nStanovovat teplotu přímo podle definice termodynamické teploty je nepřesné. Neexistuje ani žádný vhodný fyzikální jev, kterého by bylo možno využít pro celý rozsah měřených teplot. Řešením je proto mezinárodní teplotní stupnice, založená na přesně definovaných a prakticky realizovatelných referenčních bodech teploty a na přesné metodice použité pro interpolaci mezi těmito referenčními body. Referenčními body mohou být teploty tuhnutí, teploty kondenzace (zjišťované ve výparnících - hypsometrech) nebo teploty trojných bodů vhodných látek. Interpolace se provádí pomocí etalonových odporových teploměrů a termoelektrických článků, u vysokých teplot pomocí spektrální hustoty zářivé energie nebo spektrální hustoty zářivosti černého tělesa.\nV současnosti se používá Mezinárodní teplotní stupnice z roku 1990 (ITS-90), která je schopna obsáhnout rozsah teplot již od 0,65 K.\nNásledující tabulka uvádí definice historických i současných teplotních stupnic pomocí referenčních bodů teploty:\nDefinice teplotních stupnic\nkelvin stupeň Celsia stupeň Fahrenheita stupeň Rankina stupeň Delisla stupeň Newtona stupeň Réaumura stupeň Rømera\ndolní referenční teplota\nT0 Tt(H2O) T(chlad.)*** T0 Tt(H2O) Tt(H2O) Tt(H2O) Tt(sol.)****\n= 0 K = 0 °C ** = 0 °F = 0 °Ra = 150 °De = 0 °N = 0 °Ré = 0 °Rø\nhorní referenční teplota\nTtr(H2O) Tv(H2O) Ttěl*** 1 °Ra ≡ 1 °F Tv(H2O) Tv(H2O) Tv(H2O) Tv(H2O)\n= 273,16 K * = 100 °C ** = 96 °F = 0 °De = 33 °N = 80 °Ré = 60 °Rø\nW. Thomson, lord Kelvin Anders Celsius Gabriel Fahrenheit William Rankine J.-N. Delisle Isaac Newton R.-A. Ferchault de Réaumur Ole Rømer\ncelý svět celý svět USA USA Rusko (19. stol.) – Záp. Evropa do konce 19. stol. –\n* Původně definována pomocí Celsiovy stupnice (teplotní rozdíl 1 K ≡ 1 °C)\n** Referenční body byly v původním návrhu obrácené (podobně jako u Delisleovy stupnice); dnes definována pomocí Kelvinovy stupnice (teplotní rozdíl 1 °C ≡ 1 K)\n*** Teplota chladicí směsi ledu, vody a salmiaku nebo mořské soli (−17,8 °C) a „tělesná teplota zdravého člověka“ (35,6 °C)\n**** Bod tání solanky (nasycený roztok soli ve vodě)(−14,3 °C)\nPomocí následující tabulky lze jednoduše přepočítat číselnou hodnotu teploty z jedné do druhé teplotní stupnice (omezeno na stupnice používané v současnosti):\nPřepočet teploty mezi stupnicemi používanými v současnosti\ndo \_ z\n= T/K = t/°C + 273,15 = (t/°F + 459,67) · 5/9 = T/°Ra · 5/9\n= T/K − 273,15 = t/°C = (t/°F − 32) · 5/9 = T/°Ra · 5/9 − 273,15\n= T/K · 1,8 − 459,67 = t/°C · 1,8 + 32 = t/°F = T/°Ra − 459,67\n= T/K · 1,8 = t/°C · 1,8 + 491,67 = t/°F + 459,67 = T/°Ra\nNásledující tabulka uvádí hodnoty vybraných zajímavých teplotních bodů v různých stupnicích.\nVybrané hodnoty teploty v jednotlivých teplotních stupnicích\nTeplota \_ Stupnice\nabsolutní nula 0 −273,15 −459,67 0 559,73 −90,14 −218,52 −135,90\nNejnižší zaznamenaná teplota na Zemi\n(Vostok, Antarktida - 21. července 1983) 184 −89 −128,2 331,47 283,5 −29,37 −71,2 −39,23\nFahrenheitova směs ledu a soli 255,37 −17,78 0 459,67 176,67 −5,87 −14,22 −1,83\nTání ledu (při běžném tlaku) 273,15 0 32 491,67 150 0 0 7,5\nPrůměrná teplota povrchu Země 288 15 59 518,67 127,5 4,95 12 15,38\nPrůměrná teplota lidského těla 309,95 36,8 98,24 557,91 94,8 12,144 29,44 26,82\nNejvyšší zaznamenaná teplota na Zemi\n(El Azizia, Libye - 13. září 1922) 331 58 136,4 596,07 63 19,14 46,4 37,95\nVar vody (při běžném tlaku) 373,13 99,98 211,97 671,64 0 33 80 60\nTání titanu 1941 1668 3034 3494 −2352 550 1334 883\nPovrch Slunce 5800 5526 9980 10440 −8140 1823 4421 2909\nFyzikální jevy související s teplotou nebo teplotou ovlivněné\nTeplota v termice\nObecné termodynamické vztahy obsahující teplotu\nTeplota je ústřední veličinou termodynamiky. Z veličinových vztahů, ve kterých vystupuje důležitým způsobem teplota, lze jako důležité vybrat:\nhlavní věty termodynamické:\nnultá hlavní věta termodynamická\ndruhá hlavní věta termodynamická\ntřetí hlavní věta termodynamická\nvztahy pro diferenciály termodynamických potenciálů:\na z nich plynoucí vztahy včetně tzv. Maxwellových relací\na některé další, např.:\nU systémů, ve kterých se nekoná práce, je změna teploty mírou tepla předávaného při tepelném kontaktu. Teplota je proto využívána v kalorimetrii. Vychází se přitom ze znalosti chování tepelných kapacit při změnách teploty.\nZ ekvipartičního teorému lze pro různé druhy molekul (jednoatomové, dvouatomové, víceatomové lineární a víceatomové nelineární) odvodit v kinetické teorii hodnoty molární tepelné kapacity plynů, které jsou nezávislé na teplotě. Ve skutečnosti u víceatomových molekul dochází k jejich růstu, neboť při určité teplotě začínají "rozmrzat" nové stupně volnosti, které díky kvantové mechanice mají diskrétní úrovně energie až od určité minimální hladiny: nejprve se projeví dosažení minimálních úrovní rotačních stavů a přibližně o řád výše i stavů vibračních. Pro teploty vybuzení těchto stavů platí:\n, , kde jsou moment setrvačnosti molekuly, resp. úhlová frekvence jejích vlastních kmitů (spočtená pro klasický oscilátor).\nKvantové jevy se projeví také u teplotní závislosti molární tepelné kapacity pevných látek. Kvantovou teorii tepelných kapacit pevných látek zpracoval Debye. Pro nízké teploty odvodil závislost molární tepelné kapacity na třetí mocnině teploty. Teprve pro teploty začíná platit Dulongův-Petitův zákon rovnosti a konstantnosti molárních tepelných kapacit krystalických látek; je tzv. Debyeova teplota, rovná podílu energie fononu elastických vln v krystalu a Boltzmannovy konstanty.\nZměny teploty reálných plynů\nTeplota ustáleného stavu se řídí stavovou rovnicí reálného plynu (příkladem dobrého přiblížení je van der Waalsova rovnice), ze které lze odvodit změnu teploty při různých rovnovážných (kvazistatických) tepelných dějích. Rozdíly vzhledem k ideálnímu plynu se projevují nejvíce u nízkých tlaků a souvisejí se skupenskou přeměnou do kondenzované fáze.\nRozdíly oproti ideálnímu plynu se projevují i v dalších jevech. Nejznámější je Joulův-Thomsonův jev, při kterém se při adiabatické expanzi do vakua přes pórovitou přepážku mění teplota plynu. Pro každý plyn (a daný tlak) existuje tzv. inverzní teplota; expanduje-li přes přepážku plyn s teplotou nižší než inverzní, dále se ochlazuje, naopak plyn s vyšší teplotou se zahřívá. Využívá se ke zkapalňování plynů.\nTeplota a přenosové jevy\nPozn.: V tomto odstavci neznačí teplotu, ale čas.\nTeplota ovlivňuje koeficienty difuze a (dynamické) viskozity.\nPro difuzi v plynech lze odvodit, že koeficient difuze roste přímo úměrně druhé odmocnině teploty.\nU difuze v kapalinách roste koeficient difuze s teplotou rychleji než u plynů.\nDynamická viskozita plynů roste přímo úměrně druhé odmocnině teploty\nu kapalin naopak (v souladu s Boltzmannovým zákonem) exponenciálně klesá\n, kde lze interpretovat jako aktivační energii k přesunutí molekuly kapaliny do sousední rovnovážné polohy.\nU Brownova pohybu v kapalinách o viskozitě je střední kvadratická vzdálenost kulové částice poloměru unášené neuspořádaným pohybem molekul od počátečního bodu za čas rovna\nTeplota je hybným potenciálem pro vedení tepla (obdoba elektrického potenciálu pro vedení el. proudu). Při vedení tepla v ustáleném teplotním poli je tepelný výkon šířený přes elementátní plochu přímo úměrný záporně vzatému gradientu teploty, koeficientem úměrnosti je tepelná vodivost :\nPro neustálené teplotní pole platí rovnice vedení tepla:\nkde je tzv. teplotní vodivost, měrná tepelná kapacita a hustota.\nTeplota a fázové přeměny\nFázový přechod je skokovou změnou nějaké vlastnosti (nebo její derivace) při změně nějaké proměnné, v tomto případě teploty. Pro běžný jednosložkový systém se jedná o změny jeho skupenství, případně změny jeho krystalické struktury.\nPro změnu skupenství lze odvodit Clausiovu-Clapeyronovu rovnici:\n, kde je skupenské teplo, správněji entalpie skupenské přeměny, tlak a změna objemu.\nVe fázovém diagramu existují dva druhy důležitých teplotních bodů, specifických pro danou látku. Jedná se o\nkritickou teplotu, nad níž již nelze změnou tlaku dosáhnout kapalného skupentví\nteplotu trojného bodu (jednoho nebo více), tedy stavu, ve kterém jsou v rovnováze současně tři fáze.\nU vícesložkových systémů má teplota vliv na mísení resp. oddělování složek, rozpustnost (spolu s koncentracemi těchto složek). Naopak platí, že koncentrace příměsí ovlivňuje charakteristické teploty - způsobuje např. změnu teploty skupenských přeměn. Pro dostatečně zředěné roztoky je tento vliv popsán Raoultovým zákonem. Podle něj se rozpuštěnou příměsí sníží teplota tuhnutí roztoku oproti teplotě tuhnutí čistého rozpouštědla úměrně molární koncentraci příměsi. Koeficient úměrnosti se nazývá kryoskopiská konstanta. Naopak teplota varu roztoku se zvýší úměrně molární koncentraci příměsi, koeficient úměrnosti se nazývá ebulioskopická konstanta. Zejména kryoskopický jev má široké uplatnění v analýze látek, ale i v technické praxi - známou aplikací je zimní solení vozovek.\nTeplota v mechanice a akustice\nTeplota ze své podstaty má vliv pouze na vlastnosti spojitých prostředí, uplatňuje se tedy v mechanice kontinua (a s ní úzce spojené akustice).\nZvýšení teploty vede ke zvýšení poměru kinetické energie částic látky a potenciální energie jejich vazeb. To může vyvolat:\nzvýšení mezičásticových vzdáleností\nzměny vnitřní struktury\nčástečné nebo úplné uvolnění částic\npřekonání potenciálových bariér pro chemické reakce.\nMakroskopicky se tyto změny projeví jako:\nzvýšení objemu pevných látek a kapalin, jakož i zvýšení objemu nebo tlaku plynů (teplotní roztažnost a rozpínavost)\nPokud změny teplot budou probíhat v dostatečném odstupu od teplot fázových přechodů, lze změny objemu přiblížit u kondenzovaných látek lineární závislostí\n, pro plyny přímou úměrností\n(indexem 0 značeny referenční hodnoty).(Přesně a v celém rozsahu teplot platí pouze pro ideální plyn.)\nzměny reologických vlastností, tedy\nzměny tuhostí (snížení u kovů, zvýšení např. u kaučuku) resp. jejich převrácených hodnot - modulů pružnosti, případně změny jejich anizotropie spojené s krystalovou strukturou\nzměny mezí úměrnosti, pružnosti, kluzu a pevnosti u deformace v tahu a obdobné změny mezních bodů u ostatních druhů deformace\nzměny viskozity tekutin\nZměny objemů a tuhostí pevných látek a kapalin se také projeví ve změně rychlosti šíření mechanických vln, včetně vln zvukových. Platí, že jestliže se se změnou teploty změní modul pružnosti -krát a objem (izotropně) -krát, změní se rychlost šíření mechanických a zvukových vln -krát. Přitom u pevných látek odpovídá podélným vlnám modul pružnosti v tahu, příčným vlnám modul pružnosti ve smyku a podélným vlnám v kapalinách modul objemové pružnosti.\nPro plyny a suchý vzduch lze závislost rychlosti šíření zvuku na teplotě zapsat vztahem (indexem 0 značeny referenční hodnoty):\nTeplota a elektromagnetické vlastnosti látek\nPolarizační a magnetizační vlastnosti\nPolarizační a magnetizační vlastnosti dielektrik a magnetik lze vhodně popsat pomocí elektrické a magnetické susceptibility . Pro velké množství dielektrik lze teplotní závislost elektrické susceptibility zapsat vztahem\n, kde jsou látkově specifické konstanty.\nPro většinu diamagnetik a některá paramagnetika je magnetická susceptibilita nezávislá na teplotě, pro některá paramagnetika se řídí Curieovým zákonem , tedy teplotní závislost magnetické susceptibility lze zapsat souhrnným vztahem\nU elektricky a magneticky uspořádaných látek (feroelektrika, feromagnetika a antiferomagnetika) se při teplotě nižší než jistá mezní teplota (feroelektrická Curieova teplota, feromagnetická Curieova teplota resp. Néelova teplota pro antiferomagnetika) vyskytuje spontánní uspořádání a s ním spojená spontánní polarizace resp. magnetizace. Ta s teplotou klesá a nad mezní teplotou tyto látky přecházejí na paraelektrické a paramagnetické. Závislost na teplotě lze s výjimkou okolí mezní teploty popsat obdobnými vztahy pro elektrickou i magnetickou susceptibilitu. Pro teploty pod mezní teplotou je to tzv. Blochův zákon:\nresp. , kde je látkově specifická konstanta a susceptibility při maximálním uspořádání (při nulové absolutní teplotě);\npro teploty nad mezní teplotou vztah (pro feromagnetika nazývaný Curieův-Weissův zákon):\nresp. , kde je látkově specifická konstanta a je parametr s rozměrem teploty, pro feroelektrika a feromagnetika blízký Curieově teplotě.\nV případě plazmatu se sice jedná o vodivé prostředí, nicméně je zde možné zavést dielektrickou konstantu jako obdobu permitivity pro šíření elektromagnetických vln (tzv. Langmuirovské kmity). Pro obdobu elektrické susceptibility pak platí pro vlny s úhlovou frekvencí a úhlovým vlnočtem v elektronovém plazmatu závislost:\n, kde jsou elementární náboj, permitivita vakua, početní hustota a hmotnost elektronů.\nTeplotní závislost rezistivity vodičů lze pro velký rozsah teplot přiblížit lineárním vztahem:\nTuto závislost lze zdůvodnit v kinetické teorii a statistické fyzice:\nRezistivita vodičů je dána příspěvky třech mechanismů s různou závislostí na teplotě:\npříspěvek způsobený rozptylem elektronů na příměsových atomech je teplotně přibližně nezávislý a závisí na koncentraci příměsových atomů,\npříspěvek způsobený rozptylem elektronů kmitáním mřížky kovového krystalu,\npříspěvek způsobený vzájemným působením elektronů na sebe.\nPoslední dva příspěvky jsou závislé na teplotě.\nPro teploty podstatně vyšší než tzv. Debyeova teplota (rovná podílu energie fononu elastických vln v krystalu a Boltzmannovy konstanty, zpravidla několik setin kelvinu) je významný příspěvek od kmitů mřížky:\n, kde jsou Planckova konstanta, elementární náboj, hmotnost a početní hustota elektronů.\nPro teploty podstatně nižší než Debyeova teplota je nejvýznamnější příspěvek od rozptylu na příměsích, protože zbylé dva příspěvky s teplotou klesají:\n, kde jsou Fermiho energie elektronového plynu, resp. opravný faktor řádu nejvýše 1, zpravidla však mnohem menší.\nPro rezistivitu polovodičů (při uvažování mechanismu vlastní vodivosti) lze z pásového modelu odvodit následující teplotní závislost:\n, kde jsou energetická šířka zakázaného pásu resp. materiálová konstanta slabě závislá na teplotě.\nZávislost rezistivity elektronového plazmatu je dána Drudeho vztahem s explicitně vyjádřenou střední volnou dráhou elektronu:\n,kde jsou permitivita vakua, elementární náboj a hmotnost elektronu.\nPro vedení proudu ve vakuu (např. ve vakuových elektronkách) je nutné uvolnění nosičů elektrického náboje. Jedním z mechanismů je termická emise elektronů (termoelektronová emise). Ve statistické fyzice lze odvodit závislosti počtu elektronů ve vodivostním pásu schopných opustit katodu na teplotě. Z ní plyne pro hustotu nasyceného emisního proudu (tj. elektrický proud z jednotkové plochy) následující teplotní závislost (tzv. Richardsonův-Dushmanův vztah):\n,kde jsou výstupní práce elektronů z daného materiálu, resp. Planckova konstanta, elementární náboj a hmotnost elektronu.\nZ termoelektrických a termomagnetických jevů mnohé přímo závisejí na rozdílu teplot nebo naopak teplotní rozdíl vytvářejí:\nSeebeckův termoelektrický jev (1821): Mezi koncovými průřezy kovového vodiče, je-li mezi nimi udržován teplotní rozdíl , vzniká elektromotorické napětí (rozdíl elektického potenciálu) :\n, kde je tzv. termoelektrický koeficient.\nThomsonův termoelektrický jev (1851):[pozn 3] Prochází-li homogenním vodičem, ve kterém není ve všech místech stejná teplota, elektrický proud hustoty , vyvíjí (pohlcuje) se v něm (vedle Jouleova tepla) teplo o hustotě výkonu\n, kde je tzv. Thomsonův koeficient.\nEttingshausenův termomagnetický jev (1886): Při vedení proudu v magnetickém poli kolmo ke směru vektoru magnetické indukce vzniká vedle příčného elektrického napětí (Hallův jev) také příčný teplotní rozdíl úměrný proudové hustotě a magnetické indukci.\nRighiův-Leducův termomagnetický jev (1887): Při vedení tepla v magnetickém poli kolmo ke směru vektoru magnetické indukce vzniká vedle příčného elektrického napětí (Nernstův jev) také příčný teplotní rozdíl úměrný proudové hustotě a hustotě tepelného toku.\nSpinový Seebeckův termomagnetický jev (2008): Mezi koncovými průřezy zmagnetované kovové tyče, je-li mezi nimi udržován teplotní rozdíl , vzniká (uspořádáním elektronových spinů) přídavný magnetický indukční tok (přesněji magnetomotorické napětí).\nElektromagnetické tepelné fluktuace\nTepelným pohybem nosičů náboje vznikaji v elektrických obvodech fluktuace elektrického proudu. Střední hodnota těchto odchylek je sice nulová, střední hodnota jejich kvadrátů již nulová není a závisí na teplotě. Fluktuace se zpravidla popisují tzv. korelační funkcí, tedy středovanou hodnotou součinu proudu ve dvou časových okamžicích . Ta je přímo úměrná teplotě a exponenciálně klesá s časem mezi těmito okamžiky. Vzhledem k časové proměnlivosti fluktuací (které se tak chovají jako přídavné střídavé proudy) je vhodné provést spektrální rozklad těchto fluktuací:\nkde pro platí tzv. Nyquistův vztah:\n, kde je (komplexní) impedance obvodu.\nZ tohoto vztahu vyplývá, že pro obvody s malým odporem mohou být fluktuace významné pro rezonanční frekvence, pro které je reaktance nulová.\nTepelné fluktuace jsou příčinou Johnsonova-Nyquistova elektronického šumu.\nTeplota v optice\nS teplotou se mění některé optické vlastnosti prostředí. Tyto změny jsou zpravidla dány změnami elektromagnetických vlastností prostředí. Např. optická hustota prostředí je zejména závislá na výše uvedených změnách elektrické permitivity (závislost na magnetické permeabilitě je vzhledem k ní u běžných optických prostředí zanedbatelná). Konkrétní tvar závislosti na teplotě vyplývá z toho, že fázová rychlost světla v prostředí je úměrná převrácené hodnotě druhé odmocniny elektrické permitivity.\nTeorie vysvětluje čárové optické spektrum pomocí kvantových energetických přechodů v elektronových obalech atomů. Přirozená šířka spektrální čáry (tj. rozdíl úhlových frekvencí, pro které je spektrální hustota zářivého výkonu poloviční oproti maximální spektrální hustotě zářivého výkonu dané spektrální čáry o úhlové frekvenci ) je rovna součiniteli tlumení emitujícího oscilátoru. Reálná emise záření je však ovlivněna neuspořádaným tepelným pohybem částic látky. Protože úhlové frekvence se mění při pohybu zdroje vlnění vůči pozorovateli podle tzv. Dopplerova jevu, celkové záření látky pocházející od mnoha částic bude mít danou spektrální čáru rozšířenu (tzv. Dopplerovské rozšíření spektrální čáry) o:\n, její velikost je tedy úměrná odmocnině absolutní teploty; je hmotnost emitujícího atomu.\nZahřátá hmotná prostředí se projevují sáláním, tedy vydáváním elektromgnetického záření, aniž by bylo iniciováno jiným dopadajícím zářením nebo vnějšími změnami elektromagnetického pole. V uzavřené dutině uvnitř zahřátého prostředí se ustálí termodynamická rovnováha zahřátých stěn a tohoto záření, tak zvaného záření absolutně černého tělesa. Kirchhoff v r. 1862 odvodil, že spektrální hustota zářivého výkonu závisí jen na teplotě a nezávisí na vlastnostech a druhu látkového prostředí (tzv. 1. Kirchhoffův zákon tepelného vyzařování). Planck v r. 1900 podal teoretické zdůvodnění tvaru spektra tohoto záření, včetně jeho závislosti na teplotě. To je dáno např. pro spektrální hustotu energie následujícím vztahem (Planckův vyzařovací zákon):\n, kde označují rychlost světla ve vakuu, Planckovu, resp. Boltzmannovu konstantu, je celková objemová hustota tepelného záření v dutině.\nNa základě vyzařovacího zákona je možno rozšířit pojem teploty i na objekty, které nesplňují podmínky klasického termodynamického rovnovážného systému:\nZ Planckova vyzařovacího zákona lze odvodit závislost výkonu vyzařovaného plochou na teplotě, tzv. Stefanův-Boltzmannův zákon:\n, kde je tzv. Stefanova-Boltzmannova konstanta, = 5,670 400(40)·10-8.\nTzv. efektivní teplota povrchu tělesa je definována jako teplota, pro kterou výkon vyzařovaný jednotkovou plochou absolutně černého tělesa je roven výkonu vyzařovanému jednotkovou plochou povrchu daného tělesa. Toto rozšíření pojmu teplota lze aplikovat i v případech, kdy pro daný povrch lokálně neplatí podmínka rovnovážného stavu, ale povrch je vzhledem ke své velikosti dostatečně daleko. Efektivní teplota je proto používána např. v astronomii pro charakteristiku povrchů hvězd.\nPro maximum Planckovy rozdělovací funkce přepsané do tvaru rozdělení podle vlnové délky lze odvodit tzv. Wienův posunovací zákon:\n, kde je řešení rovnice a je rovno = 4,965 114 231...\nHmotnému prostředí, které vydává záření podobného spektra jako absolutně černé těleso, můžeme přiřadit radiační teplotu odpovídající maximu tohoto spektra podle Wienova posunovacího zákona. Toto rozšíření pojmu teplota lze aplikovat i v případech, kdy hustota částic prostředí je tak nízká, že nejsou splněny podmínky vnitřní rovnováhy systému.\nPozn.: Někdy (zejména v kosmologii) se radiační teplota definuje rovností , je tedy -krát větší než podle předchozí definice.\nAnalogie se zářením absolutně černého tělesa se využívá i ve fotometrii a optice barev, tj. pro viditelnou část spektra. Zde se pro popis vlastností světelných zářičů definuje:\nČerná (jasová) teplota daného zářiče při určité vlnové délce je absolutní teplota černého tělesa, při které by byl jeho jas (při stejné vlnové délce) stejný, jako spektrální jas daného zářiče. Platí:\n, kde je relativní spektrální pohltivost světla u povrchu zářiče\nBarevná teplota daného zářiče je absolutní teplota černého tělesa, při které by vysílalo světlo, které vzbuzuje v normálním lidském oku stejný barevný vjem jako daný zářič.\nKvantové jevy v oblasti nízkých teplot\nNěkteré fyzikální jevy, keré mají kvantovou podstatu, se projevují pouze v oblasti teplot blízkých absoluní nule. Přitom se může jednat o jevy s makroskopickými projevy.\nDůležitou skupinou těchto jevů jsou jevy založené na kolektivním kvantovém chování, při kterém se částice látky (fermiony) sdružují do tzv. Cooperových párů - bosonů). Projeví se to odlišnými makroskopickými charakteristikami látek. Mezi tyto jevy patří\nsupratekutost a příbuzné "suprapevné" chování,,\nkvantový Hallův jev a kvantový spinový Hallův jev.\nTeplota a jaderná fyzika\nNiels Bohr zavedl pro některé jaderné reakce model složeného jádra (vzniklého záchytem částice jádrem a "rozpuštěním" její energie mezi nukleony jádra), ze kterého přebytek energie odnášejí "vypařující se" částice. Jejich spektrum lze dobře popsat Maxwellovým spektrem pro tok molekul z povrchu teplé kapaliny (toto platí pro neutrony; pro protony je narušeno elektromagnetickým působením), proto se nazývá "evaporačním spektrem". K jeho stanovení je potřeba znát jadernou teplotu (teplotu atomového jádra), kterou lze zavést pomocí statistické definice teploty.\nTermodynamická koncepce popisu jaderných spekter excitovaných jader byla poprvé použita v r. 1936-37 současně několika fyziky. V prvním přiblížení z ní vyplývá, že střední energie na 1 excitovaný nukleon je přímo úměrná jaderné teplotě, resp. energie excitovaného jádra je úměrná kvadrátu jaderné teploty; pro jádra s nukleonovým číslem A≈100 je pro excitační energii = 10 MeV jaderná teplota ≈ 1÷1,5 MeV. Přesněji platí:\nZejména pro radioaktivní přeměny s emisí záření γ (ale i pro některé jaderné reakce) je teplota prostředí důležitá pro Dopplerovské rozšíření rezonanční křivky spektra záření γ (resp. účinného průřezu jaderné reakce), podobně jako v optice. Díky němu je možná částečná rezonanční absorpce tohoto záření, neboť u některých jader vyrovnává energetický rozdíl mezi energií pro emisi a absorpci (způsobený zpětným rázem jádra plynoucím ze zákona zachování hybnosti).\nTeplota je důležitou veličinou také v aplikované jaderné fyzice, např. ve fyzice jaderných reaktorů. Důsledkem štěpných jaderných reakcí je vývin tepla, který ovlivňuje teplotní pole v jaderném reaktoru. Teplota naopak ovlivňuje hustoty materiálů v aktivní zóně reaktoru i jejich jaderné vlastnosti. Neutronová bilance štěpné reakce je tedy závislá na teplotě. Přitom je důležitá teplota paliva (ovlivňuje hustotu a tedy pravděpodobnost interakcí a způsobuje Dopplerovské rozšíření rezonančních úrovní) i teplota moderátoru (ovlivňuje zpomalovací a difuzní charakteristiky prostředí a tím i spektrum neutronů potřebných pro štěpení, na němž závisí účinný průřez štěpné reakce).\nZákladní veličinou reaktorové kinetiky je reaktivita , charakterizující násobící schopnost štěpné jaderné reakce. Její vliv na teplotě se popisuje pomocí teplotních koeficientů reaktivity, definovaných jako derivace reaktivity podle teploty dané složky aktivní zóny reaktoru . Pro dynamickou stabilitu reaktoru je zjednodušeně řečeno nutné navrhnout aktivní zónu se zápornými teplotními koeficienty reaktivity, neboť pak nemůže dojít k nekontrolovatelnému nárůstu štěpných reakcí (zpětná vazba zajistí při rostoucí teplotě od vyvíjeného tepla zpomalení reakce).\nTeplota v astrofyzice\nAstrofyzika běžně pracuje s teplotou vesmírných těles, mezihvězdného plynu, plazmatu, reliktního záření apod. Na teplotě např. závisí spektrální třídy hvězd.\nVedle klasických objektů lze zavést teplotu i pro černé díry. Podle Hawkingovy teorie platí: , kde je hmotnost černé díry. Zajímavá je závislost teploty na energii, která z tohoto vztahu vyplývá - teplota je nepřímo úměrná energii, tedy teplota černé díry s rostoucí energií klesá.\nTeplota v oborech mimo fyziku\nTento přehled uvádí pouze výběr oblastí, jevů a aplikací, pro které je teplota jako pojem nebo jako veličina důležitá, se stručnou charakteristikou, jak se v nich teplota uplatňuje. Slouží spíše jako rozcestník ke speciálním stránkám.\nTeplota je ústředním pojměm ve fyzikální chemii a termochemii.\nZvyšování teploty se projeví uvolňováním čátic v kondenzovaných látkách a zvyšováním jejich kinetické energie ve vzájemných srážkách. Z tohoto důvodu se zvyšuje schopnost překonání potenciálových bariér chemických vazeb - teplota má rozhodující vliv na chemické reakce a jejich rychlost. Jako příklad lze uvést následující závislosti:\nZávislost rovnovážné konstanty reakce na teplotě vyjadřuje van't Hoffova rovnice\n; pro endotermické reakce ( ) rovnovážná konstanta s rostoucí teplotou roste, pro exotermické klesá.\nPro rychlostní konstantu reakce platí Arrheniova rovnice\n, kde ( ) je frekvenční faktor, aktivační energie reakce.\nRozdíly teploty mezi zemským jádrem a povrchem planety jsou příčinou vzniku konvexních proudů v plasticko-tekutých vrstvách Země, v jejichž důsledku pak dochází k pohybům i v zemské kůře a souvisejícím geologickým jevům.\nTeplota je jedním z působících faktorů kontaktní nebo regionální metamorfózy.\nProcesy v zemské atmosféře jsou z velké části založeny na teplotních rozdílech (způsobené zahříváním povrchu planety Sluncem) a jimi vyvolanému proudění vzduchu. To je dále příčinou mořských proudů.\nProtože podnebí a počasí jsou důležitými faktory pro mnoho oblastí lidské činnosti, věnuje se pozornost jejich pravidelnému sledování. Na něm je založena i předpověď počasí.\nK základním sledovaným meteorologickým údajům patří teplota vzduchu. Teplota vzduchu se měří ve výšce 2 metry nad zemským povrchem ve stínu (v meteorologické budce). Zpravidla se udává\ndenní minimální teplota,\ndenní maximální teplota a\nprůměrná denní teplota (jedná se o aritmetický průměr z teploty vzduchu naměřené v 7 hodin, teploty ve 14 hodin a dvojnásobně započtené teploty v 21 hodin, vše místního středního slunečního času).\nVedle toho se také sleduje\npřízemní minimální teplota (minimum naměřené za noc ve výšce 5 cm nad zemským povrchem),\nrosný bod (teplota, při které dosáhl vzduch maximální možné vlhkosti) v různých výškách.\nK základním klimatickým údajům patří roční průběhy maximální a minimální teploty vzduchu a maximální a minimální povrchové teploty moří a oceánů.\nEkologie, biologie, lékařství\nBiochemické procesy mohou probíhat pouze v omezeném rozsahu teplot. Teplota je proto důležitým faktorem podmínek pro život. Proto je také teplota zemského povrchu, přízemní atmosféry a vodstva klíčovým faktorempro ekologii.\nProto se u některých živých oganismů vyvinula schopnost vnímání vnitřní nebo okolní teploty (termorecepce) a u některých živočichů schopnost aktivní regulace vnitřní teploty (teplokrevnost).\nTeplota je indikátorem fyziologických procesů v organismech, proto se její měření používá v lékařské diagnostice.\nVysoká či nízká teplota nebo změny teploty se používají také v různých léčebných, rehabilitačních a kosmetických terapiích (studené zábaly, pocení, laserové vypalování, zahřívání infralampou, teplotní léčba prostaty, vymrazování bradavic, studené a teplé koupele, horký parafín apod.) nebo přípravě lékařských nástrojů (sterilizace).\nPetrochemie, chemický průmysl - teplota je důležitým faktorem v chemických technologiích, jako jsou např.:\nfrakční destilace a rektifikace,\nMetalurgie, sváření, sklářství - využití vysoké teploty k tavení kovů a skla\nKeramický průmysl, průmysl stavebních hmot - využití vysoké teploty k vypalování stavebních hmot (cement, cihly, tvárnice) a keramiky\nDopravní a energetický průmysl - na teplotním rozdílu závisí účinnost tepelných strojů (parní a spalovací motory, parní a plynové turbíny, tepelná čerpadla)\nStavebnictní - teplota klíčový pojem pro navrhování tepelné izolace staveb\nPožární ochrana - teplota jedním ze základních faktorů podmínek hoření; zavádí se nové pojmy:\nZvýšenou teplotou se mění u mnohých potravinářských surovin mechanické, chemické, aromatické a chuťové vlastnosti. Proto se v potravinářství a gastronomii používá při přípravě a úpravě jídel mnoho postupů založených na zahřívání (vaření, pečení, smažení, pražení).\nVysokou teplotou nebo naopak chladem či zmrazením lze zvýšit dobu uchovatelnosti potravin (konzervace potravin).\nTeplota je důležitá pro rozvinutí řádných chuťových a aromatických vjemů při konzumaci jídel a nápojů. Proto se v gastronomii dbá na správnou teplotu jídel a nápojů při jejich podávání.\nZ faktorů závislých na teplotě se v uměleckých oborech významně projevuje závislost rychlosti šíření zvukových vln a teplotní roztažnost látek. Proto se se změnou teploty mění i rezonanční vlastnosti (frekvence - tedy objektivní výška tónu) strun, ozvučných desek i vzduchových sloupců - změna teploty si vyžádá nové naladění většiny hudebních nástrojů.\nFyzikální veličiny zpravidla nebývají inspirací pro umělce; týká se to i teploty. Přesto se v názvech uměleckých děl najde několik výjimek (v závorce naznačeno "zdůvodnění" názvu):\nRay Bradbury: 451 stupňů Fahrenheita (1953) (teplota vznícení papíru)\nFahrenheit 451 (1966) (podle Bradburyho románu)\n37°2 le matin (1986) (lehce zvýšená tělesná teplota)\n8 Grad Celsius (2000)\nCelsius 41.11: The Temperature at Which the Brain... Begins to Die (2004) (tělesná teplota, při které mozek začíná umírat)\nVedle stejnojmenných adaptací Bradburyho románu lze v této oblasti uvést i postřeh Járy Cimrmana z úvodního semináře hry Posel z Liptákova: "Teplé pivo je lepší než studená Němka".\nHorák Z., Krupka F.: Fyzika, 3. vydání, SNTL v koedici s ALFA, Praha 1981\nSvobod E., Bakule R.: Molekulová fyzika, 1. vydání, Academia, Praha 1992, ISBN 80-200-0025-9\nFeynman R. P., Leighton R. B., Sands M.: Feynmanovy přednášky z fyziky - díl 1/3, 1. české vydání, Fragment, 2000, ISBN 80-7200-405-0.\nFeynman, R. P., Leighton, R. B., Sands, M.: Feynmanovy přednášky z fyziky - díl 2/3, 1. české vydání, Fragment, 2006, ISBN 80-7200-420-4.\nReif F.: Statistical Physics. Berkley Physics Course, Vol. 5. McGraw-Hill, New York 1967\nFriš S. E., Timorevová A. V.: Kurs fyziky, Nakladatelství ČSAV, Praha 1962\nOdborná a doplňková\nMoore W. J.: Fyzikální chemie, 1. vydání. SNTL, Praha 1981\nKvasnica J.: Termodynamika, 1. vydání. SNTL, Praha 1965\nMaršák Z.: Termodynamika a statistická fyzika, 1. vydání. Ediční středisko ČVUT, Praha 1981\nSmorodinskij J. A.: Temperatura, 2. vydání. Nauka, Moskva 1987\nBazarov I. P., Gevorkjan E. V., Nikolajev P. N.: Termodinamika i statističeskaja fizika. *Izdatelstvo Moskovskogo universiteta, Moskva 1986\nLandau L. D., Lifšic E. M.: Teoretičeskaja fizika, tom V. - Statističeskaja fizika. Nauka, Moskva 1976\nMarvan M.: Záporné absolutní teploty. SNTL, Praha 1965\nOdehnal M.: Supravodivost a jiné kvantové jevy, 1. vydání. Academia, Praha 1992, ISBN 80-200-0225-1\nHorský J.: Úvod do teorie relativity, 1. vydání, SNTL, Praha 1975\nSedlák B., Štoll I.: Elektřina a magnetismus, 1. vydání, Academia, Praha 1993, ISBN 80-200-0172-7\nAchiezer A. I., Achiezer I. A.: Elektromagnetizm i elektromagnitnyje volny. Vysšaja škola, Moskva 1985\nMatvejev A. N.: Optika. Vysšaja škola, Moskva 1985\nPreston M. A.: Fyzika jádra, 1. vydání. Academia, Praha 1970\nHeřmanský B.: Dynamika jaderných rektorů, 1. vydání. MŠ ČSR, Praha 1987\nŠindelář V., Smrž L., Beťák Z.: Nová soustava jednotek, 3. vydání, SPN, Praha 1981\nČSN ISO 31-4 Veličiny a jednotky. Část 4: Teplo. ČNI 1995\nČSN ISO 31-6 Veličiny a jednotky. Část 6: Světlo a příbuzné elektromagnetické záření. ČNI 1995\nChybná citace Nalezena značka <ref> pro skupinu „pozn“ bez příslušné značky <references group="pozn"/>.\nCitováno z „http://www.multimediaexpo.cz/mmecz/index.php/Teplota“\nKategorie: Fyzikální veličiny | Termodynamika | Statistická mechanika


Musí vzniknout fond na investice ve zdravotnictví, doporučil Sobotka příští vládě — ČT24 — Česká televize\nPro investice do budov či přístrojů ve zdravotnictví bude podle premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) nutné vytvořit speciální fond. Ze systému veřejného zdravotního pojištění na ně nezbývá dost. Peníze do fondu by mohly jít například z části spotřební daně z tabáku a alkoholu, uvedl ve středu po bilanční schůzce s ministrem zdravotnictví Miloslavem Ludvíkem (ČSSD). Pochválil ho a jeho předchůdce Svatopluka Němečka za růst plateb za státní pojištěnce, platů sester a zjednodušení jejich vzdělání nebo zrušení většiny poplatků.\nBilance fungování ministerstva zdravotnictví\nCílem vlády bylo podle Sobotky zdravotnictví ekonomicky stabilizovat, zvýšit jeho transparentnost a snížit tlak na zvyšování spoluúčasti pacientů, který byl v posledních volebních obdobích evidentní. Podle něj se to podařilo. Za úspěchy považuje také přijetí protikuřáckého zákona, povinnost pojišťoven zveřejňovat smlouvy a zrušení poplatků za návštěvu lékaře a recept a neobnovení poplatku za pobyt v nemocnici.\nMinistr Ludvík: Po své misi se vrátím do Motola\nRostly také platy ve zdravotnictví. Nárůst platů spolu se zjednodušením vzdělávání měl být podle ministra nástrojem, jak zabránit odchodům z nemocnic do ambulantního sektoru. Podle Sobotky vláda přidala na tarifních platech celkem třikrát, v součtu 30 procent.\nLudvík nastoupil do úřadu s tím, že bude ministrem nejen zdravotníků, ale také pacientů. „Částečně se to povedlo. Bez navýšení úředníků byl zřízen speciální odbor a v příštích 14 dnech bude ustavena pacientská rada, která bude moci připomínkovat zákony,“ řekl ministr.\nNeprošel zákon o univerzitních nemocnicích\nJediným zákonem, který byl v době jeho nástupu před deseti měsíci v Poslanecké sněmovně a nebyl schválen, je podle Ludvíka zákon o neziskových, později univerzitních nemocnicích. Také podle Sobotkova názoru zákon brzdilo ministerstvo financí a proti se postavila pravicová opozice a hnutí ANO.\n„Zákon měl být prevencí proti riziku privatizace zdravotnictví. Strany se postavily proti se zřetelným zájmem vytvořit si podmínky pro to, aby mohly snáze privatizovat lůžková zdravotnická zařízení,“ dodal. Zákon o univerzitních nemocnicích byl podle něj jenom ořezanou, kompromisní variantou zákona o neziskových nemocnicích. Někteří odborníci ale zákon o univerzitních nemocnicích kritizovali právě za to, že by podle nich privatizaci nemocnic umožnil.\nBývalý ministr Leoš Heger kritizuje zrušení poplatků\nBývalý ministr zdravotnictví a místopředseda TOP 09 Leoš Heger ocenil prosazení protikuřáckého zákona, naopak kritizoval zrušení zdravotnických poplatků. „S ministrem Ludvíkem přišel do úřadu trošku čerstvý vítr a myslím, že i vztahy na ministerstvu zdravotnictví mezi úředníky a politiky se vylepšily,“ uvedl Heger pro Českou televizi.\nLeoš Heger: S ministrem Ludvíkem přišel čerstvý vítr\n„Za celé vládní období se odehrály změny pozitivní i věci, které se nepovedly. K těm pozitivním bych řekl, že oproti předchozím ministrům zůstala zachována jistá kontinuita a některé zákony, které byly na úřadu připravené, se konečně realizovaly. To byl případ protikuřáckého zákona,“ hodnotí bývalý ministr působení současné vlády.\nZa kontroverzní rozhodnutí naopak označil zrušení zdravotnických poplatků. „Myslím, že to zrušení přišlo v době, kdy ten systém byl docela dobře adaptován,“ poznamenal Leoš Heger.


Prevence cystitidy u žen - Potenciál\nPrevence cystitidy je jednodušší než léčba drogami. Činnosti na prevenci by měly být prováděny na podzim a na jaře.\nPreventivní opatření brání onemocnění, pomáhají vyhnout se opakování onemocnění.\nPravidla chování u cystitidy u žen\nPrevence cystitidy u žen - abyste se vyhnuli akutní cystitidě, musíte dodržovat pravidla chování, osobní intimní hygienu a výživu.\nPravidla chování pro cystitidu:\nNepřekračujte - přechlazení oslabí imunitní systém, je snadnější, aby se bakterie vyvinuly v těle. V chladné sezóně je třeba se oblékat srdečně a udržet nohy v teple.\nNenosí syntetické a těsné spodní prádlo - těsné oblečení neposkytuje správný krevní oběh a syntetika neumožňuje normální cirkulaci vzduchu v panvových orgánech.\nPo sexuálním kontaktu je nutné vzít sprchu - mikroflóra někoho jiného způsobuje nemoci v močovém systému, včetně cystitidy.\nJeden sexuální partner - promiskuitní sexuální život, znamená infekci sexuálně přenosnými infekcemi a onemocněními močového systému.\nPoužijte kondom - jakýkoli sexuální čin, stejně jako anální sex by měl být chráněn kondomem.\nvětšina příčin choroby močového měchýře v ženském těle je příčinou E. coli;\nmalá část příčin choroby je stafylokoková infekce v těle;\npříčinou onemocnění mohou být bakterie Klebsiella sp a mikroorganismus proteus;\ngenitální infekce - je poměrně častou příčinou infekce močové trubice u žen, která vyvolává cystitidu.\nIntimní pravidla osobní péče:\nSex bez prsu - pomáhá předcházet infekci v genitální oblasti. Tyto infekce jsou příčinou vzniku cystitidy. Pro prevenci cystitidy po intimitě nejpozději 2 hodiny po sexu - na léčbu pohlavních orgánů a močové trubice pomocí léku Miramistim. Typy mikrobů, které jsou příčinou genitálních infekcí: chlamydií, Trichomonas, mykoplazma, Ureaplasma, genitální herpes virus, Candida houba. Dlouhodobý pobyt těchto mikroorganismů v pohlavních orgánech umožňuje reprodukci a distribuci v orgánech těla.\nNávštěva toalety při prvním hovoru - stagnující moč v těle umožňuje množení bakterií.\nPoužití přírodních produktů pro intímní hygienické postupy - ochucené hygienické produkty mohou změnit mikroflóru v močových a reprodukčních orgánech - a to je důvod, proč se bakterie dostávají do těchto orgánů.\nPoužijte podložky v kritických dnech - tampony zachycují krev v těle a to je příznivé prostředí pro reprodukci mikroorganizmů. Často je příčinou onemocnění chronické cystitidy u žen infekce, které se nacházejí v genitální oblasti, protože blízkost močové trubice, vagíny a konečníku vyvolává pronikání mikroorganismů do močové trubice. Tento zánět močového měchýře je poměrně nebezpečný, protože zjištění a vývoj genitálních mikroorganismů v orgánech je asymptomatická.\nVyšetření urologem a gynekologem - dvakrát ročně.\nSprávně otřete řon, po návštěvě toalety - je nutné provést tento postup tak, aby bakterie z konečníku nezapadly do močové trubice a pochvy.\nNekombinujte anální a vaginální sex.\nPřed plánováním narození dítěte je nutné absolvovat kompletní diagnózu s partnerem, aby bylo možné identifikovat chronické infekční nemoci.\nVyhněte se velkým množstvím nakládaných potravin;\nPoužívejte mírně konzervované potraviny;\nPijte méně sýtené sladké nápoje;\nVyhněte se nadměrnému pití alkoholu.\nSymptomy akutní cystitidy u ženského těla:\nOstré bolesti v době močení a páření v močové trubici.\nČasté močení s frekvencí 2krát za hodinu.\nKonstantní pocit prázdného močového měchýře.\nZkřečení, otok močové trubice a vnějších orgánů genitálií.\nTrvalá bolestivá bolest v dolní části břicha, která dává dolní část zad.\nV moči se objevují hnisavé částice, krev a hlen.\nPoužití léčivých rostlin a bylin pro akutní cystitidu\nPři akutní cystitidě je nutné pít velké množství tekutiny a užívat diuretika, aby bakterie mohla opustit tělo spolu s močí.\nBěhem tohoto období byste měli používat léčivé rostliny a byliny:\nZavedejte kaštanovou kaši v menu, stejně jako odklízení na prosí a tinktury: 100 gramů umyté obiloviny, nalijte 1000 ml vařené vody, ale ochlaďte na teplotu 70 stupňů. Trvejte na jednu hodinu a začněte pít infuzi. Tato část musí být opilá za jeden den. Každý nový den - nová část odvaru. Uvolňuje močové příznaky.\nBrusinka a šťáva z lingonberry - okyseňuje mikroflóru v močovém systému a nedovoluje šíření mikrobů. Tinktura z brusinek by měla být k dispozici každé ženě v době náhlého cystitidy: 200 gramů bobulí a 200 gramů granulovaného cukru se vloží do nádoby ve vrstvách a 1000 mililitrů vodky se nalije. Trvejte nejméně 30 kalendářních dnů, přetáhněte a vezměte 50 - 100 ml tinktury 3krát denně. Symptomy akutní cystitidy trvají v jednom - nejvýše o dva dny.\nVezměte bylinky s protizánětlivými vlastnostmi: heřmánek, nelleď, rozmarýn, třezalka tečkovaná, šalvěj. Také bylinky s diuretickými účinky: medvěd, tymián, rostlina, pelyněk, kopřivka. Často často vlastnosti jedné rostliny obsahují diuretický a protizánětlivý účinek.\nPrevence cystitidy u mužů je také v správné výživě, aby se zabránilo hypotermii, rozumnému pohlaví a hygieně.\nOpatření k prevenci chronické cystitidy\nChronická cystitida má své odlišnosti od akutní formy onemocnění:\nRelapsy po virových onemocněních, hypotermii, nervovém stresu a snížené imunitě.\nStruktura stěny močového měchýře a svalové tkáně se zhoršuje.\nVyskytuje se u všech onemocnění močového systému a chorob v genitální oblasti.\nSymptomy této formy onemocnění jsou často méně výrazné než na počátku onemocnění.\nAby se zabránilo opakování chronické cystitidy u žen, je nezbytné:\nUžívejte léky, dokud není úplně vyléčena akutní cystitida.\nOblékni se v teple a tělo neprohřejte.\nDodržujte dietu, která nedráždí močový systém.\nV době léčby akutní cystitidy opustit sportovní a outdoorové aktivity.\nPít dostatek kapaliny, aby se z těla vyplavily bakterie.\nOkamžitě vyprázdněte močový měchýř, stagnace moči v něm podporuje růst mikroorganismů.\nNenoste syntetické a pevné prádlo.\nRáno a před spaním provádějte hygienu.\nNezapojujte se do nechráněného a promiskuitního sexu.\nPro prevenci chronické cystitidy můžete použít lidové léky a léky. Následující léky vykazují dobré výsledky pro prevenci cystitidy z přírodních složek a léčivých rostlin:\nPhytopreparace Monurel - droga, která obsahuje brusinkovou šťávu, zpomaluje vývoj bakterií v moči.\nPhytopreparace Fitolyzin - diuretické vlastnosti schopné odstranit kameny z močového měchýře.\nPhytopreparace Fitonefrol - diuretické a protizánětlivé vlastnosti. Posiluje imunitní systém.\nBylinná sklizeň cystitidy Cystitis - zmírňuje příznaky onemocnění a urychluje proces léčby onemocnění.\nVeškeré léky založené na přírodních látkách mohou být užívány dětmi během doby, kdy dítě nosí.\nPrevence dětské cystitidy\nPříčinou vývoje cystitidy u dětí je jejich dlouhodobý pobyt v pleně. Plenky podporují podráždění a stárnutí pokožky, což umožňuje infekci vstoupit do močového ústrojí přes močovou trubici. Plenky se proto musí po každém oddělení moči měnit.\nMožnost infekce u dítěte s cystitidou se zvyšuje po operaci. Také příčinou onemocnění může být metabolická porucha v těle dítěte.\nCystitida u dětí se vyvíjí v několika směrech. Nejčastěji mikroorganismy spadají na vzestupnou cestu otvorem močové trubice.\nExistují možnosti infekce sestupnou cestou ledvin.\nHematogenní cesta infekce krví je možná, pokud v těle dítěte jsou hnisy s hnisavými ranami.\nCesta lymfy je poměrně vzácná, ale někdy infekce sousedních orgánů vstupuje do lymfy a infikuje orgány močového systému.\nKontakt infekce nastane, když nastane přímý kontakt s infikovaným orgánem.\nPrevence cystitidy u dětí sestává z:\nKaždodenní výměna ložního prádla.\nVyvarujte se delšího používání u plenek.\nNeustále posilovat imunitu těla.\nVyvážená výživa dítěte.\nPrevence a léčba cystitis lidových léků pro děti. Koncentrace bylin pro tělo dítěte:\nVěk do 2 let - 0,1 z dávky pro dospělé.\nVěk od 2 do 4 let - 0,25 z dávky pro dospělé.\nVěk od 4 do 7 let - 0,3 od dávky pro dospělé.\nVěk od 7 do 15 let - 0,5 od dávky pro dospělé.\nPro prevenci dětské cystitidy má pozitivní vliv na tělo pro děti koupel s bylinnými odvarmi z heřmánku, želé, šalvěje, posloupnosti, echinacey. Voda v lázni by neměla být vyšší než 40 stupňů.\nTakové lázně mohou být za 1 den. Zůstaňte v lázni - až 15 minut.\nBěhem těhotenství - ženy užívající koupele jsou kontraindikovány!\nPrevence cystitidy u žen: léky\nPokud máte pocit bolesti v dolní části břicha, doprovázené změnou barvy, častým močením, je důvod podezření na cystitidu. Moč je nudná. Pokud nemoc začnete, během močení se může objevit krev.\nKaždá nemoc je snadněji preventivní než léčit její závažnou nebo chronickou formou. Mluvme o prevenci cystitidy u žen. Kterému lékaři jít na bolest dolní břicha? Pokud jsou doprovázeny příznaky cystitidy, měli byste jít do urology. Bude užitečné vyšetřit gynekologa, zejména během těhotenství. Chcete-li vyloučit sexuálně přenosné nemoci, je nutné konzultovat s veterinářem.\nCystitida je zánětlivé onemocnění močového měchýře, často s mikrobiální povahou. Infekce může být aktivována poklesem imunity, únavy a hypotermie. Někdy je přivezena při sprchování nebo koupání s pomocí intímních hygienických přípravků. Hůl může vstoupit do močového měchýře i po prázdném střevě a následné místní hygieně.\nTo vše naznačuje potřebu provést prevenci této nemoci. Těhotné ženy jsou ohroženy, protože jejich tělo je slabé. Pracuje pro dva - pro matku a plod. Ženy, které často mění své sexuální partnery, jsou také náchylné k této nemoci. Dívky, kterým se nestará o to, aby se předešlo podchlazení ženských orgánů a močového měchýře, kteří sedí na zemi na jaře a na podzim, v zimě nosí teplé punčochové kalhoty pod džínsy, které jsou v chladném počasí prázdné - potenciální pacienti lékaře.\nMimo těhotenství má tento typ profylaxe některé výhody oproti tradičním a jiným metodám. Léky, na rozdíl od dietních doplňků, jsou certifikovány, to znamená, že jsou testovány mnohokrát a budou mít požadovaný účinek.\nPrevence cystitidy je prováděna několika skupinami léků. Zvažte je podrobněji.\nVzhledem k tomu, že cystitida je často způsobena snížením tělesné rezistence, imunokorektivní léky pomohou vyhnout se nemoci. Jsou předepsány v případech, kdy test moči nezjistí přítomnost bakterií.\nŽeny ohrožené onemocněním (recidivující cystitida, snížená imunita, chronický stres atd.), Lékař předepíše správný nástroj. Z léků, které nemají kontraindikace, zvolte interferony. Dobrý výkon při ochraně před onemocněním ukazuje Genferon.\nByly vyvinuty přesné dávky a režimy dávkování pro nemoci a profylaxi u léků. Lékař zná všechny kontraindikace a vedlejší účinky.\nOsvědčený profylaktický účinek antibiotik přijatých ženou v malých dávkách po dlouhou dobu. Snižují riziko onemocnění 8krát. Doba trvání a užívání určitého léku určuje lékař.\nAntibiotika zabíjejí bakterie v močovém měchýři. Ale mají velké nevýhody. Preventivní opatření trvá pouze během příjmu a zastavuje se po stažení tablet. Navíc tato skupina léků má mnoho vedlejších účinků.\nLékaři navrhují užívat antibiotikum buď jednou po situaci vyvolávající cystitidu (sexuální styk, hypotermie, stres) nebo přes noc v malé dávce po dlouhou dobu. Antibiotika jsou prodávána v lékárnách na předpis.\nAntibiotická profylaxe se doporučuje ženám, které jsou náchylné k recidivující cystitidě. V tomto případě je třeba vzít v úvahu jejich vedlejší účinky a kontraindikace. Lékař může předepsat současné užívání prostředků na ochranu střevní flóry a antifungálních léků.\nProbiotika a bakteriofágy\nCystitida je často vyvolána poklesem počtu "dobrých" bakterií, které bojují proti choroboplodným mikroorganismům. Správné jsou lakto- a bifidobakterie. Pomohou, pokud bude přirozená flóra sliznice nahrazena patogenními mikroorganismy.\nPrevence probiotiky je méně účinná než u antibiotik, ale také snižuje riziko onemocnění. Ačkoli se při této příležitosti nezúčastnili odborníci na společný názor. Někteří argumentují, že cizí bakterie v organismu dobře nepřežijí.\nDoporučuje se na doporučení lékaře, aby provedl kurzy probiotik pro obnovení střevní flóry. Výhody této terapie byly prokázány řadou aplikací. To zvýší odolnost těla vůči patogenním bakteriím obecně.\nPři použití pro prevenci bakteriofágů mikroorganismy soutěží navzájem. Tyto léky omezují růst mikrobiální populace. Bakteriofágy bojují pouze se škodlivými mikroanamismy, jako jsou stafylokoky, streptokoky, E. coli a tak dále. Dokonce i malý počet fágů má viditelný antibakteriální účinek.\nLéky v této skupině jsou k dispozici pro prevenci a léčbu nemocí. Fágy mají velkou budoucnost, protože ve své činnosti mohou nahradit antibiotika a nemají žádné škodlivé vedlejší účinky.\nTímto pojmem se rozumí podávání léku kapkou po kapkách uvnitř nemocného orgánu. Pro prevenci cystitidy se používá dusičnanu stříbrného, koloidního stříbra, dioxidinu. Tyto léky poskytují lokální protizánětlivý účinek. Pro obnovení sliznice močového měchýře doporučujeme kyselinu hyaluronovou a chondroitin sulfát.\nPrevence cystitidy zahrnuje instilaci, nejprve každý týden, pak jednou za 2 týdny, poté měsíčně.\nZatím se metoda sama neodůvodnila, protože pacient často musí zavést katétr, což mu způsobuje nepříjemnost. Navíc je to nákladný postup.\nPrevence cystitidy u žen nejen užívá léky, které zabraňují výskytu onemocnění, používají se i jiné než léčivé metody - správné chování a výživa. Používá se také lidovými metodami a finančními prostředky, které nejsou drogy.\nZměna životního stylu v prevenci onemocnění:\nOrganizace režimu dne s nepostradatelným odpočinkem a spánek nejméně 8 hodin v noci.\nOdmítnutí táhnout kalhoty a kalhoty, od strun.\nOdmítnutí tamponů během menstruace, výměna polštářků každé 2 hodiny.\nBěhem delší sedavé práce proveďte cvičení každých 50 minut, abyste normalizovali krevní oběh.\nPo vyprázdnění střev je nutné provádět hygienické postupy.\nVypusťte močový měchýř hned po prvním nutkání.\nNoste prádlo z přírodních materiálů.\nVezměte alespoň 2 litry tekutin denně. Je užitečné zahrnout do pití šťávy nebo šípkové kompoty zvýšit imunitu.\nZvláštní přístup vyžaduje přípravu na sex. Před ním se musíte sprchovat, vyprázdnit močový měchýř, umýt ruce. Po blízkosti se vyžadují také hygienické postupy. Pokud si nejste jisti o zdraví svého partnera, je lepší se vzdát sexu. Během léčby také nemůžeme mít pohlavní styk sexuální styk.\nDoporučení pro prevenci cystitidy jsou mnohé. Pokud však začnete je provádět a zavést prevenci v denních pravidlech, rychle se stanou zvykem a budou automaticky provedeny.\nPokud žena cítí příznaky cystitidy nebo jestliže již trpí touto chorobou a má strach z relapsu, měla by být vyloučena z výživy:\nSmažené ryby a maso.\nPokud máte podezření, že zánět močového měchýře nemůže pít alkohol, sladkou sýranou vodu. Je lepší, aby tyto produkty nebyly používány, aby se zabránilo bez čekání na onemocnění.\nVšichni urologové doporučují pít víc. Káva však není zařazena do seznamu doporučených nápojů. Aby se zabránilo cystitidě, černému a zelenému čaji, volně vařilo, minerální voda bez plynu, šťávy z nekyselých druhů ovoce, zředěné vařenou vodou.\nLidové recepty na cystitidu zahrnují brusinkový nápoj, který "okyslí" moč - je rozmačkaný s cukrovými brusinkami. Berry skvěle zvyšuje imunitu.\nAbyste předešli cystitidě, abyste předešli relapsu, je třeba dodržovat některá pravidla:\nJe nutné sprchovat 1-2x denně. Toto číslo může být zvýšeno během menstruace nebo během aktivního sexu.\nPokud se chcete koupat, musíte nejprve dobře vyčistit pomocí čisticích prostředků, které nejsou alergické. Během onemocnění lékaři doporučují používat pouze sprchu.\nPo každém příchodu domů z ulice, před jídlem, po čištění, po kontaktu s domácími zvířaty, je třeba před provedením hygienických postupů na genitáliích umýt ruce. Po defekaci je nutné umýt.\nPo koupání v rybníku nebo řece musíte sprchu.\nPříčinou cystitidy může být hypotermie během pobytu na pláži v mokrých plavkách. Po koupání je třeba nosit čistý, suchý plavek.\nBylinné léky, doplňky stravy\nPrvní lidový lék na prevenci cystitidy je brusinka. Brusinky jsou vyrobeny z ovocných nápojů a vitamínových nápojů. Co může lékař doporučit pro prevenci cystitidy:\nTablety z přírodního obsahu Monurel se skládají z proanthokyanidinu. Nejsou horší než brusinky, kromě toho, že se nářadí může kdykoli v libovolné situaci opít. Doporučuje se provádět kurzy tohoto léku po dobu 15 dnů. Měla by se opakovat třikrát s přestávkou 15 dní. Tato prevence se provádí jednou za rok. Nástroj patří do skupiny doplňků stravy a lék není.\nZnámá léčiva Canephron se osvědčila. Jedná se také o nástroj s přirozeným složením. Zahrnuje rostliny jako lovage, centaury, rozmarýn. Canephron zvyšuje účinek antibiotik v léčbě cystitidy, ale také má protizánětlivý a diuretický efekt sám o sobě, zmírňuje spazmus močových cest. Tento nástroj pomůže vyhnout se opětovnému výskytu onemocnění.\nV případech, kdy je cystitida důsledkem urolitiázy, doporučuje se Fitolysin. 3x týdně ho vypijí profylakticky a rozpustí 1 lžičku. ve sklenici vařené vody. Lék pomáhá odstranit malé kameny, které mohou zablokovat potrubí, a zabraňuje tvorbě nových kamenů.\nKomplexní terapie používá homeopatický přípravek Cysteon. Je to zcela neškodné. Má protizánětlivý a dezinfekční účinek. Pokud se lékař rozhodne, že tento nástroj pomůže předejít zhoršení a vývoji onemocnění, má smysl pít.\nExistuje mnoho receptů proti cystitidě. Některé z nich mají antibakteriální a antimikrobiální účinek, jiné ulehčují spasmus močových cest a další vyvolávají diuretický účinek.\nJe třeba mít na paměti, že je těžké vyléčit závažné záněty způsobené infekcí bylinami. Při léčbě lékař doporučuje kombinovat příjmové poplatky se silnějšími léky. Za preventivní poplatky jsou zcela vhodné. Ale ve zdravém stavu má smysl konzultovat s odborníkem.\nNěkteré ženy jsou alergické na některé rostliny. V případě těhotenství je ještě výhodnější jít na předklinní kliniku, aby zjistila, které bylinky mohou užívat nastávající matky. Například zlatá tyčinka je rostlina se silným antibakteriálním účinkem. Ale to je jedovaté.\nZ neškodných bylinek nejoblíbenější listy jsou lingonberry. Zvláštní poplatek:\nMá diuretický a sedativní účinek.\nPomáhá s mnoha nemocemi - snižuje teplotu, krevní tlak, posiluje stěny cév, snižuje množství špatného cholesterolu v krvi, snižuje obsah glukózy.\nLingonberry zvyšuje působení antibiotik.\nAle i taková neškodná bylina má kontraindikace. Jedná se o gastritidu s vysokou kyselostí, urolitiázou, cholecystitidou, žaludečním vředem, hypotenzí (nízkým krevním tlakem).\nVšichni dobře znáš uši trávy. Má protizánětlivý a dezinfekční účinek, zabíjí bakterie, má diuretické vlastnosti. Použijte odvar z borovice. Použijte také sbírku borůvek, která zahrnuje gorzhnik, celandin a petržel. Z těchto bylin se připravuje infuze na vařenou horkou vodu.\nBearberry se nesmí užívat během těhotenství - dráždí děložní svaly a může způsobit potrat. Není předepsáno pro onemocnění ledvin, má na ně dráždivý účinek.\nUžívání této bylinky někdy způsobuje nevolnost, zvracení, průjem. V takových případech byste měli přestat pít s medvědy a přejít na jiné bylinky.\nJako diuretikum se používá přeslička a knotweed. Společně se postaví proti cystismu. Ale při aplikaci kolekce byste měli dodržovat dávkování, aby nedošlo k narušení funkce ledvin. Bolest a křeče jsou odstraněny bylinami, jako je heřmánek, nemorál, tansy a třezalka.\nPokud by došlo k hypotermii, je třeba vzít bylinkovou koupel. Je třeba poznamenat, že doba strávená ve vaně by neměla překročit čtvrtinu hodiny a teplota vody by měla být 35 stupňů.\nPro vanu je třeba vařit smetanovo-borovicový vývar. K tomu je nakrájeno malé jehlice a kužele, nalije se 3 litry horké vody a zapálí se. Všechno by mělo vařit půl hodiny. Poté je vývar ještě 1 hodinu trvat. Pak se výsledná infúze zfiltruje a nalije do lázně naplněné vodou.\nMůžete připravit další koupel:\nVezměte knotweed, březové listy a šalvěj 200 gr.\nSmíchejte bylinky a nalijte 5 litrů vroucí vody.\nSměs trvá 3 hodiny, napětí.\nInfuzi nalijte do vodní lázně.\nPro profylaxi je třeba provést 2-3 procedury.\nPrevence cystitidy během těhotenství má své vlastní charakteristiky. V tomto okamžiku se imunita těla snižuje. Aby infekce nevyvolávala potíže, je nutné předložit vyšetření a utajit nemoci, které byly nalezeny před počátkem.\nPro prevenci cystitidy v počáteční fázi těhotenství je nutné vypít velké množství tekutin. Může se jednat o ne-uhličitá minerální voda, slabý zelený čaj, džus a ovocné nápoje zředěné vodou. Je užitečné pít brusinkovou šťávou vodou.\nKdyž se objevila zácpa, zvyšte spotřebu syrového ovoce, sušených švestek a kyselých mléčných výrobků.\nPokud má nastávající matka lék kvůli chronické cystitidě, měla by být předepsána lékařem. Antibiotika nejsou předepsána těhotným ženám. S největší pravděpodobností odborník předepíše bezpečné bylinné přípravky.\nCystitida je onemocnění, které je u žen poměrně běžné a extrémně vzácné u mužů. Ve třetině případů se objevuje, což je plné vývoje chronické cystitidy a komplikací ve formě sklerosy močového měchýře.\nPrevence výskytu opakovaných exacerbací je považována za jednu z priorit léčby cystitidy. Stejně jako u jiných onemocnění je snadnější zabránit zánětu močového měchýře než vyléčit. Přečtěte si o všech moderních metodách a důkazní bázi každého z nich v tomto článku.\nMetody prevence cystitidy\nExistují tři možnosti prevence opakování onemocnění:\nNon-drogové, behaviorální metody;\nJiné metody (lidové prostředky).\nTyto metody mohou být doplňkové, pokud lékař nedoporučí jinak.\nZměny v behaviorálních faktorech jsou nejjednodušší, ale efektivní způsob, jak minimalizovat riziko exacerbací. Postupujte podle toho, že je vhodný pro všechny typy cystitidy po celý život.\nPoužívání profylaktických léků obvykle zahrnuje dlouhodobé užívání. Chcete-li provést výběr léků a posoudit možné riziko nežádoucích účinků, s ohledem na individuální vlastnosti by měl lékař.\nPři použití všech ostatních preventivních prostředků (čajové sbírky, doplňky stravy, lidové léky) by se měli poradit s lékařem.\nJaký způsob prevence může 100% zaručit žádné relapsy? Bohužel, žádný z existujících.\nPokud jde o účinnost, pouze profylaktické použití nízkých dávek antibiotik může být považováno za "zlatý" standard s vysokou mírou důkazů. Ale ne z hlediska bezpečnosti. Bylinné přípravky mají minimální počet vedlejších účinků, ale prakticky neexistují žádné závažné klinické studie účinnosti jejich použití.\nNon-drogová prevence cystitidy\nPo několika jednoduchých doporučeních snížíte frekvenci relapsů:\nDůležité je dodržovat pravidla osobní hygieny: výměna spodního prádla denně, mytí zepředu a dozadu (nejlépe po úrazu). Používejte neutrální pH mydlo, měkký ručník, bavlněné prádlo. Nenoste řemínky a těsné kalhoty.\nDenně vypijte nejméně 1,5-2 litru tekutiny (lépe okyseluje moč) a okamžitě vyprázdněte močový měchýř, aniž byste čekali na přetečení: po koitální cystitidě bezprostředně po pohlavním styku. Dieta doporučená pro exacerbaci onemocnění, pro dosažení souladu a v průběžném období.\nSnažte se nepovolit stavy imunodeficience, včetně hypotermie, jiných nemocí. Oslabení reaktivních sil organismu u některých lidí se projevuje herpetickou reakcí, v jiných - angíně, ve třetí - sinusitidou. S tendencí k cystitidě na pozadí imunodeficience dochází k jejímu relapsu.\nPoužívání léků k prevenci exacerbací cystitidy má několik výhod ve srovnání s jinými metodami:\nVětšina léčiv má patogenetické základy a důkazní základnu pro aplikaci ve formě četných studií.\nExistují specifické dávky a doporučené režimy profylaxe.\nFarmakokinetika a farmakodynamika léků, četnost podrobně studovaných nežádoucích účinků (kromě rostlinných přípravků).\nDrogová prevence cystitidy zahrnuje následující skupiny léků:\nDlouhodobé (až do roku) používání nízkých dávek antibiotik pro prevenci recidivující cystitidy má rozsáhlou důkazovou základnu. Při použití placeba (pacifiers) se míra rekurence, stejně jako u běžné populace, objevila u třetiny pacientů a použití antibiotik snížilo recidivu o 8krát.\nVzhledem k tomu, že takový postup je účinný pouze v aplikačním procesu, zůstává otázka trvání léčby otevřená. Ve studiích byl studován vliv léků 6 až 12 měsíců.\nI přes prokázanou vysokou účinnost profylaxe antibiotiky, v moderních standardech léčby cystitidy se doporučuje použít tuto metodu pouze při neúspěšném užívání ostatních. To je spojeno s vysokým rizikem nežádoucích účinků.\nV současné době jsou nabízeny následující programy:\ns post-coitální cystitidou, užívání nízkých dávek jednou okamžitě po pohlavním styku;\ndlouhodobé užívání nízkých dávek v noci: k prevenci sezónních exacerbací nebo šesti měsíců po exacerbaci.\nÚčinnost těchto schémat byla prokázána u fluorochinolonů, nitrofurantoinu, cefalexinu, cefacloru. Použití ko-trimoxazolu a trimetoprimu v naší zemi je irelevantní kvůli vysoké odolnosti E. coli vůči těmto lékům.\nVýběr léku a doporučení týkající se trvání a dávkování léčby provádí lékař po datu kultury moči.\nStojí za zmínku, že antibakteriální profylaxe je jedinou oficiálně registrovanou metodou v doporučeních Evropské urologické společnosti 2014. V části "Alternativní metody léčby recidivujících infekcí močových cest" je imunitní přípravek podáván uuro-voskem, bylinným kanefronem a monurelovým brusinkovým extraktem. Účinek zbývajících léků je nadále zkoumán, neboť důkazní báze není pro zařazení do standardů dostatečná.\nImunokorekční léčba je další, aktivně studovaný směr prevence cystitidy. Vždy dochází k narušení obecné a lokální imunity, a ne ke všem vazbám a k některým faktorům, takže se stav imunodeficience nevykazuje klinicky. Je důležité mít na paměti, že tato skupina léčiv je účinná pouze v nepřítomnosti bakteriurie (bakterie v moči).\nPodle studií použití imunotropních léků se širokým spektrem účinku a nízkým počtem vedlejších účinků snižuje frekvenci relapsů o třetinu. Za tímto účelem se používá polyoxidonium (intramuskulárně, subkutánně nebo rektálně), gepon (sublingválně nebo intravesikálně), glutoxim (intramuskulárně).\nFunkce korekce vadných imunitních vazeb je úspěšně prováděna interferony, které poskytují protiinfekční účinky. Výhodou třídy alfa-interferonu je široká škála léčebných účinků a prokázaná bezpečnost. Mezi těmito léky se provádějí studie účinnosti přípravku Genferon v prevenci chronické cystitidy. Předběžné výsledky ukázaly, že při užívání léku se počet relapsů snížil na 6% (při užívání placeba - 37%). Další výzkum bude pokračovat s dostatečnou důkazovou základnou, že droga bude zahrnuta do norem.\nUro-Vaksom - lék, který se nazývá vakcína proti cystitidě. Obsahuje antigeny 18 typů E. coli, které jsou nejčastěji příčinou rekurentní cystitidy. S tímto lékem je dosaženo stimulace lokální a obecné imunity. Účinek uro-vaksomu byl studován po dobu delší než 5 let, během které ho užívalo více než 1 milion pacientů. Bylo prokázáno, že užívání léků snižuje výskyt relapsů o 81% lépe než placebo. Vzhledem k dobrým výsledkům dlouhodobých studií se uuro-vosk dostal do mezinárodních a ruských standardů pro prevenci cystitidy. Léčivo je dostupné v kapslích o objemu 6 mg. Doporučuje se užívat uro-voskový kurz po dobu 3 měsíců.\nDalším prostředkem pro imunizaci proti cystitidě je strovak. Jedná se o buněčný extrakt z uropatogenních kmenů Escherichia coli a některých dalších patogenů, který se podává intramuskulárně, aby se zabránilo onemocnění. Důkazní báze pro zařazení drogy do norem ještě nebyla dosud dostatečně nahromaděna, ale první výsledky jsou povzbudivé.\nTaké studoval imunotropní látky solcurovac, urostim a urvakol. S pozitivním výsledkem dlouhodobých rozsáhlých studií budou doporučeny léky k prevenci cystitidy.\nSkupina rostlinných přípravků používaných k prevenci cystitidy je rozsáhlá. Nicméně stojí za zmínku zvlášť o proanthocyanidinu - aktivní složce brusinek s prokázaným účinkem proti cévní mozkové příhodě při cystitidě. Snižuje schopnost Escherichia coli adhezi k sliznici močového traktu s prodlouženým užíváním 36-72 mg denně.\nČetné studie potvrdily účinek brusinkové šťávy na snížení počtu relapsů, což umožnilo zařazení léku do seznamu léků pro prevenci cystitidy.\nItalská společnost Zambon uvolnila monurelovou drogu obsahující 36 mg proanthocyanidinu ve formě tablet. U častých relapsů se doporučuje užívat 1 tabletu denně po dobu 3 měsíců za rok každých 15 dní. Borůvkový džus není účinný ve srovnání s léčivou látkou, ale tablety obsahují přesné dávkování účinných látek a jsou více vyhovující (snadné podávání) s prodlouženým užíváním.\nJiné fytopreparace, jejichž činnost byla také vážně studována, zahrnují canephron. Obsahuje speciální složky centaury, lovage, rozmarýnu a některých dalších rostlin. Některé srovnávací studie ukázaly, že užívání canefronu po dobu 3 měsíců na prevenci cystitidy snížilo počet relapsů na 9% během roku (30% u celkové populace). Srovnání canephronu a fyto-sbírky použité k prevenci cystitidy ukázalo, že první je účinnější.\nKomplexní fytopreparace pro léčbu infekcí močových cest jsou Urolesan. Lék má mnoholeté klinické zkušenosti. Je vytvořen na základě extraktu z divoké mrkvové semeny v kombinaci s výtažky z oregano bylin, chmelového ovoce, moštového oleje z máty a jedle.\nVícesložkové složení přípravku Urolesan má nejen několik účinků, které jsou důležité pro infekce močových cest, jako jsou: protizánětlivé, diuretické, antispastické, antiseptické a další, ale také vytváří duplicitu těchto účinků různými mechanismy působení biologicky aktivních látek, což zvyšuje působení cystitidy. Urolesan je dostupný v kapslích a kapkách. Kapsule se užívají jednou denně třikrát denně a kapky - 8-10 kapek na kus cukru nebo chleba. Průběh léčby je 5-30 dní.\nJiné rostlinné přípravky nejsou dobře známy a nejsou zahrnuty v mezinárodních pokynech. Nicméně bezpečnost a cena této skupiny profylaktických látek jsou tak atraktivní, že lékaři je téměř vždy doporučují. Dokonce i když místo dvou epizod cystitidy na pozadí fytoterapie se dvě z nich vyskytnou, taková profylaxe (ve spojení s jinými léky než drogy) může být považována za opodstatněnou.\nCystoitis GF (Rusko) je bezpečný homeopatický lék, který má protizánětlivé a dezinfekční účinky. Doporučená pro komplexní terapii, pro léčbu exacerbace chronické cystitidy. Průběh léčby je 1 měsíc (5 granulátů rozpusťte 3-4krát denně 20 minut před nebo 1 hodinu po jídle).\nProfylaktické použití probiotik je dlouhodobě diskutovaná a oblíbená oblast. Tato skupina může mít pozitivní účinek nejen na prevenci post-koitalní cystitidy. Chronická onemocnění doprovázená dlouhým zánětlivým procesem vedou k porušení mikrobiocenózy. Existuje nahrazení "dobrých" bakterií - přirozených obyvatel sliznic - na patogenních druzích. Na druhé straně, vaginální dysbióza je trvalým zdrojem infekce močových cest.\nIntravaginální podávání lakto- a bifidobakterií snižuje adhezi uropatogenů, a proto snižuje počet recidivujících cystitid. Předběžné studie ukázaly, že tato metoda poskytuje horší výsledky než použití antibiotik pro profylaxi, ale lepší než placebo. Drogy jsou zahrnuty v mezinárodních pokynech pro prevenci cystitidy, ale dosud s nízkým stupněm důkazů. Doporučuje se injikovat bakterie intravaginálně po dobu nejméně 10 týdnů, 2 krát týdně.\nPřes přitažlivost této metody terapie je vztah k použití probiotik ambivalentní. Řada autorů potvrzuje studiemi, že mimozemské bakteriální kolonie nepřežijí v těle a dlouhodobě nemají možnost měnit situaci. Proto není lokální léčba poruch vaginální mikrobiocenózy dostatečně účinná. Doporučuje se nejprve provést léčbu intestinální dysbiózy.\nPoužití bakteriofágů pro prevenci cystitidy lze nazvat slibným směrem, na kterém jsou připoutány velké naděje. S touto metodou se nejedná o makroorganismy a mikroorganismy, které se účastní boje, ale dva mikroorganismy mezi sebou a jejich vztahy se během evoluce vyvíjely v průběhu několika miliónů let. Fágy jsou komplexní látky, které produkují bakteriální viry pro rozpuštění bakteriální stěny. Zároveň jsou bakterie extrémně citlivé i na malý počet bakteriofágů a pro lidské buňky a normální mikroflóru jsou zcela bezpečné.\nDosud byly studie prováděny pouze in vitro (mimo buňky těla) a u zvířat. Předběžné výsledky vyvolávají důvěru, že po zavedení bakteriofágů bude možné zabránit vzniku rekurentní cystitidy. Zvláště důležité je jejich použití u pacientů s alergií na antibiotika nebo v přítomnosti patogenů, které jsou rezistentní vůči většině antibiotik.\nMístní léčba a prevence změn sliznice močového měchýře pomocí intravesikálních instilací (infúzí) je také aktivně vyvíjejícím se směrem k prevenci cystitidy.\nPro obnovení glykosaminoglykanové vrstvy sliznice močového měchýře se podává kyselina hyaluronová a chondroitin sulfát. Malá porovnávací studie ukázala stejnou účinnost prevence této metody a použití fosfomycinu (monurální) 3 g každých 10 dní 6 měsíců. Léky byly zavedeny do močového měchýře podle zvláštního schématu: nejprve jednou týdně, pak dvakrát za měsíc a za poslední 2 měsíce - měsíčně. Provedl další výzkum v tomto směru.\nS protizánětlivým účinkem se podává dioxid, dusičnan stříbrný, koloidní stříbro.\nŠiroké vyhlídky na aplikaci této metody jsou omezeny riziky spojenými s častou katetrizací močového měchýře, nízkou shodou (nepohodlí pacienta kvůli častým návštěvám lékaře) a ekonomickou neopodstatněností. Bylo prokázáno, že 80% nozokomiálních infekcí je spojeno s katetrizací močového měchýře. Je známo, že tato rostlina je nejvíce agresivní a multirezistentní vůči různým lékům.\nIndikace a rizika intravesikálních instilací pro účely prevence by měla být posouzena lékařem. Tento směr bude s největší pravděpodobností relevantní u některých velmi úzkých skupin pacientů (například u těch, kteří trpí radiační cystitidou).\nJiné metody prevence\nMožná jsou stravovací doplňky a lidové léky připisovány této skupině léků, neboť jejich důkazní báze je přibližně na stejné úrovni.\nHodnocení náročnosti preventivních opatření je obtížné. Z materiálu o drogách je jasné, jaké jsou dlouhodobé a rozsáhlé studie, které provádějí vyhodnocení výsledků. Jedná se o obrovský rozpočet a časové náklady.\nPotravinové doplňky, lidové rady mohou být použity vedle osvědčených preventivních opatření, ale neměli byste na ně upoutat velké naděje. Recenze drog nebo doporučení, osobní zkušenosti s použitím mohou mít pozitivní výsledky, které nezaručují stejné výsledky u jiných lidí.\nDoplňky stravy nemají jasnou chemickou strukturu, nejsou k dispozici žádné údaje o jejich farmakokinetice a farmakodynamice, protože neexistuje žádný jednoznačný vzorec a zřetelné množství látky v přípravku.\nZkušenosti lékaře, přítomnost norem a mezinárodních doporučení založených na silné důkazní bázi - to je to, co minimalizuje riziko opakování cystitidy.\nNavzdory skutečnosti, že recidivující cystitida je léčena urologem, bude užitečná konzultace imunologa a gynekologa. Často je onemocnění spojeno s infekcí genitálního traktu, pak bude venereolog pomůže. Měli byste také zkontrolovat stav střevní mikroflóry a případně konzultovat s gastroenterologem.\nCystitida - zánět stěn močového měchýře. Je charakterizován rychlým (každých 15-20 minut), ostře bolestivým močením v malých porcích, někdy s krví, nízkou tělesnou teplotou. Možný přechod onemocnění na chronickou formu, nárůst infekce a vývoj zánětlivého procesu v ledvinách se snižováním v močové trubici. V diagnostice cystitidy urologa pomáhá analýza dat moče a výsledky ultrazvuku močového měchýře. K určení etiologie cystitidy se provádí bakteriální kultivace moči a rozetření z močové trubice. Léčba cystitidy znamená především účinný léčebný účinek na infekční agens, které ji způsobily.\nCystitida je zánět sliznice močového měchýře. Ve většině případů má cystitida infekční povahu. Nemoc je rozšířen, postihuje zástupce slabšího a silnějšího pohlaví, ale je častější u žen kvůli určitým anatomickým vlastnostem struktury ženského těla.\nŽenská urethra (uretróza) je širší a kratší než u mužů, takže je snazší proniknout do močového měchýře. To způsobuje častější výskyt cystitidy u žen. Nejčastěji se cystitida postihuje ženy v plodném věku. Často se vyskytují případy, kdy se cystitida objevuje u jedné ženy několikrát, což výrazně zhoršuje kvalitu jejího života.\nCystitida je zpravidla způsobena zástupci podmíněně patogenní flóry - Escherichia coli, streptokoky, stafylokoky apod. Někdy se cystitida vyskytuje kvůli infekci patogenními pohlavně přenosnými nemocemi - mykoplazma a ureaplasma.\nNejobvyklejším příznakem cystitidy je bolestivé močení, doprovázené zbytkovými pocity pálení a křečí. Navíc pacienti s cystitidou se obávají bolesti v dolní části břicha a pocitu neúplného vyprazdňování močového měchýře. Někdy se při cystitidě vyvine močová inkontinence, která se objevuje se silnou touhou po moči.\nMoč s cystitidou se může zhoršit kvůli příměsi červených krvinek. Teplota někdy stoupá na 37,5 stupňů. Zvýšení teploty v cystitidě může signalizovat možné onemocnění ledvin, takže v takových případech je naléhavé vyhledat kvalifikovanou lékařskou pomoc.\nAkutní cystitida je jednou z nejčastějších urologických onemocnění. Nejběžnější nekomplikovaná cystitida, při níž mikroby postihují pouze sliznici, aniž by ovlivnily submukózní vrstvu. Podle ruských studií v oblasti urologie v Rusku se akutní cystitida každoročně postihuje 26 až 36 milionů lidí. Současně je incidence u žen 500-700 epizod na 1000, zatímco u mužů ve věku 21 až 50 let je stejný indikátor pouze 6-8 případů na 1000.\nDívky trpí cystitidou třikrát častěji než kluci. Toto onemocnění je extrémně vzácné u novorozenců a dětí do 1 roku věku a častější u dětí ve věku 1-3 a 13-15 let. Nejčastěji dochází k cystitidě u dětí ve věku 4 až 12 let.\nChronická cystitida je také mezi běžnými urologickými onemocněními. Podle výzkumu se chronická cystitida postihuje 11 až 21% populace. Značný rozptyl údajů je způsoben odlišným přístupem k stanovení chronické cystitidy. Někteří autoři se domnívají, že by měla být diagnostikována "chronická cystitida", pokud je frekvence exacerbací 2krát ročně nebo více, jiný počet exacerbací není specifikován.\nCystitida v létě\nJen stěží žena, která chce, aby radost z teplých letních dnů byla zastíněna tak nepříjemným onemocněním, jako je cystitis. Zatím v létě, zejména - pokud žena jde daleko od domova a dostane se do neznámého prostředí, existuje mnoho důvodů pro nástup cystitidy.\nNejčastější příčiny cystitidy v teplé sezóně:\nbydlí na novém místě na dovolené, způsobuje problémy při dodržování hygienických pravidel;\nhypotermie způsobená dlouhodobým koupáním ve studené vodě;\nporušení obvyklého způsobu močení spojeného s letem, pohybujícím se nebo na novém místě (za takových podmínek žena musí často trvat dlouho a čeká na příležitost);\ndramatická změna klimatu, která ovlivňuje imunitní systém.\nDalším rizikovým faktorem vývoje cystitidy je někdy zvýšení sexuální aktivity na pozadí těchto stavů, které jsou pro ženský organismus nepříznivé.\nPokud je vaše dovolená stále zastíněna výskytem takové nepříjemné nemoci, jako je cystitida, je nutné okamžitě obrátit na urologa. K objasnění diagnózy bude nutné podstoupit ultrazvuk močového měchýře a předložit test moči. Moderní antibakteriální léky účinně působí na příčinné faktory cystitidy, umožňují urychlit zotavení a předcházet přechodu akutní cystitidy na chronickou.\nNa rozdíl od předchozích generací léků, které postihly celé tělo, moderní antibiotika používané k léčbě cystitidy selektivně působí na zanícenou tkáň močového měchýře, s malým nebo žádným účinkem na jiné orgány a systémy. Koncentrace léků dosahuje maximálních hodnot pouze v moči a na zánětlivé sliznici močového měchýře. To vám umožní minimalizovat toxikologické zatížení těla při léčbě cystitidy a zvýšit účinnost léků.\nZ léků používaných k léčbě cystitidy je třeba poznamenat, že fosfomycin, který spolu s vysokou selektivitou působení a minimálním toxikologickým zatížením těla má jinou pozoruhodnou kvalitu. Tento lék nezpůsobuje fototoxicitu.\nFototoxicita je nepříjemný vedlejší účinek způsobený mnoha léky pro léčbu cystitidy. Projevil se zvýšená citlivost na sluneční světlo, vzhled začervenalosti a popálenin, a to i při vystavení ultrafialovému záření s nízkou intenzitou. Rozvíjí se díky přítomnosti látek s vlastnostmi fotosenzibilizátorů a fotoreaktivních látek v přípravcích. Takové látky vedou ke vzniku velkého množství volných radikálů v kůži, což způsobuje zničení kožních buněk, záněty a popáleniny.\nNa rozdíl od jiných léků pro léčbu cystitidy fosfomycin nezpůsobuje fototoxicitu, a proto může být užíván bez narušení plánovaného režimu odpočinku na pláži. Mezi výhody fosfomycinu patří téměř úplná absence vedlejších účinků, která umožňuje bezpečně a účinně léčit cystitidu u dětí a těhotných žen. Při akutní nekomplikované cystitidě postačí jediná dávka fosfomycinu, což znamená, že nemusíte nosit tablety a nemusíte je během léčby odvádět. fosfomycin se dobře vyrovná s chronickými a komplikovanými formami cystitidy, ale v těchto případech se užívá podle složitějšího vzoru.\nCystitida se může vyvinout v jakémkoli stádiu těhotenství. Pravděpodobnost vývoje cystitidy se zvyšuje kvůli vytěsnění vnitřních orgánů, které jsou stlačeny rostoucí dědičkou, změnami hormonální hladiny a hemodynamiky. Vliv těchto faktorů se stává příčinou neúplného vyprazdňování močového měchýře a zbytky moči v močovém měchýři slouží jako příznivé prostředí pro vývoj bakterií.\nU prvních příznaků cystitidy by těhotná žena měla podstoupit mimořádnou konzultaci s gynekologem, který podává těhotenství, a povědět mu o symptomech, které se objevily. Pokud je to nutné, lékař předloží pacientovi urologa.\nCystitida se může vyvinout u dítěte jakéhokoli věku, nicméně u dívek předškolního a školního věku se riziko vývoje onemocnění zvyšuje 5-6krát. Hlavními důvody častého vývoje cystitidy u dětí v této skupině jsou řada faktorů. Ovarie dívky dosud nezačaly produkovat estrogeny, bariérové vlastnosti sliznic jsou nízké a široká a krátká urethra umožňuje patogenům snadno vstupovat do dutiny močového měchýře.\nPravděpodobnost vývoje cystitidy se zvyšuje s výskytem dalších onemocnění způsobených sníženou imunitou a vytvářením příznivých podmínek pro reprodukci patogenních mikrobů v močové trubici. Hlavním způsobem, jak předcházet cystitidě u dívek, je pečlivě dodržovat hygienická pravidla.\nU 70-95% pacientů trpících akutní cystitidou se E. coli stává příčinou onemocnění, E. coli se vyskytuje u 5-20% pacientů, Staphylococcus saprophyticus a zbytek je Proteus mirabilis nebo Klebsiella (Klebsiella spp.). Typicky je cystitida způsobena zástupci podmíněně patogenní flóry. Při rozvoji cystitidy způsobené instrumentálními nebo chirurgickými intervencemi se často stávají gramnegativními bakteriemi příčinou nemoci. Studie potvrzují, že příčinnými faktory cystitidy mohou být nejen bakterie, ale i viry, mykoplazmy, trichomony, chlamydy a různé houby.\nVýskyt cystitidy u žen je způsoben jak malou délkou, tak širokým lumenem močové trubice a její polohou ve vztahu k jiným orgánům. Ženská urethra, na rozdíl od muže, je blízko konečníku. Anatomické rysy a topografie ženského těla přispívají k pronikání patogenů do močové trubice, k jejich migraci do močového měchýře ak vzniku cystitidy.\nU mužů je cystitida vzácná. Příčinou cystitidy u mužů je obvykle zánět močové trubice, prostaty, varlat a semenných váčků. Někdy dochází k infekci močové trubice v důsledku katetrizace močového měchýře u žen a mužů.\nRiziko cystitidy se zvyšuje během katetrizace močového měchýře u mužů trpících adenomem prostaty, jedním z příznaků je trvalá retence moči. Riziko vývoje cystitidy se zvyšuje zavedením katétru těhotné nebo nově narozené ženy, což je způsobeno snížením tónu močových cest.\nRychlé vyléčení cystitidy a úplné obnovení sliznice močového měchýře je možné s včasným zahájením léčby a užíváním léků dostatečné účinnosti. Je třeba zdůraznit, že šance na úplné odstranění cystitidy se zvyšují s včasnou diagnózou a užíváním léků, které mají škodlivý účinek na infekční agens. Pozdní zahájení léčby a předepisování léků, které pouze eliminují příznaky cystitidy bez ovlivnění patogenního prostředí, může vést k přechodu akutní cystitidy na chronickou.\nHlavním úkolem lékaře, který léčí cystitidu, je zničení patogenů, které vstoupily do močového měchýře a způsobily zánět sliznice. Výběr léků pro antimikrobiální léčbu cystitidy je určován takovými parametry, jako je doba trvání onemocnění a závažnost příznaků. Kromě toho výběr léků zohledňuje možné vedlejší účinky, absorpci léčiva, způsob a rychlost jeho odstranění, přítomnost souběžných onemocnění atd.\nÚčinnost léčiva při léčbě cystitidy je určena schopností tohoto léku ovlivňovat určité mikroorganismy. Je třeba si uvědomit, že patogenní bakterie se přizpůsobují a stávají se necitlivé na antibiotika. Před několika desetiletími byly úspěšně použity sulfamethoxazol + trimethoprim, ampicilin, nitroxalin a pimemidin k léčbě cystitidy. V průběhu času se však hlavní příčinou vzniku cystitidy (E. coli) stala rezistentní vůči účinkům těchto léků. Navíc léčivé přípravky pro léčbu cystitidy, patřící do předchozí generace antibiotik, měly relativně vysokou toxicitu a způsobily různé vedlejší účinky.\nPři výběru léku na léčbu cystitidy je třeba vzít v úvahu náklady na léčbu, které jsou určeny nejen náklady na jednu tabletu, ale také skutečnou účinností antibiotika, délkou léčby a možným rizikem pro zdraví pacienta. Dnes jsou k dispozici léčiva pro léčbu cystitidy, která selektivně ovlivňují příčinná onemocnění onemocnění. Jakmile je v těle, lék je koncentrovaný v močovém měchýři, což mu umožňuje zvýšit jeho účinnost. Kromě toho použití antibiotik poslední generace snižuje trvání léčby cystitidy, snižuje pravděpodobnost nežádoucích účinků a snižuje riziko pro pacienta.\nJedním z moderních léků pro léčbu cystitidy je fosfomycin. Lék dosáhne maximální koncentrace v moči, může významně snížit dobu léčby. Nízká pravděpodobnost nežádoucích účinků a jejich nízká závažnost umožňuje použití léku při léčbě cystitidy u těhotných žen a dětí. Nedostatek fototoxicity (zvýšená citlivost kůže na sluneční světlo, způsobené mnoha léky k léčbě cystitidy) umožňuje použití fosfomycinu k léčbě cystitidy i v slunečném letním období. Pokud dojde k akutní cystitidě, stačí jedna dávka fosfomycinu. Při léčbě chronické cystitidy je možné zvýšit dávku na dvě sáčky drogy, která musí být podána jednou denně.\nPři užívání fosfomycinu nezapomínejte na jiné způsoby léčby cystitidy. Měli byste vyloučit stravování mastných a kořeněných potravin, zvýšit příjem tekutin a vyhnout se podchlazení. Dobře pomáhá s teplým teplem cystitis umístěným na spodním břicho. Snad komplexní léčba cystitidy pomocí iontoforézy, UHF nebo induktivní terapie. Nesmíme zapomínat, že v případě některých gynekologických onemocnění jsou fyzioterapie a termální procedury kontraindikovány.\nJe málo žen, které vědí, že muži mají vylučování. Stejně jako u žen, u mužů se také vyskytují normálně a jsou bez zápachu. Pouze u žen se to nazývá "bělejší" a vypadají z vagíny, zatímco muži vyprchávají z močové trubice.\nCystický ureterální reflux (MRR) je patologie, ve které je moč zpět do močových měchýřů z lumen močového měchýře.Může vést k infekci močových cest, hydronefróze, zjizvení renálního parenchymu, poškození funkce ledvin, hypertenze a proteinurie (výskyt bílkovin v moči).\nCibule, která má velkou nabídku léčivých vlastností, je jedním z nejběžnějších produktů používaných při léčbě některých onemocnění, včetně obnovení a uchování účinnosti. Mezi odrůdy lze nalézt fialové, žluté, červené a bílé žárovky.\nStále častěji jsou lékaři konfrontováni s patologií mužských pohlavních orgánů, které znemožňují představit dítě. Neplodnost může být důsledkem obtížné životní situace v místě bydliště, stálých stresů a infekce močového systému.