Nejprestižnější český rapid "O pohár starosty města dobrého vína" proběhl v sobotu v sále Centra volného času na Herbenově ulici v Hustopečích u Brna - pozvánku od starosty Ing Luboše Kuchynky přijalo 17 velmistrů a 3 velmistryně.\nPartie z on-line přenosů si můžete stáhnout zde\nKomentovanou fotogalerii najdete zde\nÚčast české i slovenské hráčské elity by se nemohla obejít bez dvou základních předpokladů - skvělé pověsti turnaje a finančního zabezpečení odpovídajícího jakékoliv jiné akci, kde se schází absolutní špička daného oboru lidské činnosti.\nDruhý předpoklad se letos naplňoval jen pomalu (proto i poměrně pozdní ohlášení termínu turnaje (viz následující pozdrav naší šachové jedničky), ale nakonec vše klaplo hlavně díky generálnímu partnerovi firmě ČEZ a dodavateli briliantových šperků i investičních diamantů firmě Diamonds International Corporation. Jim i všem dalším patří náš obrovský dík.\nMálo platné, peníze by málo zmohly, kdyby se ti nejlepší nemohli plně spolehnout na garanty vysoké úrovně hustopečského turnaje. Jak vidíme na snímku, plnou důvěru velmistrů má nejen pan starosta Kuchynka (zde s velmistrem a šťastným otcem třetího potomka Vlastimilem Babulou),\nale samozřejmě i stálý konzultant s obrovskou osobní prestiží Sergej Movsesjan\na manažer turnaje Petr Pisk. Váží si jich i česká jednička David Navara, který přímo z francouzské nejvyšší ligové soutěže TOP 12 poslal do Hustopečí jak jinak než originální a srdečný pozdrav. Když jej pan starosta osobně před druhým kolem recitoval na pódiu, bylo by v sále slyšet špendlík spadnout, načež se ozval mohutný aplaus doprovázený obdivným hvízdáním jako na koncertě :\nZdravím Vás do Hustopečí,\njá jsem teď na akci větší,\nhraji ligu ve Francii,\nsoupeře tu zatím biji.\nPěkné jsou ty Hustopeče,\ndobré víno proudem teče,\njídla máte také dosti,\nnechybí Vám dobří hosti.\nVáš turnaj má malou vadu,\nproto Vám dám jednu radu.\nAbych mohl s Vámi sedět,\ndejte mi též zavčas vědět,\nkdypak bude ročník příští,\nbych nemusel síly tříštit.\nVždyť by bylo přece vhodné,\nabych hrál i v zemi rodné!\nPřeji, ať se turnaj zdaří,\nsejde se dost známých tváří,\nvše proběhne bez potíži,\nzačátek se kvapem blíží.\nJe čas končit báseň, pravím,\nproto znovu všechny zdravím\ndo města dobrého vína,\nna něž se nezapomíná.\nOmluvou Davida Navary (který mimochodem v Hustopečích ještě nikdy nevyhrál) se hlavními favority stali dva skvělí velmistři z úvodních dvou fotografií - obhájce poháru Viktor Láznička a předloňský vítěz Sergej Movsesjan. Ale pojďme se projít hustopečským turnajem pěkně od začátku - on si to rozhodně zaslouží.\nSpecifikou turnaje je tradiční jihomoravská pohostinnost soustředěná do řady místních vinných sklípků. Asi třicítka hlavních aspirantů na medaile byla v péči pana starosty už od pátku. Po odpoledním dusnu a podvečerní bouřce se v sobotu ukázal den jako vymalovaný a parkoviště před Centrem volného času se začalo plnit. Sportovci a s nimi i šachisté si rádi postesknou nad tristní finanční situací, ale podle počtu a značek zaparkovaných automobilů to zrovna se šachisty nevypadá tak nejhůř...\nVevnitř se mezitím začíná scházet společnost, kterou nikde jinde na jednom turnaji nenajdete. A pro vzdálenější je nejlépe přijet na výlet i s rodinou - jedním z prvních v hracím sále je mistr ČR z roku 2003 Miloš Jirovský. Za chvíli už je v sále plno nejen velmistrů, ale i velmistryň. Tu pravou, loňskou mistryni republiky žen a juniorskou šampiónku Evropy z roku 2008 Kateřinu Němcovou jistě poznáváte uprostřed, Kristýna Němcová a Martina Marečková na šachový titul ještě čekají, ale rozhodně jim to sluší.\nKromě špičkových hráčů tvořících malé velmistrovské hloučky potkáme v sále i špičkové činovníky typické zejména energickou gestikulací . Ať už je to dvojnásobný expředseda Šachového svazu ČR z konce 90. let a znovu v letech 2008-2011 Vlastimil Sejkora\nnebo jeho předchůdce z poloviny 90. let a šéf extraligového Zlína Rostislav Svoboda, na snímku s gestikulačně neméně zdatným trojnásobným šampiónem ČR Vlastimilem Jansou.\nKromě nich najdeme v sále i dva slovenské exprezidenty Petera Petráně a Gustáva Šturce, českého generálního sekretáře Marka Vokáče i bývalého slovenského sekretáře a poté dokonce velvyslance v Chorvatsku Jána Báňase a řadu dalších osobností. Abychom však nepropásli začátek!\nPo panu starostovi a Sergeji Movsesjanovi se slova ujímá zástupce firmy D.I.C. Ing. Mašek a vyhlašuje dvě prémiové ceny, pro které má smysl hustopečský turnaj navštívit - vylosovaný účastník obdrží srdce z topazu a vítěz turnaje ... pozor! Láhev originálního francouzkého vína z kraje Champagne a přímo v ní investiční diamant v ceně 40,000Kč! Tak to je tedy bomba...\nPozději Ing. Mašek ještě upřesňuje jak má vypadat skutečně tradiční žádost o ruku - v pokleku, s kyticí růží a s briliantovým šperkem v hodnotě dvou až tří mužových platů. Přítomné dámy s ním bezvýhradně souhlasí...\nO turnaj byl letos takový zájem, že kapacita sálu byla naplněna už několik týdnů předem. Proto pořadatelé připravili i přísálí (dříve tady byla promenáda ev. odkladiště přebytečných židlí), ale rozhodně neslevili z požadavku (tedy kromě posledních několika šachovnic), aby měli i hráči v dolních patrech tabulky svůj stůl s dostatkem prostoru ke hře.\nNevýhodou tak velkého počtu hráčů (rovných 150) bývá nával u prezence, který se díky včasnému příjezdu většiny výprav podařilo zvládnout, ale stejně se start turnaje posunul o půlhodinu. Vydělala na tom jedna výprava "až" z Brna, která si spletla dálnici a místo po té Bratislavské do Hustopečí se řítíla po Vídeňské do Pohořelic .\nPrvní kolo má v podobném turnaji zvláštní kouzlo - kde jinde by si známí jihomoravští borci Martin Habina z Lipovce a Jiří Majer z Kuřimi zahráli turnajovou partii se Zbyňkem Hráčkem a Vlastimilem Babulou, a ještě veřejně prezentovanou na on-line desce...\nV předobědových 4 kolech jsme se nedočkali žádných velkých překvapení. Favorité občas ztratili nějakou remízku, ale většinou vyhrávali partii za partií, i když se po úvodním kole síly soupeřů velice rychle srovnaly a na pódium začali přicházet za vedoucí dvojkou od třetího kola mezinárodní mistři a od čtvrtého většinou už jen velmistři.\nO rozptýlení účastníků se tak snažil hlavně manažer turnaje Petr Pisk, který před každým kolem zval k pódiu oslavence nebo zasloužilé seniory a vyznamenával je lahví špičkového moravského vína. Největší aplaus si vysloužil čtyřiaosmdesátiletý Al Valley, který přijel do Hustopečí s Pavlem Blatným. Američan Al žije na Havaji, ale v současnosti přebývá mnohem blíže - v Drážďanech. To je skutečně výkon hodný dvou láhví!\nHodinu po poledni se všichni začali trousit na oběd do přilehlé restaurace Don Pedros a po čtvrt na dvě už byl sál úplně prázdný. Jen v krajní řadě pod oknem seděl jeden z prominentních hostů, ředitel Dopravních staveb Brno Vlastimil Chládek a ukládal si jen tak do paměti, bez tužky a papíru některou ze tří partií zahájených ostře Morra gambitem, aby je mohl obratem zveřejnit na svém blogu na stránkách Pražské šachové společnosti.\nOběd ve stylové restauraci i na vzdušné zahrádce by byl skvělý, kdyby se vše poněkud neprotáhlo - inu nával 150 hostí zde zřejmě nemají každý den. Třičtvrtihodinové turnajové zpoždění se tak protáhlo o další půlhodinku.\nTeprve ve 14:30 mohl začít odpolední program 5. kolem. Na pódium proti Sergeji Movsesjanovi zasedl brněnský velmistr hájící ovšem extraligové barvy Zlína Tomáš Polák\na postaral se o jednu z nejzajímavějších partií, která v závěru doslova zvedla celý sál ze židlí.\nSergej dokázal v divoké blicce přetavit výhodu ve věžovce ve výhru a zůstal po pěti kolech společně s Viktorem Lázničkou (ten přehrál Vlastimila Jansu) jediným stoprocentním hráčem. Skvěle se v této fázi turnaje dařilo IM Pavlu Zpěvákovi, který dokázal v partii na snímku remízovat se Zbyňkem Hráčkem a po 5 kolech měl 4,5 bodu.\nV 6. kole tedy hlavní dva favorité konečně setřásli všechnu konkurenci, přestali na pódiu sedět "každý zvlášť" a v 15:10 zasedli proti sobě na první šachovnici. Honba za diamantem mohla začít!\nSergej začal náporem a už to vypadalo, že Viktora přehraje. Tomu se však podařilo tlak neutralizovat a zhruba minutu před koncem nabídl remízu. To byl klíčový okamžik partie i celého turnaje. Sergej se totiž rozhodl nabídku odmítnout a od té chvíle bylo jasné, že zbývajících několik desítek sekund bude bojem na život a na smrt. V neuvěřitelné rychlosti, kdy ani nedýchající diváci pod pódiem postupně přestali vnímat zběsilé lítání figurek po promítacím plátně a soustředili se jen na poslední ubývající sekundy, získal Sergej rozhodující výhodu, kterou ale nestihl proměnit v bod, když mu čas vypršel o 2 sekundy dříve než soupeři. Chvíli nebylo jasné, kdo vlastně vyhrál, ale pohled na všeříkající gesta dvou dobrých přátel, dokonce někdejšího učitele a žáka byl zcela výmluvný. Na mimovolné povytahování obočí a lehce vyčítavý pohled vnějškově zcela klidného, vyrovnaného a usmívajícího se Sergeje (vyjadřující nejspíš pocit "V takové pozici a v takovém turnaji bych zrovna od tebe takto zoufalé blicání nečekal!?") odpovídal Viktor proslulý svou vnitřní disciplínou rozhazováním rukama a tázavým, snad až nešťastným pohledem ("A co jsem měl podle tebe dělat, když jsi mi odmítl remis - to jsem měl vzdát pozici, kterou bych určitě udržel?!"). Ne nadarmo se šachu někdy říká „box intelektů“ . Pohled Viktora Lázničky najdete na Novoborském serveru.\n"Intelektuální incident" možná ovlivnil další průběh turnaje, protože oba aktéři (zvláště Viktor, jehož zjevně mrzelo, že se mu Sergeje nedaří přesvědčit, že ho do situace, kterou si ani jeden nepřál, sám dohnal) si vše vysvětlovali ještě před další partií a jak vidíme na snímku v pozadí, vyslechl si během pozvánky Neklana Vyskočila na Open Duras vše i Viktorův další soupeř Peter Michalík.\nDuševní nepohoda možná maličko přispěla k jediné porážce Viktora, která znovu srovnala čelo a katapultovala dvacetiletého Petera hrajícího u nás extraligu ve Zlíně (letos na 3. desce 7/11!) na třetí místo.\n"Už se asi hraje jen o 4. místo", konstatoval smutně další mladík Vojta Plát, který v Hustopečích udržel vyrovnané skóre s 5 velmistry a jehož perfo 2518 hovoří za vše.\nA měl pravdu. V 8. kole vedoucí trojka vyhrála - Láznička s Hábou, Movsesjan s Veličkou a Michalík s Polákem a do posledního kola šla shodně se 7 body s těmito soupeři: Štohl - Movsesjan, Láznička - Hráček, Cvek - Michalík.\nV posledním kole startujícím v 17:15 už u leckoho hrála roli únava podpořená odpoledním dusnem, které nešetřilo nikoho - ani viditelně horkem schvácenou první dámu turnaje Julii Kočetkovou.\nNejvíce síly a sportovní zarpulosti (bez jediné remízy!) prokázal v posledním kole Viktor Láznička. Do Zbyňka Hráčka se obul nekompromisně jako do všech předchozích soupeřů a v podstatě mu nedal žádnou šanci.\nPeter Michalík remízoval s Robertem Cvekem a jako poslení mohykán musel nabídnout remis (vlastně ponúknuť, Sergej s Čechy mluví česky, so Slovákmi hovorí po slovensky ) Igoru Štohlovi Sergej Movsesjan.\nZde končí naše reportáž přímo z bojů za šachovnicemi, ale nekončí zprávy z Hustopečí. Na vyhlášení výsledků, některé další turnajové osobnosti a ohlas turnaje v médiích se podíváme v samostatném článku.\nMůžete se mrknout i na ročník 2010, 2009 či 2008.\npřidal David Ciprys dne 04.06.2011 | sekce: Turnaje


Vodítko kožené VIP GA 200cmx18mm FP 1ks Ferplast Slovakia s.r.o. (FP)\nPSI - CHOVATELSKÉ POTŘEBY - Vodítka - Kůže\nZboží ze stejné kategorie - Vodítko kožené VIP GA 200cmx18mm FP 1ks\nVodítko kožené RODEO je v krásné barevné kombinaci černé a oranžové, která sluší každému psovi! Pevné nýtované vodítko je vytvořeno z měkké usně, která je lemována. Barevná měkká kůže a chromovaná kabina dělají ...\nVodítko pro psy z kolekce Naja Pink je vyrobeno z kvalitních materiálů a je doplněno kováním v barvě růžového zlata. Elegantní růžové vodítko pro psa z kolekce francouzských návrhářů značky Milk&Pepper. Vodítko pro psy z ...\nVodítko nylon ART SportivT.ploché je kolekce z měkkého, odolného nylonového materiálu. Vysoká kvalita zpracování, chromované přezky, hypoalergenní nylon, podlepené bezpečnostní švy, extrémní odolnost zaručuje dlouhou životnost ...\nPředstavitelem kvality a stylového designu se ve světě vodítek stala francouzská značka Milk&Pepper, která vám a vašemu psovi přináší pohodlné venčení a jedinečnou propracovanost. Vodítko s kovovými přezkami je vyrobeno z ...\nVáš dotaz Vodítko kožené VIP GA 200cmx18mm FP 1ks\nPodívej se na https://www.123zoo.cz/voditko-kozene-vip-ga-200cmx18mm-fp-1ks/


KOMENTÁŘ: Vězni ve vlastní zemi – Studentské listy\nPříspěvek byl publikován14.03.2020\nŽádný diktátorský režim nenastal ze dne na den. Nestává se, že by člověk ulehl do postele ve svobodné zemi a probudil se za totality. Změny, které k ní vedou, mohou trvat několik desítek let, ale i pár měsíců. Co když tyto měsíce právě nastaly?\nJakákoliv krizová situace si žádá tvrdá opatření. Věci, které by normálně v demokratickém státě byly naprosto nepředstavitelné, jsou nyní na denním pořádku. Každou hodinu probíhají další a další tiskové konference, kdy nám vládní představitelé suše oznamují, jakých dalších svobod se jen pro dnešek musíme vzdát.\nZákazy, které zprvu působí logicky a oprávněně, se neustále stupňují, až dosahují hrozivých výšin. Nejprve nám bylo zakázáno chodit do kin a divadel, do galerií. Za tím stále můžeme jasně vidět důvod – více lidí na jednom místě zvyšuje riziko nákazy. Následně nemůžeme chodit do obchodů, hospod a restaurací. Nakonec nemůžeme opustit vlastní dům nebo stát. Nemůžeme vyjet ani do zcela bezpečných oblastí. Nemůžeme překročit vlastní hranice. Ti, co zažili režim před 30 lety a stále cítí jeho pachuť v ústech, začínají být mírně neklidní. Opatření zavřít zemi se může zdát jako absolutní vrchol. A přesto dennodenně slyšíme, že omezení budou tvrdší.\nProč se náš stát chová tak radikálně? Proč se nadšeně vrhá i do zákazů, které nedoporučuje ani Evropská komise? Co za tím může být jiného, než snaha odvést pozornost odjinud? Je přece mnohem jednodušší alibisticky zakázat všechno pod záminkou ochrany obyvatel než se doopravdy snažit. A mezi všemi omezeními si už ani nevšímáme, že náš stát tuto situaci hrubě nezvládá.\nNamísto dostatečného množství zdravotnických pomůcek pro nejohroženější skupinu, tedy doktory, se nám dostává několikrát denně ubezpečení, že sklady potravin jsou dosud plné. Radši, než aby stát zaručil dostatek testovacích vozů a systematická vyšetření všech potenciálně ohrožených, tak vláda centralizuje laboratorní odběry tak nešikovně, že nemocní čekají na výsledky několik dnů.\nVládnoucí koalice v čele s premiérem nás válcuje informacemi z televizních obrazovek snad každou hodinu, chrlí jednu lež za druhou a živí všudypřítomnou nejistotu. Nejprve lži o lékařce ze soukromé laboratoře, poté o údajném nezavírání obchodů a restaurací. Přes neustálé apely na klid a žádnou paniku jsou právě oni těmi, kdo paniku nejvíce šíří.\nNeustálé mlžení vládnoucích představitelů je každým dnem více a více pro smích. Neschopnost premiéra odpovědět na otázky novinářů ohledně respirátorů a roušek nebo pomoci malým podnikatelům, které všechny zákazy nejspíš systematický zničí, dosahuje až za hranice trapnosti.\nVe skutečnosti je tato situace pro naši vládu zcela ideální. Lidé se nemohou bránit. Nejprve přijde o práci ona neoblíbená „pražská kavárna“ v čele s herci a intelektuály, poté dojde k likvidaci dalších Babišových protivníků – nezávislých podnikatelů. Tato postupná eliminace se, pod zástěrkou ochrany zdraví, odehrává všem občanům na očích.\nNeříkám, že všechny kroky vlády jsou okamžitě hodny odsouzení nebo zavržení. Doufám ale, že tentokrát zůstaneme ostražití a nenecháme si demokracii protéct mezi prsty. Epidemie koronaviru i ochranná opatření tu nebudou navždy. A až nastane ten správný čas, měli bychom o svoje svobody bojovat. Nezvykejme si zase na život ve vězení. Než bude pozdě.


Kurz VIP AOS TURBO v roce 2015: Až 3 systémy do začátku, 1 aktivní rok s Tomášem, pouze pro 20 nejserióznějších zájemců! - Praxe - Finančník.cz\nLetošní rok přináší mnoho výrazných zlepšení a nových prvků v Tomášově vývoji a tradingu AOS. O všechna tato zlepšení byl nově kurz VIP AOS Turbo rozšířen a aktualizován, plus přibyla možnost získat jeden z nejlepších indexových systémů z Tomášova portfolia (s velmi dobrými výsledky i v loňském náročném roce).\nZcela nová, výrazně aktualizovaná podoba\nRok 2014 byl vcelku náročný pro indexové AOS strategie. Na základě nových zkušeností a poznatků z letošního roku tedy Tomáš provedl výrazný upgrade svého workflow a vylepšil každý prvek a každý detail, který jen bylo možné. Výsledkem je postup, ve který má Tomáš důvěru jako nikdy dříve a který navíc přináší výrazný celkový posun k ještě větší robustnosti, lepší kapitalizaci a lepší diversifikaci. Toto vše odráží i samotný kurz, kdy mnoho lekcí bylo přepracováno. Byly přidány nové ukázky a postupy a doplněny věci, se kterými studenti bojují nejčastěji. Nově vás tedy čeká:\nJeště robustnější způsob hledání kandidátů s větší rozmanitostí.\nJeště robustnější postupy při posuzování kandidátů.\nJeště robustnější práce s Cluster Analýzou a parameter-sety.\nLepší a bezpečnější způsob, jak se správně kapitalizovat.\nZcela nová lekce na téma stavby portfolia a hledání systémů napříč dalšími trhy.\nZcela nová lekce na téma správného určení optimailizačních rozsahů.\nJe přidán zcela nový "chytrý" kód pro stavbu strategií s market vstupem (nikoliv breakout strategie).\nCelkem je v kurzu zahrnuto přes 10 různých kódů (bez dodatečných bonusů), z toho řada vysoce efektivních "chytrých" kódů pro rychlou stavbu strategií!\nNově pouze pro 20 lidí – z důvodů udržení kontroly nad počtem uživatelů "chytrých kódů"\nAby Tomáš co nejlépe zachoval možnost mít pod kontrolou, že jeho "chytré kódy" bude používat jen omezený, kontrolovaný počet dalších lidí, a aby se byl schopen maximálně věnovat všem studentům v rámci následné e-mailové podpory, došlo k lehkému snížení počtu studentů, a to na 20 skutečně nejserióznějších zájemců.\nNásledná aktualizace, zlepšování a motivace\nSamotným kurzem však nic nekončí – ba naopak!\nTomáš neustále i nadále pracuje na zlepšeních a nových nápadech a o všech následně informuje všechny absolventy VIP AOS Turbo kurzu v rámci VIP AOS Newsletteru (minulý rok to byla 4 velmi důležitá vydání). V těch vždy shrnuje a popisuje veškeré novinky, přináší různé rady a tipy, zodpovídá na nejčastější dotazy studentů nebo ukazuje pro inspiraci práci druhých (případně svoji).\nTakže, zatím co nadále bude Tomáš tvrdě pracovat na možnostech, kde co vylepšit, zdokonalit a jak se dopracovat k ještě lepším výsledkům, vy budete mít možnost následné případné plody jeho práce bez námahy sklízet – budou vám totiž "servírovány" v případných VIP AOS Newsletterech!\nVIP AOS Newslettery jsou pak nepravidelné a nepovinné (jsou Tomášovým dobrovolným rozšířením, nikoliv nedílnou součástí kurzu), záleží vždy na okolnostech.\nOsobní podpora až na 1 rok, až 3 systémy s manuálem do začátku\nKurz VIP AOS Turbo se koná 16. 5. – 17. 5. 2015, při včasné platbě však můžete získat řadu dodatečných bonusů:\nJedním z bonusů je i Tomášův systém G6 – verze 2015. Tento systém i v pro indexy náročném roce 2014 nadále vykazoval stabilní výsledky, pro rok 2015 byl navíc lehce zjednodušen. K systému G6 verze 2015 je i podrobný manuál. Screenshoty tohoto systému viz níže.\nDruhým ze systémů je Downer-4, systém vytvoření pro obchodování trhu YM (e-mini Dow Jones).\nNa kurz VIP AOS Turbo je možné se registrovat zde. Reference účastníků si můžete přečíst zde.\nSystém G6 2015. Původně vytvoření pro trh TF, následně ověřený jako funkční i na ES a EMD. Stabilní výsledky i v roce 2014. Součástí systémů je i podrobný manuál s testy robustnosti a postupem pro pravidelnou reoptimalizaci. Systém obchoduje na obě strany (long i short).


FKK Company - Impotent\nO knize Ukázky\nImpotent na Vaše stránky\n© 2004 FKK Company, v.o.s.\nVyberte si autora: Kostěj Arsinoe Mirun George K.\n„Tak, miláčku, chceš si mě vzít za manžela?“\nKlečel jsem na levém koleni a pozoroval její medový úsměv. Ukázala perličky zoubků a já si potichu oddechl.\nNapínala tu chvilku až k prasknutí, ale já přece vím, že jsem tak jedinečný a mohu se stát jejím mužem. Změnil jsem všechno, změnil jsem sebe, vyřadil nevhodné kamarády, zrušil staromládenecké pitky, vymazal nevhodná telefonní čísla starých kamarádek.\n„Já vím, broučku, ale mít rád občas nestačí. Jsi můj něžný princ, ale to prostě na manželství nestačí. Víš, já jsem živel a mám svůj svět a nenechám se ponižovat mužským šovinistickým přístupem, chápeš mě?“ usmívala se, a já nerozuměl ani tónu, ani větám.\n„Jak to myslíš? Já ti nerozumím...“\n„Jano, já ti opravdu nerozumím, vždyť jsi mluvila pořád o dítěti, rodině, baráčku, společných dovolených... fakt tě nechápu.“\n„Právě, jen jsem tě zkoušela, kam bys až zašel. Víš, co ti povím, ten náš vztah je prostě sterilní, rozumíš, sterilní...“\n„Víš, já... mám pocit, že tenhle vztah prostě vyprchal, už nám ani jednomu nic nedává... Já chci chlapa, co akceptuje můj svět a zároveň to není bačkora.“\n„Jak vyprchal, vždyť jsme se spolu milovali ještě dneska ráno...“\n„Právě, nuda, už to všechno znám, žádný překvapení, nic nového...“\n„Jak nic nového, vždyť ses tvářila spokojeně, pro mě to bylo to nejkrásnější od včerejška, kdy jsem zažil jeden z tvých nádherných orgastických ohňostrojů...“\n„Já to hrála, stereotyp ubíjí moje orgasmy, už měsíc je musím hrát a nebaví mě to...“\n„Co to říkáš, že hraješ... sakra, co to plácáš?“\n„Prostě, Libore, jdu pryč, nebavíš mě, jen se na sebe ráno podívej, jdeš do práce, kreténskej žoviální úsměv, lidi tě maj za povrchního pitomce, kterej ani neví, co chce... Nuda, nuda, nuda, ani si mě nevšimneš a já chci být jedinečná, svá se svojí identitou, která ti jen občas dovolí se přiblížit, a musí záležet jen na mně, jestli tě přijmu.“\n„Jano, neser mě... co to znamená, jako že jsem absolutní blbec, a tys na to přišla až teď?“\n„Třeba to znamená, že tě už nepotřebuju...“\n„Jak nepotřebuješ, ty si ze mě děláš srandu...“\nProběhla přes chodbu a práskla dveřma. Zůstal po ní jen závan parfému a já už zapomněl, proč držím v ruce tu krabičku s nesmyslným kroužkem...\nZůstal jsem sám v kuchyni a tak mě napadlo, že vyřeším aspoň jeden problém svého sebevědomí a došel jsem si pro pravítko.\nHonzík Trávníček byl biologickým fenoménem již od útlého dětství. V dobách, kdy jsem se červenala i při slově „přirozenost“, neboť mi zavánělo až perverzní zvráceností, on již běžně používal výrazy jako „mach mich šnel“, „fak mí ou got“, „jes jes jes ou got“ a „das ist gút uá uá“.\nJeho zkaženost mě přitahovala víc než jeho otec řeznici Mráčkovou. Na rozdíl od ní, která měla přístup k obzvláště muži vyhledávaným pochoutkám, já jsem neměla co nabídnout.\nAž na perfektně zpracované podklady k přijímačkám.\nZatímco řeznice Mráčková dosahovala svého podlým podbízením jatýrek, já zkusila Zeyera.\nByt měli Trávníčkovi nic moc. Všude bylo cítit mužské pižmo, na které jsem nebyla zvyklá a které mělo zvláštní dávivě erotickou příchuť.\nHonza nelenil a pustil video. To, co se objevilo před mými zraky, mě dostalo málem na kolena. Zírala jsem na obrazovku a přetáčela hlavu do všech možných stran, abych pochopila, co která končetina provádí.\n„Už seš rozrajcovaná?“ pronesl citlivě Honzík.\n„Co-co-cože jestli jsem?“ koktala jsem a nemohla odtrhnout oči od obrazovky, kde právě velmi krátkozraký lékař prováděl důkladnou gynekologickou prohlídku.\n„No mokrá přece!“\nPodívala jsem se na ruce, prohlédla jsem si tričko a kalhoty: „Nejsem mokrá, proč jako?“\n„Ježíši, to bude práce,“ pronesl zkušeně o tři měsíce starší Honzík. „Víš, já už měl hodně ženských, mě jen tak něco neuspokojí...“\n„Jak jako měl?“ Moje naivita byla absolutní.\n„No tak jako, jako že na mr....u,“ ozvalo se ze zbožňovaných úst.\nPři tom slově jsem málem omdlela. Honzík mé zavrávorání špatně pochopil, uchopil mě za temeno hlavy a můj zapýřený obličej si vrazil na zip u kalhot tak, že mi knoflíkem málem vytlačil oko a karabinkou rozrazil dáseň.\n„Jó jó, to je vono,“ hekal Honzík a já jsem v tu chvíli pochopila, že mužům nebudu nikdy rozumět. Šmudlal mi ksichtem o zdrhovadlo a já se nedivila, že jestli tohle je ten sex, že maminka spává v obýváku.\nKdyž jsem asi za dvě minuty odcházela, řekl mi Honzík, nepoznamenaný Zeyerem: „Jsi fakt dobrá.“\nSice mě to potěšilo, ale až o mnoho let později jsem pochopila, co se tam vlastně stalo. Honzík přijímačky neudělal. Léčí se kvůlivá ejaculatio praecox.\nVlastně ani nevím, jestli se dostala nějaká žena dál než k jeho zdrhovadlu.\nMáte pocit, že se s vámi nikdo nebaví? Svět vás ignoruje? Jste sami? Štve vás to?\nV soukromém sociologickém průzkumu jsem objevil možnou příčinu vašich nesnází – pravděpodobně jste postiženi mobilním syndromem! Mobilní syndrom se skládá ze čtyř možných příčin, proč vás lidé přehlížejí:\n1) nemáte mobilní telefon Nokia\nŘešení: kupte si ho.\n2) máte sice Nokii, ale nějaký levný typ\nŘešení: kupte si dražší.\n3) máte sice drahou Nokii, ale používáte jen základní kryt\nŘešení: kupte si více krytů.\n4) máte sice hodně drahou Nokii se spoustou krytů, ale není to ta z Matrixu\nŘešení: kupte si tu z Matrixu a hodně krytů.\nZkuste se několik následujících dní pohybovat ve společnosti, mávejte telefonem nebo jej odkládejte tak, aby si ho všichni museli všimnout. Je také dobré se s někým domluvit, aby vám pravidelně volal, nastavit si zvonění na nejvyšší hlasitost a dlouho mobil nechat zvonit, než jej zvednete – tím se stáváte téměř nepřehlédnutelným. Pozorně naslouchejte, co si ostatní povídají. Pokud uslyšíte větu jako „Ty vole, to je boží mobil!“ nebo „Ty vole, čum na ten kryt!“, hrdě se postavte a co nejhlasitěji řekněte: „To je můj!“ a hbitě ještě vyměňte 2–3 kryty.\nVýše uvedenou větu pronášejí samí potenciální opravdoví přátelé – ovšem o jejich přízeň musíte bojovat, přátelství vzniká jen velmi těžko a dlouho. Abyste klíčící přátelství utužili, ihned prohlašte: „Bodejť by nebyl boží, za ty prachy!“\nJakmile se některý ze zvědavců zeptá: „A kolik stál?“ jste na správné cestě – řekněte asi o 40 % vyšší částku než je skutečnost a ještě rychle dodejte, že byl se slevou ze známosti. Pokud dotyčný zůstane stát s otevřenou pusou a zeptá se vás, jestli by si mohl telefon ohmatat, tak si můžete být jisti, že zvědavec je přesně v té náladě, aby toužil po tom, mít vás za nejlepšího přítele. Jak se bude vztah vyvíjet dál, záleží už jen na vás...\nŽivot singla: Singl se vrací\n7.30 Vzbudil mě telefon. Než jsem se přinutil vylézt z postele, zvedlo ho dítě. Slyšel jsem, jak říká: „mamut spí tvrdě jako chleba,“ a pak zavěšuje. Když jsem se zeptal, kdo to byl, jenom pokrčilo rameny.\n8.20 Školka. Tradičně jsme dorazili pozdě. Abych se zavděčil učitelce (Hana, 30 let, typ Cameron Diaz), slíbil jsem, že přinesu z práce nějaké zkažené tiskopisy, aby si děti mohly na druhou stranu kreslit. Sice nevím o tom, že bychom v práci nějaké měli, ale při naší šikovnosti stačí počkat sotva pár dnů. Škoda, že vizitky truhláře Tesaře jsou na kreslení moc malé.\nOdpoledne. Tak si od rána lámu hlavu tím, co je tu dneska divného, a konečně jsem na to přišel: Čtyřka je v práci. Úplně jsem zapomněl, že tu dělá. (Byla snad nemocná? Měla dovolenou? Nevykonává nějakou politickou funkci, na kterou bych ji na jaře uvolňoval?) Proč mi to sakra nikdo nepřipomněl? Ta se asi bude tvářit, až zjistí, že ve čtvrtek na její místo nastupuje Pětka. Nahlásil jsem na obchodní, aby mi ve středu připomněli, že si mám vzít ve čtvrtek dovolenou, ale pro jistotu si to napíšu do diáře. Od té doby, co lidem na obchodním oddělení neřeknu jinak než Serjožo nebo Natašo, mám pocit, že mi dělají naschvály.\nVečer. Od zítřka chci držet dietu, tak se zajdu naposledy pořádně najíst. Dal jsem si inzerát na seznamku a ve čtvrtek mám první rande naslepo, tak abych byl ve formě. Kolik se dá za tři dny zhubnout? Pět kilo? Šest? Asi zítra skočím ještě do posilovny, to taky pomůže.\nDoma. Fuj. Nemůžu se hnout. Jsem přežranej. Bohatě by mi býval stačil ten moravskej vrabec s bramborovým knedlíkem a zelím, ale to bylo pořád: „Klidně si dejte ještě tu kachnu, dyk je vevnitř dutá.“ A čtyři piva byly taky moc. Možná budu zvracet. Nebo usnu. Úplně se mi odkrvil mozek.\nZa pět minut půlnoc. Sakra, po tom pivu ale tráví. Dám si rychle aspoň utopence, když už zítra nebudu moct. Nebo dva.\nČtvrt na jednu. Jéžíš, já mám hlad. Teda, ta dieta je ale krutá.\nRáno. Super. Držím dietu a vůbec nemám hlad. Přijdu si takovej hubenější, ale zatím nemám odvahu se zvážit. Nejdřív si dojdu na záchod, a pak se uvidí. A taky budu muset vyhodit tu lahev od utopenců, aby se na ni neslítávaly mušky.\nV práci. Mail od Kečkemétyho. Potřebuje do odpoledne udělat inzerát, jinak prošvihne inzertní uzávěrku v časopise.\nUž jsem byl dneska třikrát na záchodě. Jednou doma a dvakrát tady. Úplně cítím, jak hubnu. Přemýšlím, že bych si koupil nějakou pořádnou váhu, když teď držím tu dietu a ušetřím spoustu peněz za jídlo. Asi se pojedu podívat do Datartu.\nPo obědě. Viděl jsem Čtyřku, jak brousí po intranetu. Možná jsem měl ještě počkat, než jsem ji vymazal ze stránky s kontakty. Asi něco začíná tušit. Nechtěl bych tu být ve čtvrtek.\nOdpoledne. Telefon. Rozlícený Kečkeméty se sháněl po inzerátu. Copak se to dalo stihnout? Nutně jsem si potřeboval udělat takovou tabulku na zapisování váhy. Člověk potřebuje mít výsledky stále na očích. Pozitivní motivace je důležitá.\nDoma. To byl zážitek. Fit plnej dutejch hlav (říkat „posilovna“ je naprosto out). Dutá hlava v zeleným tričku mi dala neocenitelnou radu: „Žer béčko a céčko a budeš hovado jako svině.“ Uznávám, že jestli se tím on sám řídí taky, musí to být svatá pravda.\nNechápu, proč s tím cvičením všichni tolik nadělají. Zatímco duté hlavy postávaly a prohlížely se v zrcadlech, vběhnul jsem na všechny mašiny a odcvičil tři série po deseti. Nic to se mnou neudělalo, tak jsem si to dal ještě dvakrát. Pak jsem zkusil, kolik udělám sedů-lehů, ale po padesáti mě to přestalo bavit.\nVečer. Divná křeč v pravé ruce. Nemohl jsem udržet láhev s minerálkou, tak jsem si vzal brčko. Blbý, nedosáhne až na dno.\nZvážil jsem se. O dvě kila víc než ráno! Musely mi naběhnout svaly, jinak si to nedokážu vysvětlit.\nV noci. Musel jsem usnout u televize. Chtěl jsem se přesunout do ložnice, ale hrozně mě bolí břicho a záda. Že by ta minerálka?


Tento souhlas se zpracováním Vašich osobních údajů dáváte společnosti POWER CONSULTING s.r.o. pro účely zasílání obchodních sdělení (marketingových nabídek) a pro činění jiných marketingových aktivit vůči Vaší osobě. Tento Váš souhlas můžete kdykoliv odvolat a obchodní sdělení Vám pak nebudou dále zasílána. Podrobnější informace o zpracování Vašich osobních údajů naleznete níže.\nSprávcem Vašich osobních údajů je obchodní společnost POWER CONSULTING s.r.o., se sídlem Na Šutce 404/21, 182 00 Praha, IČO: 26509547, zapsaná v obchodním rejstříku vedeném u Městského soudu v Praze, oddíl C, vložka 86664 (dále jen „správce“).\nKontaktní údaje správce jsou následující: adresa pro doručování Borek 88, DŘÍSY, Česká republika, adresa elektronické pošty Wenig.P@seznam.cz, telefon +420 777 070 494.\nMáte právo kdykoli odvolat souhlas se zpracováním Vašich osobních údajů daný správci. Tímto však není dotčena zákonnost zpracování Vašich osobních údajů před takovýmto odvoláním souhlasu. Váš souhlas se zpracováním osobních údajů můžete odvolat e-mailem na adrese Wenig.P@seznam.cz.


Dominičkův příběh | Domisek.cz\nDominiček se narodil 6.4.2001 jako zdravé dítě. V 10 měsících utrpěl vážný úraz a od té doby jsme znali jen nemocnice, pípání přístrojů, strach, beznaděj, bolest... První boj o jeho život byl hodně těžký. Lékaři nedávali Domískovi skoro žádné procento na přežití. Ale náš velký bojovník to nevzdával, bojoval ze všech sil, aby se mohl opět vrátit domů za všemi, kteří na něho čekali s láskou a modlili se za něj. Po dobu několika měsíců, co byl Dominiček na ARO ve FN Ostrava Poruba, jsem mu stála denně po boku. Chodívala jsem za ním ráno a v noci odjížděla zničená domů. Poznala jsem, co je to beznaděj, strach, bolest. Každý den jsem slýchávala špatné zprávy lékařů, každý den jsem strachy otevírala dveře oddělení, kde byl Dominiček, jaké zprávy mě dnes čekají a zda celou noc, kdy jsem tam nebyla, zvládl. Tohle utrpení skončilo po třech měsících, kdy Dominička pomalu odpojovali od přístrojů, kdy se ze dne na den jako zázrakem jeho tělíčko vzchopilo a začalo z posledních sil bojovat a život si opravdu vybojoval. Byli jsme přeloženi na kojenecké oddělení a tam jsem Dominička učila vše od samého začátku, chodit, mluvit, jíst...hodně jsme cvičili a snažili se vše dohnat, aby se mohl zařadit mezi zdravé děti. Bylo to hodně těžké jak fyzicky tak i psychicky, ale nebyl čas na nářky, museli jsme zatnout zuby a bojovat pořád dál. Dominiček celou dobu prospíval, dohnal své vrstevníky a dělal vše co jiné děti v jeho věku až do doby, než lékaři přišli na to, že má Dominiček díky tomu, že byl dlouho na vysokých dávkách léku (když byl na ARO), cirhozu jater. Od té doby až po transplantaci jater v Hamburku Dominiček bojoval ještě několikrát kvůli komplikacím spojeným s cirhózou jater o život. I přes velmi špatné prognózy lékařů, to vždy zvládnul a vždy se vrátil do běžného života. V roce 2007 musel podstoupit čtyřnásobnou transplantaci jater v Německu. Během 3. a 4. transplantace byl Dominičkův stav velmi kritický a lékaři museli Dominička několikrát resuscitovat, což na něm zanechalo trvalé následky. Po transplantacích však Dominiček zůstal upoutaný na lůžko, nemluvil, nijak na mě nereagoval, byl naprosto odkázaný na moji péči.\nPo návratu z Německa nám začal kolotoč rehabilitací, shánění pomůcek. Absolutně jsem nevěděla, co je všechno potřeba. Sbírala jsem informace od rodičů, kteří mají rovněž postižené děti, a čerpala jsem vše od nich. Musela jsem zajistit Dominičkovi rehabilitace, myslela jsem si, že je vše jednoduché, ale nebylo. Pomalu jsem proplouvala a vyzkoušela jsem si, jak těžké je získat jakoukoli pomůcku, co všechno musíme udělat pro to, aby nám ji pojišťovna proplatila. A pokud to pojišťovna nehradí, jak těžké je najít sponzory ať už přes nadace anebo přes firmy a jiné dárce.\nPo několika letech od transplantací je na Dominičkovi vidět velký pokrok. Začíná daleko lépe reagovat na podněty a neustále se na mě krásně směje. Dokáže už i vyjádřit bolest, nebo když se mu něco nelíbí. Je to prostě můj statečný a velký bojovník. I přes tento, pro mě velký pokrok, stále Dominiček nechodí, nemluví ani sám nepřijímá potravu. Je tedy pořád odkázaný na mou nepřetržitou péči. V roce 2013 nám k tomu všemu přibyla další komplikace, vysoký tlak. O rok později lékaři při hospitalizaci zjistili, že má Dominiček nízkou saturaci. V současné době je tedy na trvalé kyslíkové terapii a také bere léky na tlak. Bohužel jsme byli během delších hospitalizacích a kvůli problému s tlakem a nízkou saturací nuceni dočasně přerušit rehabilitace. Následkem toho se u Dominička objevila skolióza.\nV červnu 2015 absolvoval Dominiček 14 denní pobyt v Adeli Medical Center v Piešťanech. Díky tomuto pobytu se Dominiček zlepšil nejen po fyzické ale také po mentální stránce. Zlepšila se mu skolióza, za což jsem velmi šťastná. Začal otáčet hlavu i na druhou stranu, před Adeli měl hlavu otočenou skoro neustále doleva. Zvětšil se mu rozsah pohybu kloubů a svalů o několik desítek stupňů a je daleko méně spastický. Celkově se mu velmi zpevnilo svalstvo. Stále je ale na čem pracovat a můj šikulka to určitě zvládne. Zlepšil se i po logopedické stránce. Posílil mu jeho horní ret, který měl před Adeli opravdu hodně zkrácený. Jeho pravá strana tváře a úst začala mnohem více reagovat na reflexní body a částečně se mu začal vracet kousací reflex, což mě také moc potěšilo. Dominiček dokonce začal vydávat nové zvuky. Bylo by úžasné slyšet ho zase mluvit. Také má daleko více zavřená ústa a nevyplazuje na mě tak moc jazyk. A v neposlední řadě také přestal skoro úplně slintat. Je toho spousta v čem se můj šikovný miláček zlepšil a já jsem na něj neskutečně moc pyšná, za všechno co díky Adeli dokázal. Tento pobyt jsme mohli podstoupit díky mnoha sponzorům, kteří Dominičkovi zaslali finanční dar a dali mu tak šanci pomalu se začleňovat do běžného života.\nKromě Dominička mám ještě dceru Markétu a žiji s mými dvěma dětmi sama v podnájmu. Jediným mým příjmem je příspěvek na péči na Dominička a alimenty na syna. Naše životní náklady jsou kvůli synovo postižení vysoké, peníze nám postačí pouze k pokrytí běžných a nezbytných výdajů. Je pro nás ale moc důležité, aby Dominiček i přes svůj hendikep měl krásný a plnohodnotný život. Proto neztrácíme naději a sílu s jeho nemocí bojovat.\nProto musíme sami hledat právě Vás, hodné dárce, kterým není lhostejný život druhých, těch, kteří neměli takové štěstí jako jiní zdraví lidé a musí za to, co je pro nás úplně běžná věc (chůze, řeč, zdraví) bojovat každý den a hlavně v tomto boji vytrvat.\nZa Vaši jakoukoliv pomoc budeme velmi vděčn


Mléko: Skutečně patří mezi plnohodnotné potraviny? | FitCoach\nMléko: Skutečně patří mezi plnohodnotné potraviny?\nMléko je komplexní potravina obsahující všechny nutričně podstatné živiny. Na celém světě lidé konzumují z 85% mléko kravské, ale není opomíjena ani spotřeba mléka bůvolího, ovčího a kozího. V České republice činí roční konzumace mléka na osobu 57 litrů, avšak celková spotřeba mléka, využitého na výrobu mléčných výrobků, dosahuje až k 246 litrům na hlavu/rok.\nKravské mléko je pro zdravé jedince jednoznačně hodnotnou potravinou. Obsahuje plnohodnotné bílkoviny, se zastoupením naprosto všech aminokyselin, včetně esenciálních, které musíme našemu tělu pravidelně dodávat, protože si je nedokáže samo vyrobit.\nBílkoviny mléka jsou velmi dobře stravitelné\nKravské mléko obsahuje 3,2% kvalitních bílkovin. Bílkoviny mléka, v porovnání s bílkovinami masa mají velmi nízký obsah purinových bazí, které by mohly přispívat k rozvoji dny. Významné mléčné bílkoviny jsou kasein a syrovátkové bílkoviny. Na tyto bílkoviny může mít alergii až 6% dětí a 0,5% dospělých.\nDobrá zpráva ale je, že..\n..alergie na bílkovinu kravského mléka s věkem ustupuje. Alergie na mléčnou bílkovinu je přehnaná reakce imunitního systému na bílkovinu mléka, která může být zprostředkovaná imunoglobuliny typu E. Projevy alergie na mléčnou bílkovinu můžou být různorodé – od zažívacích obtíží, průjmů, zvracení, přes dýchací obtíže či kožní problémy. V extrémním případě může dojít až k anafylaktickému šoku.\nRozhodně však nejsou důkazy, že by vyhýbání se mléku v těhotenství a v kojení mělo pozitivní vliv na rozvoj alergie u dítěte. Spíše naopak – když těhotná či kojící striktně omezí přívod mléka a mléčných výrobků, ochudí sebe i dítě o cenné bílkoviny, vápník, vitamin D a mnoho dalších důležitých složek mléka.\nKdyž už je alergie na mléčnou bílkovinu dítěti či dospělému diagnostikována, je nezbytné mléko (nejen to kravské) z jídelníčku vyloučit a dbát na doplnění bílkovin a vápníku z jiných zdrojů.\nDalší nedílnou součástí mléka je mléčný cukr laktóza\nJedná se o disacharid, složený ze dvou monosacharidů – glukózy a galaktózy. Mléčný cukr na tyto dva monosacharidy štěpí střevní enzym laktáza. Najdou se však v populaci lidé, kteří mají tohoto štěpícího enzymu v tenkém střevě nedostatek a nedochází k rozštěpení mléčného cukru, což způsobuje zdravotní obtíže, jako je nadýmání, průjem, zvracení, bolesti břicha, pocit plnosti, křeče v břiše, bolesti hlavy a svalů či nevolnost.\nTento stav se nazývá laktózová intolerance\nU těchto lidí je vhodné nahradit čisté mléko zakysanými mléčnými výrobky (jogurt, kefírové mléko, sýry atd.), protože v nich je již mléčný cukr rozštěpen. Možné je také využití bezlaktózových mlék. Na našem území trpí laktózovou intolerancí 5-15% populace, přičemž platí, že s přibývajícím věkem funkčnost střevního enzymu laktázy vyhasíná a lidí s intolerancí mléka přibývá.\nTuková složka je další neopomenutelnou částí mléka\nVšeobecně je známo, že je tuk nositelem chuti a u mléka to platí rovněž. Mléko obsahuje v průměru 4% tuku, ale po technologické úpravě se na trh dostává, hned několik druhů mlék dle tučnosti. Plnotučné mléko obsahuje 3,5% tuku, polotučné 1,5%, odstředěné 0,5% a selské mléko je bez úpravy tučnosti (4%).\nMléko je zdrojem nasycených mastných kyselin (SAFA), mononenasycených mastných kyselin (MUFA), trans mastných kyselin, triacylglycerolů, fosfolipidů a cholesterolu. Z hlediska prevence aterosklerózy, vysoké hladiny LDL-cholesterolu a obezity je doporučeno konzumaci nasycených mastných kyselin (SAFA) omezovat.\nPřítomnost MUFA (kyselina olejová) ale může při dostatečném přívodu snižovat hladinu LDL-cholesterolu a je považována za součást tzv. “středomořské” diety, která omezuje riziko rozvoje kardiovaskulárních chorob. Množství cholesterolu stoupá s množstvím přítomného tuku, a proto je vhodné dávat přednost polotučným mlékům a jen výjimečně, pro lepší chuťový požitek, zařadit mléko plnotučné.\nV mléce se také nachází vitaminy\n…rozpustné v tucích (A, D, E, K), které jsou pro tělo taktéž důležité. Spotřebitel by měl mít také na paměti, že čím je mléko či mléčný výrobek tučnější, tím obsahuje méně bílkovin a úměrně tomu i méně vápníku.\nVedle základních živin mléko obsahuje mnoho minerálních látek a široké spektrum vitaminů. Mléko je zásadním zdrojem vápníku, který se z tohoto zdroje vstřebává z 30%. V jednom litru mléka je obsažen 1 gram vápníku. Vápník je nezbytný pro nervový přenos, krevní srážlivost, svalovou kontrakci a jako prevence osteoporózy.\nVápník v těle nacházíme jako součást zubů a kostí. Doporoučený denní příjem je 1000 mg vápníku. Mléko vedle vápníku obsahuje jód, fosfor, draslík, zinek, hořčík, sodík, chloridy, a vitaminy skupiny B (B1, B2, B5, B6, B7, B9, B12).\nMléko má ochranný účinek..\n..vůči vzniku trombózy, zubního kazu, hypertenze a osteoporózy. Konzumaci mléka si mohou dovolit vegetariáni, celiaci i onkologičtí pacienti. Vegani, fenylketonurici a pacienti s průjmy mléko nekonzumují.\nSpotřebitel se může svobodně rozhodnout, jaký druh mléka pro svou konzumaci zvolí. Trh nabízí mléko syrové, pasterované, sterilované, UHT a ESL. Ráda bych zmínila, že mléko prodávané v průhledných obalech může mít nižší obsah vitaminu B2. Proto mléko skladujte v temnu při ledničkové teplotě.\nSyrové mléko lze získat od farmářů, nebo lze využít mlékomat\nJe však důležité mít na paměti, a dokonce i mlékomat na to myslí a upozorňuje, že mléko je před konzumací nutno tepelně ošetřit. Vhodné je užití hrnce na ohřev mléka, kde se mléko tepelně opracuje rovnoměrně i ze stran. Tímto převařením eliminujeme nežádoucí mikroorganismy syrového mléka, jako jsou Listeria monocytogenes, Staphylococcus aureus a Campylobacter.\nNepasterované mléko hrozí také rozvojem salmonelózy a yersiniózy. Pro výrobu domácích sýrů či tvarohů se tento druh mléka doporučuje zahřát na 72°C po dobu 15 sekund, protože tyto podmínky stále umožňují snadno odloučit syrovátku. Tento postup je nazýván šetrnou pasterací.\nMléko určené pro pití nebo výrobu jogurtů a fermentovaných mléčných výrobků je nutno vysoce pasterovat na 85-90°C po dobu 10 minut. Nezbytnou součástí je mléko po ohřevu zchladit a uchovávat v čisté uzavřené nádobě při ledničkové teplotě 4-8°C po dobu maximálně 3 dnů.\nRegály hypermarketů nabízejí..\n…spíše varianty mlék pasterovaných, UHT a ESL. Při pasteraci, která probíhá do 100°C (85°C 1-2 sec.) dochází k bezpečnému usmrcení všech choroboplodných zárodků, částečné deaktivaci enzymů, avšak spóry mají schopnost přežít. Tento druh mléka se prodává pod označením „čerstvé mléko“ a jeho trvanlivost bývá kratší. Chuť a vůně mléka je pozměněna minimálně, což konzumenti oceňují.\nUHT mléko bývá zahřáto na 137-142°C po dobu 1-2 sekund, a tímto vysokým tepelným záhřevem je zajištěna jeho dlouhá trvanlivost. Chuť UHT mléka je lehce vařivá. Názory, že je UHT mléko „mrtvé“ a neobsahuje žádné vitaminy, je naprosto zavádějící.\nPokles vitaminů, o pouhých 10%, je daň za dlouhodobou trvanlivost mléka. Rozklad vitaminů se týká thiaminu (B1), kyseliny listové (B11), kobalaminu (B12), vitaminu A a C.\nESL mléko podléhá tzv. „bleskovému záhřevu“ na 0,2-2 sekundy při 85-129°C. Tepelné ošetření je tedy mezi teplotami pasterace a UHT. Nutriční i senzorická kvalita je vyšší než u UHT mléka.\nŽivotnost mléka je až 14 dní, a proto zájem spotřebitelů i výrobců o tento druh mléka stoupá. Chuť mléka se téměř vůbec nemění.\nZjednodušeně lze mléka dle trvanlivosti srovnat následovně: pasterované mléko (dny), ESL mléko (týdny) a UHT mléko (měsíce). Zdá se mi také nutné zdůraznit, že kontrola jakosti mléka v České republice je na vysoké úrovni.\nV poslední době se mezi lidmi šíří mýtus, že mléko zahleňuje..\n..a přispívá k tvorbě hlenu v horních cestách dýchacích. Je to však velký omyl. Mléko svou koloidní podstatou může subjektivně vyvolávat pocit zahlenění, ale je to pouze proto, že má nižší povrchové napětí než voda a může se nabalovat na sliznici krku. Jako takové mléko rozhodně nezahleňuje a jedná se tedy pouze o subjektivní pocit.\nKe správnému životnímu stylu, hubnutí či udržování stálé hmotnosti se konzumace mléka jednoznačně doporučuje, protože při nízké energetické hodnotě mléko dodává tělu mnoho hodnotných bílkovin, vápník a ostatní minerální látky, vitaminy a stopové prvky.\nDoporučené množství pro konzumaci mléka a mléčných výrobků je dle Ministerstva zdravotnictví České republiky 2-3 porce denně, přičemž 1 porce odpovídá sklenici mléka (250 ml), kelímku jogurtu (200 ml) nebo 2 plátkům tvrdého sýra (55 g).\nJe otázka, jestli mléko řadit do pitného režimu či nikoli. V České republice se mléko do pitného režimu nepočítá, čímž se lišíme od mnoha jiných zemí. Já jsem zastánce názoru, že by se mléko do pitného režimu započítávat mohlo, protože přirozený obsah vody v mléce 87,5% mi zanedbatelný nepřijde.\nNa závěr bych jako nutriční terapeutka konzumaci mléka rozhodně doporučila a byla bych ráda, aby se o mléce ve společnosti šířily spíše dobré zprávy, než nepodložené mýty.\n1. KADLEC, Pavel, Karel MELZOCH a Michal VOLDŘICH. Co byste měli vědět o výrobě potravin?: technologie potravin. Vyd. 1. Ostrava: Key Publishing, 2009, 536 s.\n2. SIMEONOVOVÁ, Jana. Zpracování a zbožíznalství živočišných produktů. Vyd. 1. V Brně: Mendelova zemědělská a lesnická univerzita, 2003, 122 s.\n3. Výživa a potraviny. Praha: Společnost pro výživu, 2014, roč. 69, č. 2.\n4. Výživa a potraviny. Praha: Společnost pro výživu, 2014, roč. 69, č. 1.\nAutor: Michaela Šindelářová


Mezi nebem a zemí: srpna 2011\nProbírala jsem se v počítači spoustu fotek a vybrala několik takových, které jsem na blog nepoužila, ale zároveň je mi líto nechat je navěky uložené v archivu (ať už zip či rar).\nTenhle příspěvek tedy bude směsí všeho možného - různých fotek a ještě různějších úvah.\nZdravím slečnu na kole, která mě na ulici oslovila, a když mi začala v mozku nabíhat ona děsivá sekvence probírání známých tváří "kdo-to-proboha-je", zachránila mě pochválením blogu. Už je to tady, budu se asi muset pudrovat, i když vyběhnu ven se psem. Duševní vyšinutí ovšem nastane až ve chvíli, kdy začnu pudrovat i psa...\nVšem, kdo sledují dramatický příběh mé ofiny: s konečnou platností potvrzuji, že brazilský keratin drží. Ofina se nekroutí, ani po zmoknutí, ani po umytí, ani nikdy :) Aby nebyla připláclá, vyfoukám ji vždy přes kulatý kartáč, ale to je vše, přátelé. Pokud tedy máte neposednou ofinu, doporučuji - brazilský keratin je sice drahý (na celé vlasy by mě prý stál cca 2500Kč), za ofinu jsem ale dala jen dvě stovky a účinek by měl vydržet 3-4 měsíce.\nKrutý vesmír mi opět připomněl, že fyzikální zákony platí pro všechny a že prostor své skříně k nafouknutí nepřemluvím (pokud má skříň zároveň zůstat zvenku stejná). Uvažuji proto o prodejní sekci blogu - ceny nebudou nijak závratné, ušetřím už tím, že nebudu muset rozšiřovat šatnu :)\nTo mě přivádí k dotazu na vás, mé čtenáře: co byste rádi na blogu četli a viděli, popřípadě co vám zde chybí? Podle reakcí budu do budoucna pamatovat na uvádění zdrojů a cen všech věcí a dle možností i na nafocení detailů kabelek a bot. Takže, co vás dál zajímá? Znáte to: ptejte se, na co chcete, já na co chci odpovím.\nOdměna za vaši náročnou mozkovou činnost - slíbený pelmel fotek z archivu:\nfoto Petra Zušťáková\nfoto Veronika Balcarová\nfoto Petr Louženský\nfoto David Fencl\nfoto japonský turista :)\nNa této fotce jsem se žvejKačkou, která je nejen autorkou fotek v několika příspěvcích, ale má i neocenitelné postřehy a nápady. A navíc je s ní při focení i probírání skříně legrace :) Kači, děkuji!\nŠmejd in Čaina - znáte to. Adidas s pěti pruhy, zaručeně pravé Crocsy za 90 korun nebo toxické hračky. Že to ale s obezřetností někdy přeháníme dokládá následující historka: přítel našel v mé spíži zelený čaj s nápisem "made in China" a už už ho vyhazoval, abych nepila nějaká svinstva. Některé věci Číně prostě upřít nemůžeme - namátkou čínskou medicínu, čaj, kuchyni (tu pravou, ne českou řetězcovou), poezii a spoustu dalších věcí. A také moje šaty a malované hůlky, které mi drží drdol a vytvářejí tak z čelního pohledu mimozemské anténky. Tenhle drdol je mimochodem geniálně jednoduchý a drží i na rovných jemných vlasech jak přibitý - koukněte na instruktážní motací video ZDE\nFoto David Fencl - https://www.facebook.com/Wuppz ; fencl.david@gmail.com\naktualizace na přání - detail látky a bot :)\nModrá je dobrá, zelená lepší\nUpřímně nechápu, jak je možné, že s mou posedlostí zelenou na mém blogu ještě nebyly žádné šaty v této barvě. Vzhledem k tomu, že mi díky pravidelné konzumaci v žilách koluje místo krve zelený čaj, jsem vlastně zelená skrz naskrz. Je tedy čas se vybarvit:\nŠaty jsou opět sekáčové - původně byly v neurčité béžovonazelenalé barvě, u které si nejsem vůbec jistá, jakému barevnému typu může slušet. Zřejmě jen anemickým přízrakům, které si zakládají na své bledničkové image (pozor, neplést s aristokratickou bělobou, na které si zas zakládám já. Jedná se o dva zcela odlišné odstíny i ideologie). Ač se jedná o pravé hedvábí, hodila jsem milé šaty do pračky a brutálně obarvila Iberiou. Experiment dopadl zdárně, bohužel se při následovném praní (a mém opomenutí) obarvily lehce dozelena i bílé košile. Holt když se barví šaty, létají třísky.\nKabelka i boty taktéž sekáč - zde malé zastavení, protože jsem dostala na nakupování bot v sekáči již několik dotazů týkajících se hygieny. Ne, nejsem čuník. Zaprvé nekupuji boty obnošené či dokonce špinavé - takové se v mém oblíbeném sekáči ani nevyskytují. Dost často jde o nové kousky (poznáte dle netknuté podrážky), maximálně mírně nošené. Zadruhé boty doma podrobím řádné očistě a na závěr vytřu vnitřky tampónkem namočeným v lihu (doporučuje 9 z 10 bakterií a ničí 99.9% lékařů).\nFoto David Fencl - https://www.facebook.com/Wuppz; fencl.david@gmail.com\nDěkuji Davidovi za krásné fotky a bezva dopoledne - při focení jsem lezla po betonu, skákala přes strouhy, brodila se vodou a úspěšně houbařila. Kdy se vám tohle všechno poštěstí?\nMé nové, ještě lepší já\nStav pozorované ofiny k 19.08.2011 21:53 SEČ: Drží rovná! I po zmoknutí!!!\n(foto pozorované ofiny David Fencl)\nPíšete mi o ní do komentářů, diskusí, na FB, mailem. Bojím se ráno pustit rádio...\nA já trpělivě vysvětluji a vysvětluji, že jsem ofinu od mala nosila a mám ofinové trauma. Krátké vlasy se mi totiž vlní a kroutí všemi směry, nejradši ovšem mají směr "ven", ať už je to kamkoli. Nezabírala tužidla, laky, kulmy, žehličky... ofina vydržela rovná maximálně půl hodiny. A pak následovalo utrpení.\nSamozřejmě vím, že v ideálním světě teorie (nežiju-li v gotice) by mi ofina slušela - mám vysoké čelo, pro ofinu jak dělané. Jenže v praxi...\nDnes jsem byla u kadeřnice a svěřovala jí své ofinové trauma. Nesměle špitla: "Ale Vám by opravdu slušela." Po vylíčení kroutícího efektu mi kadeřnice sdělila informaci srovnatelnou s objevením svatého grálu: používají prý nově jakýsi brazilský keratin, který je určený k regeneraci, ale hlavně rovnání i značně kudrnatých vlasů. Tento zázrak funguje následovně: napatlá se na vlasy, nechá působit, zažehlí a - voilà - čtyři měsíce jsou vlásky rovné jak hřebíky.\nA co myslíte? MÁM JI TAM!!! :)\n(Těšte se na fotky.)\nZpět do spodniček!\nUž jsem vás dlouho neoblažila žádným spodničkovým modelem, tak jsem se rozhodla toto závažné opomenutí napravit. Model, který právě vchází na pomyslné molo, je opět z velké části sekáčový - šaty, boty a kabelka. Spodnička koupena ZDE, pásek po mamince, svetřík z Dubaje. Účes vytvořen pomocí pěnové žížaly (za pár šušňů můžete zakoupit ZDE ) a zasypán kytičkami z H&M.\nFotky má na svědomí Petr Louženský , který mi jejich zasláním způsobil těžké dilema. Obvykle jsem hyperkritická a mám při vybírání fotek opačný problém, ale tentokrát jsem se pořádně zapotila při jejich vyřazování. Možná vás tedy čeká ještě pokračování, protože mi bude líto nevyužitý zbytek nechat v počítačovém šuplíku.\nK poslední fotce: představte si, že se po focení vracíte domů a najednou se před vámi zjeví starý Mini Cooper! Na střeše má britskou vlajku a pan majitel (poté, co ho vystopujete v blízké pražírně kávy) vám na prosbu o fotku řekne: "Ale jen si vlezte dovnitř, je odemčeno!" A, co je hlavní, po tomto zážitku se neprobudíte, ale máte důkaz v podobě rozjásané fotky.\nKdyž mi bylo čtrnáct, trpěla jsem pro mladého Werthera, psala básně, poslouchala Cliffa Richarda a čekala na prince na bílém koni. Dnes trpím sobecky sama pro sebe, básní píšu mnohem míň, poslouchám Leonarda Cohena a zjistila jsem, že lepší než bílý kůň je dvacet let starý černý bavorák. A že princové jsou na draka. Ale občas to na mě přijde a zatoužím obléct se do kytiček, natočit si lokýnky a být jednoduše romantická... Můj romantický převlek pak ale zbaví okolí ostražitosti a mé příležitostné ironické až cynické postřehy způsobují ještě větší rozruch než obvykle. To je vůbec mým dobrým zvykem, klamat tělem - asi jako když se svou konstitucí zdlábnu dva fláky uzeného a šest knedlíků. Dnes jsem tedy za romantičku, ale nenechte se tak snadno zmást!\n(hedvábná sukně - sekáč, tričko - Orsay, boty Clarks - sekáč, kabelka - sekáč; foto žvejKačka)\nv čem do zimy vylezeme?\nVylezeme v trenčkotu,\nv slotě dělá dobrotu!\nKdyž jsem asi před měsícem ulovila v sekáči krásný nový trenčkot za tři stovky, až mi bylo líto, že ho do podzimu nevezmu na sebe. Nicméně počasí se nade mnou slitovalo a začátkem srpna předvedlo téměř říjnovou ochutnávku - déšť, vítr a zimu. Podobná mravenečkovi z pohádky o zadních kolečkách jsem vytáhla trenčkot ze skříně a hurá do sloty!\n(trenčkot Hallhuber - sekáč 300Kč; kalhoty H&M - sekáč 20Kč; svetr Excellent - sekáč 20Kč; šátek - sekáč 20Kč; boty M&S - sekáč 250Kč; kabelka Debenhams - sekáč 120Kč; baret C&A - výprodej 90Kč; fotky žvejKačka)\nNásledující fotoreportáž z dovolené je pro mě typická - pokud jsou přátelé a příbuzní natolik odvážní, že chtějí vidět mé fotky z cest, většinou se v průběhu prohlížení několikrát ujišťují: "Kde že jsi to vlastně byla??" Místo Eiffelovky, panoramatu Alp či pyramid před jejich zrakem defilují fotky oprýskané zdi, odrazu čehosi v čemsi nebo chcíplého velblouda.\nTentokrát jsem však pro své přátele a příbuzné svědomitě vyfotila alespoň jednu přísně turistickou fotku:\nA pamětliva své bloggerské zodpovědnosti i jednu dokumetující módu... ehm... v mundúru nafasovaném v solném dole.\nNávštěva solného dolu patřila vůbec ke světlým bodům dovolené. Mundúr návštěvníci nafasovali hned u vchodu, kde probíhala selekce tvrdá jak na rampě v lágru: děti bílý stejnokroj, malí a štíhlí návštěvníci zelený, malí a tlustí hnědý, středně vysocí hubení červený a tak dále a tak dále. Politická korektnost šla do kytek v momentě, kdy se na sebe malé macaté paní v hnědých mundúrech rozpačitě dívaly - hnědá kategorie patřila asi k těm nejnevděčnějším. Cupitání tunelem v osmi stupních Celsia ve stádečku stejnokrojů připomínalo něco mezi groteskou a filmem Bumerang. Samotná prohlídka dolu byla zážitek - nejlepší bylo sjíždění důlních skluzavek (jen po zadku, bez jakéhokoli zajištění).\nNásledují slíbené fotky - pokud jste měli šanci v těch předchozích najít nějaká vodítka k místu dovolené, teď už se budete spíš topit v samé vodě:\nMé fotografie: www.hkphoto.webs.com


Žádejte online a nezávazně - Inzerce půjček\nŽádejte o nebankovní půjčku s rychlým vyřízením a okamžitým vyplacením. Posouzení žádosti a zpracování nabídky je bezplatné a nezávazné. Neověřuji registry a nežádám doložení příjmů. Jsem kontaktní na emailové adrese a odpovím na počkání. Nezávazně žádejte online na emailu: financnipujckakrejci@gmail.com


Bojler na chatu – Klimatizace s přívodem čerstvého vzduchu\nBojler na chatu\nMám pořídit na chatu elektrický průtokový ohřívač vody nebo bojler 1litrů Dražice? Momentálně jsme ve stádiu . Jaký typ ohřevu vody zvolit na chatu ? Jak optimálně zapojit bojler na chatě ? Další výsledky z webu diskuse.\nArchiv posts – authors Ještě řeším otázku naučit se bojler používat, protože když přijedu v pátek na chalupu v osm večer tak teplou vodu budu mít cca za 3-hodiny. Přestože jsem patriot a rád upřednostním českou kvalitu, když jsem tento týden vybíral bojler , sáhl jsem opakovaně po taliánském šmejdu. Tradice rekreačních chat a chalup založená ve větším měřítku v dobách socialismu, kdy nebylo příliš možností cestování po světě, i v dnešní době přetrvává. Poradíme vám jak vybrat bojler a dáme vám tipy na nejlepší bojlery dle. Obdobné modely se zároveň hodí i do malých prostor v bytovém . U těchto bojlerů bylo také zvykem je vypínat, když je člověk nepoužíval.\nNa chatě mám ležatý bojler TATRAMAT ELOV 80.\nPak uvažte, zda máte na bojler dost místa. Vodorovný bojler se využívá do prostor s nedostatkem místa a není tak. Ahoj, prosím vás o radu, koupili jsme chalupu, kde je na ohřev vody el. Ten už to má teď za sebou a je potřeba koupit nový. Napadlo vám niekedy, že váš bojler by mohol byť chytrejší?\nChytrý bojler vám môže ušetriť tisíce. Chodíte cez víkendy na chatu ? Jaký bojler na chatu , který se na zimu vypouští. Poraďte mi prosím kvalitní elektrický bojler do rekreačního objektu kde se přes léto vyskytuje . Pokud vlastníte chatu nebo chalupu, každý podzim řešíte její zazimování.\nBez něj totiž bude vaše místo odpočinku rychleji chátrat, navíc může . Pokud máte zásobník ( bojler ) s předřazeným zpětným ventilem, . Zvláště pro chalupy či chaty s víkendovým či sezónním provozem mohou být. Nejvhodnější mají objem od 1do 1litrů. Pokud hledáme bojler na chatu nebo na chalupu, upřednostňujeme typy s dostačujícím objemem . Chtěli jsem vyměnit za bojler , ale nastává otázka, zda bude tato volba správná?\nKomplikovanější je to s bojlerem , pokud ho na chalupě nebo na chatě máte zapojený. Ten je nutno odpojit od zdroje proudu a následně otevřít . Hlavním cílem zazimování nemovitosti je ochránit ji před materiálními škodami, které mrazivé měsíce mohou na vaší chatě nebo chalupě napáchat. Ahoj Tome, máme chatu a máme to naprosto stejné jako vy. Davalo by trebars zmysel dat bojler na sprchu a prietokac pod. Kedysi sa chodievalo na chaty kde nebola voda len studnicka a pohoda ;).\nDobrý den, začínám řešit jak ohřívat vodu na malé chatě používané do zámrzu. Maximálně omačkání těsnění, bojler je vevnitř smaltovaný. Tým myslíme ambulancie, skromné sociálne zariadenia, víkendová chata.\nElektrický bojler Ariston 2l, svislý ARI200VERT. Ako si vybrať správny bojler bez toho, aby sa zvyšok rodiny . Popis: Chata Prodám zahradu s chatou v krasné zahrádkářské oblasti v Nepomuku. Pozemek obehnán vzrostlými thujemi ,pergolové zastřešení, bojler.\nElektrický bojler 180 l


Národní konference Erasmus+/eTwinning 2017\nDům zahraniční spolupráce si Vás dovoluje pozvat na Národní konferenci Erasmus+/eTwinning 2017.\nKonference bude probíhat ve dnech 12. – 14. října 2017 v Hotelu Flora v Olomouci a je určena učitelům a ředitelům škol, projektovým koordinátorům a dalším expertům ve vzdělávání z celé České republiky.\nCílem konference je podpořit výměnu zkušeností mezi realizátory projektů Erasmus+ a eTwinning, ukázat příklady dobré praxe a sdílet zkušenosti s prací na evropských mezinárodních projektech v oblasti školního vzdělávání. V rámci konference budou také předána ocenění Pečeť Kvality Erasmus+ školní vzdělávání 2017 a Národní ceny eTwinning 2017.\nKonference je zdarma, Dům zahraniční spolupráce hradí účastníkům ubytování, stravu a účastnický poplatek. Z tohoto důvodu není možné zúčastnit se pouze části konference, účast je požadována po celou dobu konání akce.\nRegistrace účastníků probíhá zde. Všichni vybraní účastníci budou následně kontaktováni ze strany DZS.\n16:00 – Registrace\n17:00 – Zahájení konference spojené s výstavou projektů oceněných eTwinning Quality Label 2017, sdílení zkušeností s projektovou výukou\nPlenární zasedání, předávání ocenění Pečeť kvality Erasmus+ školní vzdělávání 2017 a Národních cen eTwinning 2017\nZávěrečné plenární zasedání, zakončení konference\nPředpokládané zakončení konference 12:00\nRámcový obsah workshopů:\nCílem workshopů je seznámit účastníky konference s různými možnostmi mezinárodních spolupráce, kterou jim DZS jako národní agentura pro program Erasmus+ a zároveň Národní podpůrné středisko pro eTwinning nabízí.\nÚčastníkům budou představeny možnosti programu Erasmus+ a platformy eTwinning pro MŠ, ZŠ a SŠ. Erasmus+ nabízí možnosti vzdělávání učitelů a zaměstnanců škol a spolupráci organizací na mezinárodní úrovni. Platforma eTwinning je bezpečným prostředním pro učitele z celé Evropy v rámci kterého se mohou dále vzdělávat a vzájemně spolupracovat a sdílet své zkušenosti. Tato platforma nabízí také virtuální prostor Twinspace, kde mohou učitelé i žáci bezpečně komunikovat a sdílet výstupy svých projektů. Další workshopy budou zaměřeny na využití různých IT nástrojů a inovativních metod ve výuce.\nSoučástí workshopů budou také prezentace projektů oceněných Pečetí kvality Erasmus+ nebo Národní cenou eTwinning a dalších úspěšných projektů, které mohou sloužit jako inspirace a motivace pro všechny účastníky konference.\nNa fotografie z loňské konference se můžete podívat zde.


contours fitness opava | mmfitness.cz\ncontours fitness opava\nefektivní cvičení | contours fitness opava\ncontours fitness opava je skvělá volba\nContours vám pomůže zhubnout, zlepšit kondici a utužit zdraví. S tím vším postupně přijde i lepší nálada, vyšší sebevědomí a snadnější zdolávání každodenních překážek. Ať už chcete zlepšit fyzičku, zformovat postavu a nebo zhubnout, Contours je tu pro vás. Budete se cítit skvěle, zvolte contours fitness opava.\nNyní se již můžete domluvit na příštím termínu vaší návštěvy, kde vám trenérka Contours cvičení ukáže a vysvětlí vše potřebné. Na první "ostré" návštěvě se naučíte, jak cvičit na jednotlivých strojích a dalších stanovištích. contours fitness opava je tu pro vás.\nV zimě jsem neměla časovou možnost chodit cvičit a začátkem března 2012 jsem se opětovně přihlásila do stejné soutěže jako vloni a téměř ve stejnou dobu mi přišla telefonická nabídka Proměny od Contours. contours fitness opava byla skvělá volba! Ani na chvíli jsem nezaváhala a s velkým potěšením přijala tuto nabídku. Po třech týdnech intenzivního trénování (6x týdně, 2x týdně dvoufázově) jsem bohužel onemocněla, ale i tak se mi opět podařilo dostat do formy a chtěla bych touto formou poděkovat celému týmu Contours, že mi umožnili se této soutěže zúčastnit.Lenka zhubla 6 kg\nKruhový trénink Contours vám pomůže s hubnutím, formováním postavy a změnou životosprávy. Zkuste cvičení pro ženy Contours, zkuste contours fitness opava.


Už máte svůj ERP systém v cloudu? A proč ne? - Vision ERP\nPetra Batók 3 minuty 25. 02. 2020\nA proč ano? Třeba kvůli snížení výdajů, zvýšení bezpečnosti dat, efektivní správě systému a nižším nárokům na údržbu a zaměstnance. V zahraničí to vědí už dávno, české firmy na to přicházejí postupně právě teď.\nÚvodBlog Už máte svůj ERP systém v cloudu? A proč ne?\nPodle zpráv velkých hráčů na poli ERP už většina velkých firem v zahraničí přešla se svými systémy na cloudové řešení. Jak už dnes ví kde kdo, neznamená to, že systém létá v oblacích, jak by název napovídal. Naopak, nachází se na kvalitním a perfektně spravovaném zařízení, jakými disponují specialisté - provozovatelé těchto služeb, ale málokdy samotné firmy. Servery jsou odborně udržované, data jsou zabezpečená a pravidelně zálohovaná. Bonusem je údržba firemního ERP systému, firma jej udržuje přímo na serveru, pravidelně ho aktualizuje a udržuje. Do systému máte přístup kdykoliv a kdekoliv, kde je internetové připojení, nejste závislí na firemní počítačové síti. Máte jednoho dodavatele obou služeb, takže se nikdo nemůže vymlouvat, že např. software špatně funguje kvůli serverům a naopak.\nProč tedy řada českých firem stále trvá na využívání vlastní infrastruktury? Částečně je to zvyk, ale především zde panují obavy, že se s firemními daty v systému, který nemá firma „pod střechou“, „něco stane“. Je to strach z neznámého, který je přirozený. Řada lidí má ještě dnes své úspory schované doma ve slamníku, i když účty v bankách jsou běžnou záležitostí. Tato nedůvěra se někdy těžko překonává, a pokud ve firmě vše funguje a o zařízení je zde dobře postaráno, může to tak zůstat ještě dlouho, dokud…\nDokud nepřijde někdo, kdo spočítá celkové náklady. Nejde jen o pořizovací cenu zařízení, to je také třeba někam umístit, oprašovat, napájet energií. Musí zde být člověk, který se o něj stará. Kromě mzdových nákladů je třeba zajistit mu kancelář, počítačové vybavení, telefon, firemní bonusy. Dalším nákladem je to, že se touto problematikou musí alespoň čas od času zabývat i vedení firmy, řídit svého zaměstnance a vzdělávat ho. Přitom ochota zaměstnávat takové lidi u firem podle všeho klesá, jak uvádí Petr Klapka, ředitel Vision Praha: "U řady našich klientů, i těch potenciálních, sleduji v poslední době podobný trend, kdy si firmy nejsou ochotné platit za IT specialistu, přitom chtějí provozovat náročnou infrastrukturu a složitý ERP systém. Souvisí to pravděpodobně i s nedostatkem kvalitních IT specialistů na trhu."\nPrávě spolehlivé zabezpečení dat ERP systému v cloudu je překvapivě jedním z hlavních argumentů, proč se pro toto řešení firmy rozhodují. Jeho poskytovatelé mají totiž zpravidla prostředky na mnohem lepší zabezpečení, než jakým disponují jiné firmy. Jsou-li data uložená v EU, platí na ně navíc pravidla GDPR a je striktně dáno, kdo k nim má přístup a za jakých okolností.\nVision ERP v tuto chvíli provozuje v cloudu 5 % zákazníků. Podle Petra Klapky jsou to především menší zákazníci s maximálně dvěma desítkami uživatelů. „V poslední době vnímám, že více stávajících zákazníků ruší vlastní infrastrukturu a přesouvají systém k nám do cloudu. Ještě větší zájem o toto řešení mají noví zákazníci, mezi nimi i jsou větší firmy než doposud. Nechtějí řešit software s více dodavateli, vyhovuje jim, že nabízíme ucelené řešení. Očekávám, že letos se až polovina nových zákazníků rozhodne pro cloudové služby."\nRychlost implementace je další argument, o kterém se často hovoří v souvislosti s ERP systémem v cloudu. Souvisí to zřejmě s možností prakticky neomezeného přístupu pracovníků implementačního týmu do uložiště. V případě Vision ERP to tak úplně neplatí, protože systém se přizpůsobuje každému zákazníkovi podle jeho potřeb a zavedených procesů a zpravidla tedy implementace zahrnuje i velké množství individuálních úprav systému. Nezáleží pak prakticky na tom, jestli se pracuje v cloudu nebo u zákazníka, díky možnosti vzdáleného přístupu není ani prací na serverech klienta konzultant nijak omezený.\nNěkdy není rozumné následovat trendy za každou cenu. Má vaše firma specialistu, který se o servery výborně stará a rozumí si i se správou softwaru? Investovali jste v poslední době do hardware? Pak není třeba dělat unáhlená rozhodnutí, využijte a zúročte to, co už ve firmě máte. Věřte ale, že tato otázka přijde v budoucnu znovu na pořad dne. Možná už tou dobou bude cloudové řešení u nás mnohem běžnější a i vy oceníte jeho výhody.


Mezi nebem a zemí 01\nKeepTheFlameBurning Romány, próza na pokračování » Láska\nSbírka: Mezi nebem a zemí\nPo vánočních svátcích, strávených u rodičů v Hagerstownu, Lena zamířila domů. V autě si pouštěla nahrávky, které měla v plánu zařadit do svého pořadu. Ještě před sebou měla necelou půlhodinu cesty, když začalo hustě sněžit. Nejezdila ráda v tomhle počasí, raději zpomalila.\nU rodičů se vždycky cítila dobře. Vánoce u nich letos proběhly v pohodě přes poněkud stísněnou atmosféru, která na ně na všechny v tohle roční období vždycky doléhala. Přesto v Hagerstownu obvykle pookřála. Usmála se při vzpomínce na rozzářený stromeček a vůni cukroví. Neuměla si představit, že by trávila svátky někde jinde. Jezdila k rodičům tak často, jak jí to pracovní vytížení dovolovalo.\nKdyž zastavila před svým domem ve Phoenixu, byly skoro čtyři hodiny odpoledne. Vložila CD do přehrávače a v kuchyni postavila vodu na kávu. Se skladbami byla docela spokojená, tak pustila notebook, aby se připravila na páteční vysílání. Přestože byla teprve neděle, začala už teď, protože jí příprava na tento den vždycky zabrala více času. V pátek si totiž vždycky zvala do rádia nějakého hosta. Tentokrát to bude Danny Shields, kytarista a zakladatel kapely Stone-cold.\nPořad, který už v rádiu MetalHeads vysílala čtyři roky, se jmenoval Legendy, proto pouštěla skladby starší, kde se takové legendy opravdu vyskytovaly, ať už žijící, nebo ty, které už odešly do rockového či metalového nebe. Přes název rádia se nespecifikovala výhradně na metalovou muziku, pouštěla i rock.\nTak se zabrala do práce, že téměř přeslechla zvonit mobil. V předsíni vylovila telefon z kabelky a usadila se znovu v křesle.\n"Ahoj, už jsi doma?" ozval se v telefonu hlas její nejlepší kamarádky Evy Goran.\n"Ahoj, jasně, vrátíla jsem se asi ve čtyři. Jak je po svátcích?"\n"Dobře. Co děláš? Neříkej, že pracuješ," cítila na dálku, jak se Eva uculuje.\n"Co jiného? Zítra jdu do práce, mimoto se chystám na pátek na Dannyho Shieldse."\n"Jo? Ze Stone-cold? To je tvoje oblíbená kapela, že?"\n"Přesně tak. Těším se, bude to zábava," napila se kávy. "Co děláš ty?"\n"Koukám na svůj oblíbený seriál. Joel se zavřel v pracovně, vy jste workoholici, oba," prohlásila Eva s mírným nesouhlasem.\n"To víš, máme náročnou práci," zasmála se Lena. "Ještě sis za ten rok, co ho máš doma nezvykla?"\n"Ale v podstatě asi jo. Taky se zavřu, když pracuju. V tomhle si naprosto vyhovujem."\n"Já si myslím. Píšeš něco nového?" zeptala se Lena zvědavě. "Máš našlápnuto, ne?"\nEvě před půlrokem vyšla první knížka, romance s prvky dramatu. Román měl obrovský úspěch, stal se bestsellerem. Lena ji měla doma dřív, než vyšla. Ještě ji nedočetla, ale moc se jí líbila. Brala ji do ruky, jakmile měla volnou chvíli, nejčastěji před spaním a s chutí se převtělovala do hlavní hrdinky, kterou obdivovala a byla pro ni inspirací tím, jak bojovala se životem, pořád narážela na nesprávné muže a přitom se mezi nimi snažila najít toho pravého. Měla v sobě tolik lásky a chtěla ji dát tomu jedinému, který pořád nepřicházel. Lena se s ní ztotožňovala a těšila se na happy end.\n"Píšu. Budeš mít čas si to někdy přečíst?"\n"Určitě. Než dopíšeš tuhle, budu se snažit dočíst tu první," uchichtla se. "Ne, vážně. Víš, že mě to baví, jen na to musím vždycky vyšetřit nějaký čas."\n"Hm. Ještěže nevysíláš každý den, to by ses nepřijela ani podívat," řekla Eva napůl uraženě.\n"Ale přijela. Můžu se zastavit zítra odpoledne, nebo v úterý. Jak se ti to hodí?"\n"Zíta končíš ve dvanáct, tak bys tady mohla být kolem jedné, ne? Uděláme si fajn odpoledne."\n"Tak jo. Možná dorazím spíš kolem půl druhé, ještě se zajedu domů převléknout. Brnknu ti."\nLena zavěsila a zjistila, že už je skoro osm hodin. Vstala a šla si udělat něco malého k večeři.\n"A je tady pro dnešek poslední skladba, Close my eyes forever. Vychutnejte si báječný duet Lity Ford a Ozzyho Osbournea. Těším se na vás ve středu v devět ráno. Příjemný rockový den," Lena zesílila skladbu a sundala si sluchátka.\n"Ahoj, jak to šlo?" Kol Goran vešel do studia, aby ji vystřídal.\n"Ahoj, v pohodě. Už mi to po tom svátečním volnu chybělo," vstala z křesla. "Musím běžet. Slíbila jsem Evě, že se stavím. Běží tam song a pak jsem nastavila reklamu," podívala se na hodiny na zdi. "Máš tak pět minut."\n"Jasně. Měj se," mávl na ni Kol už se sluchátky na uších.\nLena vyšla ze studia a zamířila chodbou k recepci. Po cestě potkala Danielle Dean, které se neřeklo jinak než DD, která zrovna vcházela do vedlejšího studia.\n"Zdravím, DD," usmála se na ni sladce, protože věděla, jak ji DD nemá ráda.\n"Nazdar, Leno," protáhla se stejně sladkým úsměvem DD a vplula do studia. Byla hrdá na to, že pracuje v rádiu, ale přece jen by radši měla také vlastní pořad, než dělat jen zprávy. Vlastně počítala s tím, že když se před čtyřmi lety uvolnilo místo v Legendách, dostane ho ona. Jenže pak Joel přitáhl tuhle... mladici. DD za sebou zavřela dveře a snažila se soustředit na práci.\n"Ano?" Otočila se, když zaslechla šéfův hlas.\n"Jedeš k nám, jak jsem slyšel," Joel Goran k ní došel.\n"M-hm," Lena přikývla. "Mám vyřídit pozdrav?"\nJoel se zasmál. "Můžeš. Jen řekni Evě, že se trochu zdržím. Na večeři budu doma. A nejspíš přivedu i bráchu."\n"Proč jí nezavoláš? Bojíš se?" zaculila se.\n"Leno!" řekl káravě. "Nechci ji rušit. Když nejsem doma, obvykle píše. Než tam dorazíš, skončí. Proč bych se měl bát? Co tě to napadlo?" zavrtěl hlavou.\n"Ale nic. Já přece vím, že vám to klape. Jen jsem se včera dozvěděla, jací jsme workoholici," usmála se. "To víš, že jí to řeknu."\n"Tak jo. Dík. Uvidíme se," otočil se a zamířil do své kanceláře.\nLena vystoupila z auta na kraji Baltimoreu, kde bydlela Eva s Joelem. Sníh jí křupal pod nohama. Na dnešek sněžilo celou noc.\n"Nazdárek," Eva otevřela dveře dřív, než Lena stihla zazvonit.\n"Ahoj," Lena otřepala sníh z bot a vešla dovnitř. "Mám vyřídit pozdravy od Joela. Prý se zdrží, ale do večeře bude doma. Nejspíš i s Kolem."\n"Jasně. To je celý on," zasmála se Eva. "Postavila jsem na kávu, ale potřebuju dopsat jednu scénu. Vydržíš pár minut?"\n"To víš, že jo. Můžu tu kávu zatím udělat. V klidu si to dopiš." Lena zamířila do kuchyně. Zalila kávu a odnesla tác do obýváku.\nZa chvíli se Eva vrátila a připojila se k ní. "Je něco nového?"\n"Nového? Ani ne. V pátek bude nový rok," zasmála se Lena. "Co u vás?"\n"Nový rok jsem zrovna nemyslela. Spíš... někoho na obzoru, jestli mi rozumíš. U nás nic nového není," Eva se napila kávy. "Když jsem u toho nového roku, kde budeš trávit Silvestra?"\n"Na obzoru, jo?" ušklíbla se Lena. "Na obzoru nikdo není. A Silvestra budu nejspíš trávit doma. Zatím nemám lepší nápad."\n"Doma, jo? To snad ne. Mohli bychom všichni někam vyrazit," navrhla Eva.\n"To bychom mohli, uvidíme."\nKolem šesté dorazil Joel s Kolem. "Tady to voní," Kol nakoukl do hrnce. "Mám hlad jako vlk."\n"Jedeš!" Lena ho pleskla přes ruku, když chtěl ochutnat. "Běž si umýt ruce."\n"Za chvíli to bude hotové," zasmála se Eva.\n"Ahoj krásky," Joel vešel do kuchyně, postavil se za Evu a objal ji kolem pasu. "Omlouvám se za zdržení. Co bude dnes dobrého?"\n"Špagety," Eva k němu otočila hlavu.\nJoel jí ukradl rychlý polibek. "Mmmm, tak to se těším. Tvoje špagety jsou vyhlášené," mrkl na Lenu. "Tebe jsem u plotny ještě neviděl."\n"Bodejť, mě znáš jenom se sluchátkama na uších, viď?" ušklíbla se Lena. Odstavila hrnec a začala prostírat stůl.\n"Koho máš v plánu na pátek?" zeptal se Kol při večeři.\n"Ty to nevíš?" zvedla Lena obočí a podívala se na Joela. "Ty jsi mu to neřekl?"\n"Já? Ne," pokrčil rameny Joel. "Mě se neptal."\n"V pátek mi slíbil návštěvu jeden kytarista," řekla Lena a vložila si do úst poslední sousto špaget.\n"Kytarista?" zavětřil Kol. "Znám ho?"\n"Znáš," Lena se opřela na židli. "Řekla bych, že ho máš hodně rád. Zrovna tak jako já," napínala ho.\n"Yngwie Malmsteen?!" zkusil si tipnout Kol.\n"Ne, ale to není špatný nápad," usmála se Lena. "Danny Shields."\n"Páni! Představíš mě? Dostanu autogram?" Kol byl plný nadšení.\n"Určitě. Ale až po pořadu," přikývla Lena a pomohla Evě posbírat nádobí a naskládat ho do myčky. "Pomalu pojedu. A to doslova. Je tam spousta sněhu."\n"Nehodila bys mě taky domů?" navrhl Kol s vážnou tváří.\nLena si obula boty a zvedla k němu oči. "Vážně? Vždyť bydlíš vedle."\n"Dělám si legraci, nebuď tak vážná. Mohl bych s tebou být chvíli v autě," zalaškoval Kol.\nLena se zasmála. "Být se mnou v autě chvíli můžeš, jestli chceš. Ale bude tam zima," kousla se do rtu, jak si uvědomila, že mu nahrála. "Nic neříkej," zvedla ruce v obranném gestu. "Tak se tu mějte. Zavoláme si," podívala se na Evu.\n"Jasně, měj se," přikývla Eva.\nLena si sundala sluchátka a vyšla ze studia. Od recepce se k ní blížil vysoký černovlasý muž. Dlouhé vlasy měl stažené dozadu.\n"Ahoj, Lena Gray," podala mu ruku a on ji pevně stiskl.\n"Ahoj, Danny Shields," pousmál se. "Těší mě."\n"Potěšení je zcela na mé straně. Máme asi tak tři minuty," otevřela dveře do studia a vešla první. "Tvoje místo je naproti mně," ukázala na křeslo. "První hodinu si budeme povídat a pouštět písničky, druhou hodinu budou posluchači volat a klást ti otázky sami," vzala si sluchátka. "Můžeme?"\n"Zdravím všechny rockery a metalisty a obzvláště příznivce kapely Stone-cold, protože dnes tu proti mně jako každý pátek sedí můj host. Nemusím ho nijak zvlášť představovat, protože ho všichni dobře znáte, ale přesto... je to zakladatel a kytarista již zmíněné kapely," udělala pauzu, "Danny Shields."\nUsmála se a mávla rukou na Dannyho, aby mu naznačila, že domluvila.\nPozorovala Dannyho, jak zdraví posluchače. Bylo na něm znát, že není v rádiu poprvé. Choval se profesionálně.\nVedla s ním rozhovor a on reagoval spontánně, s naprostou lehkostí.\nKdyž mu pouštěla dotazy fanoušků, kteří se dovolali ve druhé hodině rozhovoru, byla zvědavá, jestli zodpoví každou otázku. Nicméně Danny odpověděl opravdu na všechno bez váhání, nic ho nezaskočilo. Jen se na ni občas pobaveně podíval, ale reagoval pozitivně, nikoho neodmítl. Jeho hlas byl klidný, beze stop nervozity.\n"Tak to byla poslední odpověď. Děkuju všem za zavolání a na závěr si dáme poslední pecku od Stone-cold, The Flames. Těším se na vás zase v pondělí," Lena pustila písničku, nastavila reklamu a sundala si sluchátka.\n"Díky, že jsi přišel, Danny. Bylo to fajn." Zavřela za sebou, když vyšli ze studia. "Dobře se s tebou pracuje."\n"Já děkuju za pozvání. Byl to fajn pokec, abych tak řekl," usmál se. "Jsi profík."\n"Dík. Ty taky. Máš ještě chvíli čas? Slíbila jsem kolegovi, že vás seznámím."\n"V pohodě, nespěchám," přikývl ochotně.\nLena zaklepala na dveře Kolovy kanceláře a nakoukla dovnitř. "Kole, máš chviličku?"\n"Co potřebuješ?" Kol se zvedl. "Pojď dál."\nLena otevřela dveře dokořán a kývla na Dannyho. "Seznam se, prosím, s Kolem Goranem," podívala se na Kola. "Kole, Danny Shields."\nDanny vešel do Kolovy kanceláře a podal mu ruku. "Zdravím."\n"Páni, já úplně zapomněl... Moc mě těší, že tě poznávám. Můžu poprosit o autogram?" Kol vzal ze stolu tužku a papír.\n"Taky mě těší. Určitě," Danny zalovil v náprsní kapse bundy a vytáhl fotku kapely. "Tohle bude lepší. Ale tužku si půjčím," mrkl, podepsal fotku a podal ji Kolovi.\n"Děkuju," usmál se Kol. "Jak bylo ve studiu?"\n"Bezva. Lena je skvělá, bylo to příjemný," podíval se na Lenu. I když pohled jeho modrých očí byl krátký, zároveň byl intenzivní. Jako by ty oči mluvily.\n"To věřím. Lena umí," přikývl Kol a všiml si, jak se Lena na Dannyho dívá. "Díky za návštěvu i za podpis.\n"Kole, vyfotíš nás?" podala mu svůj mobil. "Můžu?" otočila se k Dannymu.\n"No jasně," Danny ji k sobě přitáhl a ona mu položila ruku kolem pasu.\nLena dovedla Dannyho na recepci. "Tak ještě jednou díky, že jsi přišel."\n"Rádo se stalo," stiskl jí ruku, ale nepustil. "Máš nějaké plány na večer? Je Silvestr. Pořádám večírek v jednom klubu..."\n"Mám, nezlob se. Jsem domluvená s přáteli, nebylo by fér to na poslední chvíli rušit," Lena jemně, ale rozhodně vymanila ruku z jeho.\n"To naprosto chápu. Ale kdyby sis to rozmyslela... Klidně je přiveď s sebou," Danny se usmál. "Můžu ti poslat textovkou adresu?"\n"Uvidíme," po krátkém zaváhání mu dala své číslo. "Dík za pozvání," zvedla k němu oči. "Měj se," otočila se a odcházela chodbou zpátky do studia.\nDanny tam chvíli stál a díval se za ní. Jako by se svět zastavil a obraz se mu před očima zpomalil. Když zašla, Danny zase začal vnímat okolí. Pozdravil recepční a odešel.\nKdyž ji vzbudilo zvonění telefonu, chvíli měla pocit, že zaspala, než si uvědomila, že je neděle. Lena pootevřela oči a natáhla se pro mobil. Přiložila si ho k uchu, aniž se podívala, kdo volá.\n"Ahoj, promiň, asi jsem tě vzbudil."\n"Danny?" Lena otevřela překvapeně oči dokořán. "Kolik je hodin?"\n"Osm, už je ráno," cítila, že se Danny usmívá. "Chtěl jsem ti jen popřát všechno nejlepší do nového roku."\n"Díky, já tobě taky."\n"Jaký byl Silvestr?" odmlčel se na okamžik. "Nepřišla jsi..."\n"Neslíbila jsem, že přijdu, Danny," svraštila čelo. "Byla jsem s přáteli u nich doma, bylo to fajn."\n"Já vím. To nic. Co děláš dnes... řekněme, kolem čtvrté odpoledne?"\n"Nemám v plánu nic konkrétního, obvykle se připravuju na vysílání."\n"Mohli bychom se sejít? Chtěl bych ti něco ukázat."\nLena chvílí váhala, ale nakonec si řekla, proč ne. "Tak jo. Kde se sejdem?"\nDanny jí nadiktoval adresu.\n"Fajn. Tak ve čtyři. Zatím se měj." Lena zavěsila, odložila mobil na noční stolek a vstala. "Asi mám rande s Danny Shieldsem," zamumlala pro sebe, než vešla do koupelny.\nKdyž vjela do Towsonu, zpomalila a podívala se na GPS. Zatočila doleva a projížděla městem, až se ocitla na jeho samém konci. Zaparkovala na příjezdové cestě a vystoupila před domem.\nNež došla ke dveřím, Danny otevřel. "Ahoj, pojď dál," přivítal ji zářivým úsměvem. "Jsem moc rád, že sis na mě udělala čas," pomohl jí z bundy a pověsil ji na věšák.\n"Díky. Byla jsem zvědavá," zvedla k němu oči. Zvláštní, nedá se říct, že by to byl hezký chlap, přesto má svoje kouzlo.\nJen zvědavá? řekl si v duchu. "Pojď za mnou," pousmál se a vedl ji po schodech dolů. Ocitli se přede dveřmi, které Danny odemkl, vešel dovnitř a rozsvítil. "Vítej v mém království," podržel jí dveře a zavřel je, když vešla.\nLena se rozhlédla. Místnost byla celá vyložená světlým dřevem, prostorná, vpravo stál stolek a černá sedací souprava. Na protější stěně si všimla malé kuchyňky. "Páni, kde to jsme?"\n"Tohle je nahrávací studio a moje pracovna dohromady," pronesl s pýchou v hlase. "Postavil jsem to tu vlastníma rukama."\n"To je paráda, je to tu moc hezký. A útulný."\n"To není všechno," přešel k dalším dveřím a otevřel je. "Tady odpočíváme po práci, ale nahrávání probíhá vedle," pokynul do místnosti.\nLena prošla dveřmi. Stála v menší místnosti, kde byl stolek s počítačem. "Tohle je nahrávací pult?" ohlédla se na Dannyho, když se zastavila u stolku.\n"Ano, tady nahráváme. Jen bubeník má tamhle svoji kóji," ukázal za ni, kde bylo prosklené okno. V malé místnůstce tam stála bicí souprava. "Taky tady zkoušíme."\nLena se usmála, jak najednou nevěděla, co říct.\n"Ještě ti ukážu tu pracovnu," Danny odhalil jejímu pohledu ještě jedny dveře vlevo. Když je otevřel, ocitli se v ještě menší místnosti. "Tady píšu písničky."\nStál tam stůl, na kterém byl monitor počítače a klávesy. V rohu vedle stolu stála kytara.\n"Můžu?" Když přikývl, Lena se posadila do pohodlného křesla a dotkla se kláves. Ale nic se neozvalo.\nDanny se zasmál. "Musíš je zapnout," zmáčkl tlačítko. "Teď to zkus."\nLena znovu zmáčkla klávesu a ta tentokrát vydala tón. "Tak tady se rodí všechny ty báječné skladby...," usmála se a vstala. "Jak to děláš, že píšeš tak skvělé melodie? Napadá tě nějaká třeba teď?"\n"M-hm. Teď mi jich v hlavě zní několik," zaculil se a protáhl se kolem ní do křesla. Položil ruce na klávesy a začal hrát pomalou melodii.\nLena zůstala stát vedle křesla a pozorovala ho. Proč mě sem vlastně pozval? Melodie, kterou hrál, se jí moc líbila. Rozpuštěné vlasy mu padaly do obličeje a ona najednou měla chuť mu spadlý pramen vlasů zastrčit za ucho. Ty máš ale nápady, zavrtěla hlavou sama nad sebou.\nJako by ji slyšel, zvedl k ní hlavu. "Nelíbí?"\n"Líbí, je to krásný. To tě fakt napadlo právě teď?" Proč se cítím tak divně? Nevím, co mám říkat a jsem jak svázaná! Vzpamatuj se!\n"Budeš se divit, ale jo, napadlo," vstal. "Tvoje přítomnost mě inspiruje."\nJak se tak nad ní tyčil, měla pocit, že je ho najednou kolem ní plno. Vzhlédla, aby se mu podívala do očí. Zase jako by mluvily, ale tentokrát se jeho pohled neodvrátil.\nKdyž chtěla promluvit, uvědomila si, že zapomněla dýchat. "Proč jsi mě sem vlastně pozval?" cítila, jak jí buší srdce. Obešla křeslo, aby měla víc prostoru.\n"Tobě se tady nelíbí, viď?" přešel k ní.\n"To není pravda," couvla o krok. "Je to úžasnej pocit být právě tady. Stone-cold je moje nejoblíbenější kapela, jsem ráda, že jsem mohla nahlédnout někam, kam se jiný fanoušek nedostane. Myslím to vážně," při pohledu do jeho očí ještě ustoupila. "Jen si nejsem vůbec jistá, co ode mě očekáváš," zavrtěla hlavou. "Myslíš, že ti můžu na oplátku s něčím pomoct? Nevím ale s čím... Pracuju v rádiu, můžu víc pouštět vaše písničky, ale to dělám stejně, protože vás mám ráda... Já fakt nevím...," zmlkla stejně náhle, jako ji on vzal za ruce.\n"Leno, já přece nic neočekávám. Nevzal jsem tě sem proto, že bych od tebe něco potřeboval," chvíli se jí jen tak díval do očí a vnímal teplo jejích dlaní. "Víš, když jsem tě v pátek poznal, něco se se mnou stalo," sklopil na okamžik oči. "Ještě než jsem odešel..., jak jsme se loučili na recepci, už se mi tobě začalo stýskat. Asi... jsem tě chtěl něčím ohromit," nerad nechal její ruce vyklouznout ze svých. "Nejspíš jsem trapnej," vyšel z pracovny, prošel zkušebnou a v kuchyňce vytáhl z ledničky láhev vody.\nLena šla pomalu za ním, ohromená jeho přiznáním. "Nejsi trapnej, Danny," zastavila se ve dveřích. "Vážím si tvé upřímnosti," šla blíž. "Měl bys tam jednu i pro mě?" přejela očima po láhvi.\n"No jasně, promiň," podal jí láhev a vytáhl druhou pro sebe. "Nemáš chuť na něco lepšího? Třeba kávu? Nebo víno? Nebo něco ostřejšího?"\n"Možná později. Voda stačí," odšroubovala víčko a napila se. "Jsi nervózní."\n"Trochu," prohrábl si vlasy. "Ani jsem se nezeptal, jestli někoho máš..."\n"Myslíš, že bych přijela, kdybych někoho měla?" naklonila hlavu na stranu.\n"Nepřijela?" podíval se na ni. "Ani kvůli zvědavosti reportérky z rádia?"\n"Kdybys byl na mém místě a měl někoho, jel bys do domu za někým, koho vlastně neznáš?" odpověděla otázkou.\n"Takhle jsem vůbec neuvažoval," řekl Danny polohlasem, trochu překvapeně.\n"Vždyť ty mě taky neznáš. Viděli jsme se jen jednou," pokrčila rameny. "A to já jsem ve výhodě, protože o tobě něco málo vím. Sleduju kapelu, mám všechna vaše alba, takže mám pocit, jako bych... tě znala trošku víc, než ty mě."\n"Máš pravdu, ale proto jsem tě pozval, Leno. Já bych tě strašně moc chtěl poznat. Okouzlila jsi mě," odmlčel se a uhnul pohledem. "Mám nějakou šanci?" jeho oči se vrátily k jejím a ona v nich viděla něhu a naději. Naději?\n"Naděje umírá poslední," usmála se. "Určitě máš šanci, Danny," dodala, aby si její slova nevyložil špatně. Nechtěla si s ním hrát. Chtěla být stejně upřímná jako on. Sama si byla vědoma toho, že to cítí stejně jako on. Lichotila jí jeho nervozita, vypadal chvílemi jako stydlivý chlapec, přišlo jí to roztomilé.\nVrátil jí úsměv a chvíli se jí jen tak díval do očí. "Postavím na tu kávu. Chovej se tu jako doma," mrkl na ni.\n"Tak jo," rozhodla se, že vyzkouší sedačku. Uvelebila se v jednom jejím rohu a prohlížela si místnost. Na jedné polici si všimla krabice s figurkou. Byl to Darth Vader ze Star Wars. Měla ráda všechny díly. "Máš rád Star Wars?"\n"Mám, miluju ty filmy," zalil kávu a přinesl na stůl dva hrnky. "Mám i knížky."\n"Vážně? Taky jsem je četla."\nPovídali si o Star Wars a o knížkách a najednou bylo šest.\n"Měli bychom jít nahoru. Objednal jsem večeři," Danny odnesl prázdné hrnky do dřezu. "Umyju to později."\nUvedl Lenu do kuchyně, kde byl prostřený stůl pro dva a uprostřed stála svíčka. Danny ji zapálil.\n"Páni! To je paráda," podívala se na něj.\n"Líbí?" zaculil se Danny. Rozezněl se zvonek. "To bude naše večeře," šel otevřít. Za chvíli byl zpátky. "Je to jen čína, neumím vařit," pokrčil rameny, když nandaval jídlo na talíře.\n"To je v pohodě," Lena se posadila, když jí podržel židli. "Je to moc dobrý," vzhlédla k němu po prvním soustu.\nKdyž dojedli, pomohla mu s nádobím. "Měla bych už jít. Musím ještě dodělat přípravu na zítřek." Doprovodil ji k autu. "Pusť si ráno v devět rádio," usmála se.\n"Pustím," přikývl. "Kdy tě zase uvidím?"\nOtočila se k němu poté, co otevřela dveře auta. "Nevím, Danny. Přes týden pracuju a v sobotu jsem slíbila, že se stavím u mé kamarádky Evy." Viděla v jeho očích zklamání. "V úterý večer bych mohla mít trochu času, pokud ho budeš mít ty," dodala.\n"Udělám si ho. Zavolám ti," usmál se a jeho oči se rozzářily.\nLena si naposledy prošla skladby, které vybrala do zítřejšího vysílání, a podívala se ještě do mailu. Tvář se jí rozsvítila nadšením, když si přečetla potvrzení účasti v jejím vysílání příští pátek. V poslední době se jí opravdu dařilo.\nVypnula notebook a šla do ložnice, aby se převlékla. Danny jí dnes volal, že zamluvil stůl v Owl Baru v Baltimoreu na dnešek na sedmou, takže měla nejvyšší čas.\nDo baru se těšila, znala ho a věděla, že tam hraje živá hudba. Když vešla, číšník ji hned odvedl ke stolu, kde už čekal Danny.\n"Ahoj," usadila se.\n"Ahoj Leno, vypadáš nádherně." Viděla obdiv v jeho očích. "Moment, hned si objednáme," otočil se k číšníkovi, který chtěl odejít.\n"Samozřejmě, hned se vrátím," odpověděl číšník, než se vzdálil. Lena si všimla, že ho volají k barovému pultu.\nDanny se zamračil, krátce přikývl a stiskl rty. Vypadal rozladěně.\n"Volají ho, vrátí se. Proč se mračíš?" zeptala se Lena nechápavě.\n"Jo. Vrátí. Ale už nám to mohl přinést," zavrčel Danny.\n"Ale jdi ty. Tak to přinese později. Spěcháš?" zavrtěla hlavou a zadívala se na pódium, kde se chystala kapela.\nZa pár minut byl číšník zpátky u jejich stolu a omlouval se za zdržení. Danny to nekomentoval a objednal jim pití. Když před ně číšník postavil sklenice a přinesl jim jídelní lístek, Lena mu poděkovala a věnovala mu úsměv. Viděla, že Danny je pořád trochu naštvaný.\n"Něco se stalo, Danny? Proč jsi dnes tak rozladěný?" podívala se mu do očí. "Neměl by sis vylévat vztek na číšníkovi."\n"Ale vůbec ne," zavrtěl hlavou. "Jsem rád, že jsi přišla. Čert vem číšníka," usmál se.\n"Hm. Ale on nic neprovedl. Dělá svou práci," Lena zavrtěla hlavou a napila se. V duchu si řekla, že dnes asi něco Dannymu přeletělo přes nos, že se chová tak divně.\n"Jak ses dneska měla?" změnil Danny téma.\n"Dobře. Připravila jsem si všechno na zítřek. A hádej, co? Dostala jsem důležitej mail," usmála se.\n"Vážně? Co v něm stálo, jestli to není tajemství," zvedl Danny obočí.\n"Host na příští pátek mi potvrdil svou účast," Lena naklonila hlavu na stranu. "Uhodneš, kdo to je?"\n"Netuším," pokrčil rameny. "Asi někdo hodně slavný. Máš z toho radost. Prozradíš mi to?"\n"To mám. Ale neprozradím, nezlob se. Nikdy to neříkám nahlas. Ani posluchači to nevědí. Někdy to prozradím ve středu, ale obvykle to držím pod pokličkou až do poslední chvíle. Nikdy nevíš, co se stane. Ještě to může zrušit, něco mu do toho může vlézt," pozorovala ho chvíli, když nic neříkal. "Nezlobíš se, že ne?"\nDanny se nadechl a lehce se zasmál. "Proč bych se zlobil? Máš pravdu, že dokud ho nemáš ve studiu, není to úplně jisté."\n"No právě. Nestává se to, ale párkrát k tomu došlo. To se nedá nic dělat," upila a otevřela jídelní lístek. "Co si dáš?"\n"Asi tu specialitu," pronesl Danny po chvíli váhání. "Vypadá to, že to bude ostré."\n"Mmm, zkusím to taky," příkývla Lena a zavřela menu.\nČíšník byl okamžitě u nich. Danny objednal a kapela začala hrát. Díval se na Lenu, jak pozoruje cvrkot na pódiu a poslouchá.\n"Hrajou dobře," poznamenal, když jim číšník přinesl jídlo a Lenina pozornost se vrátila k němu.\n"Jo, jsou bezvadní. Bubeník je šikovnej," zaculila se. "Tak dobrou chuť," pustila se do jídla.\nKdyž dojedli, Danny ji požádal o tanec. Po rychlé skladbě přišla pomalá a Dannyho ruce sklouzly k jejímu pasu, když ji k sobě přitáhl blíž. Lena mu položila ruce na hruď, protože výš nedosáhla.\nChvíli tak tančili, pak ji Danny pohladil ji po vlasech a přivinul ji k sobě. Usmála se pro sebe, bylo mu s ním dobře. Vnímala hudbu a pravidelný rytmus jeho srdce pod svými dlaněmi.\nSobotní odpoledne strávila Lena u Evy. Navečer se přesunuly do blízké restaurace, kde se měly sejít s Joelem, který byl předtím taky u kamaráda. Když dorazily, Joel tam ještě nebyl. Zabraly si box blízko bowlingové dráhy a objednaly si pití.\nJoel přišel krátce po nich, ale nebyl sám. Dostavil se s ním i Kol.\n"Nazdárek, tak jak je?" Kol si uvelebil vedle Leny. "Zahrajeme si?" kývl hlavou k bowlingové dráze.\n"Nejdřív bych něco snědl," navrhl Joel a políbil Evu.\n"Vy jste teda nerozlučná dvojka," zasmála se Eva.\n"Když jsem slyšel, že tu bude Lena, tak jsem neodolal," zaculil se Kol a podíval se na Lenu.\n"Ale jdi. Ty po mně nějak jedeš," zasmála se Lena.\n"Jako blázen," zahýbal Kol obočím. "Jenže ty si toho vůbec nevšímáš."\n"To jako vážně? Vtipkuješ," dodala bez otázky.\n"Lena je zadaná, Kole, neblbni," zasmál se Joel poté, co objednal jídlo.\n"Tak o tom nic nevím," zamračil se Kol na Joela.\n"Jak to myslíš?" Lena se na něj zvědavě podívala.\n"Včera se u mě v kanclu zastavila naše zpravodajka," pokýval hlavou Joel. "Dozvěděl jsem se zajímavou věc."\n"DD? Co ti řekla?" Lena z jeho výrazu nedokázala vyčíst, jak moc je to vážné. Věděla, že na ni DD donáší, jak může a že usiluje o její místo, ale v této chvíli nevěděla, která bije.\n"Říkala, že byla v úterý večer v Owl Baru," odpověděl Joel a zkoumavě se na Lenu zadíval. Z Lenina pohledu vyčetl, že nemusí pokračovat.\n"Není to moje věc, co dělám ve svém volném čase?" nadhodila lehce a napila se.\n"To rozhodně je. Nemusíme o tom mluvit," pokrčil rameny Joel.\nKol se podíval z jednoho na druhého a pak na Evu. "Ty o tom něco víš?" Ta jen zavrtěla hlavou.\nLena se otočila ke Kolovi a počkala, až číšnice, co jim přinesla večeři, odejde, než promluvila. "Ne, neví. Co bys chtěl vědět?" zeptala se ostřeji, než měla v úmyslu.\n"Jen bych chtěl vědět, co viděla DD," řekl Kol opatrně, vědom si jejího nespokojeného tónu.\n"Byla jsem tam. Stačí?" odsekla Lena a věnovala se jídlu. "Samozřejmě ne sama," dodala, když viděla, jak se Kol nadechuje k další otázce.\n"Půjdeme se rozehrát, co říkáš?" obrátil se Joel ke Kolovi, když všichni dojedli. "Holky za námi dorazí." Vstal a pohledem zvedl Kola, který se k němu neochotně připojil.\n"Chceš o tom mluvit?" zeptala se jemně Eva, která dosud nepromluvila.\n"Kol je zvědavej jak opice. Co to s ním je?" Lena si prohrábla vlasy. Když Eva nic neříkala, pokračovala tlumeným hlasem. "Nechtěla jsem o tom mluvit... Jsme teprve na začátku...," zvedla oči. "Vídám se s Dannym Shieldsem," řekla nakonec neochotně. "Vlastně... jsme se viděli zatím dvakrát."\n"Opravdu? Jakej je? Nic o něm nevím," projevila Eva zájem. Lena cítila, že není zvědavá, ani že ji nijak neodsuzuje.\n"Je fajn, milej, galantní, no, normální. Občas takovej klukovskej, vypadá zamilovaně," pousmála se Lena.\n"A co ty? Jsi zamilovaná?"\n"Já zatím nevím. Líbí se mi, je mi s ním dobře. Chci ho poznat."\n"Působíš dost rozpačitě. Neměla bys být taky zamilovaná, když on je?" Eva ji pozorovala a vůbec se jí nelíbilo, jak Lena uhýbá pohledem.\n"Asi měla. Ale to teprve přijde. On je fakt skvělej. A slíbil, že mě vezme na koncert, až tu budou hrát," Lena se podívala na Evu. "Nemusím být zamilovaná úplně bezhlavě, nebo jo?"\n"Určitě je to lepší. Až se do něj zblázníš, nebudeš schopná posoudit, jestli je to ten pravý," ušklíbla se Eva. "Jestli se do něj zblázníš," dodala potichu.\n"Ty ses zbláznila do Joela hned od začátku, že?" Lena se napila a podívala se Evě do očí. "Nechci se do něj zbláznit jenom proto, že je to kytarista mé oblíbené kapely, chápeš? Chci ho poznat a pak se zamilovat do chlapa, kterého opravdu znám. Mám ho ráda."\n"Ale ráda jsi ho měla už předtím. Já vím, že jinak," Eva mávla rukou. "Ano, já jsem se do Joela zbláznila hned na začátku, ale přesto jsme se taky poznávali postupně, než mě utvrdil v tom, že je ten pravý," Eva se usmála. "Neřeš to. Uvidíš, co přijde. Je správné, že ho chceš nejdřív pořádně poznat. Už jsi dlouho sama, nech tomu volný průběh."\n"Dík. Jsem ráda, že tě mám. Jsi jediný člověk na téhle planetě, kterej mě chápe," Lena se vděčně usmála. "Jen mě štve, že s tím Joel začal před Kolem. Ten se v tom bude šťourat," povzdechla si.\n"Bude," Eva se zasmála. "Ber to s nadhledem."\n"Tak co, děvčata, jdete hrát s námi?" Kol přistoupil ke stolu.\nEva se zvedla a šla za Joelem. Kol se podíval na Lenu. "Omlouvám se, Leno, nechtěl jsem bejt dotěrnej a protivnej. Pojď taky hrát," natáhl k ní ruku. "Fakt mě to mrzí."\n"Já se moc omlouvám, že jsem na tebe tak vyjela." Lena mu viděla na očích, že to myslí vážně, podala mu ruku a šla s ním k bowlingové dráze. Vytvořila s Evou tým a hráli proti Joelovi a Kolovi. Bohužel se jim podařilo vyhrát jen jednou, všechny ostatní hry vyhráli chlapi.\n"Držely jste se statečně," ocenil Joel, když vyšli z restaurace a přitáhl Evu k sobě.\n"V bowlingu jste holt lepší," uznala Eva a políbila ho na tvář.\n"Neřekneš mi, kdo je ten šťastnej?" zeptal se Kol, když je Joel s Evou předešli.\n"Proč se nezeptáš DD? Nebo Joela?" zeptala se hravě.\n"Joel mi to nechce říct, že to není jeho věc. Štve ho, že s tím vůbec začal," pokrčil rameny Kol. "A DD se ptát nebudu, to je potvora," zastavil se a podíval se na ni. "Jak jsem o tom přemýšlel, tak mě něco napadlo. Když to jméno vyslovím, řekneš ano nebo ne?"\n"Ty jsi o tom přemýšlel? Celej večer?" pokračovala směrem na parkoviště a zakroutila hlavou. "Řeknu."\n"Mohl by to být samotný Danny Shields," krátce na ni pohlédl. "Viděl jsem, jak se na sebe díváte. Je to on?"\n"Ano. Ten vztah je fakt na začátku, proto jsem o tom neměla v úmyslu zatím vůbec mluvit," odemkla auto a otočila se k němu. "Proč je to pro tebe tak důležité?"\nKol zavrtěl hlavou. "Není a je. Záleží mi na tobě. Mám tě rád. A Joel s Evou taky."\n"Já tě mám taky ráda, Kole, doufám, že to víš," pohladila ho lehce po paži.\n"Já vím. Buď opatrná, je to přece jen drsnej metalista," pousmál se. "Tak se měj. Ti dva na mě čekají. Uvidíme se v pondělí."\n"Jasně. Měj se." Lena se za ním chvíli dívala a říkala si, že už je taky dlouho sám. Představovala si po jeho boku nějakou něžnou bytůstku. Nakonec nasedla a odjela domů.\nAutor KeepTheFlameBurning, 12.04.2019\nMoc mě baví tvůj styl psaní. Bohužel se musím přiznat, že mi tu překážela jména, která jsou shodná s předchozím příběhem. Automaticky jsem si představila osoby z toho příběhu a jejich životy..\n14.04.2019 21:05:07 | Kohai\nDěkuji za komentář. Naprosto chápu, že je to rušivý element. Také jsem si to uvědomila a začala jsem psát další story, ve které jsou všechna jména jiná.\nKaždopádně jsem moc ráda, že se ti moje psaní líbí.\n15.04.2019 21:45:53 | KeepTheFlameBurning\nAngelLia31, Antonín Herdopad, Frr, kvaj, sandra46, valecekm, Vivien