Míra chaosu ve světě opět narůstá. Globální kapitalismus prožívá krize, které mění svět. Jde o to, jakým směrem budou změny probíhat. Dosavadní krize odhalily slabiny kapitalismu, ale také ho přinutily ke změnám. Zboří se nyní starý svět v jakémsi kataklyzmatickém kolapsu, anebo můžeme stavět zcela nový, lepší svět?\nI pokrok, který kapitalismus oproti středověku přinesl, podléhá času a nakonec i dekadenci. Pokrok ale není něco automatického, a regres od civilizace k barbarství je vždy možný. V minulém století byl přeci odpovědí na krizi kapitalismu fašismus. Mysticky diktátorský a reakčně agresivní typ společnosti, který na mikroúrovni ještě připouští svobodnou soutěž, ale na makroúrovni zavádí tuhý korporátní monopolismus.\nNěkteří utopičtí autoři dnes mluví o vstupu do postkapitalistické éry. Mluvit o postkapitalismu je legitimní a snad i logické. Ale nestačí jen kritizovat chaos a nespravedlnost a věřit, že nová kvalita spolu se změnami výrobních sil zákonitě nastoupí. V podobné situaci před takřka sto lety zavládlo opojení militantní destrukcí starého světa, které davům přinášelo iracionální pocit záchrany světa a obnovy tradičních pojmů (národ).\nAno, rysem kapitalismu je narůstající a dnes už zcela nesouměřitelná nerovnost. V minulém století byla terčem kritiky také plutokracie, což dodávalo rodícímu se fašismu „levičácký“ nádech. Útoky na židobolševické kořeny pak dotvářely obraz nepřítele. Velký kapitál nakonec zůstal po vší té fašistické mobilizaci vášní a nenávisti zcela nedotčen. Nejen německé IG Farben či Krup ale i Exxon, General Motors, General Eelectric a další s fašistickými režimy čile obchodovali.\nDnes je v módě nadávat spíš na bankstery. A útoky na EU naznačují, jako by k svobodě stačilo řečeno s Václavem Klausem odstranit „soudruhy z Bruselu“. Jde ale o svobodné mezinárodní hřiště pro velké korporace a fiktivní bezpečí národní klece pro vystrašené kmány, kterým se tak zabrání dosáhnout mezinárodní solidarity. Mladí extrémisté různé ideologické orientace si paradoxně pod národními hesly notují, jak odstraní diktát Bruselu, aniž by jim docházelo, že bez mezinárodní regulace na nadnárodní korporace nedosáhnou.\nZanadávat si na banky a jedním dechem odmítat cizince a společnou Evropu proto není odpověď na to, jak dosáhnout reálné proměny struktur ekonomické a politické moci. Ta je skrytá v reálném projektu postkapitalismu, který dokáže spojit produktivitu se solidaritou, a který bude mít i nadnárodní, a nikoli národně izolovaný rozměr. Volný trh je abstraktní ideál, který ze spojení anachronického nacionalismu a nadnárodních kapitálových korporací nevzejde.\nProžíváme skutečně proměnu výrobních sil — ať už jí říkáme čtvrtá průmyslová revoluce nebo revoluce informační či vzdělanostní. Automatizace a robotizace přináší nejen růst produktivity, ale proměňuje také pracovní trh. Například Martin Ford (v knize Rise of the Robots) ukazuje, že umělá inteligence oproti mechanizaci zbavuje lidi nejen dřiny, ale i placené práce samotné.\nNe vše vyřeší zkrácená pracovní doba a přesun lidí k novým službám, které se stále bez lidí neobejdou. A všichni nemohou dělat kreativní práci umělců a vědců. Mnozí budou rádi i za nepříliš smysluplné, spíše odcizené „Bullshit Jobs“, jako jakousi maskovanou podporu v nezaměstnanosti, novodobé hladové zdi — ovšem i na ně jsou zapotřebí zdroje.\nMluvit o postkapitalismu je legitimní, ale nestačí jen kritizovat chaos a nespravedlnost a věřit, že nová kvalita spolu se změnami výrobních sil zákonitě nastoupí. Foto Archiv redakce\nFenomén „jobless growth“ (rychleji roste ekonomika než zaměstnanost) je popsán už dnes. Jde o to, jak budou rozdělovány efekty z procesu nahrazování lidí stroji. A je to i problém civilizační. Lidé uvolnění z bezprostřední výroby, nesloužící „kalvínskému kultu práce“, nemusí využít svůj volný čas k smysluplné činnosti. A extrémisté a mesiáši různých apokalyptických vizí se rádi přiživí.\nZacílení na lokální ekonomiku také nezmění globální struktury. Ty jen prostě už nemusí být vázány na konkrétní území. Globalizace je objektivní, ale neprobíhá již cestou centralizace, nýbrž na základě nového, pružnějšího modelu koncentrace moci. Nové fenomény jako sdílení ekonomických statků (takzvaný „share use“), nezávislý základní příjem či lokalizace hospodaření v komunách na síti tak zatím mohou jen stěží být zpružňující součástí páteřní ekonomické architektury moderního světa.\nTváří tvář fašistickému nebezpečí nestačí věnovat se jen tématům obrany a odporu před rasismem a xenofobií. Hledáme shodu na postkapitalistickém projektu a přitom působíme na mezinárodně silném kapitalismem znovu tvrdě dobytém terénu. Je to tedy mnohem složitější. Nová zkušenost přitom odráží značný civilizační posun od časů první i druhé průmyslové revoluce, ale také z prohry pokusu o takzvaný „sovětský model socialismu“.\nRozvinutý trh, usměrňovaný demokratickým plánem, se silnější úlohou společenského vlastnictví a výrobní demokracie; užší sepětí parlamentních reprezentací a hnutí zdola, zakotveném v občanské společnosti ale i transnacionální demokratické instituce — to mohou být důležité prvky širší shody na postkapitalistické odpovědi.\nCesta k sociálně spravedlivé společnosti je dlouhodobější proces, který bude mít různé přechodné etapy. Budou vznikat různé varianty sociálních aliancí zájmů neprivilegovaných a emancipujících se skupin. Důležitým krokem je už upevňování a rozvoj sociálního a právního státu a rozšiřování politiky lidských práv. Jde o nabídku ověřitelné naděje pro většinu, nikoliv útěšných iluzí a snů.\n#Kritická ekonomie#Nacismus a fašismus#Komunismus a minulý režim#Neoliberalismus\nAugust 6, 2015 v 14.32\nZajímavý článek, pane Dolejši; bohužel v tuto chvíli nemám čas reagovat podrobněji.\nTakže jenom jednou větou: s analýzou stávajícího stavu bych víceméně bezvýhradně souhlasil; ale co se týče těch možností "projektu kapitalismu", tady bych byl značně skeptický. Nechci popírat platnost i určitého kontinuálního vývoje; ale k opravdu systémové změně to sotva bude postačit.\nAugust 7, 2015 v 13.41\nCo je to postkapitalismus?\n...Rozvinutý trh, usměrňovaný demokratickým plánem, se silnější úlohou společenského vlastnictví a výrobní demokracie; užší sepětí parlamentních reprezentací a hnutí zdola, zakotveném v občanské společnosti ale i transnacionální demokratické instituce?...............to vše jsou známé prvky periodicky platného sociálního kapitalismu a posléze vždy opouštěné ku prospěchu kapitalismu asociálního.\nZájem o jeho realizaci jde zatím jenajen přes mrtvoly .......bych upozornil.\nAugust 7, 2015 v 13.44\nregres vers. solidarita\nasi myslíte postkapitalistické projekty...\nNo, určitá skepse je na místě, pokud jde o zralost alternativ a schopnost jejich širšího sdílení\nale bez snahy ovlivnit systémotvorné parametry skutečná pozitivní změna nebude\nJinak nastane fašizující regres (možná s koloritem levičáckých či pravičáckých excesů).\nRosa L: kdysi psala socialismus nebo barbarství - svým způsobem se to opakuje.\nProto je důležitější než sektářské hašteření hledání shody na zásadnější změně, třeba i step by step\nA základem musí být solidarita jak napříč širší sociální strukturou tak i mezinárodně\nprobouzení skupinového egoismu, viditelné dnes zejm. ve východní Evropě je na cestě "rozděl a panuj"\nAugust 7, 2015 v 14.7\nAno smrt Rosy a masakr milionů dalších\nnám umožnily zažít periodu sociálního kapitalismus.\nVěčně čerstvou otázkou je, co vše se musí stát, aby se kapitalismus stále neobsluhoval jenom tímto rituálem.\nMimo teorií podobných Marxismu-Hellerismu tu není nic po ruce ........bych si posteskl.\nAugust 8, 2015 v 12.53\nProjekt opravdu postkapitalistický?\nZásadní výhradu vyjádřil za mě už pan Petrasek; pro mou osobu bych ještě připojil, že ty uvedené téze "postkapitalistického projektu" sotva nějak zásadně překračují horizont katalogu požadavků sociální demokracie. Čili toho politického seskupení, které už dávno rezignovalo na skutečnou systémovou změnu, a spokojilo se s "mírným pokrokem v mezích zákona". Tím že tento ryze reformistický program označíme nálepkou s nápisem "Postkapitalistický projekt", z toho opravdu sotva vytvoříme dějinný impuls s potenciálem skutečné systémové změny.\n"Rozvinutý trh usměrňovaný demokratickým plánem" - to je v podstatě klasické contradictio in adiecto.\nTrh - a tím spíše trh rozvinutý - je přesně to, co si žádným způsobem poroučet nedá. A to ani "demokraticky". Trh je samozřejmě možno do u r č i t é míry omezovat a usměrňovat; ale jak už konstatoval pan Petrasek, tohle už ty "demokratické" státy současnosti už dávno vyzkoušely. A udělaly přitom i tu zásadní zkušenost, že v tomto usměrňování a omezování prostě existuje určitá hranice, kterou nelze překročit - neboť příliš svázaný trh vede nevyhnutelně k poklesu ekonomického výkonu.\nMimochodem - co to vlastně má znamenat, to "demokratické plánování"?\nMá se znovu instalovat pověstná "Státní plánovací komise", která svým řízením socialistické ekonomiky jenom permanentně prokazovala naprostou nesmyslnost jakýchkoli pokusů nahradit trh centrálním plánem?\nA jakou roli tady má vlastně hrát onen "demokratický" prvek? Kdo bude oním Velkým demokratem, který nám bude moudře a spravedlivě řídit trh?\nBude to lid ve volbách? - Ten lid, který je víceméně plně propadlý konzumu, a jeho jediným "demokratickým" rozhodnutím tedy nevyhnutelně nebude nic jiného, nežli aby tento trh roztáčel své soukolí ze řetězu utržené produkce čím dál tím více?\nNedělejme si žádné přehnané iluze o demokracii (o tom zrovna běží diskuse pod jiným textem); pokud chceme opravdu h u m a n i z o v a t produkční procesy společnosti, pak ten demokratický faktor tady bude jenom jedním z mnoha, a sám bude muset být vyvažován a kontrolován celou řadou faktorů jiných.\n"Silnější úloha společenského vlastnictví" - jakýpak význam by to vlastně mělo? Svého času byla více nežli polovina rakouského HNP produkována subjekty ve vlastnictví státu - přestal snad proto rakouský kapitalismus být kapitalismem? Rozhodující je nakonec vždycky trh a jeho charakter - jestliže dominantním faktorem ekonomiky nadále zůstává trh, musí se jeho diktátu plně podřídit i produkční místa vlastněná státem.\n"Výrobní demokracie" - zní velice hezky, ale v zásadě plně platí právě řečené: i všechna ta družstva atd. se nakonec musí plně podřídit diktátu trhu a logice zisku, chtějí-li ekonomicky přežít. "Demokraticky" si mohou rozhodovat nanejvýš svá vlastní interna (třeba kdo bude příští týden dělat noční směny); ale to je asi tak všechno.\n- Mimochodem, právě jsem v německých novinách četl velice zajímavý článek na téma "Solidární ekonomika", je to právě o takovýchto "demokraticky" řízených firmách; ještě přes víkend tento článek zpracuji a předložím redakci.\n"Užší sepětí parlamentních reprezentací a hnutí zdola" - opět je dosti nejasné, k čemu by to vlastně mělo vést. Pokud těmi "hnutími zdola" jsou míněny všechny ty ekologické a jiné "alternativní" iniciativy, pak je nutno si uvědomit, že rozhodující politické subjekty (strany) jsou tady výhradně pro to, aby udržovaly a neustále zvyšovaly blahobyt (tj. konzum) rozhodující části obyvatelstva - tedy svého potenciálního voličstva.\nA protože programy těchto alternativních hnutí pravidelně směřují proti logice tohoto přebujelého konzumu, pak se základní zájmy těch "parlamentních reprezentací" a těchto "hnutí zdola" apriori diametrálně rozcházejí. O nějakém "užším sepětí" těchto dvou protichůdných subjektů je za těchto okolností možno jenom si nechat zdát.\nSečteno a podtrženo, pane Dolejši: je sice bezpochyby hodné uznání, že se - jako jeden z mála - vůbec snažíte o konkrétní formulování nějakého společného programu či projektu levice, který by směřoval k překonání stávajícího kapitalismu; ale nedá se nic dělat, ty Vaše představy možných řešení jsou pouze příliš dílčí, nežli aby mohly mít potenciál kapitalistický ekonomicko-společenský řád opravdu nahradit nějakým novým, principiálně jiným a lepším.\nUž jsem to naznačil minule: cesta k překonání kapitalismu nebude v žádném případě lineární, nebude to přímá cesta, kdy bychom prostě jenom mohli tak nějak posilovat prvky, které svým charakterem tak nějak ukazují směrem za kapitalismus. Jestliže má opravdu být změněn systém, pak je zapotřebí popadnout býka rovnou za rohy. A ne ho jenom trochu lehtat plácačkou na mouchy.\nAugust 8, 2015 v 13.0\nDemokracie a humanismus\nJeště jednou bych zdůraznil to, co jsem v předešlém textu zmínil jenom letmo: "demokracie" a "humanismus" jsou opravdu dva zcela rozdílné pojmy. A to jedno naprosto nevyplývá automaticky z toho druhého; a to platí v obou směrech.\nTo je naprosto běžná záměna v současné době: všechno se točí jenom kolem demokracie, a tak nějak se - ovšem bez jakéhokoli důkazu - předpokládá, že demokracie s sebou automaticky přinese také všeobecné zlidštění všeobecných poměrů, jmenovitě pak ekonomiky.\nDemokracie ale stále ještě nakonec zůstává jenom f o r m o u formulace politické moci; a naprosto tím není dána garance opravdu pozitivního, humánního obsahu.\nOno je to totiž tak svůdně jednoduché: zaveďme si demokracii, a ta už za nás udělá všechno ostatní.\nAle opravdu h u m a n i z o v a t společnost, náš celý svět - to je úkol nesrovnatelně širší, mnohotvárnější a obtížnější; a tak se do takovéhoto projektu raději nikdo ani vůbec nepouští.\nAugust 8, 2015 v 14.50\nsklońovat humanismus nestačí\nprotimluv trh a regulace ? tak to naprosto ale naprosto (!) nesouhlasím - úplný opak je pravdou. Tady je právě ta dělící čára mezi sněním a vědou, utopismem a realismem.\nTuhle ideologicky umělou antinomii léta pěstovali na jedné straně stalinisti a na druhé neoliberálové. Není dnes ekonomiky která by nebyla tržní a která by nebyla tak či onak regulovaná.\nA v pochopení jak usměrňovat trh který byl i před kapitalismem. a bude i po něm či jak ho využít jako klíčového systému a současně potlačit jeho nedostatky je právě perspektiva.\nA právě v tom kvalitativně vyšším spojení je ten rozdíl oproti "pouhým požadavkům reformní levice". To vůbec není dílčí, ale naopak zásadní a kdo chce něco jiného a lepšího měl by říci co.. aby to bylo možné otestovat zda nejde jen o krasomluvu.\nAugust 8, 2015 v 16.58\nPostkapitalismus je společenskopolitický projekt nekapitalistickch zákonitostí\nJenom jsem podotkl, že sociální kapitalismus je stará vesta, mezi křesťany pěkně obnošená několikrát odhození a přešívaná,\na byl jsem nařknut z krasomluvy a hozen do jednoho pytle se skloňovateli humanismu.\nVymiňuji si 1. aproximativní nárys projektu s velmi záhadným pracovním názvem Postkapitalismus........obratem.\nnavodit široký občanský zájem o revival sociálního kapitalismu si dovedu představit. Jak vyloučit zločinecké elementy ze sféry liberálního podnikání, které koncentruje narcisticky orientované hrabivce a odpuzuje altruisty méně.\nAugust 9, 2015 v 11.20\nProjekt demokratizace a projekt humanizace\nPane Dolejši, ještě jednou: samozřejmě že současný kapitalismus respektive trh j e regulovaný; to je samozřejmost, kterou nikdo nepopírá.\nAle, ještě jednou: existuje určitá hranice, za kterou tento - přirozeně na z i s k orientovaný - trh prostě už nelze dále omezovat, protože jeho vlastní logika to nepřipustí. Další jeho regulace a omezování by znamenalo konec tržních funkcí - a tedy rozklad ekonomiky.\nJe skutečně podivuhodné, jak levice stále znovu dokáže ignorovat zkušenosti - dokonce dvojí! - francouzských socialistů s jejich pokusy, právě tento kapitalistický trh s o c i a l i z o v a t nad onu přípustnou míru. Poprvé to bylo za Mitterranda, kdy francouzští socialisté měli jak prezidentský úřad, tak i naprostou většinu v parlamentu. Mohli si tedy odhlasovat co chtěli, a také to udělali. Zcela ve shodě se svým socialistickým programem.\nA tak se začalo zestátňovat, přijala se veškerá možná sociální opatření ve prospěch dělnictva, omezila se možnost propouštět, vzpomínám-li si ještě dobře zvýšily se minimální mzdy, reguloval se bankovní sektor.\nA - jaký byl výsledek těchto opatření "ve prospěch lidu"? - Naprostý propad ekonomiky. Tržní prostředí bylo těmito sociálními a socialistickými opatření sešněrováno natolik, že to ekonomika neunesla. Pracovní síla se stala tak drahá, že se vůbec nevyplatilo ji "vykořisťovat".\nNo, zkrátka: ten propad ekonomiky byl natolik drastický, že nakonec to bylo to samotné d ě l n i c t v o, které svými masovými protesty socialistickou vládu donutilo, aby naprostou většinu těch svých "prolidových" opatření zase vzala zpátky.\nA za Hollanda, jak řečeno, to francouzští socialisté zkusili znovu. Výsledek? - Naprosto stejný.\nTak opravdu nevím, pane Dolejši, jestli chcete ty experimenty francouzských socialistů opakovat donekonečna stále znovu a znovu.\nJedinou možnou alternativou by bylo, že máte nějaký tajný recept, jak to přece jenom dokázat: svázat trh, aniž by ztratil svou primární ekonomickou funkci. Musím přiznat, že mně takovýto spásný recept doposud není znám.\nTím nechci popírat, že v z á s a d n í m smyslu máte pravdu. Samozřejmě, že vývoj vpřed (pokud nám vůbec bude dopřán) může jít jedině tou cestou, že se na jedné straně z a c h o v á trh (jakožto ryze ekonomická nezbytnost) - a na straně druhé se najde nějaký způsob, jak tento trh alespoň v zásadních rysech uvést do souladu s autentickými potřebami lidské bytosti. (Používám pro změnu tuto formulaci, když už jste natolik skeptický k pojmu "humanismus".)\nNicméně, ten konkrétní model který jste tu předložil, opravdu nebudí dojem, že by mohl mít potenciál vést k nějaké opravdu zásadní systémové změně, co se fungování stávajícího - ovšemže kapitalistického - trhu týče. Ta představa nějaké lineárně narůstající "demokratizace" - musím přiznat, že taková představa se mi jeví ještě daleko nereálnější a snivější, nežli jakýkoli projekt humanizace.\nTakovéto "projekty humanizace" byly v lidských dějinách uskutečněny už několikrát (křesťanství, antika, renesance...); ale kdy se v dějinách podařilo úspěšně a trvale zlomit moc psychoekonomického zákona neustálé maximalizace zisku nad člověkem?...\nAugust 9, 2015 v 11.42\nPane Petrasku, ten problém je ovšem ještě daleko hlubší. Ty "zločinecké elementy" samozřejmě existují, existovaly vždycky, a ta slušnější část společnosti vždycky musela trpět pod jejich excesy.\nAle jde o to, že v rámci kapitalismu - a jeho logiky - je nakonec zcela lhostejné, jaké osobní charakterové vlastnosti má ten či onen podnikatelský (respektive vlastnický) subjekt. Jak to krásně ukázal Marx, kapitál v podstatě "jedná sám". On je ten pravý činitel, který hýbe celým produkčním prostředím, který všechny mezilidské vztahy podřizuje svým vlastním potřebám, totiž neustálé maximalizaci zisku. On je tím "vrchním zaměstnavatelem", který přijímá a zase propouští pracovníky, čistě podle toho, co je pro něj samotného právě výhodnější.\nJe už to hodně dlouhá řada let, kdy byla podle - nevím jestli knihy či scénáře - Vladimíra Neffa natočena opravdu zajímavá televizní inscenace. Někdy z dob devatenáctého století. Majitel továrny (vzpomínám-li si dobře, hrál ho Luděk Munzar) byl svým založením přesvědčený humanista, který se svými dělníky zacházel slušně až přímo přátelsky, platil jim slušné mzdy.\nJenže... Jenže pak se cosi zadrhlo. Přišly potíže s odbytem; klesly zisky, a dokonce hrozil krach.\nA - najednou se začaly dít věci. Ten natolik humánní, přátelský patron se najednou proměnil v tvrdého, nesmlouvavého kapitalistu. Který bez milosti začal propouštět zaměstnance, snižoval platy. A - podle všeho z toho všeho ani neměl výčitky svědomí. Jakmile totiž začne boj o vlastní holou existenci, tam prostě každý vycení zuby.\nJen tak mimochodem: to co Vladimír Neff stvořil jako literární fabulaci, tak v podstatě ten samý fenomén jsem svého času zažil sám, jakožto zaměstnanec jedné malé firmičky v Německu.\nByl to v podstatě rodinný podnik; šéf - z nejhlubšího přesvědčení sociálně orientovaný, nejednou mi vyjevil své krédo: "Wissen Sie, Herr Polacek, der Kommunismus war schlecht, aber der Kapitalismus ist auch nicht besser!" Čili, že komunismus byl špatný, ale kapitalismus také není lepší.\nJenže - pak došlo přesně k tomu samému, co v tom příběhu od Neffa. Obchody začaly jít špatně. Situace byla napjatá. Šéf ztrácel nervy. Ne, nezačal propouštět (nebylo koho, na to byla firma příliš malá). Ale - celá atmosféra, doposud tak familiérní, byla beznadějně otrávená. Svou dlouholetou obchodní cestující, k níž měl trvale velmi přátelské styky, najednou začal podezírat, že si ulévá peníze stranou. Nakonec odešla sama. Stejně jako ještě jedna další.\nTakže, pane Petrasku, jaké nám z těchto příběhů plyne ponaučení: opravdu to není jenom ta hrstka "zločineckých elementů", která by nám tak nějak kazila ten náš krásný liberalismus. Ti ho - a jeho neomezené volnosti - pouze využívají ke svým asociálním excesům.\nAle to, co na běžícím pásu produkuje celý ten ahumanismus kapitalismu, to není nic jiného nežli - ten liberalismus sám. Neboť tento liberalismus znamená automaticky plnou volnost i pro kapitál, s jeho principiálně ahumánní logikou.\nAugust 9, 2015 v 19.33\nad M.Petrasek : ano - z rozbíhavých postkapitalistických přístupů je v případě realizace dosáhnout shody na klíčových systémotvorných parametrech. V tom se shodneme - nárys projektu je téma na diskusi "numero uno". Zločinnosti kapitalistů či socialistů nechme stranou, ale o regres by jíti nemělo\nad J.Polaček : ne - na trhu a zisku samo osobě nic zločinného není, je snad zločinná gravitace, rozpad atomů či magnetismus ? To bych se více obával vašeho tajného receptu - víra v něco takového nepomůže, mytologie někdy probouzí nechtěné příšery\nAsi jte to tak nemyslel ale nezbývá než nemluvit jen v kategoriích altruismu, dát s pokorou nohy na zem a re\nspekt k tomu jak to naše pozemské bytí funguje\nAugust 10, 2015 v 12.36\nPane Dolejši, je mi - musím otevřeně přiznat - čím dál tím záhadnější, jak jste kdy mohl vyučovat marxismus.\nNejde o to, že by gravitace byla "zločinná" - ale ona jaksi člověka pořád strhává jedním směrem, a to sice dolů. A je opravdu dobré o této její vlastnosti vědět, především když stojíme na okraji propasti.\nStejně tak i určité ekonomické faktory jako tržní ekonomika, diktát maximalizace zisku, společenská role kapitálu atd. - to jsou všechno momenty a síly které člověka a celou společnost strhávají určitým směrem. Tohle je skutečně ten naprostý základ celého Marxova učení.\nOpravdu je mi záhadou, jak by podle Vašich představ měla vlastně ta lepší, "postkapitalistická" společnost vypadat.\nJestliže ji budeme nějak "demokratizovat", ale veškerá ekonomika (a tedy i veškerá společnost) budou nadále ovládány diktátem volného trhu, a tedy nezřízené honby za ziskem a tvorbou kapitálu, pak celá ta "postkapitalistická" společnost nebude moci stejně udělat nic jiného, nežli se "demokraticky" právě tomuto diktátu trhu a kapitálu podřídit!


Top 10 nenáročných vnitřních rostlin - Dům 2017 - Časopis Módní Dámské 2017\nČasopis Módní Dámské ⇒ Dům 2017 ⇒ Top 10 nenáročných vnitřních rostlin\nAloe Tato rostlina je pravděpodobně známá ruským občanům. Pěstuje se nejen kvůli nenáročnosti, ale také kvůli léčivým vlastnostem. Postačí připomenout neoficiální název aloe - "lékárna na parapetu". Pravidla péče o něj jsou jednoduchá: udržujte na světle, nejlépe bez sousedních rostlin, vodu bohatě, ale zřídka. Půda musí být volná, lehká. Aloe můžete pěstovat ve speciální směsi pro kaktusy.\nTato rostlina má šťavnaté, masité listy. Květy se blíží ke konci zimy, květy jsou malé, převážně červené. Kvůli rozkvětu byla rostlina v létě v přímém slunečním světle a v zimě by měla být stínovaná. Má rád volnou půdu, musí být mírně napojen.\nCrassula nebo "money tree"\nV létě se tato rostlina uchovává na přímém slunečním světle a hojně se naplaví. V zimě by mělo být zalévání velmi mírné a rostlina by měla být uchovávána na chladném místě.\nVoskové břečťan nebo hoya\nJedná se o liana kvete dvakrát ročně, to znamená v posledních jarních týdnech a na začátku podzimu. Pěstují je v zavěšených květináčích, lýna jsou umístěna na podpěrech připevněných ke stěně. Vybledlé květenství nemusí být řezané.\nCtižádostivá a studená rostlina původem z Jižní Ameriky. V letním horizontu, kromě bohatého zalévání, je rostlina žádoucí stříkat, v zimě musí být zalévání mírné a vzácné.\nTato rostlina pochází z Afriky. Nejhezivnější vzhled (kvůli bohatému kvetení) je pelargie štítné žlázy a zóny. V létě by měla být rostlina hojně napojena, v zimě je zalévání omezeno na minimum. Kvete celou chladnou sezónu (s výjimkou prosince - leden), pokud je pod fluorescenčním osvětlením.\nNeoficiální název pro "tawny language". Předchůdcem této rostliny jsou suché zóny tropické Afriky. Netoleruje podzemní vrstvu půdy, takže i v létě je zřídka napojen.\nRostlina s malými, ale shromážděnými ve velkých kartáčových květinách a silně vrásčitými tmavými smaragdovými listy. Miluje sluneční světlo a uvolněnou, lehkou půdu.\nRostlina s velkými květy připomínající zvonek ve tvaru. Kvete všechny jaro, léto a podzim. V létě, s výjimkou zavlažování, je žádoucí stříkat. Současně netoleruje stagnaci vody v pánvi.\nje nenáročná a odstín-tolerantní rostlina. Může být pěstován jak v hrncích na okenním parapetu, tak i ve stěnách.\nPředchozí Článek Jak se milovat: tři užitečné cvičení\nNásledující Článek Kastrol s brambory a masem\nPrvní setkání s rodiči\nPři hledání prince\nCarving vlasy doma


Na bankovní daň doplatí nakonec klienti! – Bankovní inspektor\nNápad levicové ČSSD na zavedení bankovní daně vypadá na první pohled sice logicky, v konečném důsledku by se ovšem tato speciální daň obrátila pouze proti nám všem, klientům tuzemských bank.\nPremiér Bohuslav Sobotka při představení návrhu na bankovní daň správně poukázal na to, že tuto daň má ve své legislativě 15 zemí Evropské unie. Na druhou stranu by Česká republika zavedením tohoto opatření ztratila konkurenční výhodu a samotné banky by přesunuly tyto nové náklady nakonec na klienty v podobě vyšších úrokových sazeb a celkového zdražení všech bankovních služeb.\nZ krátkodobého hlediska tak sice vypadá pěkně, že by do státního rozpočtu přiteklo díky bankovní dani navíc cca 11 miliard korun (každý rok), z dlouhodobého by ovšem došlo zejména k celkovému poklesu investic v bankovním sektoru. Záměr vládní ČSSD tak lze považovat za čistě populistický, protože cílí na ty voliče, kteří „kritizují“ vysoké zisky bank (o tomto tématu jsme psali zde: Tuzemské banky prožívají nejlepší roky! A co jejich klienti?).


Nevěra přítele & milence - Bety.cz - magazín nejen pro mámy - horoskopy, recepty, diskuse, soutěže\nDiskuse na téma Nevěra přítele & milence\n16. 02. 2011 | Partner má milenku\nCo je horší, nevěra přítele nebo milence?\nJá jsem na tom uplně stejně.*1*\nsvůdce pokušitel 09.12.2016\njá jsem na tom zase naprosto jinak\nMorálka,kde je nějaká morálka???To dáváte budoucím generacím dobrej příklad,já bych se styděla.Lhát,podvádět!Ze slova rodina se stalo prázdné slovo.Copak už v dnešní době lidi nemají svědomí,za chvíli se můžem všichni chovat jako zvířata,pak si nestěžujte že po vás vaše děti zdědili špatné hodnoty.Nedivím se,že se lidi neberou.Na každého jednou dojde a spát s milencem a žít s manželem je velmi trapné!!!!!!!!!!!!!!;*(\nAll Sary 24.03.2014\nBuď jste mladá paní ještě mladá, hloupá a nebo neatraktivní. A nebo kombinace všeho dohromady. Lidi kteří jsou kvůli dětem schopni se nerozvést a dělat všechno tak aby netrpěla rodina, i když je srdce či přirození táhne jinam a to silou kterou jste asi nikdy nezažila, jsou tisíckrát odpovědnější než ti co opustí partnera a děti jen kvůli šukání či přeludu souznění. Je to vnitřní boj o kterém nemát zjevně tušení, a s kecama o morálce si vycpěte ramena! Morálnější je zůstat a vychovat děti a udržet rodinu, než se dvakrát třikrát rozvést a ještě se tím "chlubit". :-/\nmam naprosto stejny problem!! akorat ten kamarad byl meho pritele, schazime se s prestavkama uz tri roky a nemuzeme jit od sebe proste se tak strasne pritahujem ze to nejde vzdycky se pak zase za nejakou dobu domluvime<3\nnejde....ale on kvuli tobe rodinu nenecha..zustanes pro nej jen milenka.znam to moc dobre a mas dve možnosti...bude ti stačit role milenky a užívat si nebo se rozkoukáš jine.držím palečky:-)\nJo nevěra je poslední dobou asi trend, bohužel mě to taky postihlo a přiznám se, že tou nevěrnou jsem zde já. Asi před rokem a půl jsem se začala scházet s mým nejlepším kamarádem, se kterým jsme měli vždy skvělý vztah samých dvojsmyslů, smíchu a probírali jsme leccos a podnikali výlety, procházky, až to začalo ústit v něco víc, aniž bych si to uvědomovala, neboť jsem v tu dobu měla přítele (stále ještě mám). Jednoho dne se to zvrtlo v sexuální hrátky a pokračovalo asi měsíc, než na to můj přítel přišel. Tak jsem si řekla dost, konec, nemůžu takhle dál. Vydržela jsem to asi měsíc a znovu to spadlo kamsi do vášně s mým kamarádem. Jelikož jsem nechtěla svého přítele ztratit, opět jsem to zarazila. Nyní po roce a půl, tu dobu jsem to vydržela a nestýkala jsem se svým kamarádem, jsme se opět sešli, sranda byla jako dřív a né jen ta sranda takže si dovede představit, v jakém kruhu se zas ocitám. Samozřejmě je to moje blbost, ale s ním je to tak zvláštní, asi taková fyzická přitažlivost, že si prostě nemůžu pomoct Přítel zatím nic neví. Znáte někdo něco podobného, nebo máte podobný problém?\nČupka ANNA !!!! 28.05.2011\nJo nevěra je poslední dobou asi trend, bohužel mě to taky postihlo a přiznám se, že tou nevěrnou jsem zde já. Asi před rokem a půl jsem se začala scházet s mým nejlepším kamarádem, se kterým jsme měli vždy skvělý vztah samých dvojsmyslů, smíchu a probírali jsme leccos a podnikali výlety, procházky, až to začalo ústit v něco víc, aniž bych si to uvědomovala, neboť jsem v tu dobu měla přítele (stále ještě mám). Jednoho dne se to zvrtlo v sexuální hrátky a pokračovalo asi měsíc, než na to můj přítel přišel. Tak jsem si řekla dost, konec, nemůžu takhle dál. Vydržela jsem to asi měsíc a znovu to spadlo kamsi do vášně s mým kamarádem. Jelikož jsem nechtěla svého přítele ztratit, opět jsem to zarazila. Nyní po roce a půl, tu dobu jsem to vydržela a nestýkala jsem se svým kamarádem, jsme se opět sešli, sranda byla jako dřív a né jen ta sranda takže si dovede představit, v jakém kruhu se zas ocitám. Samozřejmě je to moje blbost, ale s ním je to tak zvláštní, asi taková fyzická přitažlivost, že si prostě nemůžu pomoct Přítel zatím nic neví. Znáte někdo něco podobného, nebo máte podobný problém?*4*\nČupka ANNA !!!!x Čupka ANNA !!!! 28.05.2011\nAhoj, mám milence i manžela. Milenec je na tom stejně. Oba jsme se rozhodli, že kvůli dětem zůstaneme v rodinách, ale sebe se nevzdáme. Je to těžké, ale zodpovědné k dětem. Protějšky nás oba x let odmítaly v sexu a ani podporou pro nás nebyly. Myslím , že i tak to jde. Co vy na to? Máte někdo podobnou, nebo stejnou zkušenost?\nJita Eva 25.10.2011\nAhojky,jsem ve stejné situaci mám milence i manžela,kvuli dětem nic nepodnikáme ,moc toužíme být spolu je to hodně těžké,ale momentální situace je taková a jinak to nejde.Nemužeme bez sebe být a tak jak píšeš nevzdáme se ani my sebe.Byla bych ráda pokud si o tom třeba i napsat vylít si srdíčko a nebo se jen tak podpořit ,pochopit.Muj email jita1812@seznam.cz.\ned Eva 29.12.2011\nAno jsem v podobné situaci, velice podobné neli stejné. Mám manželku a tři dětičky které moc miluji a nikdy by jsem se jich nevzdal. Zároveň miluji vdanou ženu a je to oboustranné. Respektujeme se a víme že stav a oklnosti nezměníme, především kvůli rodinné harmonii, jež je pro děti to nejdůležitější, jsme k sobě úpřimní, neočekávame od sebe co nemůžeme a jsme srozumeni s životními okolnostmi. Je to velice silné z obou stran. Budu rád, když si napíšeme více o svých zkušenostech: můj email: kratky.zivot@gmail.com\nprosim vas napište mně, moc bych si přál si s vámi o problému, který je až na maličkosti u obou stejný popismenkovat, povidat: kratky.zivot@gmail.com\npřed časem sem začala chodit s úžasným mužem ale teď sem zjistila že u skoro rok a půl je ženatý ale já ho strašně miluji a nevím co mam dělat kamarádky my radí abych ho nechala byt a zapomněla ale to nejde :(\nJa to proste nechapu,dneska je zrejme naprosto samozrejmosti s nekym zit a s jinym spat...bohuzel nejsem zadna vyjimka,ovsem nikdy se s tim nevyrovnam...manzela miluji,ale je vazne nemocen...\nJo nevěra je poslední dobou asi trend, bohužel mě to taky postihlo a přiznám se, že tou nevěrnou jsem zde já. Asi před rokem a půl jsem se začala scházet s mým nejlepším kamarádem, se kterým jsme měli vždy skvělý vztah samých dvojsmyslů, smíchu a probírali jsme leccos a podnikali výlety, procházky, až to začalo ústit v něco víc, aniž bych si to uvědomovala, neboť jsem v tu dobu měla přítele (stále ještě mám). Jednoho dne se to zvrtlo v sexuální hrátky a pokračovalo asi měsíc, než na to můj přítel přišel. Tak jsem si řekla dost, konec, nemůžu takhle dál. Vydržela jsem to asi měsíc a znovu to spadlo kamsi do vášně s mým kamarádem. Jelikož jsem nechtěla svého přítele ztratit, opět jsem to zarazila. Nyní po roce a půl, tu dobu jsem to vydržela a nestýkala jsem se svým kamarádem, jsme se opět sešli, sranda byla jako dřív a né jen ta sranda *1* takže si dovede představit, v jakém kruhu se zas ocitám. Samozřejmě je to moje blbost, ale s ním je to tak zvláštní, asi taková fyzická přitažlivost, že si prostě nemůžu pomoct *3* Přítel zatím nic neví. Znáte někdo něco podobného, nebo máte podobný problém?\nJANA Lůůů 14.05.2011\nUrcite jsem to zazila mnohokrat a muzu Ti otevrene rict,ze zivotni hodnoty a laska jsou uplne nekde jinde,nez fyzicka pritazlivost,na to ale prijdes,az ztratis toho,kdo te mel nebo ma rad\nmonika JANA 28.05.2011\nmam uplne ten stejny problem,ale nevidame se tak casto a zatim to nehodlam nejak menit,s manzelem si vic jak rok nerozumime ani v sexu a ve vztahu uz taky ne.\n@ Majka: Proč jsi se svojím přítelem, když tě podvání a ještě navíc to víš? Nejsi normální. @ Vera: Ty i tvůj milenec jste naprosto bezcharakterní bestie. Co takhle dát partnerovi častěji? Pak by neběhal za jinými a ty by jsi nerozvracela jiná, možná dobře fungující manželství. @ dana: Je vidět, že v tobě taky není kouska charakteru. Kdybych se já potkala s mužem o kterém bych věděla, že je zadaný a co ještě hůř, že je jeho žena nemocná, pak bych se musela hanbou propadnout, kdybych si s ním měla něco začít. Co jseš to za člověka? Strašně bych ti přála, aby jsi se dostala do situace jeho nemocné přítelkyně.\nHanule Marcelka 05.05.2011\nMarcelko, srdci neporučíš, když jsi to nezažila, tak nesuď! A Dana nepsala nic ani o tom, že by to byla jeho žena, ani o tom, že by byla nemocná, přečti si to znovu!;-)\nve svých 45letech jsem se zamilovala do 55letého muže a on se zamiloval do mě.hned na začátku mi ale řekl,že má přítelkyni,které je let 60.On sám má svůj byt, ale za přítelkyní pravidelně dojíždí do jiného města.Ovšem v té stejné době,co jsme se do sebe zamilovali-se jeho přítelkyně začala starat o svou matku,kterou si vzala z LDN a on jí slíbil,že jí bude pomáhat.Já jsem v té době bydlela v bytě se svým bývalým manželem.Scházeli jsme se tedy u přítele v bytě.Po naší roční známosti jsem dostala byt a začla jsem rekonstruovat.přítel mi hodně opravdu hodně pomáhal i finančně.když jsem se pak konečně přestěhovala,začal se mnou bývat častěji a častěji.Ale za přítelkyní jezdit nepřestal.Neměl odvahu to tam ukončit.Hledal řešení a tak přišel s tím,že by se se mnou chtěl oženit.Jenže já jsem ho odmítla s tím,že bych chtěla zkusit bydlet sama.On si nechal svou přítelkyni a já svou svobodu.A jako milenci jsme spolu stále i přes mnohé bolesti,které nám naše láska přinesla.Stále se spolu milujeme a nevíme co bude dál.Necháme tomu čas.Když jsme spolu je nám nádherně a časem jsme si i zvykli nemyslet na to co kdo dělá,když spolu nejsme.Stýská se nám,bolí to,ale milujeme se hodně na to abychom nebyli spolu vůbec.\nJANA dana 14.05.2011\nKdyby vam bylo dvacet,vubec bych se nedivila,ze nevite co chcete.Urcite kazdy chce pro sebe to nejlepsi a vetsinou se nikdo nechce niceho vzdat,on ma svoji pritelkyni,ty svoji svobodu,pro oba urcite pohodli,pak ovsem silne pochybuji o tom,ze je to LASKA,spis jde jen o to,ze vam spolu vyhovuje sex.Sice se s tebou chtel ozenit,ale kdyby te doopravdy miloval,urcite by pritelkyni opustil i za tu cenu,ze si ho nevezmes,proste ma vzdy otevreny zadni vratka\ndana JANA 29.05.2011\na poradíš mi jak to mám řešit aby srdce nevykrvácelo??\nProsím o vyplnění http://13710.vyplnto.cz/ je to k mé absolventské práci.Předem moc děkuji.\nPřed časem jsem prozřela a zjistila jsem, že partner si prostě jenom se mnou nevystačí a tak běhá i jinam... Vyřešila jsem to asi v celku netradičně, protože jsem si jistá, že se milujeme a rozcházet se kvůli hormonům apod. se mi nechtělo. Vzala jsem to tedy oko za oko a též jsem si našla milence. I když dá se říct, že on našel mě... :D Od začátku, co jsme se potkali, jsem věděla, že je ženatý, takže jsem si to i předem vtloukala do hlavy a zabralo to. Mezi námi není nic jiného než sex. Hlavně pozor na oxytocin, protože to je mrcha největší. Díky tomu se dokáže žena zamilovat jen po prvním sexu, když jí bude vyhovovat. Při pocitu lásky a žárlivosti doporučuji utéct, pokud sammozřejmě nechcete bojovat. Ale někdy to fakt nejde... Třeba u malých nebo hůř-ještě nenarozených dětí... Držím palce, a hlavně si ho nepřipouštět k srdci!!!!\nJANA Vera 14.05.2011\nRada bych Ti na Tvuj komentar odpovedela,ze Tvuj nazor je sice rozumny,ze milence si nesmime pripustit k srdci,jde jen o sex,ale oplacet neveru neverou neni zrovna rozumny a z velke obrovske zkusenosti ti mohu rict,ze casem ti to znici vztah,res to nejak s manzelem\nAhoj holky, mám takový dotaz, přiznám rovnou, že s přítelem mám docela volný vztah, jeho podvádění už nějak přecházím, tak jsem si našla milence, respektive on si našel mě s ním jsem se nikdy na ničem nedomlouvala, skoro bych řekla že téma našeho vzájemného vztahu je jakési tabu mezi námi, on má svoji přítelkyni, ale kdykoliv myslím na to, že by se vyspal s nějakou jinou, není mi z toho moc příjemě. Jak prohlásí něco o nějaké kamarádce nebo třeba nějaké souvislosti, které hned nepochopím, jsem uplně vyřízená, ale zároveň nemůžu dát před ním najevo, jsem přeci "jen" jeho milenkou... Máte to některá z Vás taky tak? *3*\nVera Majka 28.02.2011\nPřed časem jsem prozřela a zjistila jsem, že partner si prostě jenom se mnou nevystačí a tak běhá i jinam... Vyřešila jsem to asi v celku netradičně, protože jsem si jistá, že se milujeme a rozcházet se kvůli hormonům apod. se mi nechtělo. Vzala jsem to tedy oko za oko a též jsem si našla milence. I když dá se říct, že on našel mě... :D Od začátku, co jsme se potkali, jsem věděla, že je ženatý, takže jsem si to i předem vtloukala do hlavy a zabralo to. Mezi námi není nic jiného než sex. Je mi úplně jedno, co dělá, když není se mnou... Hlavně pozor na oxytocin, protože to je mrcha největší. Díky tomu se dokáže žena zamilovat jen po prvním sexu, když jí bude vyhovovat. Při pocitu lásky a žárlivosti doporučuji utéct, pokud sammozřejmě nechcete bojovat. Ale někdy to fakt nejde... Třeba u malých nebo hůř-ještě nenarozených dětí... Držím palce, a hlavně si ho nepřipouštět k srdci!!!!\neva Majka 19.03.2011\nAhoj Majko.jsi do svého nového milence zamilovaná?a co tvůj přítel?jste spolu stále?


O víkendu policisté vyjížděli ke čtrnácti nehodám - Žatecký a lounský deník\nO víkendu policisté vyjížděli ke čtrnácti nehodám\nOkres Louny - Mezi příčinami tradičně dominují nesprávný způsob jízdy, nedání přednosti a střety se zvěří.\nMinulý týden vyjížděli policisté okresu Louny celkem k 25 dopravním nehodám. Šest lidí při nich utrpělo lehčí újmu na zdraví, škoda byla odhadnuta na 1,023 milionu korun.\nZ uvedeného počtu se 14 nehod odehrálo o víkendu 21. a 22. května. Právě při víkendových nehodách bylo všech šest osob lehce zraněno, škoda vyčíslena na 625 tisíc korun. Nejčastější příčiny: nesprávný způsob jízdy, nedání přednosti a střety se zvěří.


Světem plující v řešetu: Zelené berušky vždycky spadnou, ale přátelství zůstává\nZelené berušky vždycky spadnou, ale přátelství zůstává\nPřeji příjemné čtení, moji milí. Už jsem tu zase, abych napsala něco ze svého života. Minulý článek byl poněkud holčičí, také poněkud dávno. Původně jsem do svého deníku chtěla napsat už 21. října. Byl to pro mě významný den. Minimálně tak, abych se zde o něm zmínila. Kromě toho bych chtěla přidat několik historek a událostí z dnů minulých. Hlavně bych si měla dát předsevzetí, že budu fotografovat o sto šest, abych měla větší motivaci psát, protože během jednoho článku mě napadá spoustu jiných myšlenek a to by pak vyšlo na román a ne na článek. Blogeři často vydávají články s tím, co se jim pod stromečkem objevilo. Nechci o tom moc mluvit. Možná se zmíním. Mohu vám však slíbit jedno. Bude to hlavně článek o radostech nejen těch hmotných.\n21. října jsme s milovaným oslavili čtvrtý rok našeho vztahu. Píšu o tom s dvou měsíčním zpožděním. Jelikož prožívám už delší čas období změn, samotnou mě překvapuje, že se ještě pořád mohu těšit z jeho blízkosti. Bývám totiž náladová. Dokáži se naštvat kvůli úplné prkotině. Když mám plakat, nepláču, ale pláčou jiní. Utíkám. Nemyslím tím, že jsem myšlenkami jinde. Prostě nacházím-li se někde, kde se mi přestane líbit, vezmu si kabát, omotám se šálou, popadnu batoh na záda a co nejrychlejším krokem, občas bez rozloučení, odcházím. Prý je to pro mě zcela normální. Tímto neubližuji tolik sobě jako lidem v mém okolí. Následkem toho před spaním přemýšlím, jaké to bude, až to ostatní přestane bavit. Až opravdu všechny přejde trpělivost, posunou se dál a mě nechají za sebou. Tyto stavy se mi vracejí, ale v posledním návratu se k nim přidaly i myšlenky o smrti. Prý krize středního věku. Jak chcete mít krizi středního věku v šestnácti letech, pokud nehodláte ve dvaatřiceti zemřít? Sice se tomu tak říká, ale člověk si to uvědomuje, nehledě na věk kalendářní. Říkala moje skoro krásná maminka. Ta mi toho vůbec mnoho objasnila a pomohla mi malinko se zorientovat ve mně samé. Nenašla bych odvahu za ní zajít, kdyby mě Benda nenakopl. On je totiž takové moje světlo na konci tunelu. Kdykoliv v mojí nerozvážnosti upadám do stavů pesimismu, zlosti, zoufalství a sebe nenávisti, dokáže mi připomenout, kým jsem. Děkuji.\nUž od začátku školního roku mám pocit, že naše škola je kouzelná. Možná je to počáteční opojení. Když mám špatnou náladu a vejdu dovnitř, rázem je fuč. Trošku horší je, že se s odchodem ze školy zase může vrátit, pokud to neprodlužuji potulováním se po městě. Někdy ke konci listopadu jsme měli Den otevřených dveří. S Červenovláskou, Terezkou a Hvězdou jsme měly možnost reprezentovat školu u stánku Náboženské výchovy a ZSV. Byli tam s námi i Víťa se Standou, ale ti šli později lumpačit. Bylo zvláštní být ve škole do půl šesté, ale dostaly jsme čokoládu, poslouchaly jsme kluky u stánku s latinou, jak latinsky zpívají Sedí moucha na stěně a Na tom Pražským mostě. Taky nám Červenovláska ukazovala, jak se twerkuje, dle jejího přesvědčení. Jenom smůla, že před dveřmi kabinetu, z kterých pak vylezl obávaný profesor K. Pokud nás bude někdy suplovat, určitě si na nás vzpomene. Hodně jsme se fotily. Nevím, kdy na mě přišla puberta, že se nutně musím culit na selfie fotkách. Snad si to zopakujeme i v únoru! :-D\nAbych trochu upřesnila nadpis článku, tak vám povykládám o beruškách. Tuším, že to bylo právě den po otevřených dveřích. Já šla do květinářství. Jen tak se podívat na ozdoby a kytičky. Koupila jsem si tam pět zelených nalepovacích berušek ze dřeva. Původně jsem si s nimi chtěla polepit nábytek. Doma se mi v hlavě ale rozjel úplně neuvěřitelný plán. Vyzkoumala jsem, kde má několik lidí skříňky, a ráno jim je tam nalepila. Víťa, Terezka, Červenovláska, Hvězdička a P. Neumím lhát. Opravdu. Prokoukli mě všichni hned. Ale snad jim to udělalo radost. Mám ráda takové drobnůstky. S tím souvisí i naše Vánoce ve škole.\nKdyž jsem došla v pátek do školy, málem jsem se zjančila radostí. Na všech osmi seti třiceti skříňkách byly nalepeny drobné balíčky. Pár spolužáků to zkoušelo hodit na mě, ale upřímně bych musela být opravdu velký magor, abych to zvládla. Uvnitř pak byla nějaká sladkost a lísteček s veršem z Bible. Potěšilo to. Naše skvělá krásná a žádoucí třídní si pro nás taky připravila dárečky. Žvýkačky a čokolády. Měli jsme také dárek. O to krásnější bylo, že prostě holky něco vybraly na trzích, koupily to a my zbytek jsme se na to prostě složily. Hrneček s dvěma balíčky kávy. Všichni víme, jak naše třídní miluje kávu. Obdarovávali se i spolužáci navzájem, ačkoliv si moc nejsem jistá kdo a jak. Já sama jsem sháněla dárky čtrnáct dní. Někteří věděli, že budou akceptory, teda myslím si. Předchozí roky školy jsem obdarovávala tak nějak protože se to má. Ale letos jsem z toho měla radost. Musela jsem se dokonce brzdit, abych neobdarovala všech dvacet osm lidí, teda dvacet devět, umím dělat radost i sobě :-). Když jsem týden před dnem D slyšela slova jako: „Nemám rád, když mi někdo něco dá a já o tom nevím. Přijdu si pak jako idiot, že tomu druhému nemohu nic dát, protože jsem nepřipraven,“ mrzelo mě to. Řekla jsem si, že je na člověku, jak se s dárkem popere. Já přece nic nečekám a chci jen udělat radost drobností. Ještě dodám, že fotka poukazuje na to, jak mi P. donesl větev, kterou jsme pak nazdobili ve třídě.\nČervenovláska obdržela guatemalskou panenku. Nejvíce na nic ocenila asi to, že má duhové pončo. Terezka dostala náušnice se sovičkami, protože kdo jiný miluje sovičky jako ona? Můj mlsný spolusedící Víťa snad ocenil toffifee, jako milovník sladkého, zvláště čokolády. P. dostal šest nadepsaných arašídových horalek, například jedna byla pro štěstí, druhá pro úsměv. Adis si snad někam připnul odznáček s oblíbenými Iron Maiden. Císař si píše svojí tužkou s Krtečkem, kterou obdržel k narozeninám, do deníčku s Krtečkem. Anička se pyšní plackou Opraski sceski historje. Hvězdička straší lidi náušnicemi s roztomilými zelenými lebkami. Díky tomu, že jsme byli s Císařem nakupovat po secondhandech sáčko, aby se v něm mohl producírovat na intru, mohla jsem já obdržet zelené pletené pončo. Bylo mi k užitku hlavně ve dnech mého nachlazení a moc se těším, až se v něm budu prohánět i mimo domov. Od Aničky jsem dostala dva krásné bloky na psaní. Takové ty se vzorem květin. Pořád nevím, k čemu je využiji. Od Adise dobrý hruškový čaj, další do sbírky v mé šatní skříňce. Knížkou o lvíčkovi Kristianovi mě obdaroval P. Pěkně se mi plní knihovnička. Prostě když někomu chci dát dárek, tak mu ho dám. Když ne, tak ne. Přece se nebudeme nějak omezovat, ne? Přijde mi stupidní, když se lidé předhánějí v tom, kdo dá dražší, nebo kdo obdaruje více příbuzných.\nA teď k hmotné stránce u nás doma. Vánoční dárky jsem si vybírala sama. Až na jeden. Bylo to hlavně kvůli tomu, že moje maminka měla na nakupování jen dva dny, a proto mě vzala s sebou. Přála jsem si jen věci, které využiji v běžném životě. Abych si nemusela pořád půjčovat přítelovu Punčošku, správně pojmenovaná flashka se vždy hodí, tak mám už vlastní, zatím nepojmenovanou. Deodorant, ačkoliv prý je to dárek nevhodný. Diář, protože si ráda organizuji věci, ačkoliv se tím málo řídím a zapomínám se do něj dívat. Kalkulačku, abych si nemusela půjčovat přítelovu a mohla si počítat s mocninami, odmocninami a jinými výmysly. Povlečení na postel, ale to jsem si jen vybrala, nebyl prostor k odporu. Prý musím nějaké mít. Dále mám polštářek s Medvíkem Pú, který byl jako dárek k nákupu kdesi, a povlak s Medvíkem Pú. První sen v nových polštářích byl o masovém vrahovi, Ehm. Jelikož mě nepustila moje záliba v zrzavých vlasech, dostala jsem i hennu. Tou se budu barvit až někdy během ledna, protože se nejdříve musím nechat ostříhat. Dva dny před Štědrým dnem jsme byli s tatínkem ve městě. Pro změnu on potřeboval vybrat dárky. Měl určitou hranici pro mě i maminku. Jelikož jsem měla tak nějak vše, co jsem chtěla, řekla jsem si, že i svým dílem přispěji na maminku. Ona by si nikdy nekoupila pořádný parfém, protože by pak měla špatný pocit, že utrácí. Vybrala jsem jí krásnou vůni, pořádně sladkou, jak to má ráda. I mně voněla. Protože měl táta pořád špatný pocit, tak jsme k tomu koupili ještě kilovku kávy. Já jsem si pak vybrala Umění milovati, ačkoliv jsem původně chtěla Lady Fuckingham, protože mám ráda Wilda, i když se o autorství pochybuje. A nebyla bych to já, kdybych ještě nedostala velkou sklenici medu. Medík je lék na duši! :3\nSvátky jsme slavili jako rodina. U stromečku a koukáním na pohádky. Maminka se skamarádila s mým tabletem, který jsem dostala jako nežádané překvapení. Pořád na něm hraje Mozkovnu, což je taková vědomostní hra. Spořádali jsme tři plata chlebíčků, zaneřádili jsme byt, který jsme tři dny uklízeli, cukroví jsme ochutnali a rozmlsali se. Dostali jsme se do nálady vaječným likérem. Náš ubrus okoštoval salát, přesnídávku i pivo. Díky mně. Podařilo se mi vyhodit dva vánoční dárky do popelnice. K mému údivu to maminka vzala s humorem. Dobře, kdyby to nebyly ponožky a papuče, ale takový LCD televizor. Páni, to bych asi ležela na Úrazovce a nemohla sledovat vyděšený výraz rodičovstva, když jiskřila nedotažená zásuvka. A jsem moc ráda, že jsem mohla Vánoce trávit se svou rodinou, ačkoliv se vždycky měsíc předem cukám a představuji si největší apokalypsu. Kdybychom je netrávili dohromady s tátou, tak by byl sám a takový pocit mu dát nechci. Nechci, aby ho zažil. Možná by se pak cítil jako to děvčátko, co za pachu sava a zvednutých židliček čekalo, až si pro něj někdo přijde. A tento pocit nesmí nikdo zažít. Ne víckrát...\nNapsala Slečna v roláku v 18:32\nGally Talian 30. prosince 2014 23:22\nNa dávání dárečků, jsem byla domluvená jenom s jednou slečnou. Dostala jsem, ale o dva dárky navíc což mě těší, ale zároveň mě štve, že nevím komu poděkovat. Nevím, jsem zvyklá když dostanu dárek od někoho, pro koho dárek nemám, alespoň poděkovat :-)\nMám na tebe otázku. Chytne henna i na tmavší vlasy? Nejsi totiž jediná kdo má zrzavé období :-) ale žádná barva mi pořádně nechytla.\nVypadá to, že tu školu máš opravdu ráda. At' se ti v ní daří a ještě dalších pár let do ní chodíš s takovou radostí jako ted' :-)\nJelikož netuším jak přesně a korektně se gratuluje k tak pěknému výročí, popřeji vám snad jen, aby vám to vydrželo :-) :-)\nsarush ef 3. ledna 2015 21:46\nTa společná fotka je úžasná :)\nBels 4. ledna 2015 7:21\nČlánek jsem četla na mobilu už před pár dny a napadlo mě, jak se časy mění. V minulosti na Cinis články byly krátké, zato vycházely často. Teď si člověk musí počkat, ale zato se pak začte a čas i písmenka utíkají, ale konec článku nikde :D Vždycky nám svůj svět podstrojíš ve velkém :D\nAle moc krásně se tvé články čtou, stojí za to čekání, přestože je mi tu a tam smutno, když dlouho nepíšeš.\nKrásné Vánoce jsi prožila, snad se i o Silvestru a letošních novinkách dočtu. :)\nKiwi Zelená 4. ledna 2015 21:43\nTo je pěkné, že sis Vánoce tak užila. Je pravda pravdoucí, že dárky máme dávat, protože chceme a ne proto, že to od nás někdo očekává.. :) Pak z toho má člověk největší radost.\nSlyšela jsem někde, že člověk přestane být dítětem, až přestane dárky pouze přijímat, ale začne je i rozdávat.. :)\nJe to moc pěkný článek, takový pozitivní a veselý. :)\nKika 4. ledna 2015 22:57\nTo je hrozně hezké - ty dárečky, i to, že jsi se svým milým tak dlouho, a z toho že jsi jak píšeš občas náladová, z toho si nic nedělej to každá holka..\np.s.: o hře Mozkovna už čtu jenom dnes na druhém blogu... Musím se na to podívat taky! :D Krásný nový rok ♥\nMagicforever Raven heart 5. ledna 2015 13:41\nTú spoločnú fotku máte úžasnú! Držím palce nech vám to vydrží.... A som rada, že ti to s tou školou tak vyšlo :) (Viallen z All dreams are real- http://all-dreams-are-real.blogspot.sk/)


PČR, PS 2010-2013, VOV; usnesení, strana 7/7\nNacházíte se: Úvod › Poslanci a orgány › Výbory › VOV\nč. 121 Schválení kandidátky na volbu 1 člena Rady České televize (5. prosince 2012)\nč. 122 Záměr zahraničních akcí volebního výboru na rok 2013 (5. prosince 2012)\nč. 123 k programu 23. schůze výboru (z 23. schůze)\nč. 124 ke Zprávě o činnosti Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a o stavu v oblasti rozhlasového a televizního vysílání a v oblasti poskytování audiovizuálních mediálních služeb na vyžádání za rok 2012 (tisk č. 927) (z 23. schůze)\nč. 125 ke Zprávě o činnosti Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a o stavu v oblasti rozhlasového a televizního vysílání a v oblasti poskytování audiovizuálních mediálních služeb na vyžádání za rok 2012 (tisk č. 927) (z 23. schůze)\nč. 126 ke Zprávě o činnosti Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a o stavu v oblasti rozhlasového a televizního vysílání a v oblasti poskytování audiovizuálních mediálních služeb na vyžádání za rok 2012 (tisk č. 927) (z 23. schůze)\nč. 127 k Informaci o programových změnách v ČRo (z 23. schůze)\nč. 128 k termínu a pořadu 24. schůze výboru (z 23. schůze)\nč. 129 k programu 24. schůze výboru (z 24. schůze)\nč. 130 k Státnímu závěrečnému účtu za rok 2012 - kapitola 372 Rada pro rozhlasové a televizní vysílání (z 24. schůze)\nč. 131 K Výroční zprávě o činnosti Českého rozhlasu v roce 2012 (tisk č. 964) (z 24. schůze)\nč. 132 K schválení termínu a složení delegace volebního výboru na služební cestu do Rakouska a Slovenska (z 24. schůze)\nč. 133 K návrhu na vypsání výzvy na kandidáty na 1 člena Rady Českého rozhlasu a 1 člena Rady České televize (z 24. schůze)


Rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR 21 Cdo 3040/2005 | Judikatura | Pravo4u.cz - služby pro právníky\nRozhodnutí Nejvyššího soudu ČR 21 Cdo 3040/2005\nŽalobou podanou u Okresního soudu v Břeclavi dne 24.5.1995 se žalobce domáhal aby bylo žalovanému uloženo „zaplatit žalobci částku 80.000,- Kč s desetiprocentním úrokem od 10.3.1995 do zaplacení do 15 dnů od právní moci tohoto rozsudku“. Žalobu zdůvodnil tím, že „počátkem tohoto roku půjčil žalovanému částku 200.000,- Kč“; že „žalovaný se zavázal tuto částku vrátit nejpozději do 10.3.1995 s dohodnutým úrokem ve výši 10%“; že „k zajištění této pohledávky uzavřel se žalovaným zástavní smlouvu, jíž mu odpůrce zastavil svůj osobní automobil tov. zn. Renault Clio “; že „ke dni podání tohoto návrhu žalovaný nezaplatil ničeho“; že „žalovaný sice zástavu na žalobce převedl, tím však pohledávku žalobce uspokojil pouze z části, neboť hodnota zástavy činí pouze 120.000,- Kč“; že „vyzval žalovaného, aby zbytek pohledávky uhradil v hotovosti“; že „toto však žalovaný výslovně odepřel“.\nOkresní soud v Břeclavi rozsudkem ze dne 29.1.1999, č.j. 9 C 811/95-31, rozhodl, že „žalovaný je povinen zaplatit žalobci 10% úrok od 10.3.1995 do 29.5.1995 z částky 80.000,- Kč do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku“ (výrok I.); zamítl „žalobu, že žalovaný je povinen zaplatit žalobci 80.000,- Kč s 10% úrokem od 30.5.1995 do zaplacení“ (výrok II.); rozhodl, že „žalobce je povinen zaplatit žalovanému na nákladech řízení 5.650,- Kč k rukám advokáta“ (výrok III.).\nK odvolání žalobce Krajský soud v Brně rozsudkem ze dne 6.12.2001, č.j. 14 Co 486/99-51, rozsudek soudu prvního stupně „v napadeném zamítavém výroku o věci samé (II.) a ve výroku o nákladech řízení (III.)“ zrušil a věc vrátil soudu prvního stupně k dalšímu řízení. Soudu prvního stupně uložil „doplnit dokazování ohledně tvrzení žalovaného o tom, že po nesplnění povinnosti žalovaného ze smlouvy o půjčce došlo mezi účastníky ke sjednání kupní smlouvy na předmětný automobil“.\nOkresní soud v Břeclavi poté rozsudkem ze dne 22.10.2003, č.j. 9 C 811/95-90, rozhodl, že „žalovaný je povinen zaplatit žalobci 80.000,- Kč s 10% úrokem z prodlení od 30.5.1995 do zaplacení, vše do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku“ (výrok I.); že „žalobce je povinen zaplatit České republice – Okresnímu soudu v Břeclavi soudní poplatek z odvolání 3.200,- Kč“ (výrok II.); že „žalovaný je povinen zaplatit žalobci na náhradě nákladů řízení 21.300,90 Kč“ (výrok III.). Vycházel ze závěru, že „je logicky vyloučeno, aby došlo mezi účastníky k uzavření kupní smlouvy na předmětný automobil, když z předložené plné moci vyplývá, že žalobce se měl stát a stal se pouze držitelem osobního vozidla žalovaného“; že „žalovaný netvrdil, a tedy ani neprokázal, že by došlo ke změně původního závazku vrátit poskytnutou půjčku“; že „žalovaný má tuto povinnost ze smlouvy o půjčce ze dne 3.3.1995 dosud“; že „k uspokojení pohledávky ze zástavy nedošlo a propadnutí zástavy ve prospěch věřitele dle platné právní úpravy rovněž nebylo možné“; že „žalovaný zmocnil žalobce k prodeji automobilu a byl srozuměn s tím, že výtěžek z prodeje bude použit na úhradu jeho dluhu“; že „tak byla uhrazena pouze část pohledávky žalobce ve výši 120.000,- Kč“; že „žalovaný je povinen zbytek dluhu žalobci zaplatit“; že „se svým plněním je žalovaný v prodlení od 11.3.1995, neboť dluh byl splatný do 10.3.1995“.\nK odvolání žalovaného Krajský soud v Brně rozsudkem ze dne 31.3.2005, č.j. 14 Co 114/2004, rozsudek soudu prvního stupně potvrdil „v části výroku I. ohledně povinnosti žalovaného zaplatit žalobci 80.000,- Kč“ („výrok a/“); změnil „v části výroku I. ohledně povinnosti žalovaného zaplatit žalobci 10% úrok z částky 80.000,- Kč za dobu od 30.5.1995 do zaplacení“ a „žalobu v této části“ zamítl („výrok b/“); zrušil „ve výroku III. o nákladech řízení“ a „v tomto rozsahu“ věc vrátil soudu prvního stupně k dalšímu řízení („výrok c/“). Ztotožnil se se závěrem soudu prvního stupně, že „předmětná smlouva účastníků je jednoznačně smlouva o půjčce a s ní související smlouva zástavní“; že „je vyloučeno, aby současně šlo o smlouvu kupní, v níž by mohla být sjednána jakákoli kupní cena“. „Ohledně přiznaného příslušenství 10 % úroku za dobu od 30.5.1995 do zaplacení“ však, na rozdíl od soudu prvního stupně, dospěl k závěru, že „žalobce se příslušenství domáhá jako smluveného úroku z půjčky“; že „toto ujednání účastníků je právní úkon příčící se dobrým mravům podle § 39 občanského zákoníku, v důsledku čehož je tento úkon absolutně neplatný“; že „rozpor s dobrými mravy je dán výší tohoto úroku 10% za jeden týden trvání půjčky - tedy zhruba 520% za rok“; že „z ujednání není zcela zřejmé, zda je tento úrok dlužník povinen zaplatit jen za dobu půjčení nebo i za případnou dále trvající dobu prodlení s vrácením této částky“; že „to způsobuje neplatnost tohoto ujednání pro neurčitost a nesrozumitelnost“; že „sjednání úroku z půjčky je oddělitelné od ostatního obsahu smlouvy o půjčce a neplatnost se vztahuje pouze na toto sjednání úroku“.\nOkresní soud v Břeclavi usnesením ze dne 26.8.2005, č.j. 9 C 811/95-138, uložil žalovanému povinnost zaplatit žalobci na náhradě nákladů řízení 18.879,30 Kč“.\nŽalobce, jehož dovolání směřuje proti „výroku b/“ rozsudku odvolacího soudu, dovozuje přípustnost dovolání z ustanovení § 237 odst. 1 písm. a) o.s.ř. a namítá, že „v květnu v roce 1995 byla výše ročních úroků daná peněžními ústavy 17%“; že „vzhledem k tomu, že smluvený úrok byl smlouvou dán 10% p. a., tak rozhodně neodporoval dobrým mravům“; že „z návrhu je patrné, že se nejedná o smluvní úrok za jeden týden trvání půjčky“; že „povinností soudu je v případě, kdy si není jist srozumitelností žaloby, poučit žalobce a poskytnout mu lhůtu k dodatečnému specifikování žaloby“; že „pokud není ze smlouvy zřejmé, za jaké období jsou úroky poskytovány, je teorií práva uváděno, že se jedná o procentní sazbu ročního období“; že „v případě nepřiměřeně vysoké úrokové sazby určí soud výši této sazby s přihlédnutím k výši úroků placených peněžními ústavy“; že „odvolací soud nesprávně aplikoval ustanovení § 39 občanského zákoníku a z něj dále vyplývající ustanovení § 37 odst. 1 občanského zákoníku na daný případ“. Navrhuje, aby dovolací soud rozsudek odvolacího soudu zrušil a věc vrátil tomuto soudu k dalšímu řízení.\nŽalovaný, jehož dovolání směřuje proti „výroku a/“ rozsudku odvolacího soudu, dovozuje přípustnost dovolání z ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o.s.ř. a namítá, že „smlouvy kupní a zástavní se pojmově nevylučují a ničím není zakázáno, aby kupní cena byla sjednána v obsahu zástavní smlouvy a aby několik smluv bylo kombinováno do jednoho písemného provedení“; že „z důkazů je nepochybně prokázáno, že došlo k převodu vlastnictví vozidla na žalobce, že kupní cena byla předem písemně sjednána a zcela uhrazena“; že „závazek žalovaného tedy zcela zanikl a nemohla mu proto být v tomto směru uložena povinnost k plnění“; že „ze strany obou soudů došlo k nesprávné aplikaci ust. § 151a až 151f občanského zákoníku“; že „neměl být použit § 219 o.s.ř.“. Navrhuje, aby dovolací soud rozsudek odvolacího soudu „ve výroku pod písmenem a/“ zrušil a věc vrátil tomuto soudu k dalšímu řízení“.\nŽalobce dovoláním napadá „výrok a/“ rozsudku odvolacího soudu, jímž byl změněn rozsudek soudu prvního stupně „v části výroku I. ohledně povinnosti žalovaného zaplatit žalobci 10% úrok z částky 80.000,- Kč za dobu od 30.5.1995 do zaplacení“ a „žaloba v této části“ byla zamítnuta. Dovolání žalobce je proto podle ustanovení § 237 odst. 1 písm. a) o.s.ř. přípustné.\nŽalovaný dovoláním napadá „výrok b/“ rozsudku odvolacího soudu, jímž byl potvrzen rozsudek soudu prvního stupně „v části výroku I. ohledně povinnosti žalovaného zaplatit žalobci 80.000,- Kč“. Podle ustanovení § 237 odst. 1 písm. b) o.s.ř. dovolání není přípustné, a to již proto, že ve věci nebylo soudem prvního stupně vydáno rozhodnutí ve věci samé, kterým by soud prvního stupně rozhodl ve věci samé jinak než v dřívějším rozsudku proto, že byl vázán právním názorem odvolacího soudu, který dřívější rozhodnutí zrušil. Dovolání žalovaného proti „výroku b/“ rozsudku odvolacího soudu tedy může být přípustné jen při splnění předpokladů uvedených v ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o.s.ř.\nŽalovaný v dovolání namítá, že „smlouvy kupní a zástavní se pojmově nevylučují a ničím není zakázáno, aby kupní cena byla sjednána v obsahu zástavní smlouvy a aby několik smluv bylo kombinováno do jednoho písemného provedení“; že „z důkazů je nepochybně prokázáno, že došlo k převodu vlastnictví vozidla na žalobce, že kupní cena byla předem písemně sjednána a zcela uhrazena“; že „závazek žalovaného tedy zcela zanikl a nemohla mu proto být v tomto směru uložena povinnost k plnění“; že „ze strany obou soudů došlo k nesprávné aplikaci ust. § 151a až 151f občanského zákoníku“; že „neměl být použit § 219 o.s.ř.“.\nV posuzovaném případě bylo z hlediska skutkového stavu zjištěno, že žalobce, jako zástavní věřitel, a žalovaný, jako zástavce, uzavřeli dne 3.3.1995 smlouvu označenou jako „zástavní smlouva“, v níž je uvedeno, že „předmětem zástavy je osobní vozidlo Renault Clio “; že „dohodou smluvních stran je sjednána cena předmětu zástavy 200.000,- Kč“; že „zástavní věřitel půjčí dlužníkovi – zástavci výše uvedenou částku po podpisu smlouvy a podmiňuje ji splacením do 10.3.1995“; že „zástavní věřitel dále podmiňuje půjčku zaplacením úroku ve výši 10% společně s dluhem ve stejném termínu“; že „v případě, že zástavce nevrátí zástavnímu věřiteli dlužnou částku v uvedeném termínu, zástava propadá zástavnímu věřiteli, který je současně zmocněn k obstarání záležitostí souvisejících s prodejem předmětu zástavy k uspokojení zajištěné pohledávky“; že „po tomto dnu bude vozidlo odhlášeno na DI na zástavního věřitele k dalšímu prodeji“.\nŽalobce v dovolání namítá, že „vzhledem k tomu, že smluvený úrok byl smlouvou dán 10% p. a., tak rozhodně neodporoval dobrým mravům“; že „z návrhu je patrné, že se nejedná o smluvní úrok za jeden týden trvání půjčky“; že „povinností soudu je v případě, kdy si není jist srozumitelností žaloby, poučit žalobce a poskytnout mu lhůtu k dodatečnému specifikování žaloby“; že „pokud není ze smlouvy zřejmé, za jaké období jsou úroky poskytovány, je teorií práva uváděno, že se jedná o procentní sazbu ročního období“; že „v případě nepřiměřeně vysoké úrokové sazby určí soud výši této sazby s přihlédnutím k výši úroků placených peněžními ústavy“; že „odvolací soud nesprávně aplikoval ustanovení § 39 občanského zákoníku a z něj dále vyplývající ustanovení § 37 odst. 1 občanského zákoníku na daný případ“.\nOdvolací soud v posuzované věci vycházel ze závěru, že „žalobce se příslušenství domáhá jako smluveného úroku z půjčky“; že „toto ujednání účastníků je právní úkon příčící se dobrým mravům podle § 39 občanského zákoníku, v důsledku čehož je tento úkon absolutně neplatný“; že „rozpor s dobrými mravy je dán výší tohoto úroku 10% za jeden týden trvání půjčky - tedy zhruba 520% za rok“; že „z ujednání není zcela zřejmé, zda je tento úrok dlužník povinen zaplatit jen za dobu půjčení nebo i za případnou dále trvající dobu prodlení s vrácením této částky“; že „to způsobuje neplatnost tohoto ujednání pro neurčitost a nesrozumitelnost“; že „sjednání úroku z půjčky je oddělitelné od ostatního obsahu smlouvy o půjčce a neplatnost se vztahuje pouze na toto sjednání úroku“.\nCitované závěry odvolacího soudu nelze považovat za správné. Dospěl-li totiž odvolací soud k závěru, že „z ujednání není zcela zřejmé, zda je úrok dlužník povinen zaplatit jen za dobu půjčení nebo i za případnou dále trvající dobu prodlení s vrácením této částky“ a že „to způsobuje neplatnost tohoto ujednání pro neurčitost a nesrozumitelnost“, je logicky vyloučeno, aby současně dovodil, že „toto ujednání účastníků je právní úkon příčící se dobrým mravům podle § 39 občanského zákoníku“. Popsaný logický rozpor činí rozhodnutí odvolacího soudu nesrozumitelným, a proto nepřezkoumatelným (srov. § 157 a § 211 o.s.ř.).