Neuvěřitelný příběh o tříletém boji se státem. Muž po operaci zcela ztratil paměť, dcera se nemůže domoci příspěvku na péči | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » Neuvěřitelný příběh o tříletém boji se státem. Muž po operaci zcela ztratil paměť, dcera se nemůže domoci příspěvku na péči\nROZHOVOR V létě roku 2017 se začal odehrávat příběh pana Neumahra, do té doby aktivního pražského seniora, člověka pracujícího v minulosti v důležitých a odpovědných pozicích v Českých drahách, který si koupil byt v Ústí nad Labem, a začal si jej rekonstruovat. Jezdil běžně automobilem, v zahrádkářské kolonii vykonával funkci ve výboru této kolonie. Nicméně ani jemu, jinak zdravému, samostatnému, aktivnímu člověku, se nevyhnuly problémy se srdcem. Jak v jeho případě zcela selhal stát, líčí filmový a televizní producent Ivan Štefka, jenž se ujal jeho zastupování.\nPopisek: Mgr. Ivan Štefka, filmový a televizní producent\nProblémy se srdcem odstartovaly těžko uvěřitelný boj o pomoc od státu. Jak to celé tehdy začalo?\nPřed operací pan Neumahr absolvoval katetrizaci cév ve Všeobecné fakultní nemocnici na Karlově náměstí v Praze. Při ní došlo k poškození mozku, pan Neumahr ztratil paměť a stal se zcela závislým na každodenní a celodenní pomoci druhých lidí. Od toho okamžiku se začal odvíjet dodnes neukončený příběh. Příběh, jehož obětí se může stát v kteroukoli denní či noční hodinu kdokoli z nás, příběh selhání státu, selhání podřízených organizací Ministerstva práce a sociálních věcí a ministerstva samotného, nepochopení a nerespektování povinností veřejné služby a dobré správy věcí státu.\nZe dne na den bylo nutné vyřešit, kdo bude ta osoba, která se o pana Neumahra bude starat 24 hodin denně. To je pochopitelně velmi komplikované rozhodování, nikdo na takovou náhlou situaci není připraven, protože to znamená, že někdo musí opustit zaměstnání nebo podnikání a na plný úvazek se stát pečující osobou 24 hodin denně, den za dnem. Další možností je najít speciální domov pro osoby se ztrátou paměti, což není z kapacitních důvodů vůbec jednoduchá věc a ani nebylo cílem rodiny, a stále není, umístit otce natrvalo do jakéhokoli zařízení sociální péče. Toto vše stojí velké peníze nejen na péči samotné, ale na nákladech souvisejících. Pokud někdo odejde ze zaměstnání, musí z něčeho sám žít. K tomu slouží příspěvek na péči.\nNa dceru pana Neumahra, při její časově velmi náročné práci, přešla ze dne na den veškerá tíha dalších kroků, dalšího rozhodování, a nutnost zajištění péče nejen fyzické, ale zcela komplexní administrativně právní, finanční a veškeré další, kterou si jen dokážeme představit.\nV úvodu jste zmínil ztrátu paměti jako důsledek poškození mozku. Jaké komplikace to konkrétně přinášelo?\nKomplikované bylo především to, že pan Neumahr nevěděl vůbec nic, netušil, kde bydlí, svůj byt nepoznal, stále se ptal, kdy půjde domů, aniž by dokázal pochopit, že doma je. Nevěděl nic ze svého předchozího praktického života. Pokud si něco pamatoval, pak to byly některé věci z hluboké minulosti, nijak nepoužitelné pro aktuální situaci. Nevěděl co a jak dělat, a proč.\nŘečeno velmi obrazně, bylo vlastně potřeba velmi rychle nahradit dospělou osobu osobou náhradní, jakýmsi klonem, která bude nejen o tuto osobu pečovat ve všech myslitelných životních situacích, ale i za ni myslet a konat. To je velmi složitá věc u dospělého člověka, který do té doby žil samostatným aktivním životem. Má to i svá právní omezení, proto jej soud omezil v souladu s jeho zdravotním stavem na svéprávnosti.\nDne 1. listopadu 2017 byla podána paní Neumahrovou na Úřad práce v Ústí nad Labem žádost o příspěvek na péči. Od toho okamžiku se rozjela naprosto neuvěřitelná státní mašinérie. Ta se táhne 31 měsíců, které zahrnují jak proces prvotní žádosti, tak následný proces odvolání, jež se nachází v tomto okamžiku ve dvacátém měsíci. Zákonné lhůty a délka řízení tak byly mnohonásobně překročeny, s obrovskými rozpory oproti obecným tvrzením ministryně práce a sociálních věcí a zejména její náměstkyně Mgr. Kateřiny Jirkové.\nJak jste se k tomuto smutnému případu dostal vy?\nProtože jsem se o situaci dozvěděl, nabídl jsem paní Neumahrové, že převezmu veškerou administrativně právní péči a organizaci věcí, co jsou nutné zařídit pro získání příspěvku na péči, který by umožnil setrvání pana Neumahra v domácím prostředí. To mi po mém tréninku z filmové a televizní produkce, kde každý den musíte stavět něco na zelené louce a orientovat se v různých oborech, nedělalo žádný problém. Považoval jsem to za rutinní záležitost. Navíc, upřímně řečeno, jsem se chtěl na vlastní kůži přesvědčit, co je pravda na těch šílených zvěstech, jak je tento příspěvek státem vyřizován, co do délky správního řízení, do správnosti, ale zejména ochoty určit správný stupeň závislosti na pomoci druhé osoby, přičemž tyto stupně jsou čtyři, a vždy jde o peníze. Počítal jsem s tím, že do roka máme vyřízeno. To jsem se ale šeredně spletl a přesvědčil se, že kolující negativní zvěsti o přístupu státu jsou jen slabým růžovým odvarem skutečnosti.\nVelmi mě to překvapilo, ale neodradilo, ba přesně naopak. A myslím, že nastal čas na změny, na skutečné změny, což není úkol pro náhodně stále se měnící ministry. Tihle lidé, ministři, jejich náměstci a ředitelé odborů, jsou ve vleku zaměstnanců ministerstva a úřadů práce, kteří tu agendu vykonávají desítky let. Oni jsou těmi, kdo poskytují svým nadřízeným informace, které si tito nadřízení jen stěží dokážou při tom obrovském rozsahu ověřit.\nPřemýšlel jste o tom, jak by se to dalo změnit?\nMyslím, že kromě nedostatku posudkových lékařů a úředníků chybí osvěta a skutečný systém kontroly práce těchto lékařů a úředníků. To je velký úkol pro media, je to obrovské mediální téma, které je zcela polem neoraným a dotýká se velkého množství lidí všech věkových a sociálních kategorii, a se stárnutím populace se bude dotýkat stále většího počtu. Důvody slabého mediálního pokrytí jsou podle mě dva. První je ten, že toto téma je velmi komplikované a náročné na přípravu a ani my dnes nemůžeme mluvit o veškerých detailech, neboť bychom zabrali celý denní obsah vašeho serveru. Druhý důvod je ten, že lidé mají strach se se svými příběhy svěřit, strach z úředníků, strach ze ztráty příspěvku a nevím z čeho všeho, ale také nemají už sílu, to hlavně, kterou jim úřady vzaly. Dále je to obrovské téma pro poslance, senátory, politické strany, ombudsmana, ale samozřejmě i pro soudy.\nKdyž jsem začal chápat nastavení toho systému, kdy se jedná o nadřazenou jednosměrnou komunikaci úřadů, která nereaguje a zjevně ani nechce a nedokáže reagovat na připomínky, vyjádření, analýzy a jiné názory odborníků na věc, kdy úřady hrají divadlo, že připomínky, podkladové materiály a podložená vyjádření neexistují, nebo je jen negují bez respektu k zákonné povinnosti vypořádat se s nimi konkrétně, jasně, jednoznačně, komplexně, a namísto toho stále dokola kopírují od sebe navzájem předchozí materiály spočívající převážně ve výčtu administrativních úkonů a holých konstatování svého výkladu, tak jsem pochopil, že ta hra nebude jednoduchá a ani krátká.\nJaká tedy byla ze strany státu reakce na žádost o příspěvek na péči?\nPo podání žádosti v listopadu 2017 se do týdne konalo první sociální šetření Úřadem práce v Ústí nad Labem. Toto šetření bylo zpracováno poměrně jednoduchou a zjevně rychlou formou a zcela jistě nezohledňovalo celou poznanou realitu, neboť při takovémto mentálním postižení, kdy nevíte a neznáte, nemůžete z hlediska logického nějakou životní potřebu nezvládat a současně jinou zvládat. Vy ji sice zvládnete fyzicky, ale nevíte o tom, že byste ji zvládnout měl, nedokážete ji naplánovat, připravit, provést, neboť mezitím vše zapomenete. Musíte mít u sebe stále druhého člověka. Došlo tedy k tomu, že po zpracování tohoto sociálního šetření se na první straně úředního záznamu ze šetření, jež je důležitým, jedním ze základních a současně málo respektovaným podkladem pro další kroky a rozhodování, objevilo jen pět nezvládaných životních potřeb, což by znamenalo, že v ostatních je člověk samostatný a nikoho k jejich zvládání nepotřebuje.\nTo je u mentálního postižení, ztráty paměti a kognitivních funkcí logicky protimluv, neboť by to znamenalo, že v jedné životní situaci vše ví, zná, umí a pamatuje si, a o minutu později už v jiné situaci nezná, neví, nepamatuje si, neví jak na to. Jedním ze základních problémů je, že životní potřeby jsou vyhodnocovány převážně z hlediska fyzického, i když jde o mentální postižení, kdy sice věci fyzicky zvládnete, klidně můžete být olympijský vítěz, ale nevíte, že byste je měl zvládnout, neboť o nich nemáte tušení. A vy takovou danou věc musíte vlastně dokazovat, což je naprosto ponižující a urážlivé. Jednou jsme nedostali odpověď. Vždy bylo hluboké ticho, které panuje i dnes, z čehož plyne, že úřady jsou si této věci vědomy.\nCo se s úředním záznamem ze sociálního šetření dělo dál?\nByl předán Okresní správě sociálního zabezpečení ke zhodnocení zdravotního stavu, který po čtyřech měsících v zásadě opsal sociální šetření. V rámci možnosti se vyjádřit k podkladům jsme poskytli analýzu a Úřad práce i na základě toho, že na první sociální šetření nepozval s dostatečným předstihem paní Neumahrovou jako opatrovnici, a ta se díky tomuto pochybení úřadu nemohla dostavit, nařídil nové sociální šetření. Tím tento úřad celou záležitost zase protáhl a jelo se od začátku.\nDruhé sociální šetření, již za mé přítomnosti a za účasti dvou pracovnic Úřadu práce, které bylo dlouhé, pečlivé a velmi podrobné, přidalo šestou životní potřebu. Prostě jen tak, jen proto, že jsem dámy upozornil na jejich formální otázky, které neřeší podstatu. Například vám ti lidé do očí tvrdí, že vodu si přece v konvici ohřeje, tak je vše v pohodě. Už ovšem neřeší, že v první řadě by musel o existenci té konvice vědět, že by musel vědět, proč si tu vodu má do konvice vůbec natočit a co s ní chce dělat, že neví, že má zapálit plynový hořák, a když jej zapálí, tak na něj může zapomenout, nebo že pustí plyn, ale zapomene jej zapálit a dojde ke katastrofě. Jednoznačně si tedy není schopen udělat samostatně jídlo, z tohoto, ale i z mnoha jiných důvodů, byť fyzicky by to zvládl bez problému.\nPožádal jsem o test, aby si pan Neumahr udělal čaj, tedy aby absolvoval celý proces, nikoliv jen bezdůvodně ohřátí vody. To už samozřejmě nezvládl, neboť nevěděl nejen kde hledat čaj, ale vůbec jak na to, a jen to prokázalo hrubou formálnost takového šetření. Také je tristní, že takové šetření probíhá zejména na základě pokládání otázek, ovšem problém je zase v tom, že pokud člověk neví, tak jakou hodnotu mají jeho odpovědi? Na fabulace právě upozorňují všichni odborníci. Pro objektivní zjištění stavu by bylo nutné s panem Neumahrem minimálně týden žít ve společné domácnosti. Tím by veškeré teoretické diskuse okamžitě skončily, bylo by uznáno všech deset životních potřeb a věc by byla vyřízena. Současně je z toho extrémního tápání úřadu jasné, že neexistuje pro takovéto případy odpovídající metodika a ve výsledku je to velmi diskriminační pro lidi postižené jinak než fyzicky, kde je to posouzení logicky jednodušší, nebo by mělo být.\nV každém případě toto sociální šetření ukázalo spolu s veškerými souvislostmi, že z každé životní potřeby nezvládá jednu nebo více aktivit a nezvládá tak všech deset životních potřeb. Navíc závěr obou šetření jasně sděluje, že není schopen se o sebe samostatně postarat, že potřebuje neustálé slovní vedení a podporu, nedokáže dané situace vyhodnotit a adekvátně na ně reagovat, nebo že není schopen v současné době samostatného života. To bylo na konci roku 2017 a na počátku roku 2018. K tomu není co dodat.\nNení schopen se o sebe samostatně postarat, ale úředníci řeší to, jestli je jednotlivé úkony schopen fyzicky vykonat?\nToto je další neuvěřitelná věc, která celým příběhem prochází jako červená niť, že ti úředníci i posudkový lékař u člověka se ztrátou paměti, logického a kombinačního myšlení, který o sobě vůbec neví, neví, co a jak by měl dělat a proč by to měl dělat, řeší, co zvládne fyzicky, zda se posadí, dojde dvě stě metrů, nastoupí do autobusu a podobné nesmysly. Na základě toho hodnotí jeho závislost na péči druhé osoby a vůbec jim nepřijde divné, že aby mohl někdo něco zvládnout fyzicky, musel by nejprve o tom, že to něco má zvládnout, vědět. Vědět, proč by to měl udělat, za jakým účelem, který ovšem vzápětí zapomene, měl by umět vyhodnotit výsledek toho, co dělá. Jsou to skutečně neuvěřitelné metodické postupy, u nichž se rozum zastavuje a stojí i u zdravých jedinců. Podle mě tyto metodické postupy musely na jejich právech poškodit již řadu lidí.\nPřesto, jak jsem již říkal, sociální šetření v celkovém textu a při znalosti souvislostí a poznané reality ukázalo, že pan Neumahr nezvládá z každé životní potřeby jednu nebo více aktivit a tudíž nezvládá samostatně všech deset životních potřeb, neboť nezvládat jednu aktivitu znamená nezvládat životní potřebu.\nNicméně, OSSZ setrvala na svém původním tvrzení, a ačkoliv se sama odvolávala na to, že je v souladu se sociálními šetřeními, ve skutečnosti však s nimi, podle mě, byla v rozporu. Při osobním jednání, které trvalo asi deset minut, posudkový lékař zrekapituloval administrativní průběh věci, zhodnotil kladně, že pan Neumahr přišel bez opory, tedy opět fyzické, přičemž oporou byla v zásadě jeho dcera, protože bez ní by vůbec netušil, kde se nachází a proč, což je právě ten rozpor fyzična a mentálna. Následně se pan doktor ukázal jako veselá kopa, když prohlásil, takto jsem to rozhodl, čímž připomínky, rozpory a analýzy vyargumentoval. A bylo vyřízeno.\nVyřízeno? Copak jste se s tím smířili?\nPaní Neumahrová se proti tomuto způsobu rozhodnutí několikrát ohradila, vždy však neúspěšně, byť podklady a realita hovořily jinak. Problém by v tom nebyl, pokud by správní úřady respektovaly, že lékařův názor je pouze jeden možný a jeden z mnoha, a nikoli prioritní. V zákoně nemá oporu to, že by byla dávána přednost názoru posudkového lékaře, dokonce před vlastními sociálními šetřeními, přesto se tak děje a dokonce Úřad práce názor lékaře od stolu považuje za stěžejní důkaz. Což bych chápal v případě chybějící nohy.\nRozhodnutí o výši příspěvku tak padlo po dvanácti měsících, když šest měsíců lze připsat na vrub ústeckého úřadu práce a Okresní správy sociálního zabezpečení. Nicméně se zde po celou dobu sporu objevoval zajímavý okamžik, kdy úředníci stále opakovali věty typu, kdybyste to nerozporovali, mohlo to být už u odvolání. Slovo odvolání se objevovalo neustále, jako základní slovní pojem, učiněná mantra, to bylo dost překvapivé. Nicméně na základě toho jsem pochopil, že systém je nastaven jako systém prvotně odvolací, kdy se automaticky počítá s tím, že věc projde odvolacím procesem a zatíží a znechutí všechny aktéry kromě těch, pro něž to je obživou. Ta frekvence slova odvolání byla tak velká, že jsem nabyl dojmu, že jde o nějakou „církev prvního odvolání“. Přitom by člověk řekl, že řádně by se mělo rozhodovat hned na začátku. A také až se skutečně řádně vyřeší počáteční nejasnosti, neboť bez jejich vyjasnění lze při odvolání očekávat další spory, což se samozřejmě stalo. Protože tyhle úřady od sebe vzájemně kopírují, neboť není v jejich silách se detailně s věcmi seznamovat. Což chápu, ale nezajímá mě to, ani to nelze respektovat a nepatří to do řádné správy demokratického státu.\nMinisterstvo se stále vymlouvá na nedostatek a stáří posudkových lékařů, ale skutečnost je taková, že to končí u těchto výmluv a nepokračuje to nikam dál. Otázka je, zda si ti lidé na ministerstvu vůbec uvědomují, reálně uvědomují, nikoli pouze rétoricky, že jde o službu veřejnosti, a to službu pro zvlášť citlivý segment společnosti, pro lidi postižené a všelijak nemocné. Poznaná skutečnost je taková, že řeší formality a obhajuji různými slovními hříčkami extrémní délky řízení a nepřiznané stupně závislosti, ale na podstatu už nezbývá čas.\nPo rozhodnutí Úřadu práce bylo tedy ihned podáno odvolání. No a nastaly opět nečekané události. K samotnému zasedání odvolací posudkové komise v Ústí nad Labem došlo po neuvěřitelné době deseti měsíců od podání odvolání. Na ústním jednání byla s panem Neumahrem přítomna paní Neumahrová, kde ji v rozporu se zákonem požádaly členky komise o vypnutí mobilního telefonu, byť se jednalo o úřední jednání a paní Neumahrová neměla v úmyslu nahrávat. Chovaly se tak arogantně, že paní Neumahrová vyšla ven se slzami v očích. Tato komise dokonce použila v samotné materii posudku i dvě nevhodné výtky a slovní obraty, které nesouvisely nijak s posuzováním zdravotního stavu pana Neumahra, ale vyjadřovaly se nevhodně k osobě paní Neumahrové. To jen dokresluje celkovou situaci, za niž je odpovědné ministerstvo a konkrétní nadřízení zaměstnanci.\nPodle vás se tedy úředníci v těchto funkcích takhle chovají k lidem běžně?\nMůžu hovořit pouze za tento konkrétní případ, ale podle toho, co člověk slyší, občas čte, podle toho, kolik lidí a stále ve větším množství se obrací na ombudsmana, tak to zřejmě tak ojedinělé nebude. Úředníci, kteří tu práci dělají desítky let, stejně jako posudkoví lékaři, nejsou podle mne připraveni na to, že si někdo dovolí mít odlišný, podložený a vyargumentovaný názor, na kterém konzistentně setrvává, protože je pravdivý, a oni nedokážou najít protiargument a vyvrátit jej jinak než holým tvrzením bez schopnosti toto tvrzení obhájit. Hlavně, dle mého, nejsou připraveni pracovat ve službách veřejnosti, přesto v nich pracují. Ministerstvo nemá evidentně schopnost začít s radikálními změnami personálními i metodickými, a tak se tato nehostinná situace prohlubuje v době, kdy se logicky bude navyšovat počet lidí, kteří tyto služby budou potřebovat. Ten socialismus tam prostě je zakořeněný.\nPosudek této odvolací komise samozřejmě odpovídal tomu, proti čemu bylo vedeno odvolání. Komise se nijak nevypořádala s argumenty v odvolání, pouze standardně konstatovala jednosměrně nějaké své názory, aniž by byla patrná skutečná cesta, jak k rozhodnutí došla, přičemž touto cestou nejsou nezdůvodněná tvrzení a odkazy na dokumenty, nebo výroky typu „zástupkyně není schopna pochopit“. Přičemž se vzápětí ukáže, že věc je jinak... Zajímavé je, že komise uznala další životní potřebu jako nezvládanou, životní potřebu hygiena, ale od naprosto nesmyslného data o dva roky později, než byla neschopnost samostatného zvládání této potřeby poprvé popsána.\nTady se dostáváme k další věci, která se táhne celým procesem řízení, že odpovědní lidé nemají detailně načtené podkladové materiály, které nejsou většinou strukturované, a z komunikace s nimi plyne, že si nepředávají celé kompletní spisy. Každá komise chce materiály znovu, takže všichni zřejmě neznají naši protiargumentaci. Jsou to velmi záhadné postupy.\nKdyž jste s posudkem odvolací komise nesouhlasili, jaké kroky jste podnikli?\nTento posudek jsme rozporovali na základě doložitelných faktů a reality poznání a domnívali jsme se, že ústecká pobočka MPSV vše řádně posoudí ze všech úhlů pohledu, řádně se vypořádá s připomínkami, převezme odpovědnost a rozhodne. Ale ouha, to byl další hluboký omyl. Samozřejmě chápu, že ústecká pobočka měla obavu rozhodnout, když vidí ty mega rozpory, a současně se nemá jak ve věci zorientovat, to by museli s panem Neumahrem alespoň týden žít. Ta situace zamotaná pracovníky MPSV a jeho organizací je skutečně zapeklitá a myslím, že jedině já mám o věci poměrně přehled a snažím se jej udržovat, ale také nejsem počítač a není to nic jednoduchého. Člověk musí znát precizně každý podkladový materiál a jeho vzájemné souvislosti a návaznosti, znát svědectví a také realitu. Jakmile něco vytrhnete, tak se celá věc tváří zcela jinak.\nMísto rozhodnutí tedy překvapivě dorazil dopis, že ústecká pobočka předává celou věc ke srovnávacímu šetření k jakési pražské nadkomisi, která se jmenuje Posudková komise MPSV v Praze, o niž málokdo kdy slyšel. To bylo v listopadu minulého roku, tedy před sedmi měsíci. Tato pražská komise předvedla nezapomenutelný příběh. Zadala si další – v pořadí třetí – sociální šetření na konci roku 2019 přímo v domově, kde pan Neumahr dočasně pobývá, přičemž odvolání se vztahuje k termínu 1. listopadu 2017. Čili rozdíl jsou dva celé roky. K tomuto úkonu požádala svoji jihočeskou pobočku a jaksi zapomněla informovat paní Neumahrovou o tom, že se toto sociální šetření koná. To je nejen v rozporu se zákonem, ale i rozsudkem okresního soudu v Ústí nad Labem, který nepřipouští, aby byl pan Neumahr jako osoba omezená na svépravnosti z důvodu svého mentálního postižení bez svého opatrovníka přítomen jakémukoli úřednímu jednání, což je samozřejmě součástí spisu, takže by to úředníci měli vědět. Ale docela rozumím tomu, proč by komise nechtěla mít nikoho, kdo se ve věci orientuje, ve své blízkosti. Ale spíše to byl šlendrián a klasická neznalost spisu.\nNicméně se to paní Neumahrová dozvěděla náhodně jinou cestou asi dvanáct hodin před konáním tohoto šetření, a na místo dorazila spolu se mnou. Toto sociální šetření plně potvrdilo dvě předchozí sociální šetření a vše, co celou dobu tvrdíme. Následoval další průtah, kdy zasedání pražské komise bylo stanoveno na dvanáctého února, tedy za další téměř tři měsíce. Tam jsem se už vydal jako zplnomocněný zástupce pana Neumahra, potažmo paní Neumahrové, osobně a celé tristní jednání si nahrál, což se ukázalo jako velmi prozíravý tah poté, co dorazil posudek této komise a ukázal, jak to funguje. Samozřejmě jsem to předpokládal, a komise mne „nezklamala“.\nV čem protokol neodpovídal tomu, co se na jednání ve skutečnosti odehrálo?\nJak už u ministerstva bývá nepsanou tradicí, posudek stále nepřicházel. Tak po dvou a půl měsíci paní Neumahrová zaslala dotaz, v jaké jsme fázi a kdy může tedy posudek očekávat, přičemž připomněla délku nečinností. Posudek pak dorazil asi za čtrnáct dnů a je z něj patrné, že není úplně v souladu se skutečností, což můžete vidět, pokud máte k dispozici nahrávku z tohoto jednání a znáte podkladové materiály a veškeré souvislosti. Kdo nezná doslovně a detailně podklady, nemá šanci ze samotného textu posudku odhalit nic divného.\nOdpovědi na otázky kladené panu Neumahrovi hned v úvodu jednání neodpovídají záznamu, nebo jsou zkreslené, nebo ve větší míře neuvedené. Jsou zapsány víceméně věci, které jakože pan Neumahr domněle ví, například o svém pobytu v domově, o němž vůbec nemá tušení ihned po opuštění jeho brány a jedná se o jeho fabulace, před kterými varují opakovaně všichni odborníci, a proto odpovědi pana Neumahra nelze brát jako validní, jak tito odborníci tvrdí. Ale k tomu musíte znát spis, bez toho se nemáte šanci chytit. Nicméně tyto odpovědi staví posudek jako holá fakta. Problém je, kdo si co představuje pod spisem. Já za spisem vidím každý jednotlivý dokument nebo elektronický dokument od počátku řízení. Ale jak jsme si řekli, jednotlivé úřady a komise si zřejmě předávají jen části spisů a zbytek si tvoří sami, čili existuje zřejmě několik spisů k jednomu případu a v každém je něco. Pokud to tak je, pak je to selhání v té nejvyšší míře a nelze se dobrat nikdy výsledku, což vidíme už tři roky. Komise sice měla před sebou dvaceticentimetrovou úhledně srovnanou kupu papírů, ale nebyla schopna přes moje opakované otázky říci, co v té kupě vlastně je. Z toho se dá podle mě dovodit, jaká asi byla příprava.\nTato posudková komise měla za úkol, podle zadání a požadavku ústeckého pracoviště, vytvořit jakési zdravotní srovnání od okamžiku, kdy byla podána žádost o příspěvek, tedy skoro tři roky nazpět. Výsledek je ten, že komise se víceméně jasně nevyjádřila k prvním třinácti měsícům, o které šlo hlavně a především, a začala se věnovat až jakémusi fyzickému, nikoli mentálnímu, stavu v době o rok později, ke které se již odvolání nevztahovalo, byť to je také povinnost komise se vyjádřit i k následujícímu období. Komise pouze zmínila okrajově první dvě sociální šetření a o posudku soudního znalce se zmínila taktéž pouze okrajově v souvislosti s již uznanou životní potřebou, čili zbytečně. Podstatné rysy posudku, které podporují v plném rozsahu každé jednotlivé naše tvrzení, zcela vynechala, přičemž posudek soudního znalce v souladu s nálezy psychiatrů a ošetřujících lékařů hovoří o velmi špatném stavu pana Neumahra.\nJsou vůbec v posudku vylíčeny skutečnosti, které vyplynuly z osobního setkání a zjištění?\nKomise sice zdůrazňovala, že je pro ni důležité se setkat osobně s panem Neumahrem, ale podstata tohoto setkání v posudku komise není, nebo, jak už jsme si řekli, není popsána tak, jak se skutečně odehrála. Zaznamenáno je pouze několik odpovědí z mnoha, a to zejména odpovědi vzbuzující dojem, jako že pan Neumahr něco ví, což je zdánlivé a na základě jeho fabulací. Komise však ve svém textu čtenáře posudku nevarovala, že může jít o fabulace, čímž může na věci neznalé jeho zdravotní stav působit lépe, než je skutečnost. Co si teď vzpomínám, tak posudek třeba uvádí odpověď, že se nají sám. Taková odpověď však nikdy nepadla, neboť nepadla ani příslušná otázka. Ve skutečnosti otázka zněla, zda si dojde na jídlo sám, zda chodí do jídelny, nebo mu jej nosí na pokoj, odpověď byla: Snad chodím, nevím. Takže, jak je možné mít k takovýmto posudkům důvěru v jejich celku? Nají se sám, to je pravda, ale o to nejde. Jde o to, co bylo skutečně řečeno, a co bylo zapsáno do posudku. Kde dále jsou podobné chyby?\nKdo by měl být čtenářem takového posudku, jsme si již řekli; jsou to ti, co rozhodují. A to je pak problém, pokud sami neznají – a to neznají – každý jednotlivý podklad v každém detailu. Dokonce u propouštěcí zprávy z psychiatrické nemocnice, která je z hlediska data relevantní, je vypuštěním slov „s dohledem“ a přidáním jiných slov v posudku posunuto vyznění této zprávy, které pak vyvolává dojem lepšího zdravotního stavu v počátku postižení. Pokud dělá někdo něco pouze s dohledem, pak je nutná přítomnost dohlížející osoby, proto je za účelem životních potřeb nutné takové věci uvádět přesně.\nNesoulad, kdy chybí vyjádření k prvním třinácti měsícům, které jsou relevantní pro odvolání, je podle mého názoru způsoben nerealizovatelností takového zdravotního posouzení dva a půl roku zpět. Tento prostý fakt potvrdila i předsedkyně PK MPSV v Praze MUDr. Marcelína Čejková slovy o tom, že toto je velmi složité, neboť zdravotní stav se vyvíjel a oni se musí zabývat stavem ke dni jednání komise, tedy dnem 12. února 2020. To ovšem nebylo předmětem odvolání a tento posunutý stav nastal kvůli délce odvolacího procesu. Pokud by byly dodrženy přiměřeně lhůty, dalo se to ještě nějak možná objektivně řešit.\nAle to už teď možné není. Jak tedy dál?\nMUDr. Hana Dundová jako přítomný odborný lékař, psychiatr, se vyjádřila také poměrně jasně a srozumitelně a potvrdila tím to, co tvrdíme tři roky konzistentně. Pronesla velmi pravdivou větu o tom, že aby mohly jako komise vyhodnotit aktivity, musely by poslat člověka se vysprchovat a na záchod. Já dodávám nejen to, ale třeba i jej nechat jet samostatně z Prahy do Ústí nad Labem. Tímto paní doktorka pravdivě potvrdila, že hodnocení provedené lékaři od stolu je velmi irelevantní a zvláště v takovémto případu poškození mozkové tkáně je zcela nepoužitelné. Je to snad možné v případech jednoznačných fyzických postižení. Paní MUDr. Čejková však dodala další větu, že stěžejní je pro aktivity sociální šetření. Což je pochopitelně čirá a naprostá pravda, ale ta není respektována a není respektována ani ve vlastním posudku této komise ve vztahu k sociálním šetřením z roku 2017 a 2018. Správní orgány rozhodují v rozporu se zákonem a je jimi dávána přednost vyjádřením lékařů, což je pozůstatek z doby, kdy ještě nebyla prováděna sociální šetření, přičemž zákon nestanovuje názor lékaře jako přednostní.\nJeště se na moment zastavím u jednoho zajímavého tvrzení nejen této komise, že některé životní potřeby jsou součástí životní potřeby orientace. V podstatě je to tak, že životní potřeba orientace je jednou z deseti základních životních potřeb, a i při velmi mírném dostatku kreativity lze u osob s mentálním postižením do této základní životní potřeby vměstnat naprosto vše a nemusíte se vůbec namáhat. Ostatní životní potřeby pak můžete pominout, a to jistě neměl zákonodárce na mysli. To je velmi často používaný úhybný manévr, když si odpovědní nevědí rady, a opět zde narážíme na nedostatečnou, zavádějící a diskriminační, zdráhám se to nazvat metodikou, která se nevěnuje důkladně, nebo vůbec tomuto typu postižení. Jinak by se to projevilo.\nPožádali jsme o prověření tohoto posudku a ve stejný den paní Neumahrové odeslal dopis pan Mgr. Michal Novák, ředitel odboru odvolání a správních činností nepojistných dávek a LPS, kterým – aniž by to paní Neumahrová požadovala – reagovalo ministerstvo na měsíc starý dotaz, kdy bude hotový posudek a byly zmíněny obrovské doby nečinností a průtahy.\nSpletu se, když si tipnu, že vám ani jeho vyjádření nijak nepomohlo?\nVůbec. Je to klasicky úsměvná reakce pana ředitele, kde tvrdí, že byl pověřen náměstkyní Mgr. Kateřinou Jirkovou, aby se věcí zabýval. Dopis obsahuje to, co umí toto ministerstvo nejlépe, dvě strany opsaných termínů několik let zpět, jak věci probíhaly skvěle se zdůrazněním, že řízení bylo vždy přerušeno, a tudíž lhůty neběžely, takže v žádném případě prý nejde podle judikatury Nejvyššího správního soudu o nečinnost. No, zatím Nejvyšší správní soud neměl na stole tento tříletý příběh, a to nejen co se lhůt týče. Věřím, že se nakonec vyjasní, že Nejvyšší správní soud svým rozsudkem neměl na mysli podporovat termínovou anarchii a svévoli a nedostatky v řízení ministerstva.\nTen, kdo tento text napsal a pan ředitel se pod to podepsal, vlastně říká, že ministerstvo v pohodě používá pro svoji obhajobu jakéhosi rozsudku a každou dlouhou dobu řízení teď bude prezentovat tak, že je zcela v pořádku a v pohodě a určitě to není nečinnost. Neumím si takovou rétoriku a nedůstojnou obhajobu průtahů a nekonečných lhůt vysvětlit jinak. Možná chce tuto skutečnost pan ředitel nazývat ne nečinností, ale nepřiměřenou lhůtou, výsledek pro občana je však identický, pro kolonku na ministerstvu asi jiný.\nDále autor textu tohoto dopisu tvrdí, jak je vše skvělé, protože deset měsíců strávila ústecká pobočka tím, že žádala zdravotní dokumentaci, a předsedkyně komise se řádně seznamovala s takto doručenou dokumentací. Já myslím, že je jasné, že se paní předsedkyně seznamovala deset měsíců, jen mi to nesedí s tím, že až v srpnu 2019, tedy měsíc před zasedáním komise, volala tajemnice této komise paní Neumahrové a sháněla kontakty na ošetřujícího lékaře. Já myslím, že v další fázi bude nutné nahlédnout do knihy odeslané a došlé pošty, kdo co žádal a kdy co došlo, abychom se přesvědčili o desetiměsíční činnosti této komise. Pokud to již tedy neudělal pan ředitel sám, neboť tvrdí ve svém dopise, že se věcí podrobně zabýval.\nJe výsledek práce komise alespoň trochu odpovídající těm deseti měsícům, po které měla trvat?\nTo, že se komise zabývala přípravou deset měsíců, mě vážně zaujalo. Jen nevím, jak je možné, že výsledek jejich práce – posudek – byl takový, že když jsme dodali detailní analýzu, tak ústecká pobočka nedokázala rozhodnout, neboť příslušní odpovědní zřejmě pochopili, že toto si nevezmou na triko a raději rozjeli další sedmiměsíční pokračování se srovnávacím šetřením u pražské komise. Pravdou je, že se na konci dopisu pan ředitel omlouvá za celkovou délku posuzování zdravotního stavu, což je velmi podstatné přiznání, byť současně poukazuje na to, že je to v pohodě, protože se domnívá, že se nejedná o nečinnost, o čemž jsme si řekli výše.\nCelé to pouze dokresluje situaci, kdy ministerstvo nezvládá svoji práci dělat řádně a v přijatelných termínech, zjevně nezvládá personální politiku a plánování práce ve své celorepublikově nejvytíženější oblasti, jeho činnost je pro občana hluboce obtěžující, stresující, finančně nákladná, přinášející pouze problémy. Paní náměstkyně ministryně práce a sociálních věcí Mgr. Kateřina Jirková se podle ČTK v polovině února vyjádřila, mám pocit, že to bylo před poslanci, že se jí daří snižovat lhůty u odvolání v komisích na 150 dnů, tedy pět měsíců, a správní řízení na 90 dnů, tedy tři měsíce. No, nevím, v tomto konkrétním případě jsme tedy lhůtu překročili čtyřnásobně a nejsme na konci.\nČeský rozhlas o pár dnů později přinesl vyjádření paní náměstkyně Jirkové, že „příspěvek na péči není založen na tom, že bychom vycházeli z diagnóz. My posuzujeme, jaké to onemocnění má dopady do deseti různých životních potřeb, kdy vyvolává potřebu závislosti. Ta dávka skutečně má řešit potřebu zvýšené závislosti na péči, nikoliv v uvozovkách odškodnění za závažnou nemoc“. Toto je přesně, téměř doslovně to, co tvrdíme opakovaně písemně tři roky. Jsem rád, že si je paní náměstkyně této hluboké pravdy vědoma, jen je mi záhadou, proč s tím neseznámila své podřízené a proč tito podle tohoto jejího přesvědčení nekonají. A také, proč za tuto samozřejmou pravdu musí bojovat postižení občané a jejich rodinní příslušníci.\nV průběhu toho, co jsme si o tomto děsivém případu úřednické mašinérie začali povídat, vám došlo z ústecké pobočky MPSV finální rozhodnutí. Co je na něm zajímavého?\nVyjádření k posudku pražské komise došlo od nás ústeckému úřadu v pondělí 18. května a mělo 11 stran analytického textu, ale již ve středu 20. května odešlo z pobočky v Ústí nad Labem dvacet stran rozhodnutí. Musela to být hodně náročná dvoudenní práce, neboť vše prostudovat, promyslet, vyhodnotit a sepsat v takovéto rychlosti, to je výkon hodný obdivu a jistě na tom musela pracovat celá pobočka ve dne v noci. Podle mě je tato teatrální rychlost následek tlaku od nadřízených, nicméně teď je věc ve 31. měsíci a už by bylo jedno, zda bude ve 32. Spíše bych se zabýval obsahem, a ne rychlostí, neboť čas se teď již nevrátí.\nToto rozhodnutí potvrzuje v zásadě vše, co jsme si již řekli. Je to vlastně neustálé kopírování informací o technicko administrativním průběhu věci, včetně nevhodných hodnotících komentářů k názorům paní Neumahrové. Toto rozhodnutí má ovšem zásadní vady, které ho činí hluboce nedůvěryhodným. Pomíjí rozpory, nevypořádává se s nimi, pouze konstatuje svůj názor jako vždy, že jde vlastně o náš omyl, a zdůrazňuje pouze to, co podporuje konstatování zástupců MPSV. Přesto, že se tolik mýlíme, tak se v průběhu času potvrdila naše tvrzení v dalších třech životních potřebách, pouze je používáno jiné, pozdější datum, než skutečně nastaly. Je zajímavé, že se tolik mýlíme, a přesto, aniž by se jakkoli změnil rozsah péče o pana Neumahra, která musí být stále stejně nepřetržitá čtyřiadvacetihodinová ve všech životních potřebách, tak jsme se dostali z pěti nezvládaných životních potřeb na osm, přičemž se potvrdilo vše, co jsme tvrdili. Neustále jsou zdůrazňovány body MMSE, ovšem tyto body pouze určují stupeň demence, nikoli stupeň závislosti na péči druhé osoby. Je to přesně to, o čem hovoří paní náměstkyně Jirková, nejde o odměnu za nemoc, ale o rozsah nutné péče.\nJe tu například jedna ryze konkrétní věc, ať nezatěžuji čtenáře již řečenými obecnými úvahami. Rozhodnutí uznává nově dvě životní potřeby, což určitě kvitujeme, nicméně je stále v jiných datech. Rozhodnutí uvádí, že od 5 září 2019 na základě psychiatrického nálezu jasně nezvládá oblékání a obouvání samostatně a dále popisuje z jakých důvodů, přičemž tyto důvody jsou popsány již dva roky zpátky v roce 2017. A současně ze stejných materiálů vycházela před osmi měsíci ústecká komise složená z odborníků a nevšimla si této skutečnosti a považovala oblékání a obouvání za zvládanou životní potřebu. Až poté, co jsme věc rozporovali, si toho všimla pražská komise. Co si o takové práci myslet? V každém případě jsem rád, že můžu takto zastoupit a pomáhat placeným státním úředníkům.\nCo byste tedy k tomu skoro nekonečnému příběhu řekl závěrem?\nJeště předtím zmíním jednu úsměvnou věc, kdy údajně odvolací ústecká komise nenašla funkční korelát, jak píše, k nezvládání životní potřeby tělesná hygiena, ale o dva odstavce dále ji uznává jako nezvládanou. V této souvislosti je opět nejasné, zda se komise ve svých úvahách zabývá mentálním, a ne fyzickým postižením. Jsou zde další zajímavé výroky, které si zatím nechám pro sebe. Je to vlastně takový postup salámovou metodou a záleží na tom, kdo déle vydrží. Je to celé velmi nedůvěryhodné, ale jen pro toho, kdo zná detailně podklady a situaci ve všech souvislostech. Celé je to velmi urážlivé a nedůstojné.\nPaní Neumahrová má jako opatrovnice povinnost chránit veškeré zákonné zájmy pana Neumahra, proto bude nutné, vzhledem k přetrvávajícím rozporům, celou věc nechat prověřit nezávislým soudem jak co do správnosti určení stupně závislosti k příslušným termínům, tak co do délky řízení. Čili případ, bohužel, nekončí.\nNelze si nechat líbit takovéto postupy, není to dobrá správa státu – pokud by to nechal každý být, nevím čeho bychom se dočkali za pár let. Nikdo z nás opravdu neví, kdy se dostane do podobné situace a myslím, že je to jedna z věcí, která by měla být zejména vzhledem ke stárnutí populace středem veřejného zájmu ve všech souvislostech. Práce Ministerstva práce a sociálních věcí je v tomto směru zcela jistě věcí veřejného zájmu.\nMPSV , Štefka , Úřad práce , příspěvek na péči , Neumahr , sociální šetření


Podnebí Zabakuck - meteoblue\n12:30 19 km/h Zataženo\n"Průměrné denní maximum" (plná červená čára) zobrazuje maximální teplotu průměrného dne v každém měsíci pro Zabakuck. A naopak, "průměrné denní minimum" (plná modrá čára) zobrazuje průměrnou minimální teplotu. Horké dny a studené noci (přerušovaná červená a modrá čára) ukazují průměr nejteplejších dnů a nejchladnějších nocí v každém měsíci za posledních 30 let. Pokud plánujete dovolenou, můžete očekávat tyto průměrné teploty a adekvátně se připravit na teplejší nebo chladnější dny. Rychlost větru není automaticky zobrazena, ale může být nastavena dole na grafu.\nDiagram nejvyšší teploty pro Zabakuck zobrazuje, kolik dní v měsíci dosáhne určitou teplotu. Dubaj, jedno z nejteplejších měst na Zemi, nemá v červenci téměř žádné dny s teplotou pod 40°C. Můžete také vidět studené zimy v Moskvě, během nichž nejvyšší teplota v některých dnech nepřekročí ani jen -10°C.\nDiagram srážek pro Zabakuck zobrazuje počet dní v měsíci, ve kterých spadne jisté množství srážek. V tropických a monzunových oblastech může být toto množství podhodnoceno.\nDiagram pro Zabakuck ukazuje dny v měsíci, během kterých vítr dosahuje určitou rychlost. Zajímavým příkladem je Tibetská plošina, kde monzun vytváří stále silné větry od prosince do dubna a klidné větry od června do října.\nVětrná růžice pro Zabakuck zobrazuje počet hodin v roce, kdy vítr fouká z určitého směru. Například JZ: Vítr fouká z jihozápadu (JZ) na severovýchod (SV). Cape Horn, nejjižnější suchozemský výběžek Jižní Ameriky, má charakteristické silné západní větry, které způsobují obtíže při plavbě z východu na západ hlavně plachetnicím.


Stanislav Balík | 20. 11. 2004\nRubrika: Články a komentáře | Témata: ODS, pravice, levice, ČSSD, KDU-ČSL, KSČM, volební účast, US-DEU, krajské volby, privatizace nemocnic, koalice\nMotto: "Sociální demokraté, ač hory doly slibovali, celkem mnoho nezískali."\nZápis z farní kroniky obce Bludov o volbách z r. 1907\nV roce 2004 se konaly druhé volby do krajských samospráv. Kraje byly zřízeny ústavním zákonem v roce 1997, fungovat začaly od počátku roku 2001, když předcházejícího podzimu byly zvoleny jejich první samosprávné orgány.\nDebata o zřízení krajů se v průběhu devadesátých let postupně redukovala na otázku nikoli rozsahu kompetencí krajů, ale jejich počtu. Variant existovala celá řada: jednou krajností bylo zřízení tří krajů (Čechy, Morava se Slezskem a Praha), druhou krajností zřízení cca osmdesáti krajů, jež by fakticky odpovídaly okresům. Výsledný kompromis - čtrnáct celků - kombinuje nevýhody obou krajností, přičemž neobsahuje výhody ani jedné z nich. Kraje jsou malé, takže pro jednání s Evropskou unií se musejí po dvou až třech spojovat do větších celků (tzv. NUTS II), malá velikost několika z nich má negativní vliv i na jejich ekonomickou sílu. Problém je i v jejich vzájemné nevyrovnanosti - nejmenší Karlovarský kraj má dvě stě tisíc obyvatel, největší - moravskoslezský a hlavní město Praha - více jak pětkrát tolik. Ačkoli jsou relativně malé, přesto (až na výjimky) nedisponují loajalitou svých obyvatel. Tu přenášejí občané na svou obec, případně malé okolí okolo ní, někteří dále na Čechy, Moravu či Slezsko a samozřejmě na celou republiku. Kraje v současné podobě jsou umělými celky nerespektujícími přirozené hranice, které nemají potenciál k tomu, aby si k nim obyvatelé vytvořili citový vztah a mohli na ně svou loajalitu přenést.\nPrvní volby do krajských zastupitelstev se konaly v listopadu 2000 v polovině funkčního období menšinové vlády ČSSD, která v roce 1998 vyhrála předchozí parlamentní volby se ziskem více než 32 %, tj. s nejlepším výsledkem v historii České republiky. Hlavním výsledkem voleb krajských v roce 2000 se pak stala drtivá porážka sociální demokracie, která získala pouhých 14,66 % hlasů, tedy méně než polovinu předchozího výsledku z voleb parlamentních. Volby vyhrála ODS s 23,8 %, strana, která tolerovala u moci menšinovou vládu sociální demokracie. Na druhém místě se s 22,86 % umístila Čtyřkoalice (4K), předvolební koalice čtyř malých pravicových a středových stran - KDU-ČSL, US, ODA a DEU. Šlo o největší úspěch tohoto uskupení, které se rozpadlo cca rok poté, ale které na krajské úrovni nicméně přežilo až do podzimu 2004. Na třetím místě skončila s 21,14 % KSČM. Až čtvrtí skončili zmínění sociální demokraté.\nÚspěch pravicových a středových stran a neúspěch stran levicových se odrazil v mocenském složení vedení nových krajů. Hlavní vládní strana nezískala ani jeden z postů třinácti hejtmanů. Zato občanští demokraté získali osm hejtmanů, v dalších zbývajících pěti krajích měli posty náměstků hejtmanů. Jako jediná strana byli přítomni v radách všech třinácti krajů (navíc z této strany pochází i hlava čtrnáctého kraje - pražský primátor). Zbývajících pět hejtmanů bylo z řad křesťanských demokratů. Sociální demokracie byla zastoupena pouze ve čtyřech krajských radách. I díky tomu se stalo, že náklonnost, kterou sociální demokraté vůči krajům při jejich ustavování projevovali, značně ochladla.\nDalší čtyři roky se nesly ve znamení velkého konfliktu státu a krajů o rozsah kompetencí, které má stát na kraje převádět, o rozsah finančních prostředků, které budou mít k dispozici, i o jejich vnitřní strukturu. V roce 2000, když kraje vznikaly, neměly takřka žádný majetek, žádné zaměstnance a minimální rozpočet. O čtyři roky později je situace naprosto jiná. Stát v průběhu čtyř let převedl na kraje celou oblast středního školství včetně nemovitého majetku, nemocnice, správu řady silnic atd.. V současnosti kraje hospodaří s rozpočty v řádu desítek miliard korun. Poté, co stát předal nemocnice i s jejich dluhy krajům, které jsou ovládány pravicovými politiky, začaly se podnikat první větší kroky k privatizaci nemocnic. Socialistická vláda si to s hrůzou uvědomila a v tuto chvíli se snaží privatizaci zastavit. Velké naděje vkládala do úspěchu levicových stran ve volbách - mj. i proto měl být dlouho utajovaným zlatým hřebem předvolební kampaně ČSSD frontální útok na ODS právě v otázce privatizace zdravotnictví. Za to, že to nevyšlo, může celá pravice poděkovat ministryni zdravotnictví a bývalému šéfovi zdravotnické komise ČSSD. Obě osoby odvedly pro pravicový (či přinejmenším nelevicový) pohled na správu společnosti tolik jako málo jiných politiků. Pravicovým a středovým stranám naopak došlo, že prostřednictvím krajů mohou prosazovat řadu svých celostátních programových záměrů - ať již ve zdravotnictví, školství či dopravě.\nVolební cykly jsou v současnosti v ČR nastaveny tak, že se krajské volby konají v poločase voleb parlamentních. Jak v roce 2000, tak o čtyři roky později se proto krajské volby staly exkluzivním průzkumem veřejného mínění. V roce 2004 byla situace o to zajímavější, že se volby konaly necelého půl roku po debaklu vládních stran ve volbách do Evropského parlamentu, které vedly ke změnám na předsednických postech dvou ze tří vládních stran a k obměně na postu premiérském a v několika nevýznamných ministerských křeslech.\nVolební účast 2004\nJedním z často probíraných výsledků těchto voleb byla volební účast. Podle mnohých byla velmi nízká, takže především komentáře příznivců poražených stran pracují s přepočítanými procenty zisku jejich protivníků z celé populace, čímž se evidentní společenský posun bagatelizuje. V této souvislosti je zapotřebí argumentovat především téměř totožnou volební účastí z doby před čtyřmi lety, která vedla k jiným výsledkům.\nCelková volební účast činila 29,62 % (v roce 2000 33,64 %), což je pokles o cca čtyři procentní body. S poklesem jsme se setkali ve všech regionech, tu s větším, tam s menším. Propad byl ovšem znatelnější v moravských krajích.\nVolební účast variuje v jednotlivých zemích a typech voleb, přičemž tyto proměny způsobuje řada faktorů - ať již geopolitických, kulturních či socioekonomických. V ČR lze u všech druhů voleb po roce 1990 sledovat na časové ose pokles volební účasti. Značně rozšířenou praxí nejenom publicistických, ale i odborných textů se stalo označovat tento pokles za známku klesající kvality demokracie, snižující se důvěry občanů v zastupitelské instituce apod. Na pokles voličské účasti se ale lze dívat dvěma možnými způsoby. První interpretace chápe pokles volební účasti jako varovný signál politické elitě, jako signál vzrůstající apatie, která může za určitých okolností posloužit jako podhoubí pro nástup populistických politických vůdců a směrů, jež mohou ohrozit samotnou demokracii. Druhé možné vysvětlení předpokládá, že volební neúčast je normálním a přirozeným jevem, který je logickým důsledkem "odmytizování" politiky. Občané již nechápou volební akt jako osudovou volbu mezi dobrem a zlem, jako volbu rozhodující o jejich svobodě či životě. Z tohoto důvodu svou volební účast již nepovažují za nezbytnou. Nelze tedy jednoznačně říci, jaký to signál čeští voliči svou neúčastí u krajských voleb 2004 vyslali.\nVýsledky na celostátní úrovni\nZatímco výsledky voleb roku 2000 můžeme charakterizovat jako supervyrovnané, kdy rozdíl mezi prvním a třetím subjektem v celkovém součtu byl necelá tři procenta hlasů, volby roku 2004 mají jediného vítěze: ODS. Odstup mezi prvním a třetím činí nyní přes dvaadvacet procent, což je mimochodem také rozdíl mezi hlavní opoziční a vládní stranou. ODS se svými 36,35 % zvýšila svůj předchozí zisk o třináct procentních bodů. Všechny další relevantní síly oproti roku 2000 ztratily, byť u lidovců toto konstatování platí jen s otazníkem. Na druhé místo se posunula KSČM (19,68 %), která však v mezivolebním srovnání ztratila půldruhého procenta. Méně získala v jedenácti ze třinácti krajů. Třetí skončila ČSSD (14,03 %), která útěchu, že se posunula ze čtvrtého místa, ani nemůže myslet vážně. Pro ni katastrofální výsledek z roku 2000 se zhoršil o dalšího více jak půl procenta. Ztrátu zaznamenala všude s výjimkou kraje středočeského a Vysočiny. Je otázkou, jak přistoupit k výsledkům KDU-ČSL. V roce 2000 totiž lidovci byli vůdčí složkou Čtyřkoalice, díky níž v řadě krajů zvítězili a obsadili tak hejtmanské posty. O mandáty a vliv v radě se nicméně dělili s dalšími složkami této předvolební koalice. V roce 2004 sice díky samostatné kandidatuře získali mnohem méně hlasů (10,67 % - i to je však nejlepší lidovecký výsledek po roce 1989), avšak získali více mandátů. V řadě krajů bude KDU-ČSL jedním ze dvou koaličních partnerů, čímž vzroste i její vliv v radách.\nVe vyjádření mandátovém je drtivé vítězství ODS ještě více patrné - polepšila si o 106 mandátů na současných 291. Mandáty navíc také získala KDU-ČSL, která jich má 84. O mandáty naopak přišla KSČM (minus 4, současný stav 157) i ČSSD (minus 6, současný stav 105). Vidíme tak, že ODS má více mandátů než KSČM a ČSSD dohromady.\nSignálem pro definitivní rozpuštění zbytků strany by měly být krajské volby pro Unii svobody-Demokratickou unii (US-DEU), která celorepublikově získala 1,17 % a při samostatné kandidatuře nikde nedokázala překročit pětiprocentní práh. Jejích 6 mandátů je plodem předvolebních koalic s KDU-ČSL.\nPoměrně zajímavé poselství vyslaly tyto krajské volby o fenoménu nezávislosti, který ovládá stále větší část komunální scény, hrál významnou roli v předchozích krajských volbách a zdál se být významným trendem i po letošních evropských volbách. Potvrdily se ovšem ty hlasy, které upozorňovaly na skutečnost, že úspěch Sdružení nezávislých kandidátů (SNK) a Nezávislých (NEZ) v evropských volbách je takřka výhradně úspěchem jejich lídrů, který by byl obdobný pod jakoukoli značkou. Skutečnost, že NEZ ("Železného nezávislí") získali v krajských volbách pouze 2,47 % hlasů a SNK ("Zielencovi nezávislí") 3,28 % hlasů, hovoří takřka za vše. NEZ navíc nemá jediný mandát; na druhou stranu SNK zastoupení, byť spíše minimální, získala. Lepší obraz ústupu ze slávy poskytuje porovnání počtu mandátů, kterými jednotlivé nezávislé subjekty (kam řadíme kromě obou zmíněných nejrůznější krajské struktury typu Volba pro město, Nezávislí starostové pro kraj apod.) disponovaly v roce 2000, a kolik jich mají nyní. Před čtyřmi roky to bylo 47 mandátů, což představuje cca 7 % všech mandátů, zatímco v roce 2004 již jen 15 mandátů (cca 2 %). Navíc se projevil nejvýraznější rozdíl mezi oběma hlavními "nezávislými" subjekty: NEZ reprezentují spíše osoby veřejného, společenského, ale dosud nepolitického života, zatímco SNK se zaměřuje na úspěšné komunální "nezávislé" politiky - starosty a místostarosty. Zdá se, že pokud je fenomén nezávislosti na krajské úrovni nosný, pak spíše ve spojení s místními politiky, což potvrzuje mj. i úspěch "starostensky" definovaného nezávislého subjektu ve Zlínském kraji.\nKrajské volby 2004 byly testem pro některé ambiciózní politické síly, které sice neuspěly podle svých představ v evropských volbách, ale věřily volbám krajským ("Začněme změnu od krajů" apod.). Jednoznačným neúspěchem skončily pro "neodemokratickou" Stranu zelených s Literárními novinami, Ludvíkem Vaculíkem, Václavem Havlem a dalšími, převážně pražskými intelektuály v zádech (celostátně 1,17 % a pouhé dva mandáty, získané navíc v předvolební koalici s dalšími subjekty). Stejně tak Evropští demokraté (ED) tam, kde kandidovali samostatně, získali průměrně 1,06 % hlasů; díky předvolebním koalicím nicméně mají 6 mandátů. Má-li to být síla, jež nahradí ve středovém prostoru US-DEU, musí na sobě (a subjektech kolem sebe) v průběhu dalšího roku hodně pracovat.\nStejně tak tyto volby definitivně odsunuly z politické scény dosud přežívající politiky reprezentující již fakticky neexistující strany typu ODA (v jediném kraji, kde kandidovala, získala 0,29 % hlasů), dále moravistické subjekty, jimž se v roce 2000 podařilo proklouznout do jihomoravského zastupitelstva pod hlavičkou Nestraníků pro Moravu, a ukázaly neexistenci někdejších Sládkových republikánů (0,20 %).\nStředočeský kraj, největší kraj ČR, se stal svědkem nejvýraznějšího vítězství ODS v historii voleb v rámci poměrného systému, jež probíhaly ve větších jednotkách než v obcích - 44,75 % je téměř o šestnáct procent více než o čtyři roky dříve (28,76 %). Jedná se o jednoznačné vítězství stávající radní koalice vedené místopředsedou ODS, stínovým ministrem dopravy a někdejším kladenským primátorem Petrem Bendlem, o jehož pozici ve straně se před volbami diskutovalo. Právě s jeho jménem je spojena snaha některých krajských samospráv využít svých pravomocí v oblasti zdravotnictví a provést to, co není na celostátní úrovni politicky průchodné. Krajskou radu zde tvořila ODS a Čtyřkoalice, první a třetí z minulých krajských voleb. Zdá se, že nebývalé navýšení hlasů šlo na úkor Čtyřkoalice, která získala v minulých volbách 21,30 %, zatímco její současný faktický nástupce, Koalice pro Středočeský kraj (tvořená KDU-ČSL a US-DEU), obdržel důvěru pouhých 6,62 % voličů. Na druhém místě skončila, stejně jako před čtyřmi roky, KSČM. Její zisk 19,02 % však představuje téměř tříprocentní pokles (v roce 2000 21,93 %), což není zanedbatelná hodnota. Krutou porážku zaznamenala ČSSD, a to v domovském kraji či mocenské základně svého současného úřadujícího předsedy. Jejích 16,70 % sice představuje nárůst o necelé procento (v roce 2000 15,84 %) a v kontextu propadu stran někdejší Čtyřkoalice posun na třetí místo, nic to však nezmírňuje na debaklu, který utrpěla. Jestliže ji v roce 2000 od ODS dělilo třináct procent hlasů, v současnosti je to více jak dvojnásobek - osmadvacet procent. O několik hlasů překonala uzavírací klauzuli koalice SNK-ED (5,06 %), která se také zřejmě přihlásila o část dědictví po Čtyřkoalici. Podle povolebních vyjádření se zdá, že nic nebrání pokračování někdejší koaliční spolupráce ODS, KDU-ČSL a US-DEU, byť zřejmě za značně změněného vzájemného poměru sil.\nObdobného úspěchu dosáhla jihočeská ODS, vedená do voleb hejtmanem Janem Zahradníkem. Ve druhém největším kraji ČR dokázala takřka zdvojnásobit svůj minulý výsledek (25,84 %) a se 44,19 % o více jak pětadvacet procent předstihla druhé v pořadí - komunisty (19,10 %, v roce 2000 19,44 %). Oslabení levice lze pozorovat i na zisku třetího v pořadí: ČSSD zde - v kraji Vladimíra Špidly - s pouhými 12,65 % o téměř celé procento snížila svůj zisk z roku 2000 (13,43 %). Na dalších místech skončila KDU-ČSL (9,57 %) a SNK (5,04 %) - oba subjekty ztratily polovinu svých voličů z doby před čtyřmi lety. Pro vytvoření většiny tudíž nebude nutné opakovat stávající tříčlennou velkou koalici - vždyť ideálnější podmínky pro většinovou spolupráci stran pravého středu nemusejí hned tak nastat.\nPlzeňský kraj byl jedním z těch, kde v roce 2000 Čtyřkoalice příliš nezazářila - získala 16,69 %. Přesto vytvořila spolu s ODS (24,17%) a NEZ (10,49 %) exekutivní koalici, kterou vedl občanský demokrat Petr Zimmermann. Pod jeho vedením také jeho strana na podzim 2004 nevídaným způsobem zvítězila (41,29 %). Podobně jako téměř ve všech krajích ztratili v porovnání s předchozími volbami komunisté (2004: 19,90 %, 2000: 21,02 %). Na třetí místo se se ziskem 14,92 % posunuli sociální demokraté, ačkoli nepatrně ztratili (v roce 2000 14,94 %). Na úspěch Čtyřkoalice nedokázala navázat KDU-ČSL, když získala pouhých 7,23 %. Rovněž z někdejší desetiprocentní slávy jihočeských nezávislých zůstala za čtyři roky polovina (5,19 %). Zdá se, že zjednodušení někdejší složité mnohočlenné koalice na ideově blízké spojenectví dvou pravostředových stran již nic nestojí v cestě.\nVelká koalice ideových protivníků (ODS - Čtyřkoalice - ČSSD) už nemusí být utvořena v nejmenším z českých krajů, jenž sídlí v Karlových Varech, neboť zde jednoznačně dominují strany pravice a středu. ODS vedená hejtmanem Josefem Pavlem dokázala svůj předchozí výsledek (jenž byl i tehdy výrazně nadprůměrný - 27,82 %) ještě zvýšit na 40,25 %. Pro další spolupráci si může vybrat dokonce ze dvou ideově nepříliš vzdálených partnerů - ED (6,15 %) a Koalice pro Karlovarský kraj (5,12 %), což je po volbách fakticky KDU-ČSL, neboť z této strany pocházejí jediní dva zastupitelé, jimiž subjekt disponuje. O voličskou banku Čtyřkoalice se tak současný vítěz voleb podělil se dvěma dalšími subjekty. Na druhém místě skončila před čtyřmi roky i nyní KSČM, která zde dokázala svůj výsledek nepatrně zlepšit - z 22,37 % na 22,67 %. Sociální demokracie i v tomto kraji v mezivolebním srovnání ztratila cca půldruhého procenta (2004: 14,97 %, 2000: 16,39 %). Zajímavostí tohoto kraje je propad nezávislých kandidátů: přestože zisk obou subjektů nezávislých dohromady dosahuje téměř sedmi procent, samostatně kandidující subjekty skončily před branami zastupitelstva.\nVelkým překvapením skončily volby v kraji Ústeckém, v jednom ze strukturálně ekonomicky nejslabších českých regionů. ODS zde dokázala sebrat vítězství minule prvním komunistům, když navýšila svůj zisk o třináct procent (což je mimochodem hodnota minulého zisku Čtyřkoalice) - z 26,75 % na 39,62 %. Jelikož v tomto kraji propadlo téměř dvacet procent hlasů sedmnácti neúspěšných subjektů, stal se tento region prvním v české novodobé historii, kde může vzniknout jednobarevná rada, byť s většinou jediného hlasu. Pokud bude ODS chtít, nezabrání jí v tom ani KSČM, která klesla o tři procenta (2004: 25,26 %, 2000: 28,22 %), ani ČSSD, která ztratila dvě procenta (2004: 15,29 %, 2000: 17,24 %). Přitom právě rozhodnutí šéfa ústecké ČSSD a pozdějšího náměstka hejtmana Jaroslava Foldyny bylo před čtyřmi roky klíčové pro vznik velké koalice ODS a ČSSD namísto nabízející se rudo-červené koalice dvou stran levicových. Zřejmě právě s ohledem na tuto skutečnost je nutno chápat jednání o pokračování velké koalice, která není koalicí minimální vítěznou. S jistotou tak můžeme říci, že ve své krajské funkci zůstane jak hejtman Jiří Šulc, tak pravděpodobně i jeden z největších Grossových oponentů uvnitř ČSSD J. Foldyna.\nLiberec je jediným z krajů vedených od minulých voleb ODS, kde její hejtman neobhajuje svůj post. Namísto Pavla Pavlíka tak občanské demokraty vedl do voleb Petr Skokan. I přes tuto změnu dokázala ODS zvětšit své vítězství z roku 2000 (24,81 %) na 36,05 %. Jeden z jejích stávajících koaličních partnerů - Čtyřkoalice - nemá v nově zvoleném zastupitelstvu nástupce, protože KDU-ČSL zůstala se 4,32 % mimo scénu. ČSSD, druhý koaliční partner, sice zastoupení získal, ovšem ačkoli se nezdálo, že je to ještě možné, ztratil další více jak dvě procenta, takže jeho zisk v současnosti představuje jen o málo více než desetinu hlasů (10,80 % oproti 13 % z roku 2000). Stejně tak ztratila KSČM (2004: 15,93 %, 2000: 16,29 %). Své zastoupení dokázala zvýšit opoziční SOS, jedna ze dvou českých "zelených" stran (2004: 12,62 %, 2000: 9,23 %). Zdá se, že klíčem k budoucí radě bude právě ona. Jako v jednom ze dvou krajů je zde ve hře koalice bez ODS. Dlužno podotknout, že koalice SOS-KSČM-ČSSD by nebyla příliš ideově vzdálená...\nV sousedním Královéhradeckém kraji dokázala ODS, vedená hejtmanem Pavlem Bradíkem (který se v nástupní hejtmanské řeči po volbách 2000 proslavil spletením Masarykova citátu, když řekl, že je třeba více mluvit a méně pracovat), obhájit prvenství a získat 39,28 % hlasů (2000: 26,85 %). Na druhé místo se namísto Čtyřkoalice posunula KSČM se ziskem 16,66 % hlasů (2000: 17,99 %). Třetí sociální demokraté i v tomto kraji mezivolebně ztratili: 11,97 % je o více než procento méně než v roce 2000 (13,18 %). KDU-ČSL, personální nástupce Čtyřkoalice, jediného partnera ODS v radě, získala méně než polovinu hlasů Čtyřkoalice - 10,35 %. I tak však zřejmě bude z křesťanských demokratů jediný koaliční partner vítězné strany. Do zastupitelstva se v hradeckém kraji dostalo i SNK (6,09 %), stejně jako koalice Volba pro kraj (5 %) - její dva zastupitelé (jeden za SOS, druhý za VPM) zasedají v zastupitelstvu díky jedinému hlasu, který je přenesl přes uzavírací klauzuli (v minulých volbách jim naopak k tomuto úspěchu právě několik hlasů chybělo, když tato koalice získala 4,87 %). A pak prý na jednom hlasu nezáleží... V tomto kraji zaznamenala na své poměry obrovský úspěch US-DEU, ačkoli 3,44 % jí k mandátům ani zdaleka nestačilo.\nObdobné složení rady, ovšem zřejmě s jiným vnitřním poměrem sil vznikne v Pardubickém kraji. Jedná se o jediný z krajů, které se z drtivé části nacházejí na historickém území Čech, kde v roce 2000 zvítězila Čtyřkoalice (29,37 %) a kde měla KDU-ČSL svého hejtmana, kterým byl její současný místopředseda Roman Linek. V roce 2000 druhá ODS (24,54 %) zde o téměř deset procent zvýšila svůj zisk a se 34,45 % jasně zvítězila. V současnosti je to také jediný z krajů v Čechách, kde komunisté neskončili na druhém, ale až na třetím místě. Podobně je tomu ve dvou moravských krajích - Zlínském a Jihomoravském. Koncentrovaná regionální podpora KDU-ČSL ve všech třech krajích tak lidovcům pomohla ke druhému místu, příp. vítězství. V Pardubickém kraji je ke druhému místu navíc vynesla předvolební koaliční spolupráce s US-DEU, takže Koalice pro Pardubický kraj získala 22,79 %. Třetí komunisté nepatrně ztratili (2004: 17,34 %, 2000: 17,46 %), stejně jako čtvrtí sociální demokraté (2004: 13,22 %, 2000: 13,37 %). Zastupitelstvo tentokrát zůstalo uzavřené nezávislým subjektů (v roce 2000 obdrželi 5,60 %), když SNK a NEZ dohromady sice získaly přes sedm procent hlasů, avšak každý zvlášť zůstal pod hranicí uzavírací klauzule.\nZajímavá situace nastala v kraji na pomezí Čech a Moravy - na Vysočině. KDU-ČSL, nástupce vítěze z roku 2000 (Čtyřkoalice - 25,46 %), se propadla až na třetí místo (20,50 %). Její lídr, hejtman František Dohnal, však obdržel nejvíce preferenčních hlasů a na základě podivné logiky si nárokuje post hejtmana. Zřejmě si nevšiml, že hejtman dosud není volen přímo, a jestli přece jen jednou bude, nebude tato volba probíhat na podkladě preferenčních hlasů na listině pro volby zastupitelstva. O hejtmanský post se střetne s vítěznou ODS, která se naopak na první místo posunula z místa třetího, když o více než deset procent svůj zisk zvýšila (2004: 29,47 %, 2000: 18,85 %). Druhé místo obhájili komunisté, kteří zde, jako v jednom ze dvou krajů, svůj zisk zvýšili (2004: 20,97 %, 2000: 20 %). Nenaplnila se nicméně předvolební prognóza výzkumů veřejného mínění, které v tomto kraji předpovídaly KSČM vítězství - tento desetiprocentní omyl (podobně jako řadu dalších) budou agentury jen obtížně vysvětlovat. Pořadí si prohodila ČSSD a SNK: čtvrtá nyní skončila právě ČSSD s 13,28 %, která zde také jako v jednom ze dvou krajů svůj zisk zvýšila (2000: 11,47 %), páté SNK, jež sdružuje převážně starosty místních měst a obcí a jež bylo součástí krajské koalice - to však o více jak pět procent kleslo na 7,13 % (ze 12,93 %). Po částečných obstrukcích ze strany KDU-ČSL je třeba připomenout, že ODS může sestavit koalici bez KDU-ČSL a současně KSČM, zatímco KDU-ČSL, pokud nechce spolupracovat s ODS, KSČM vynechat nemůže. Je každopádně možné, že se do rady dostane ČSSD.\nSnad nejzajímavější střet se odehrál v Jihomoravském kraji. Zde do předvolební kampaně vstoupila obvinění lídra kandidátky ODS Milana Venclíka pro podezření z korupce, jež krátce před volbami policie odložila jako neopodstatněná. Nicméně svůj úkol zřejmě splnila. Dalším zajímavým momentem byl vliv neúspěšného referenda o přesunu brněnského nádraží. Mnoho slov zaznělo o budoucí restrukturalizaci brněnské (a jihomoravské) politické scény, aby měsíc po referendu získaly v krajských volbách nadpoloviční většinu odevzdaných hlasů strany, které byly pro přesun nádraží. Podobně v senátních volbách odpůrci přesunu (Löw a spol.) utrpěli jasnou porážku. Je vidět, že referendum nakonec možná nebude mít téměř žádný vliv, rozhodně ne na změnu identity hlavních brněnských (jihomoravských) pólů. Nicméně především zřejmě kvůli zmíněným problémům občanských demokratů se svým lídrem a kvůli značné oblibě lidoveckého hejtmana Stanislava Juránka (získal jednoznačně nejvíc preferenčních hlasů) nezvítězila na jižní Moravě, jako v jediném kraji v ČR, ODS, ale KDU-ČSL (26,18 %). Jedině zde lidovci dokázali bez větších ztrát převzít elektorát někdejší Čtyřkoalice (v roce 2000 31,64 %). ODS jejích 25,80 % hlasů (odstup pouhých necelých čtyř desetin procenta) posunulo z někdejšího třetího místa (18,22 %) na druhé. I zde tedy dokázala výrazně zvýšit svůj volební zisk. Až třetí skončili komunisté (19,14 %), kteří také na jižní Moravě oproti předchozím volbám ztratili více jak půldruhého procenta (v roce 2000 20,8 %). Nezměněno zůstalo čtvrté místo sociálních demokratů, kteří přišli o půldruhého procenta hlasů (2004: 11,93 %, 2000: 13,45 %). Namísto někdejších Nestraníků pro Moravu (v roce 2000 6,76 %), kteří zůstali tentokrát pod hlavičkou SNK pod hranicí uzavírací klauzule, obsadila páté místo koalice Zelená pro Moravu (5,08 %), za niž zasedne v zastupitelstvu představitel Liberální reformní strany (v minulém zastupitelstvu člen Čtyřkoalice - ODA) a dva za Stranu zelených. Příznivci zelených se podobně jako v posledních parlamentních volbách lidovci "naučili kroužkovat" - tj. používat preferenční hlasy - takže oba jejich zastupitelé uspěli díky preferencím. Spolu s Nestraníky pro Moravu, resp. neúspěchem jihomoravského SNK tak z politické scény vyšší než obecní definitivně zmizely moravistické subjekty - relikty moravanské euforie počátku devadesátých let.\nNečekaný výsledek "udělala" ODS i v kraji Olomouckém, kde před čtyřmi roky skončila až čtvrtá a kde nemá pevné zázemí ani v jiných typech voleb (v parlamentních volbách 2002 zde uhrála nejnižší výsledek v celé ČR), neboť volby vyhrála se 30,56 % hlasů (v roce 2000 18,98 %). Na druhém místě zůstala KSČM, která nepatrnou část svých příznivců ztratila (2004: 21,41 %, 2000: 21,5 %). Na místo třetí se posunuli sociální demokraté, kteří navzdory tomu také ztratili - zisk 15,02 % je o více než procento nižší než před čtyřmi lety (16,34 %). Čtvrtí skončili lidovci (13,72 %), personální nástupci někdejší vítězné Čtyřkoalice (24,19 %). Přes handicap způsobený odchodem oblíbeného lidoveckého hejtmana Jana Březiny do Evropského parlamentu dokázali lidovci výrazně překonat předvolební prognózy, takže zřejmě nic nebrání vytvoření dvoučlenné koalice pravostředových stran a hejtmanské kariéře někdejšího olomouckého primátora Ivana Kosatíka. Na neschopnosti dohodnout se ztroskotaly subjekty nezávislé, resp. neparlamentní. Olomoucké krajské zastupitelstvo je toho exemplárním příkladem. Rozštěpeni tak byli nejenom nezávislí, ale i zelení. Přitom NEZ byli díky svému zisku 9,36 % členy někdejší krajské koalice. Tentokrát zůstali se 4,88 % těsně pod hranou volitelnosti, stejně jako SNK (4,45 %). Podobně, jen o řád níž, skončila SZ (2,8 %), která ještě v srpnu hodlala utvořit předvolební koalici s druhou "zelenou" stranou - SOS (ta získala 2,35 %). Koalici však zabránily personální ambice obou stran. Že je však "zelená" politika v olomouckém kraji na vzestupu, potvrzuje srovnání s výsledkem roku 2000, kdy koalice Šance 21, kterou tvořily právě obě "zelené" strany, získala pouhých 1,26 % hlasů.\nPořadí na prvních dvou místech si ve Zlínském kraji v mezivolebním srovnání prohodila KDU-ČSL s ODS. V roce 2000 zvítězila a lidoveckého hejtmana Františka Slavíka do funkce instalovala Čtyřkoalice (31,36 %). Téměř totožného výsledku dosáhl vítěz i v roce 2004 - jen jím je ODS s 30,08 % hlasů, což se v tradiční lidovecké základně rovná téměř zázraku, zvláště v porovnání s rokem 2000, kdy ODS získala 18,46 % hlasů. Na druhém místě tak skončila KDU-ČSL (2004: 21,32 %), třetí komunisté (2004: 15,45 %, 2000: 16,3 %), čtvrtí sociální demokraté (2004: 13,66 %, 2000: 15,12 %). Vidíme tedy, že i zde levicové strany v souhrnu oslabily. Pátým subjektem, který získal zastoupení, je předvolební koalice Evropských demokratů a Nezávislých starostů pro kraj, která získala 5,61 % hlasů. Ze tří mandátů připadají ve prospěch ED dva, ve prospěch nezávislých starostů jeden. Oproti roku 2000 tak subjekt s identitou nezávislosti spadl na polovinu zisku - pro Zlínské hnutí nezávislých hlasovalo v předchozích volbách 11,95 % voličů. Koalici tak se vší pravděpodobností vytvoří ODS a KDU-ČSL, subjekty, jež za asistence US-DEU spolupracovaly i v předchozím období.\nI tehdy těžko uvěřitelné vítězství v Moravskoslezském kraji z roku 2000 uhájila ODS v čele s hejtmanem Evženem Tošenovským, která svůj zisk dále zvýšila o více než jedenáct procent (2004: 37,87 %, 2000: 26,51 %). Další dvě strany v pořadí - zástupci levice - oproti předchozím volbám oslabily. KSČM zde ztratila v celorepublikovém srovnání nejvíc - přes tři procenta (2004: 21,96 %, 2000: 24,98 %). ČSSD ztratila pouze nepatrně - z někdejších 15,56 % na současných 15,43 %. KDU-ČSL se podařilo udržet převážnou část elektorátu někdejší Čtyřkoalice (16,77 %), když získala 11,34 %. Těsně pod hranicí volitelnosti zůstalo SNK, které v minulém zastupitelstvu mělo své představitele (2004: 4,80 %, 2000: 5,54 %). Rozhodující dvě desetiny mu mohla ubrat samostatná kandidatura NEZ (1,92 %). Krátce po volbách uzavřela KDU-ČSL s ČSSD dohodu o společném postupu při povolebním vyjednávání, ovšem již v době, kdy bude toto číslo Revue Politika v tiskárně, může být všechno jinak a KDU-ČSL bude bližší košile než kabát. Nicméně memento ostravské radnice ovládané připomínkou Národní fronty (ČSSD, KSČM, KDU-ČSL) stále varuje.\nShrneme-li výše uvedená fakta, můžeme z nich vyvodit obecnější závěry. Krajské volby 2004 se staly především triumfem stávajících krajských politiků ODS - hejtmanů, jejich náměstků, radních a zastupitelů. S výjimkou Liberce, kde stávající hejtman mandát neobhajoval, vyšli všichni občanskodemokratičtí hejtmani z voleb jednoznačně a nebývale posíleni. Spekulovat o tom, zda takový úspěch zvětší jejich vliv uvnitř strany, na tomto místě nelze. Můžeme snad jen upozornit na velký vliv sněmovního poslaneckého klubu ODS s tím, že bez omezení jeho reálného vlivu k žádnému přerozdělení moci uvnitř strany nedojde.\nZdá se, že úspěch ODS byl kombinací úspěšného krajského vládnutí v předchozích čtyřech letech a současně odrazem nespokojenosti významných společenských skupin se stávající vládou. Podle volebních výsledků je jednoznačné, že ODS sáhla do středových voličských kruhů, z nichž dříve profitovala Čtyřkoalice, příp. před volbami 2002 ČSSD. Tato skutečnost vyvrátila mýtus, že takové voliče ODS oslovit neumí. Umí, ale skutečnost, že to dokázala v roce 2004, neznamená, že se to nutně povede i v roce 2006 či kdykoli později. Je to voličská banka značně nestálá a přelétavá, kterou jednou může ošálit Vladimír Špidla se svou tezí o "zdrojích, jež tu jsou" a která jindy může slyšet na racionální argumenty a všimnout si devastace živnostnické a podnikatelské vrstvy vládními aktivitami. Dokladem nestálosti těchto voličských skupin je volební výsledek z Jihomoravského kraje, kde byli v jejich oslovování úspěšnější křesťanští demokraté (i zde je ovšem namístě opatrnost při vyvozování obecnějších trendů - neúspěch ODS v roce 2004 nemusí být na jižní Moravě předzvěstí ničeho strukturálně závažného, ale pouhou výslednicí několika různých vlivů). Nicméně rozdíl Moravy a Čech je z volebních výsledků na první pohled patrný a může být, především pro ODS, výzvou.\nStranická scéna jednotlivých krajských zastupitelstev se mnohdy výrazně zjednodušila, což je jistě dobrá zpráva pro zastánce větší efektivity vládnutí. Jednak zmizela Čtyřkoalice, navíc mnohde vypadly nezávislé subjekty. V mnoha zastupitelstvech tak vidíme systém čtyř parlamentních stran (bez US-DEU), někde doplněný již pouze o jeden další subjekt.\nNa kandidátkách ODS a KDU-ČSL se objevila převaha komunálních politiků - starostů a jejich zástupců. Promítne-li se obdobný trend povýšený o jeden řád i do sestavování kandidátek do Poslanecké sněmovny (kandidáty se budou stávat ve výraznějším počtu politici se zkušeností krajskou), přiblíží to českou politickou kulturu opět o něco blíže západním standardům.\nNečekané výsledky krajských voleb by se měly projevit i v podobě krajských rad. Jednotliví politikové by neměli podlehnout pokušení sestavovat pohodlné široké koalice zahrnující všechny subjekty mimo KSČM. Jistě, může se jednat o řešení pragmatické. Po vyhraných volbách je jistější nastolit konsensuální atmosféru celokrajské spolupráce, která slibuje, že po případném menším úspěchu ve volbách následujících se úspěšnější političtí protivníci zachovají ke svým bývalým partnerům se stejnou korektností a nevyženou je z rady. Vytváření minimální vítězné koalice (a tedy vznik opozice) přitom často představuje perspektivu čtyřletého období tvrdých střetů s opozicí, jež mohou vyústit v porážku v dalších volbách, která bude znamenat vyklizení pozic v radě. Vytváření těchto širokých koalic bývá často ospravedlňováno respektem k vůli voličů, kteří si přece takové složení rady přejí. Přitom je tak maskována pouze jakási "desire for security", touha po bezpečí. Ve svém důsledku tento trend (tedy že je do rady přibrán zástupce každé - popř. každé významnější - politické síly) vede k zablokování, ba ohrožení demokracie. Teprve v této chvíli, kdy se všichni domluví se všemi a volební akt je fakticky degradován na rozhodnutí, zda budou mít lidovci tajemníka či člena rady, lze hovořit o nezdravé "vládě stran", partokracii. Politické strany si právě v tomto případě uzurpují právo rozhodovat o řízení obce, občané do tohoto procesu zasahují pouze minimálně.\nJako podtitul tohoto článku jsme zvolili větu, jíž v roce 1907 jeden vesnický farář komentoval ve farní kronice první všeobecné volby (jež tamtéž posměšně označil za nový krok k "socialistickému ráji"): "Sociální demokraté, ač hory doly slibovali, celkem mnoho nezískali." Vidíme, že po stu letech se situace téměř do slova a do písmene opakuje. Proto lze jako varování a připomínku dnešním vítězům ocitovat jeho komentář k volbám o čtyři roky pozdějším, který ukazuje, jak málo stačí k proměně voličské nálady: "Styděti se nám bylo do duše, že lid moravský při volbách tak málo se prokázal býti politicky vyspělým, prázdným frázím přístupným a stranickou vášní oblouzněným, když dává politické nicce přednost před politickou veličinou." Volby totiž tehdy s velkým náskokem vyhrála sociální demokracie, která čtyři roky předtím uspěla pouze v Čechách, "kde balamucením, planými sliby, výhružkami ulovila na 82 mandátů ...".


Americké akcie ve středu oslabily, dolarový index mírně vzrostl | Investiční Web\nAmerické akcie ve středu oslabily, dolarový index mírně vzrostl\n15. 8. 2018 22:00\nAmerické akcie ve středu oslabily a index S&P 500 zaznamenal nejvýraznější procentuální propad od června. Investoři se odvrátili od rizikovějších investic kvůli krizi v Turecku, eskalaci obchodního napětí a některým nepříznivým výsledkům hospodaření.\nIndex Dow klesl o 0,54 % na 25 162,41 bodu, širší S&P 500 se snížil o 0,76 % na 2 818,37 bodu a index technologického trhu Nasdaq Composite se propadl o 1,23 % na 7 774,12 bodu. Index volatility VIX vyskočil o 9,99 % na 14,64 bodu a výnos 10letých vládních dluhopisů USA se snížil o čtyři bazické body na 2,86 %.\nObchodní napětí přiostřilo oznámení Turecka, že zdvojnásobuje cla na dovoz některého amerického zboží. Čína poté oznámila, že podala ke Světové obchodní organizaci stížnost na americkou obchodní politiku.\nPrvní pokles zisku čínského technologického gigantu Tencent Holdings za téměř 13 let vyvolal tlak na americký technologický sektor. Oslabily také energetické společnosti v reakci na propad cen ropy. Ztráty zaznamenal i průmyslový sektor, který je citlivý na zvyšování cel.\nDolar posiloval, nakonec ale o zisky přišel\nAmerický dolar ve středu ke koši měn stoupl až na nejvyšší hodnotu za 13 měsíců. Investoři kupovali dolar jako bezpečnou investici kvůli obavám ze zpomalení čínského růstu a napojení Evropy na Turecko. Dolaru pomohla rovněž příznivá statistika ze Spojených států, která potvrdila, že americká ekonomika stabilně roste.\nPozději však americká měna o skoro všechny zisky přišla a skončila téměř beze změny, protože euro ožilo díky oznámení Kataru, že chce v Turecku investovat 15 miliard USD.\nDolarový index se zvýšil o 0,1 % na 96,72 bodu, když během dne vystoupil až na 96,984 bodu a euro vůči dolaru posílilo o 0,05 % na 1,135 USD.\nCeny ropy ve středu klesaly, hlavním důvodem byly horší vyhlídky světové ekonomiky kvůli eskalaci obchodních sporů mezi Spojenými státy a jejich hlavními obchodními partnery a zpráva o překvapivém růstu zásob suoviny v USA.\nAmerický vládní Úřad pro energetické informace (EIA) oznámil, že zásoby ropy ve Spojených státech se minulý týden zvýšily o 6,8 milionu barelů. Analytici v anketě agentury Reuters předpovídali pokles o 2,5 milionu barelů.


Zdeněk Hřib: Význam hřbitovů má daleko větší přesah než jen pamětní | PrahaIN\nZdeněk Hřib: Význam hřbitovů má daleko větší přesah než jen pamětní\nPOLITICI VLASTNÍMI SLOVY Primátor hl. m. Prahy za Piráty na svém Facebooku 1. listopadu se vyjadřuje k dušičkám a nově vzniklému manuálu, jak s veřejným prostorem městských hřbitovů pracovat, i Katalogu pražských hřbitovů.\nVšechno kolem nás, veškerá kultura, veškerý lidský svět, veškerá paměť našeho národa i jednotlivých našich rodin, tohle vše je vystavěno a stvořeno dílek po dílku našimi předky. Vděčíme jim za mnohé. A zároveň od nich přebíráme pomyslnou štafetu, závazek pokračovat v tom, co jsme zdědili. Abychom my zas jednou předali tu naši štafetu svým dětem, dětem jejich dětí, a tak pořád dál. I o tom jsou Dušičky, kdy vzpomínáme na památku zemřelých.\nPro důstojnou vzpomínku je ale třeba také důstojné prostředí hřbitovů, kde zesnulí spočívají a kam je chodíme navštěvovat. Navíc význam hřbitovů má ještě daleko větší přesah než jen pamětní. Je to také místo setkávání, místo plné kulturních artefaktů a také plné zeleně ve svébytné úpravě.\nProto jsem moc vděčný paní radní Mileně Johnové a náměstkovi Petru Hlaváčkovi, že se rozhodli věnovat tomuto dříve opomíjenému tématu pozornost a péči. A tak vznikl nový manuál, jak s veřejným prostorem městských hřbitovů pracovat. Současně s manuálem navíc vznikl i Katalog pražských hřbitovů, který shrnuje základní informace o hřbitovech spravovaných Správou pražských hřbitovů (odkazy na dokumenty jsou zde a zde).\nSmrt a vše, co se jí týká, by pro nás totiž neměla být tabu, protože je nedílnou součástí života každého z nás. Stejně tak ale nesmí být tabu ani umírání, které ke smrti neodmyslitelně patří. Proto jsme také ve spolupráci s pražskou záchrankou a díky paní radní Johnové spustili službu mobilního palitativního týmu, který bude odborně pomáhat během odchodu z tohoto světa například nevyléčitelně nemocným přímo doma v jejich rodinném prostředí. Věřím, že je správné, aby také pacientům v konečné stadiu života a jejich rodinám byly tyto poslední chvíle co nejvíc ulehčeny.\nNebojme se otvírat ani takto citlivá témata. Aneb jak řekl Ivan Havel: „Smrt je považována za určující jev lidského života, protože člověk díky ní ví o své konečnosti a chová se tak.”\nZdeněk Hřib, Piráti, Magistrát hl. m. Prahy, Dušičky, Politici vlastními slovy,


Přílohy – knedlík, zelenina, hranolky – Pestrý Jídelníček\nNakládané zelí vám v sudu vydrží klidně několik týdnů. Z toho důvodu je zvolené množství ingrediencí tak vysoké. Po vykvašení vám vznikne to nejlepší kysané zelí, kterým...\nFazolové lusky jsou zdravou a dietní přílohou k jakémukoliv druhu masa. Buď k masu jako přílohu přidejte pouze zelené fazolky, nebo je zkombinujte s pečenými bramborami. Recept na...\nRecept na chlupaté knedlíky ze syrových brambor\nChlupaté knedlíky, občas přezdívány jako chlupačky nebo klouzáky, jsou skvělou obměnou tradičních knedlíků, jako jsou houskové, bramborové nebo hrníčkové. Základ tohoto receptu na...\nRecept na bramborové knedlíky snadno a rychle\nRecept na bramborové knedlíky vás zřejmě překvapí svou jednoduchostí i rychlostí. Stačí mít brambory předvařené den dopředu a pak už jde vše opravdu rychle. Recept na bramborový...\nRecept na dušené červené zelí se skvěle hodí k tradičním českým pokrmům, jako je kachna se zelím a knedlíkem nebo vepřo knedlo zelo. Příprava netrvá dlouho a není ani příliš...\nPravé kimchi recept\nCo je to kimchi? Korejská národní nakládaná pochoutka, která poslední roky proniká i k nám. Popularitu si kimči získalo především svými zdravotními benefity, ale také exotickou...\nRecept na cuketové zelí jako zdroj vitaminů Zelí z cukety se skládá z jedné základní suroviny, kterou je, jak již prozrazuje název, cuketa. Ta se řadí mezi jednu z vůbec...\nDušené kysané zelí recept se hodí ke spoustě českých tradičních pokrmů. Zejména skvěle doplní recepty z tučného vepřového masa, jako je třeba vepřová pečeně nebo moravský...\nOsvěžující salát z kysaného zelí s jablky a mrkví\nVytvořte si chutný salát z kysaného zelí s jablky, který vás krásně osvěží. Kromě toho si božsky pochutnáte a díky vysokému podílu zelí své tělo doplníte potřebnými vitamíny....\nRecept na pikantní mexické fazole\nRecept na pikantní mexické fazole je jedním ze zajímavých pokrmů, které nám Jižní Amerika nabízí. Dalším takovým je například avokádové guacamole. Fazole patří mezi základní...\nHouskový knedlík recept se stane vaším skvělým pomocníkem, pokud máte rádi tradiční české omáčky, jako je svíčková, rajská či koprová. Knedlík však nemusí být jedinou...\nBrambory pečené v troubě s rozmarýnem\nBrambory pečené v troubě jsou skvělou přílohou, celkovou chuť ještě navíc můžete vylepšit přidáním bylinek. Tou nejoblíbenější je rozmarýn, opékaným bramborám propůjčí...


Žije z úspor na důchod, ale už docházejí! Nejkorpulentnější česká moderátorka promluvila o finanční krizi kvůli covidu - Super.cz\n28. února 2021 5:50\nModerátorka Aneta Christovová je kvůli covidovým opatřením vlády bez práce. Žije doslova z úspor. Netuší, jak dlouho to ještě vydrží. "Přišla jsem o dvě třetiny příjmů, nejsou akce, kšefty. Moderovat není co. Můj partner má zavřený masážní salón. Vše dotujeme," řekla Super.cz Aneta Christovová.\nTa s partnerem Princem, který pochází z Mauricia, spoluvlastní masážní salón, který je od jara kvůli koronavirovým opatřením převážně zavřený. "Na jaře nám pronajímatel vyšel vstříc a nájemné zlevnil na polovinu, od podzimu už bohužel platíme celou částku. Teď v lednu jsme žádali stát o dotaci za podzimní lockdown, mělo by přijít padesát procent na nájem," říká s tím, že stejně musí sahat do ušetřených peněz a polovinu platit ze svého.\n"Každý měsíc pokrývám z peněz našetřených na horší časy, což jsem si myslela, že bude důchod. Máme hypotéku, musíme platit jídlo, do toho polovina peněz za nájem salónu, netuším, jak dlouho to ještě vydržíme," dodala Christovová. ■\nAneta Christovová je jako moderátorka bez práce. ■\nStejně tak její partner, masér Prince. ■\nVlastní masážní wellness, které je zavřené. ■


Pulkrab místo Dočkala, jinak stejný.. A Zizu místo Čolka\nhmm, snad to nebude klasická plichta venku\nTedy podle očekávání, žádné překvapení v podobě někoho z dorostu.\nTa sestava je hrozná, ale snad ty 3 body ukopou.\nSnad Marecek potvrdi formu, jinak nevim, kdo tam neco vymysli.\nNeskutečný..koukám, ze dřív, než všechny ty nataženy svaly se uzdraví ještě Vašoň\nJe mi Holase líto, musí vyhrávat, aby měl šanci, že zůstane a přitom má tolik zraněnejch. Každopádně když s touhle sestavou dnes zvítězí, tak to jenom prokáže jeho velkou kvalitu.\njá Holoubkovi opravdu fandím,je to sympaťák a fotbalu určitě rozumí!Ale dovedu si představit co se tady začne dít jestli nedej bože se nám ty dvě utkání v lize třeba nepovedou a prohrajeme je a nebo získáme jen jeden bod!My potřebujeme vyhrávat venku a to se zatím neděje bohužel!Počkejme jak dopadnou nebo spíše jaký herní projev Sparta předvede v posledních třech zápasech.....Přeju si aby se ohledně trenéra našlo to nejlepší možný řešení!Jak je vidět i tady na fóru existuje několik možností a několik různých názorů na ně,která možnost je ale ta správná?????\nTashunka Witko27.11.2016 9:57reagovat\nExistují jen 2 možnosti, buď bude trénovat někdo s licencí a Holoubek bude v lepším případě dělat asistenta, nebo se budou obcházet předpisy, které drží při životě různé Bočky, Hřebíky, Ličky a Paličky. Předpokládám, že Unie trenerů by nejvíce prskala a že Hřebík našeptá študákovi, aby se nic neobcházelo. Krom toho by dohoda s Trpišovským měla být už 2 měsíce uzavřená.\nMně je Holoubek vcelku sympatický, ale zase nemám, po hře v Gaze a 1.půli se Saints, žádnou tendenci zveličovat jeho úspěchy a vidět v něm spasitele. Nechám se prostě překvapit, jsem hlavně rád, že je pryč Śčasný a myslím, že každé řešení bude lepší než to bylo se Zdendou.\nA pokud bude Holoubek dávat v záloze přednost Holkovi před mladýma, tak ať ho klidně kšiltofkář nahradí. Jsou věci, které se prostě odpustit nedají a to nejhorší ve fotbale je - alibistiký nekopa.\nNázor k trenérským profilicencím\nNajdete v článku na e-Spartě: bit.ly/2gxo6jJ\nDle mého hlavním důvodem proč je rozdíl mezi FAČR a UEFA je, že v našem rybníčku se objevili vykukové, kteří to studovali mnohem delší dobu než je standardní kurz (dostali se tam a pak na to kašlali). Takže myslím, že ideální změnou by bylo, že to musí dokončit do 1/2 roku od standardního ukončení jinak nesmí trénovat.\nJá pamatuji, že podobný problém byl v hokeji, kde tu licenci neměl Růžička, ale ten šel vysloveně na sílu (Já jsem Růžička) a v podstatě mu to prošlo a licenci dodělal asi 3÷4 roky poté, co začal trénoval Slávii.\nU Holoubka je dle mého problém, že trénuje Spartu - přeci jen díky tomu, že jsem jako klub ten nej.. musíme jít příkladem a nemůžem si dovolit ohýbat pravidla, proto si nemyslím, že by existova možnost jen instalace Svobody.\nA dle mého názoru je tohle celé blbost. Záleží přeci na klubu koho si zvolí za trenéra - zodpovědnost jde za klubem ne za FAČR.\nNechal bych lhůtu, do které si trenér, který nemá potřebnou licenci, by si ji doplnil, pokud ji už studuje - vůbec bych to neřešil.\nZrovna dneska při utkání Příbram-Jihlava jsem si říkal, jak hluboko klesl český fotbal, když oba kluby vedou repre trenéři... a to proto, že je nikdo jiný nevezme.\nV čem je Holoubek méně kompetentní vést Spartu, než trenéři s licencí jako Rada, Bílek, Svoboda a další...On na rozdíl od nich na sobě pracoval a pracuje, začal od začátku, žádná tlačenka, že je bývalý super hráč a legenda, pěkně od mládeže, pracuje s moderním fotbalem....\nJá souhlasím s tím, že u dospělých to je víceméně jedno. A myslím, že kvalitní trenér by se měl především samovzdělávat, ať už jsou to nějaké kurzy anebo stáže.\nAle FIFA A UEFA má nějaký řád, který platí pro všechny (včetně trpaslíků) a FAČR by se měl řídit jejich pravidly.\nTakže dle pravidel UEFA by měl tuto licenci minimálně studovat, ale holt má FAČR tvrdší pravidla - což v tomto případě je spíš na škodu, v některých jiných případech je to ku prospěchu (stadióny, vyhřívaný trávník, přírodní tráva)\nJá si zase myslím, že instalování Davida Holoubka do pozice faktického šéfa lavičky je zase příkladné z mnoha jiných důvodů.\nUkážeme tím například:\n1) Že i Sparta může dát šanci nezkušenému mladému kouči, i když hraje o titul (respektive by chtěla) a bojuje v Evropě. Pro mě milionkrát lepší, než sem přivést trenéra, kterému ujel vlak.\n2) Že Sparta chce pracovat podobně jako třeba Manchester City s příchodem Guardioly, tedy s koučem, který se intenzivně zajímá i o mládež a propojuje ji s A-týmem.\n3) Že sázíme na trenéra, který je maximálně upřímný, nevymlouvá se, bere vinu na sebe, zkrátka je to opravdu charakter. Jelikož už Davida nějaký ten pátek znám, tak si troufám tvrdit, že to od něj není póza. Opravdu je v reálu takový, jaký je i v médiích.\nA k tomu, aby Sparta tohle ukázala, půjde s kůží na trh a vzepře se naprosto tupému nařízení. Protože z mého pohledu je určení rolí u trenérů spíš taková formální věc, do které by řády ani zasahovat neměly.\nTo bych také mohl říct, že když o všem rozhodoval Chovanec, ale na tiskovky chodil Martin Hašek, tak už to samo o sobě bylo dost sporné zacházení se zmíněnými pravidly. Ale nevybavuji si, že by se v tomto duchu někdo ozval.\nMně zase přijde, že když Holoubka odřízneme a vezme to Trpišovský, tak si sem třeba rovnou nastěhujeme i ten liberecký unfair styl, jehož jsme už byli svědky. Třeba nebudeme ohýbat pravidla o licencích, ale zato budeme všechny silnější soupeře bezohledně čflácky okopávat a sami simulovat při střetech... Prostě o tom, co je a není příkladné, by se daly vést sáhodlouhé diskuse...\nJá nemám s Holoubkem problém a myslím, že jakákoliv jiná varianta je neprůchozí krom půlroční anabáze jiného trenéra.\nAle vzpírat se řádům je přesně to, co dle mého v rámci Sparty není OK - Jde o to, že Sparta by měla být tím, kdo má ty největší nároky a požadavky a němala by po nikom chtít ústupky - to ať si dělá třeba Bohemka.\nDle mého jediná vhodná varianta je trenér s licencí do konce sezóny, po které to převezme Holoubek - ideální by byl asi Kotal a Holoubek jako asistent.\nJá myslím, že pokud Trpišovský není hloupý, tak stejně možnost být trenérem ve Spartě odmítne - Dostal by se do stejné pozice jako Hřebík po Strakovi.\nA myslím si, že ani varianta Trpišovský Holoubek není dobrá, protože povede jen ke konfliktu a uškodí to jedině Spartě.\nJestli chceš/nemalá část zdejšího fóra trenéra s licencí, tak proč sem furt taháte nějakýho Kotala? Kotala, který má svou vizi, názory, pohled na tréninkový proces, na mladý atd. atd. Proč by sem Kotal šel dělat na půl roku loutku? Proč se místo Kotala nenapíše jako hlavní Svoboda, který ve Spartě dělá léta, jeho pohled každý zná, ví jak se zachová? Myšlenka s Kotalem mi přijde úplně nesmyslná a on sám by takovou šaškárnu stejně nevzal.\nJen by mě tak zajímalo, kolik držitelů té slavné licence by vystudovalo Ftvs s titulem Mgr jako Holoubek.\nStačí si prohlédnout seznam jmen držitelů a je jasné, že to je obyčejná šaškárna.\nJe to podobná situace, jako by jste požadovali po lékaři, aby si udělal kurs první pomoci, jinak prostě u nás léčit nebudeš.\nMyslíte že je to pravda, že vedení se zabývalo myšlenkou, aby trenérský post vedl v ústraní náš velkej, kvalifikovanej Joska?\nO tom pochybuju. Takovou kravinu by nevymyslel ani Otava...\nHoloubek nebo ne, tak zítra se musí vyhrát. Ono i Ščasný to v EL dotáhl daleko, ale jestliže to Holoubkovi nepůjde i v lize, tak to moc slavné není.\nvyhrát se musí zítra, i proti Teplicím\nFuria Ceca26.11.2016 18:51reagovat\nHlavně na jaře porazit konečně někoho z prvních pětky.\nJenom někoho?Já myslím že musíme porazit všechny!!!!\nTrolle, co ti na tom přijde vtipný?\nStojím za Davidem Holoubkem! Co napsat nějaký otevřený dopis vedení?\nNa co je to fronta?\nFuria Ceca26.11.2016 17:20reagovat\nNo v lize mu to zatím moc nejde. Jestli neporazí teď ten Hradec tak můžem titul odpískat.\nDobrý nápad, mě by zajímalo, jestli se naše vedení pokoušelo o prodloužení výjimky, nebo prostě počítali s tím, že přijde Trpiš či někdo jiný. Jako argument mělo zaznít, že Holoubek na profi licenci studuje a UEFA povoluje, aby studující trenér mohl trénovat v Evropské lize, navíc by mělo zaznít i to, že Holoubek zvedl prestiž celého českého fotbalu a byla by škoda, kdyby musel skončit.\nTa argumentace je naprosto jasná a myslím, že to není vůbec bez šance. Vlastně ani nechápu, že tahle výjimka není u nás úplně na prvním místě, protože by to bylo určitě nejlepší řešení...\nMůžem se o to pokusit, ale stejně se budeme muset smířit s tím, že se zase necháme od Karla stáhnout z kůže a budeme za blbce. Máme trenéra, se kterým se konečně může fanoušek Sparty pořádně ztotožnit, konečně se povedlo to, že trenér má fanoušky na svojí straně a určitě mu budou ochotni odpustit i drobné neúspěchy, takže se vedení ani nepokouší o to, aby to tak bylo dál. Místo toho se snažíme přivést trenéra, který se svým týmem hraje o záchranu (i když tým má rozhodně kvalitnější) a navíc proti nám předvedl jeho tým naprosto nefér hru plnou simulací a nevrácení míče (což už jsem opravdu dlouho neviděl). Tohle ve Spartě teda nechci. A jako bonus chce vedení udělat zase nějakýho kočkopsa s něčím jako superasistent, což logicky nemůže nikdy fungovat. Už mě vážně nebaví, že pár rozumných fanoušků tady na fóru ví 90% chyb dopředu, ale stejně se pořád musím dívat na ten amatérismus, kterej na Spartě panuje. Poslední dobou mi přišlo, že se to dost zlepšuje, tak teď má vedení možnost to potvrdit, nebo se vrátit o 10 let zpět. Uvidíme, já sázim na to, že budeme opět terčem posměchu.\nNaprostý souhlas,kšiltovkář ať si hraje o 13.místo s Brnem,Hradcem nebo Slováckem.Slovo amatérismus u vedení Sparty bych klidně nahradil výrazem diletantství,které se tady táhne celou éru Danečka. Kromě toho jakýkoliv kšeft s Libercem byl pro nás krajně nevýhodný a stejně tak to bude i v případě JT...\nNechat se Karlem vobrat by ničemu neprospělo, ale zas na druhou stranu, Trpiš není o nic horší trenér než Holoubek.\nLibe hraje letos dole hlavně proto, že zas protočili kádr a měli nějaký absence, jako my.\nByť si taky přeju stávající variantu, neřekl bych, že s Trpišem by to byla cesta naz5.\nNevím co by byla ještě větší podpora než když Holoubkovo jméno skanduje celý stadion a má širokou podporu kamkoliv se na internetu podíváš. Bohužel nemá tu licenci, takhle to asi dopadne, tak jak má už od léta vedení v plánu. Jenom musíme doufat, aby nás to nestálo nějaký hráče na přestup..\n” má širokou podporu kamkoliv se na internetu podíváš” - pár výjimek najdeš - facebook Jirky Novotného nebo zdejší anketu pravidelně ovlivňovanou nějakým psychoušem (ale pořád lepší než aby se obnažoval v parku nebo podpaloval chalupy).\nuž jsou docela úsměvné, když tam zahrnuli i velkého Pepého. Vím, že se sice v nedávné minulosti párkrát něco potvrdilo ale zrovna tak tam i párkrát hodně vařili z vody. Nicméně moc jsem nezaregistroval, že by si všimli, že výběrem realizačního týmu (tedy i hlavního trenéra) byl pověřen Tomáš Požár. Další novináři tam něco zas melou, že si něco přeje Křetinský...čert aby se v tom vyznal. Křetinský by to přece měl jen s Požárem a Kotalíkem konzultovat a né nikoho vybírat. Pokud se tedy něco ve vedení opravdu změnilo...\nVždyť to je známé, že Křetinský rozhoduje o věcech, o kterých by jinak ani neměl. Třeba o přestupech hráčů. Například Mádl se tomu v několika článcích věnoval.\nto rozhodoval, ale protože byl členem té naší nechvalně známe komise, která nás zabrzdila sportovně o několik let...teď když se fakticky rozpustila jsem doufal, že už na sportovní otázky spolu s Jakubem Otavou nebude mít vliv a převezme to Požár.\nKřetinský rozhoduje o velkých přestupech a jen jestli ano/ne, nevím o tom, že by vybíral hráče nebo tak\nJe vidět, že je čínský.\nH’Eikolo Kanté26.11.2016 14:36reagovat\nTak tohle už vážně není sranda - https://scontent-cdg2-1.xx.fbcdn.net/t31.0-8/15235805_1791900001078312_508309729\nA co je na tom jako?\nBěž radši pracovat na nějakých významných projektech Kryšpíne, přece se nesnížíš na úroveň tvých primitivních kámošů z kotle...\nA pod dresem triko ’#AdoptionsForHomosexuals’\nJo jakože kapitánská páska ve formě duhové vlajky homosexuálů, rozumím tomu dobře ? A proč by to jako nenosil? Já tyhle sklony nemám a ani se tím necítím ohrožen.\nGSM Chovanec je zpět! To je apríl?!\nFuria Ceca26.11.2016 14:26reagovat\nTady věřím, že by to bylo jen dočasně. Chovance spíš láká ta funkcionařina než samotné trénování. Takže na tu přechodnou dobu, než by Holoubek získal licenci tohle může být paradoxně ideální.\nJestli to myslí Sparta opravdu jen na přechodnou dobu, tak to se jako hlavní rovnou může napsat Svoboda, který bude chodit i na tiskovky, Holoubek bude jako asistent a de facto to povede. Svoboda mi přijde takový, že jemu by to ani nevadilo. Hlavně, že je ve Spartě.\n1 ... 4104 4105 4106 4107 4108 4109 4110 4111 4112 4113 4114 4115 4116 ... 7951


Odborníci vám v noci změří alkohol v dechu - Plzeňský deník\nOdborníci vám v noci změří alkohol v dechu\nPLZEŇ - Zjistit, kolik půllitrů piva si může člověk dovolit vypít a jak dlouho je bude v těle odbourávat, než smí usednout za volant, budou moci Plzeňané v pátek večer. Jak?\n„Kdekoliv v hospůdce nebo doma si dají jednu nebo několik skleniček. Pak prostě počkají, a až budou mít pocit, že nejsou pod vlivem alkoholu, a tudíž mohou řídit, přijdou si na náměstí Republiky nechat změřit alkohol z dechu,“ vysvětlil Radek Dvorský z motoristické sekce aktivu Besip při magistrátu. Právě tato organizace pořádá bezplatné měření alkoholu ve spolupráci s městskými strážníky.\nAkci pořádá Besip v Plzni 30. listopadu poprvé. „Budeme lidem k dispozici v pasáži Slavia na náměstí Republiky od 18 do 24 hodin,“ potvrdil Dvorský. Měření se bude provádět dechovým přístrojem s připojenou tiskárnou, takže doklad si zájemci mohou odnést s sebou. Stejný měřič používají v terénu i policisté.


ŽENA-IN - Čert bez ocasu a já bez iluzí\nČert bez ocasu a já bez iluzí\nMůžu říct, i když jsem věděla, že to jsou vlastně jenom převlečení lidé, stejně ve mně nějaký ten červíček pochybností byl. Byla jsem z toho všeho fascinovaná.\ni já si moc dobře vzpomínám na to, když jsem byla malá holka a nás pravidelně každý rok navštěvoval Mikuláš s čertem. Ten anděl tam většinou chyběl, ale co, mně šlo přece hlavně o toho Mikuláše.\nTaky si moc dobře pamatuji, jaký jsem měla z čertů strach. Ještě že byl po ruce táta, abych se ho mohla chytit. Jo, to se potom machrovalo. Vždycky jsem připravovala už pár dní dopředu nějakou tu básničku, abych to měla brzy z krku.\nKdyž jsem trošku povyrostla, přestala jsem mít z čertů strach. Bráchové mi totiž řekli tajemství, že to vlastně žádní čerti nejsou. Zprvu jsem jim moc nevěřila, ale když pak jednou jednomu čertovi u nás upadl ocas, uvěřila jsem.\nSamozřejmě že jsem dělala, že nic nevidím a občas jsem taky předváděla, že z nich mám pořád velký strach. To kvůli rodičům, aby nebyli tak zklamaní, že se jim to nepovedlo, a taky abych jim udělala trochu radost.\nKdyž jsem byla ve třetí třídě, vzali mě bráchové sebou o čertech ven. Bydleli jsme ve velkém městě, a tak jsme vyrazili na náměstí, do středu našeho města.\nMůžu říct, i když jsem věděla, že to jsou vlastně jenom převlečení lidé, stejně ve mně nějaký ten červíček pochybností byl. Byla jsem z toho všeho fascinovaná. Taková spousta čertů a tolik Mikulášů. Vypadalo to, jako kdyby měli velkou poradu. Byla to paráda. Moc ráda na to vzpomínám.\nNo a nakonec nějaká básnička:\n"Až Tě večer čerti lapnou,\nsamej ocas - závidím Ti!"\nděkuji nejen za Váš příběh, ale také za básničku. Jen nevím, zda bych s ní jako malá u Mikuláše uspěla. Možná tak u čerta, ale do pytle a pak rovnou do pekla jsem nikdy nechtěla :-).\nJak Vaše děti reagují na Mikuláše? Chodila jste Vy někdy převlečená za čerta, či za anděla? Kde jste si vypůjčila oblečení? Jak jste vypadala? Máte fotografie - pošlete nám je!\nZačátek adventu se nese v mikulášském duchu a někteří malí raubíři se možná už teď s obavami dívají k podvečeru pátého prosince, kdy domácnosti navštěvuje Mikuláš, anděl a čert. I pro tuto příležitost se výborně hodí naše hledací soutěž! Hledejte a vyhrajte adventní kalendář Haribo nebo Philips bezdrátová sluchátka do uší v hodnotě 5 599 Kč! 3