Letiště u Znojma se možná rozšíří - Znojemský deník\nLetiště u Znojma se možná rozšíří\nZnojmo - Znojemské letiště má přilákat movitější návštěvníky a přispět k rozvoji ekonomiky. Radnice chce koupit pozemky a přispět na provoz věže.\nNa kopci za městem přistává jedno malé letadlo za druhým, bohatí turisté vystupují do klimatizované letištní haly a limuzíny je rozvážejí do hotelů ve městě. I taková budoucnost by mohla čekat Znojmo jako turistickou destinaci, pokud se vedení radnice podaří prosadit kroky k zatraktivnění regionu. Jedním z nich má být i nové letiště.\nProvoz letiště by mohl pomoci jak městu tak i podnikatelům. „Atraktivnější doprava by mohla přilákat větší množství turistů, a tím přispět k návštěvnosti penzionů, hotelů i služeb,“ podotkla ředitelka znojemské hospodářské komory Jiřina Ondrušová.\nPředstavitelé města už jednali se spoluvlastníky letiště. „Myslíme si, že jsme schopni dostat k nám turisty z destinací jako je Praha, nebo Český Krumlov. Domluvili bychom se s cestovní kanceláří, která tyto služby poskytuje,“ sdělil starosta Znojma Petr Nezveda.\nKromě zpevněné přistávací dráhy a obslužných provozů by u letiště mohl vyrůst hotel, či restaurace. „Dokážu si představit, že by město odkoupilo pozemky pod dráhou. Než investujeme peníze, byl bych rád, abychom pozemky vlastnili,“ doplnil starosta.\nSoučasní majitelé letiště se ani této variantě nebrání. „Na poslední valné hromadě jsme se shodli na tom, že s vedením města budeme pokračovat v jednáních. Pokud bude pro město možné získat na úpravy letiště evropské peníze, ale jen v případě, že bude vlastnit pozemky, budeme ochotni jednat i o tom,“ řekl Josef Molík, jednatel společnosti Letiště Znojmo, která letiště vlastní.\nPro přistávání letadel s kapacitou kolem dvaceti osob by, podle něj, bylo potřeba dobudovat zpevněnou, dvanáct set metrů dlouhou, přistávací dráhu. „S dalšími věcmi je to investice v řádu desítek milionů. Po otevření evropského nebe by ale takové letiště bylo zajímavé nejen pro zahraniční turisty, ale i podnikatele,“ domnívá se Molík.\n„V případě, že bychom investovali do tohoto projektu a pozemku, snažili bychom se přispět i na provoz letištní věže,“ informoval Nezveda.\n„Vznik kvalitního letiště bude pozitivní nejen z hlediska turismu, ale přispěje i k rozvoji místní ekonomiky,“ uvedl Pavel Kovařík, ředitel agentury InPuncto, která pro město zpracovala průzkum týkající se cestovního ruchu.


Jak nalit vodu do odpadu pisoaru? | Odpovědi.cz\nJak nalit vodu do odpadu pisoaru?\nPisoár nám už hodně smrdí a prý je dobrý nalít vodu do odpadu toho pisoáru, s tím zkušenost nemám,vyfotil jsem fotku toho odpadu podle mě je sifón to celý, takže nevím jestli mám nalít vodu vrchem do pisoaru, nebo to nějak rozdělávat. Poraďte prosím.\nDo odpadu a tedy i sifonu naliješ vodu normálně přes ten pisoár jako by si vykonával potřebu, jinak se tam ani nalít nedá. V samotném sifonu by hladina vody měla být (vytváří tkzv. zápachovou uzávěru) aby se smrad z odpadního potrubí nešířil přes pisoár do místnosti. Jediné řešení pokud pisoár smrdí je tedy rozebrat a vyčistit sifon nebo ho zkusit pořádné prolít vodou z nějakým čistícím přípravkem. Aby se v budoucnu problém neopakoval je třeba po vykonání potřeby splachovat aby se v sifonu nedržela hladina moči ale vody. Pak by pisoár neměl tak smrdět.\nBudeš se divit, ale čistá moč nesmrdí. Moč smrdí jakmile se smíchá s vodou. Stačí i vzdušná vlhkost. V tom okamžiku začínají v moči řádit bakterie. Do tohoto okamžiku byla moč sterilní!!! Mluvím o zdravých lidech. Na těchto poznatcích jsou založeny moderní suché pisoáry, které nesmrdí. Do nich se ale nesmí žádná voda lít.\nJak koukám na fotku, chce to jednorázově vyčistit nějakým prostředkem na vodní kámen a dezinfekci. Bohužel tento typ pisoáru , pokud nebude čištěný a neustále oplachovaný bude prostě smrdět.\nPisoár je třeba i zvenku umýt, ta zaschlá moč na fotografii je nechutná.\nJinak sifon je možné rozdělat, ale v naprosté většině případů m tomu není důvod. Prolejte jej horkou vodou a hydroxidem sodným, případně kyselinou chlorovodíkovou.


Archiv pro štítek: Bujold - Henry´s SF&F web1\nVe své první zkoušce ohněm Cordelia Naismithová je kapitánkou na zastaralé lodi Betánské expediční jednotky a jejím úkolem je zničit nepřátelskou armádu. Během své mise, kdy však objevuje klam za klamem a zradu za zradou, je nucena uzavřít separátní mír se svým hlavním protivníkem, lordem Aralem Vorkosiganem, známým jako „Řezník z Komarru“. To je důvod, proč se na své domovské planetě stane vyvržencem a na jeho planetě lady Vorkosiganovou. [anotace]\nV daleké budoucnosti osídlilo lidstvo mnoho planet, které se vyvíjeli v mnoha případech více méně samostatně, nebo jen s minimálním kontaktem s dalšími zástupci lidstva. Užší kontakty jim pomáhá udržovat soustava červích děr, kterými mohou najednou překlenout jinak nepřekonatelné vzdálenosti. A právě na nově objevené planetě poblíž jedné takové vesmírné zkratky přistála se svým týmem Astronomického průzkumu Kolonie Beta velitelka Cordelia Naismithová. Její pokojná mise se mění v noční můru ve chvíli, kdy je Beťanský tábor napaden neznámými útočníky. Sama, pouze s biologem podporučíkem Dubauerem, se tak ocitá na nepříliš dokonale prozkoumané planetě, takřka bez jakýchkoli prostředků. Zanedlouho se však dozví, že kromě nich zůstal na povrchu i jeden z nepřátel.\nStřetnutí s protivníkem, ze kterého se vyklube nakonec sám „Řezník z Komarru“ Aral Vorkosigan, má pro mladého podporučíka takřka fatální následky. Naštěstí, hlavně díky Coredeliině neústupnosti, Dubaer toto setkání přežije, i když zle poraněn nervovým disruptorem. Všichni tři se tak vydávají k Barrayarské zásobovací stanici. Několikadenní pochod je při tom dobrou příležitostí, aby se navzájem lépe poznali a jeden o druhém zjistili spoustu věcí, třeba i to, že se lord Vorkosigan stal obětí zrady ze svých vlastních řad.\nPodtitul knihy Cáry cti zní Co předcházelo dobrodružství Milese Vorkosigana a znalým této série tak mnohé napoví. I přesto, že se Talpress odhodlal k jejímu vydání až po vyjití deseti dílů „Milesovské“ série, jedná se o skutečný úvod celé ságy a ne dopsaný prequel až na základě úspěšnosti dosavadních knih.\nTi, kdo znají dobrodružství Milese Vorkosigna, se znovu ocitnou ve známém vesmíru i na několika známých místech a dočtou se podrobnosti o mnoha událostech, které byly v dalších knihách jen naznačeny. Pro ty, kdo ještě neměli tu čest seznámit se z některým příběhem Barrayarského šlechtice nebo se nechtěli pouštět do již rozjeté série, může tato kniha sloužit jako vzorek a ochutnávka následujících dějů. Rozhodně se totiž jedná o velice dobrý rozjezd.\nJméno autorky je dostatečným znakem kvality a ani u této knihy tomu není jinak.Cáry cti se totiž čtou jedna radost, stránky příjemně ubíhají a děj netrpí žádnými logickými kotrmelci a o jakékoli nudné nebo zdlouhavé pasáži nemůže být ani řeč. Lois McMaster Bujold i v této knize mistrně míchá koktejl vojenských akcí, až do absurdna dovedených politických čachrů a paranoii a uvěřitelných lidských postav.\nJediná výtka tak míří k samotnému nakladateli, že ve svých anotacích prozrazuje až příliš mnoho z obsahu knihy. Vždyť poslední věta odkazuje k ději, který se odehraje zhruba padesát stránek před koncem. Jinak je ovšem vše v pořádku, včetně jednotné grafické úpravy všech knih ságy.\nLois McMaster Bujold, The Hallowed Hunt\nPán Ingrey z rodu Vlkosrázských byl poslán na cestu do odlehlého hradu, kde byl brutálně zavražděn jeden ze synů umírajícího posvěceného krále Blat. Obviněnou vražedkyní je mladá šlechtična, která prince zabila během temného zakázaného rituálu, jehož cílem bylo obdařit prince nadpřirozenou mocí, která by mu umožnila získat vládu nad celou říší. Duch leoparda, kterého chtěl pojmout do sebe, však přešel do jeho oběti a propůjčil jí nadpřirozenou sílu. Ingrey sám je již od dětství „poskvrněn“ duší vlka, kterého v sobě úspěšně potlačil, ale nyní se zvíře v něm opět dere na povrch. Cesta s mrtvým tělem a vražedkyní do hlavního města říše je nebezpečná a plná úskalí. To však Ingrey ještě netuší, s jak strašlivou hrozbou se setká a jak obtížný úkol po něm budou požadovat bohové, protože jen on může jako poslední staroblatský šaman očistit a spasit duše tisíců bojovníků pobitých před dávnými věky v největší bitvě, jakou kdy Blata zažila. Fascinující příběh plný zla, temných čar, zvířecí magie a tajemna, ale také lásky, dobra a odpuštění.[anotace]\nPrinc Boleso zemřel, lépe řečeno byl zabit. O tom, kdo zkrátil jeho život není nejmenšího sporu. Tou nešťastnicí byla dvorní dáma jeho sestry. Prinzezny Fary, urozená Ijada dy Castos z rodu Jezevcobřezských. Jejím zajištěním a převozem do hlavního města, k řádnému soudu, byl pověřen svobodný pán Ingrey z rodu Vlkostrázských, taktéž pravá ruka královského kancléře Hetwara. O spáchaném skutku není pochyb, záhadou však dlouho zůstává za jakých okolností se tak stalo a hlavně jaké důsledky to může mít pro vládnoucí královský rod.\nPán Ingray je odhodlán splnit svůj úkol a svojí lehce naivní schovanku bezpečně dopravit k cíli, i když je mu jasné, že spousta lidí si právě tohle nepřeje. Ve svém přesvědčení je záhy utvrzen. K jeho velkému překvapení, a velmi nemalému, se však o vražedný útok pokusí on sám. Začíná být víc jasné, že se někdo pokouší využít zvířecího ducha, který byl dosud pevně spoután v jeho mysli. Kromě dvorských intrik se tak ke slovu dostávají i dávná šamanská zvířecí magie a bozi samotní.\nVybrat si knihu tak renomované autorky, jakou Lois McMaster Bujold bezesporu je, je sázka na jistotu. A pokud jste obeznámeni i s předchozími knihami chalionského cyklu, očekáváte minimálně stejně kvalitní a zábavný román. A tady přichází první malé rozčarování. Boží lov totiž nemá s předchozími knihami společného vůbec nic. Je sice pravda, že i první dva svazky měly rozdílné hlavní postavy, ale provázanost mezi nimi byla celkem velká. Ve třetí knize se spojitost s Chalionem odbude pouhými dvěma zmínkami, přičemž jednou z nich je původ jedné z hlavních postav.\nDalší rozčarování potká toho, kdo bude očekávat stejně bojovnou a akční knihu, jakou byla bezesporu Ochránkyně duší. I v této knize jsou samozřejmě nějaké souboje, teče krev a ty méně šťastné figury se mrtvé kácejí k zemi. Jakákoli akce má však většinou pouze oddechovou funkci mezi mnoha stránkami náročnější četby.\nPokud bych měl knihu nějak charakterizovat, asi bych použil termín teologicko historická. Autorka čtenáři dopřeje spoustu historických poznatků ze svého světa a ještě větší porci úvah o rozdílu mezi staroblatským a novoblatským chápáním víry. Ostatně bohové, z pětičlenného panteonu, nejsou jen uctívané nadpozemské bytosti , ale v několika případech také aktivně vstupují do děje.\nPokud to shrnu, obsahuje kniha jen velmi málo skutečné akce a naproti tomu spoustu popisných pasáží, které jsou plné úvah o magii a náboženství. Je tedy třetí „chalionská“ kniha nudná? I přes výše napsané, je jednoznačná odpověď, ne! Autorka je natolik zručná vypravěčka, že umí zatáhnout čtenáře do problémů svých postav a i když z nich jde někdy hlava kolem, nedovolí mu, aby se v nich ztratil.\nNic z výše napsaného nelze také brát jako jakoukoli výtku, jde jen spíš o upozornění, že Boží lov hodně vybočuje a je prostě jiný, než obě předchozí fantasy knihy, jinak skvělé SF autorky. Do jejího čtení se zkrátka musíte pustit, jako by šlo o vaše první setkání s dílem Lois McMaster Bujold.\nPo vynikajícím úvodním románu chalionské ságy – Prokletí Chalionu – nám Lois McMaster Bujold předkládá druhou knihu ze stejného prostředí neméně vydařený fantasy román Ochránkyně duší.\nPolitická situace v Chalionu se stabilizovala. Díky výhodnému sňatku, kdy se Chalion spojil s dosud nevyzpytatelnou Ibrou, získalo království strategický přístup k moři a vojensky zdatného spojence. Hlavní hrdina prvního románu Lupe dy Cazaril povýšil a z osobního učitele royessi Iselle se stává kancléřem království a pravou rukou royiny Iselle a jejího muže Bergerona. Díky romantickému pozadí svého vztahu jsou oba mladí vládcové Chalionu prostým lidem milováni a díky výhodnosti svého sňatku a útrapami, kterými prošli, respektováni šlechtou. To vše je výsledkem předchozích událostí, které jsou v úvpdu lehce načrtnuty a připomenuty. Děj Ochránkyně duší se však vydává vlastním směrem a začíná mimo hlavní město a královský hrad Zangre.\nHlavní postavu tohoto příběhu se stává royina vdova Ista, matka současné královny, a žena, která byla ze všech nejvíce postižena rodovou kletbou, jejíž tajemství z ní v očích nezasvěcených udělalo napůl šílenou a nesvéprávnou osobu. Ve svém dobrovolném exilu na hradě své matky pocítila nejprve úlevu ve chvíli, kdy kletba odezněla a dalším, i když ne chtěným vysvobozením, byla matčina smrt. Po ní se v duši Isty rozhostila podivná prázdnota, kterou poznenáhlu vyplnila dosud nevídaná myšlenka. Začala toužit po cestě. V jejích představách neexistoval jasný cíl, jen touha zbavit se dvorské etikety vdovského dvora a touha zažít dlouho nepoznanou volnost.\nZáminkou pro uskutečnění náhle nalezené touhy je vykonání náboženské pouti po památných místech Chalionu. I přes naléhání a zděšení svých dvorních dam, je Istina touha naplněna a díky pomoci kancléře dy Cazaril se Ista může vydat na cestu jen s malou skupinou stráží, božským Bastardova řádu, kurýrkou Liss povýšenou na její komornou a dvěma starými známými z první knihy – bratranci Foixem a Ferdou dy Guerovými. Tak započíná zpočátku idylická cesta, kterou ale od prvních okamžiků provázejí temné stíny symbolizované příliš živými sny royiny vdovy a která se pozvolna stává nebezpečným dobrodružstvím a důležitým mezníkem nejen v životě Isty ale i celého Chalionu.\nPřestože ani v této knize se hlavní postava nehonosí železnými svaly nebo nezdolnou vírou v sebe sama a své schopnosti, dokázala Lois McMaster Bujold opět napsat příběh, který chytne za srdce každého příznivce čisté fantasy. Na své si přijdou příznivci krvavých soubojů, intrik i dostatečně odměřované romantiky.\nAutorka postavila svojí hrdinku před zkoušku, která souvisí s jejím minulým životem a zločinem spáchaným v dobré víře. Vystavuje Istu nelehkým peripetiím, kdy se musí spoléhat nejen na své schopnosti a otřesenou kvintariánskou víru, ale i na své průvodce a syna muže, který se neúspěšně pokusil z ní a jejího rodu sejmout dávné prokletí.\nRoyina vdova Ista se s plynoucími stránkami proměňuje z opečovávaného stvoření v sebevědomou, i když stále pochybující, ženu, jejíž osud je mnohem složitější a zkoušky před které je postavena stále těžší. Stejně jako v první knize se v životě lidí snoubí náboženství a magie postavená na jeho principech a fungování. Žádná z nadpřirozených schopností nebo bytostí zde není používána samovolně jen pro magický efekt. A přestože některé scény s náhle objevyvšími se bohy mohou působit jako klišovitá „Deus ex Machina“, mají pevné místo v řádu věcí a skvěle zapadají v kontextu dalších událostí.\nLois McMaster Bujold je zkrátka Paní spisovatelka ( opravdu s velkým P ) a její romány musí splňovat i kritéria toho nejpřísnějšího čtenáře. Ochránkyni duší nelze než doporučit a těšit se na třetí chalionský příběh Boží lov\nAž do setkání s touto knihou pro mne byla Lois McMaster Bujoldová jasnou stálicí na nebi science fiction. Její příběhy s vorkossiganského vesmíru nejsou postavené na prvoplánovité akčnosti, ale na vytříbeném stylu a dokonalém vykreslení charakteru jednajících postav. Jen na malou chvíli jsem zapochyboval, zda dokáže stejné kvality promítnout i do stoprocentní fantasy knihy.\nV předvečer svátečního dne, kdy je oslavována Dcera, jedna z pětice chalionských božstev, přichází po dlouhém pěším putování do provinčního města Valendy muž, kterého utrpení prožité v posledních letech poznamenalo nejen fyzicky ale i duševně. Lupe dy Cazaril doufá, že v hradu, kde před mnoha lety sloužil jako páže, najde skromnou obživu a uleví svému bolavému tělu. Provincara vdova vládnoucí ve Valendě s ním má však jiné úmysly, a tak se ke svému vlastnímu překvapení stává učitelem a tajemníkem royessy Iselle, sestry následníka chalionského trůnu.\nDy Cazaril se sotva stačí zotavit po dlouhé cestě a seznámit se svojí svěřenkyní a její dvorní dámou, když od vládnoucího royesse Chalionu, pána Orika, přichází „pozvání“ pro oba mladé šlechtice, aby se přestěhovali ke královskému dvoru v Cargedossu. Na rozdíl od své svěřenkyně a jejího mladšího bratra projeví pramalé nadšeni, protože si je dobře vědom, že se mají stát figurkami v politické hře plné intrik a možné zrady. Dalším důvodem, proč dy Carazil není příliš odvázaný z cesty do sídelního města je fakt, že právě tam může narazit na své dávné nepřátele.\nTakže jak si uznávaná autorka sci-fi ságy Dobrodružství Milese Vorkosigana poradila s fantasy? Odpověď je jednoduchá – na výtečnou.\nLois McMaster Bujold dokázala do své knihy vtisknout vše, pro co čtou miliony lidí po celém světě i její SF knihy. Najdeme zde sympatického hrdinu, ke kterému se osud, a nejen ten, nezachoval příliš přátelsky, propracovaný svět a v neposlední řadě také výborně vykreslené charaktery jednotlivých postav.\nJiskru originality dává knize i názvosloví jednotlivých šlechtických hodností nebo úřadů a propracované náboženství. Podle anotace na zadní straně knihy se autorka při tvorbě svého světa inspirovala středověkým Španělskem, a tak přestože se o vládnoucím chalionském rodu mluví jako o královské rodině, jsou jejich tituly roya ( král ), royina ( královna ) a další odvozeniny pro potomky a další příbuzné. Náboženství je pak spjato se čtyřmi ročními dobami a rodinnými hodnotami. Božstva jsou pojmenována jednoduše Otec, Matka, Syn, Dcera a pátým do počtu je Bastard, jako uvědomění si, že ne všechno se vždy řídí podle daných pravidel. Stejně tak magie, která zpočátku není v příběhu příliš viditelná, má svá jasná pravidla, které je velmi těžké porušit a jako taková je úzce propojená s jednotlivými božstvy..\nLois McMaster Bujold napsala velmi čtivý román, ve kterém není místo pro nudu, a i když se zde vyskytují pasáže, ve kterých se jakoby nic neděje, ukazuje se poznenáhlu, že mají svůj zpočátku skrytý smysl.\nPokud bych požil hodnocení a kritéria časopisu Pevnost, dal bych 95%. Chybějících pět do sta je kvůli lehce zbytečnému závěru, kdy již ukončený příběh lehce doznívá a autorka se jakoby nechtěla tak snadno rozloučit se svými hrdiny. I tak se nelze než těšit na následující díly, které již vyšly v nakladatelství Talpress.\nPrvní tři knihy Dobrodružství Milese Vorkosigana mě stály zhruba 100 korun českých. Koupil jsem je totiž v síti prodejen Levné knihy a nečekal od nich světoborného, i když jméno autorky a i samotné nakladatelství Talpress by mělo být zárukou určité kvality. Po přečtení všech tří knih jsem musel trochu překvapeně konstatovat, že tak kvalitní scífko už jsem dlouho nečetl. Další díly už jsem tedy kupoval ve speciálce okamžitě po vydání. Další překvapení na mě čekalo opět v levných knihách v podobě osmého svazku vorkosiganského cyklu. Na vině bude nejspíš nulová propagace ze strany Talpressu, ale proč si stěžovat, když místo 299 zaplatíte jen 39 korun. 😉\nKomarr – planeta, u které se nachází vstup do červí díry, jež jako jediná vede na domovský svět Milese Vorkosigana Barrayar. Planeta, která otevřela cestu invazi cetaganďanů a vysloužila si tak dlouhotrvající nenávist obyvatel Barrayaru. Planeta, která byla zpět dobyta a podrobena vládě Barrayaru. Planeta, na které probíhá dlouholetá terraformace, která je závislá na obrovském solárním zrcadle. A právě posledně jmenovaný prvek je příčinou toho, že na Komarr směřují dva císařští auditoři a jedním z nich je právě Miles Vorkosigan. Tento technologický zázrak napomáhající změně Komarru z nehostinné pustiny na planetu pozemského typu postihla nehoda v podobě srážky s nákladní vesmírnou lodí. Úkolem obou auditorů je tedy zjistit zda se jednalo o pouhou nehodu nebo záměr zbytku komarrského odboje.\nHned od počátku je jasné, že Miles nebude mít svůj úkol vůbec lehký ( jakoby ho někdy měl, že ). Díky svému postižení je barrayarany usazenými na Komarru považován za mutanta, který byl do úřadu Císařského auditora jmenován z pouhé protekce a rodilí komařanné ho nenávidí díky jeho původu, neboť jeho otec velel vojenské operaci, která uvrhla Komarr pod nadvládu Barrayaru. Nebyl by to ale Miles, aby si nedokázal důležité lidi z obou táborů získat na svojí stranu.\nVyšetřování, které se zpočátku nezdá být příliš složité, se však záhy komplikuje a všem zúčastněným jde méně či více o život. Další osobní komplikací pro Milese je jeho pobyt v rodině barrayarského administrátora Vorsoissona, jehož krásná žena, ve svém vztahu čím dál více nespokojená, je přesně tím typem, který Milesovi dokáže zamotat hlavu.\nKdo zná předchozí díly vorkosiganské ságy bude spokojený. Komarr se, oproti předchozímu dílu, opět částečně odehrává ve vesmíru a i samotná planeta, na které není proces terraformace ani zdaleka ukončen, je přesně tím světem, který zapadá do představy nehostinné planety každého sci-fi fanouška. Vzhledem k předchozím vážným zdravotním komplikací se ani nyní Miles nevrhá po hlavě do bojových situací. Jeho hlavní zbraní je bystrý mozek, inteligence a chladný rozum.\nLois McMaster Bujoldová v tomto románu opět dokázala, že čtivá kniha může být takřka oproštěna od násilí, i když i zde umírají lidé a odehraje se několik ozbrojených konfliktů. Vždy se ale jedná o situace, které nejsou v žádném případě pouze prvoplánovitým efektem, ale posouvají děj kupředu. Dalším velkým plusem je i to, že knihu můžete číst bez znalosti předchozích svazků. Tím, že Miles ukončil aktivní vojenskou kariéru a stal se auditorem, začíná zcela nová kapitola jeho života a tak si i noví čtenáři mohou tento příběh vychutnat, aniž by byli o cokoli ochuzeni.\nBratři ve zbrani – recenze\nWhen dreams come true… by se mohlo říci k pátému dobrodružství Milese Vorkosigana. Nebo také – po vzoru našich babiček – s čím kdo zachází, tím také schází. Miles Vorkosigan pod krytím postavy admirála Naismithe přivádí své dendrijské žoldnéře na Zemi, či spíše k Zemi, aby tu provedli potřebné opravy a doléčili zranění.\nPlatba za odvedenou práci se opožďuje a Miles – přesněji admirál Naismith – má problémy se zajištěním každodenního chodu dendrijské flotily stejně, jako s obnovením její bojeschopnosti. Náhle dostane příkaz nastoupit službu – samozřejmě jako Miles Vorkosigan – u barrayarského velvyslanectví na Zemi. Krytí admirála Naismithe začíná mít trhliny, zatím vždy se Císařské bezpečnosti dařilo vyvozovat dojem, že mezi oblastmi výskytu obou postav jsou desítky světelných let. Miles si při interview narychlo vymyslí historku o tom, že Naismith je jeho klon.\nA pak náhle Miles stojí svému klonu zoči voči…\nVšechno začalo velmi dávno v minulosti, když Barrayar mocí obsadil Komarr, blízkou planetu, která blokovala barrayanům přístup k červí díře a tím i možnost cestovat Vesmírem. Hlavou komarrského odporu se stal Ser Galen, zatím co Milesův otec dostal na této planetě nepříliš lichotivé, ale výmluvné přízvisko Řezník. Milesův nadřízený Galeni na velvyslanectví je z Komarru – a syn Sera Galena. To Miles zjistí, až když Galeni beze stopy zmizí.\nSer Galen unikl a sedmnáct let se připravoval na svoji pomstu, k čemuž mu dopomáhej klon. Mít svého člověka v nejvyšších barrayarských politických i společenských kruzích – to není jen haupttrefa, to je přímo grandhauptterno. Jen je ještě zapotřebí doladit některé prvky chování klonu, aby se mohl bez problémů pohybovat tam, kde již někdy stanula noha Milese Vorkosigana. Miles horečně přemýšlí, jak si zachránit krk, když Ser Galen o jeho budoucnosti již celkem jednoznačně rozhodl.\nBujoldová přivedla do příběhu nový zdroj napětí, komarrský odboj proti Barrayaru. I když dosud prezentovaný obraz barrayarské společnosti byl poměrně pestrý a mohli jsme se v něm setkat s pověrami vesničanů stejně, jako s intrikami šlechty, komarrskou epizodu užívá autorka jako připomínku toho, že v historii každého státu se najdou úzká místa, která jdou interpretovat vícero způsoby a někdy ani ten nejpozitivnější nemusí být zrovna lichotivý. Aura morální převahy barrayarské společnosti jako celku je odpojena od baterek ideálu a místo srdíčka tak nad Barrayarem problikává otazník…\nMiles Vorkosigan se poctivě drží schématu, který autorka pro jeho příběhy vypracovala. Jeho fyzický hendikep tu sice není příliš zdůrazňován a využíván, ale o to víc musí Miles zapnout svůj mozek. Co se týče akce, stále ještě se má na koho obrátit se žádostí o pomoc – jeho bratranec Ivan i jeho zástupkyně Elli jsou jeho věrnými přáteli a Elli navíc i schopná velitelka. Jako obvykle, i tady je v příběhu obsažen výrazný morální aspekt, o to zajímavější, že shodou okolností v době českého vydání této knihy probíhají ve veřejnosti diskuse o etice klonování.\nPříběhy Milese Vorkosigana jsou jakýmisi kosmickými křížovkami, šarádami, ve kterých Miles musí zanalyzovat situaci a povahy lidí, kteří ho chtějí zabít, a najít vhodný tah. Čas od času mu pomůže starý pán tím, že šikovně zfalšuje hod kostkami a k Milesovu řešení přidá trochu náhody. Ale takový je život – kdyby probíhal bez náhodných vlivů, byl by předurčen a kalkulovatelný. Miles Vorkosigan si ze všeho nejraději emoce racionalizuje, to ale neznamená, že by v něm žádné city a pocity nebouřily. Však také finále knihy, zdánlivě postavené na Milesově velmi racionálním přístupu k problému, je ve skutečnosti založeno na emocích.\nCelkově to je dobře přeložená SF klasického střihu a nadprůměrné kvality, která vyžaduje spíše přemýšlivého čtenáře. Příběhy Milese Vorkosigana nejsou analogií standardních detektivek, přesto se jim blíží v tom, že kupředu a do rozuzlení je příběh posunován Milesovým intelektem. Bujoldová navíc vystavěla kulisy barrayarského světa v intencích technologické SF. Její příběhy sice nejsou plné dobrodružství vědy a techniky, ale autorka se drží konzervativních vývojových schémat a technika a technologie, které používá, jsou v dobré relaci k extrapolacím současného stavu a k očekávaným vývojovým tendencím.\nNapsal: Petr Pagi Holan\nLois McMaster Bujold – Komarr (recenze)\nPrvní tři knihy Dobrodružství Milese Vorkosigana mě stály zhruba 100 korun českých. Koupil jsem je totiž v síti prodejen Levné knihy a nečekal od nich nic světoborného, i když jméno autorky a i samotné nakladatelství Talpress by mělo být zárukou určité kvality. Po přečtení všech tří knih jsem musel trochu překvapeně konstatovat, že tak kvalitní scífko už jsem dlouho nečetl. Další díly už jsem tedy kupoval ve speciálce okamžitě po vydání. Další překvapení na mě čekalo opět v levných knihách v podobě osmého svazku vorkosiganského cyklu. Na vině bude nejspíš nulová propagace ze strany Talpressu, ale proč si stěžovat, když místo 299 zaplatíte jen 39 korun. 😉\nLois McMaster Bujoldová v tomto románu opět dokázala, že čtivá kniha může být takřka oproštěna od násilí, i když i zde umírají lidé a odehraje se několik ozbrojených konfliktů. Vždy se ale jedná o situace, které nejsou v žádném případě pouze prvoplánovitým efektem, ale posouvají děj kupředu. Dalším velkým plusem je i to, že knihu můžete číst bez znalosti předchozích svazků. Tím, že Miles ukončil aktivní vojenskou kariéru a stal se auditorem, začíná zcela nová kapitola jeho života a tak si i noví čtenáři mohou tento příběh vychutnat, aniž by byli o cokoli ochuzeni


Aktuální nabídka dražby bytů 3+kk Železný Brod denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby bytů 3+kk Železný Brod než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby bytů 3+kk Železný Brod se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby bytů 3+kk Železný Brod neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby bytů 3+kk Železný Brod právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby bytů 3+kk Železný Brod\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby bytů 3+kk Železný Brod, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 3+kk Železný Brod, a to byty 3+kk na prodej Železný Brod, pronájem bytu 3+kk Železný Brod, dražby bytů 3+kk Železný Brod.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii dražba bytu 3+kk Železný Brod nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 3+kk Železný Brod, byty 3+kk na prodej Železný Brod, pronájem bytu 3+kk Železný Brod, dražby bytů 3+kk Železný Brod.\nNehledáte dražby bytů 3+kk Železný Brod ?\nPokud jste v této kategorii dražby bytů 3+kk Železný Brod omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby bytů 3+kk Železný Brod\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby bytů 3+kk Železný Brod, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby bytů 3+kk Železný Brod. Určitě lépe naleznete dražby bytů 3+kk Železný Brod, který hledáte.


Jakou roli hrají emoce při prodeji nemovitosti? - Prodej Vaší nemovitosti\nautor: Radek Vatka | Kvě 17, 2021 | Poradna | 0 komentářů\nEmoce se prolínají většinou činností, které řešíme, je proto jasné, že nás ovlivňují i při prodeji nemovitosti. V tomto článku se chci zaměřit na několik příkladů, jak mohou emoce prodej nemovitosti ovlivnit a tak může být někomu užitečné, že si po přečtení uvědomí, na co si dát pozor …\nVypadá to jako velmi jednoduché, rozhodnete se a začnete v tom dělat další kroky. Otázkou je, zda jste také rozhodnuti vnitřně, v řadě případů sice děláte kroky k prodeji, ale vlastně se Vám do prodeje vůbec nechce, to může být třeba v případě prodeje nemovitosti z důvodu finanční tísně nebo můžete mít strach, jak zvládnete stěhování a všechnu tu související administrativu. Tento postoj Vás může pochopitelně ovlivnit při jednání s potencionálním kupcem. Ten má většinou emoce nastavené opačně, takže očekává, že koupě proběhne rychle a hladce a chce slyšet termíny, kdy bude nemovitost k dispozici. Určitá váhavost či nejednoznačnost v chování ho pak může odradit. Pokud si jste tohoto problému vědomi, tak je dobré se na setkání se zájemcem o byt nebo dům náležitě připravit, aby bylo jasné, že to myslíte vážně a že máte představu, jak to proběhne.\nPřeceňování kvalit nemovitosti\nDalším příkladem, kdy nás mohou emoce negativně ovlivnit, tak je přeceňování nemovitosti, které se pak snažíte promítnout i do ceny. Pokud jste v bytě nebo domu prožili řadu let, tak máte pocit, že je nemovitost naprosto dokonalá a byli byste rádi, aby si to mysleli i zájemci o Váš byt nebo dům. Může se jednat třeba o výhled, dostupnost ke stanici metra nebo nějaký jiný důvod, který jste na nemovitosti oceňovali Vy, ale to neznamená, že se to bude líbit i dalším lidem. Blízkost metra nemusí zajímat člověka, který má zvyk všude jezdit autem a naopak se bude zajímat o možnosti parkování. Proto je třeba se kriticky zamyslet nad výhodami a nevýhodami bytu či domu a připravit si i odpovědi, jak reagovat na nevýhody, kterých jste si vědomi. Cenu pak stanovit podle průzkumu, který si uděláte ve Vaší lokalitě a nebo Vám poradí realitní makléř, který umí cenu nemovitosti určit. Přehnané požadavky z důvodu přeceňování nemovitosti Vám mohou zmařit prodej a stát Vás zbytečně promarněný čas.\nBěžte napřed emocím kupujícího\nVěnujte přípravě bytu nebo domu před prohlídkou náležitou péči. Byt ukliďte a hezky připravte, jako byste čekali důležitou návštěvu. Zájemce o Váš byt nebo dům se by se měl u Vás cítit dobře, měl by totiž získat pocit, že se mu tam bude v budoucnu dobře žít a že je to pravé, co hledá.\nKdyž Vám emoce kupujícího pomáhají\nNa závěr jsem si nechal příklad, kdy jsou emoce kupujícího na Vaší straně. Kupující má svoji motivaci a emoce, které ho ovlivňují stejně jako Vás. Kupující může mít motivaci koupit nemovitost ve Vaší lokalitě a tu preferuje, může pro něj být důležitý třeba balkón, kde by se mu líbilo posedět nebo je jeho snem mít chatu na Slapech, kterou zrovna prodáváte. Tyto věci nezjistíte, pokud s kupcem nenavážete osobní rozhovor a trochu přátelský vztah.


Podle analytiků Bloomberg je pravděpodobnější, že Bitcoin půjde na 100k nežli na 20k USD - Ekonomický Týdeník\nPodle analytiků Bloomberg je pravděpodobnější, že Bitcoin půjde na 100k nežli na 20k USD\nZa poslední rok Bitcoin vzrostl téměř dvojnásobně a meziročně o zhruba 35 %. Největší kryptoměna na světě zažila v květnu masivní korekci po poklesu z dubnového maxima na cca 65 000 USD.\nAle nic není ztraceno. Hlavní analytik komodit společnosti Bloomberg Mike McGlone nedávno řekl, že Bitcoin spíše čeká prudká rally na 100 000 $, než pokles na 20 000 USD.\nBitcoin se chystá na další velký pohyb – otázkou je jakým směrem?\nBloomberg zveřejnil v červnu 2021 zprávu o kryptoměnách, ve které McGlone poznamenal, že bitcoiny jsou ve „stavu odpočinku na jinak býčím trhu kryptoměn“. Kryptoměnový index Bloomberg Galaxy (BGCI) naznačuje, že býčí trh by mohl začít v červnu. Stratég popisuje bitcoiny jako „silnější, zelenější a méně rozšířené“, než tomu bylo letos v dubnu. To podle nich znamená, že kryptoměna bude s větší pravděpodobností pokračovat na své cestě k 100 000 $, než aby se vydala jižním směrem na úroveň 20 000 $. Zpráva uvádí zmenšující se nabídku a obrovské množství institucionálních peněz proudících na bitcoinový trh jako jeden z hlavních důvodů možného pokračování bitcoinového uptrendu. Ve zprávě se uvádí:\n„Stejně jako v letech rally 2013 (55x) a 2017 (15x), tak i rok 2021 přichází po snížení nabídky. Halving v roce 2020 přišel uprostřed bezprecedentních globálních fiskálních a měnových stimulů spolu s institucemi, které jsou nakloněny směrem k alokacím svých prostředků do BTC“\nPřijetí Bitcoinu mainstremem je stále v počátcích. Společnost Tesla přidáním bitcoinů do své rozvahy ale dobře dokazuje, že vítězem závodu je právě Bitcoin.\nV posledních dnech se kryptoměna pohybuje nad 30 000 USD. Analytik agentury Bloomberg však očekává, že se brzy podaří prolomit rezistence a v následujících měsících po probíhajícím konsolidačním období nás čeká pohyb severním směrem.\nBitcoinové fundamenty a základy zůstávají pevné a zdravé\nBitcoin se v současné době obchoduje tam, kde někteří tvrdili, že se už nikdy obchodovat nebude – pod 40 000 USD. Mnoho obchodníků vyjádřilo znepokojení nad krátkodobým výkonem BTC zejména kvůli debatě o nemalé spotřebě energie. Ale základní fundamenty mince však směřují k optimistické budoucnosti.\nJak již bylo zmíněno výše, zpráva poukazuje na to, že v roce 2020 proběhl na BTC síti halving – tedy snížení odměn na polovinu. K tomu tu máme bezprecedentní globální tisk peněz a další zásadní tržní podmínky jako klíčové faktory, které by mohly zabránit propadu ceny na 20 000 USD.\n„Přidejte loňské snížení supply na polovinu, migraci do institucionálních portfolií, futures na Ethereum a spuštění ETF v Kanadě a Evropě a vidíme pro Bitcoin jedoznačně větší potenciál směřovat k 100 000 $, než spadnout zpět pod 20 000 $ dolarů“\nKdyž to všechno vezmeme v globálu, tak kombinace robustních fundamentálních faktorů a technických základů mluví ve prospěch býků. Pravděpodobnost další masivní korekce tak zůstává (alespoň podle Mcgloneho) nízká.\nRobíte presný opak toho, čo chcela Mária Terézia\n09.06.21 Technická analýza BTC/USD – klíčový suppo...\nRemišová: Nepočula som, že by Kolíková kritizovala...\nVyhodený Krpelan: Remišovej odchody poslancov nepr...\nDobré ráno: Vyšetrovanie veľkých káuz čelí obrovsk...\nZajímavost : Už môžeme rátať škody po Sputniku (komentár)\nPředseda komunistů Vojtěch Filip protlačil do Sněmovny zákon o kapitálových trzích,…


Jak ulovit patnáctku. Američané nabídli sto tisíc dolarů a marně čekali - iDNES.cz\nMiG-15bis s označením USAF během testování na letecké základně Kadena na Okinavě. S letounem předtím ulétl severokorejský stíhač No Kum-sok do Jižní Koreje. | foto: U.S. Air Force\nKdyž se v listopadu 1950 na korejském válečném nebi objevily sovětské stíhačky MiG-15 létající na straně vyzyvatele, nebyla to pro do té doby bezkonkurenčně dominující letecké síly Spojených národů, tvořené především jednotkami americkými, příjemná událost. Američany to donutilo urychleně vyslat na Korejský poloostrov to nejlepší, co měli, stíhačky F-86 Sabre.\nAmeričané si přáli stůj co stůj nový mig důkladně prozkoumat, ideálně pak vyzkoušet v letu, aby mohli analyzovat jeho slabiny. Migy však nesměly létat nad území nepřítele ani nad moře, navíc se snažily držet v nevelké oblasti na severovýchodě Severní Koreje u řeky Ja-lu. Danou oblast díky tomu Američané pojmenovali jako Alej migů. A po celou dobu války, až na výjimky, startovaly MiGy-15 z letišť na čínském území za řekou Ja-lu.\nSehnat MiG-15, byť i sestřelený, bylo tedy téměř nemožné. V letech 1951 a 1952 se podařilo vytěžit minimálně dva jejich vraky, respektive části těchto vraků. Nejdříve byl vytažen sestřelený mig z mořské mělčiny u ostrova Sinmi-do, podruhé přivezl ze severokorejského zázemí nějaké lehčí části migu vrtulník Sikorsky H-19. Toto paběrkování však nikdy neposkytlo dostatečné materiální podklady pro sofistikovanější studium předmětného typu letounu.\nNěkdy v roce 1952 začali Američané uvažovat o plánech založených na nemalé finanční odměně pro pilota z druhé strany dálněvýchodního bojiště, který jim doručí letuschopný MiG-15. Již tehdy se hovořilo o částce 100 tisíc dolarů, dodnes se však vedou spory, kdo, kdy a kde s tím přišel jako první. V tom roce se potřeba získat uvedenou nepoškozenou stíhačku zařadila mezi největší priority USAF. Americké letectvo bylo připraveno podpořit každý rozumný plán na získání migu.\nMezitím, v daleké Evropě, se snesl dar z nebes. V březnu 1953 přistál na dánském ostrovu Bornholm MiG-15bis, se kterým ulétl polský poručík Jarecki. Protože se však musel stroj brzy poslat zpět svému právoplatnému majiteli, mnoho času na seznámení s technikou Američané neměli a na vyzkoušení v letu mohli rovnou zapomenout, aby ho náhodu nerozbili. (A jako by to nestačilo, hned v květnu přistál na Bornholmu další mig. Více informací o úletech polských MiGů-15 naleznete v článku: Prchající migy mířily na ostrov dánský. Američané jim chtěli dát letiště.)\nDne 20. března 1953 (patnáct dní po úletu Jareckého na Bornholm) došlo konečně ke schválení plánu operace Moolah. Operace Moolah byla pokusem amerických sil v Koreji získat letuschopný MiG-15. Každému pilotovi z tam bojujícího komunistického tábora, který by takový stroj doručil Američanům do Jižní Koreje, bylo slíbeno 50 tisíc dolarů, přičemž první průkopník měl odměnu zvýšenou o bonus za odvahu, také ve výši 50 tisíc dolarů. Na prvního pilota tak čekalo 100 tisíc dolarů, což v té době představovalo pro začátek nové kariéry více než slušné jmění (v dnešních relacích to odpovídá částce kolem jednoho milionu dolarů).\nByly připraveny letáky v korejském, čínském a ruském jazyce s vyčíslenou finanční nabídkou za letuschopný MiG-15, s instrukcemi kudy a kam letět a samozřejmě s nabídkou „nového života“ na svobodě a v případě přání i utajení identity. Na letácích se objevila i podobenka polského poručíka Jareckého (prvního dezertéra s MiGem-15 v Evropě) a krátký informační text o něm. Vše stvrzoval vytištěný podpis generála Marka W. Clarka, velitele vojenských sil OSN v Koreji.\nV noci 26. dubna 1953, kdy foukal silný východní vítr, vyklopily vysoko nad řekou Ja-lu ze svých útrob dva letouny B-29 milion a dvě stě tisíc letáků. Vítr je měl zanést k základnám migů na čínském území. K distribuci menších várek letáků došlo ještě 10. a 18. května. Stejné informace, jaké nesly letáky, byly do éteru vysílány i na krátkých vlnách. I radiové vysílání probíhalo v korejštině, čínštině (resp. v některých dialektech těchto jazyků) a ruštině.\nTyto snahy se k údivu Američanů nesetkaly na straně nepřítele s kladnou rezonancí. Nebylo to však tím, že neměly potenciál nikoho oslovit, ale tím, že je nikdo „neslyšel“. Letáky se pravděpodobně zatoulaly kdo ví kam. Aby se při uvedeném způsobu distribuce snesly přímo na základny bylo velice nepravděpodobné a samotní piloti ve svém volném čase, kterého jim však velení moc nedopřávalo, na výlety do širokého okolí asi nechodili (něco volného času měli piloti sovětští, naopak Korejci si o něm mohli nechat pouze zdát).\nNavíc číst nepřátelský propagandistický leták se rovnalo téměř sebevraždě, například severokorejští piloti - ti měli režim nejtvrdší - ho v případě nálezu museli pod pohrůžkou absolutního trestu ihned odevzdat bez toho, aby si ho vůbec prohlédli (to se ovšem technicky špatně dodržuje, těžko poznáte, že ten papír na zemi je leták, když se nepodíváte, co tam píšou). A rádio? To sice ve společenské místnosti stálo, ale bylo naladěno na oficiální severokorejské vysílání. Přeladit ho se neopovážili ani ti nejstatečnější z nejstatečnějších.\nTři měsíce po začátku shozu letáků, 27. července 1953, došlo k podepsání příměří a ukončení bojů na Korejském poloostrově. Toho jara a léta do ukončení (resp. přerušení) války kupodivu žádný mig na jih neodlétl. Po počátečních akcích s letáky a s radiovým vysíláním už po nějakou dobu akce Moolah aktivně neprobíhala a s nastoleným příměřím ji někdo „zapomněl“ odpískat, takže nabízená odměna stále visela ve vzduchu.\nLetáky operace Moolah, vlevo korejská a vpravo čínská verze\nOtázkou je, zda operaci Moolah můžeme označit za úspěšnou či nikoliv. Pokud bychom ji hodnotili pouze z pohledu jejího cíle, tedy získání letuschopného MiGu-15, tak byla samozřejmě operací neúspěšnou. Na druhou stranu však měla operace Moolah silné vedlejší účinky, a to přímo na vzdušné boje posledních tří měsíců války. Bylo sice řečeno, že samotní piloti, tj. členové cílové skupiny kampaně, měli malou šanci se o nabízené odměně dozvědět, ale ve štábech se o operaci vědělo.\nVelení nechtělo nic ponechat náhodě, za každou cenu se snažilo snížit na minimum pravděpodobnost případného úletu. Zprvu snad i došlo k určitému poklesu vzletů, určitě však od té chvíle byli do vzduchu posíláni pouze piloti bez jakékoliv poskvrny, i bez poskvrny v podobě podezření na sebemenší ideologické zaváhání v dosavadní kariéře. Tito tělem i duší zapřisáhlí prorežimní soudruzi (mezi ně se samozřejmě mohl dostat i v tomto oboru nadaný herec, který jinak režimem i vůdcem Kimem pohrdal) byli objektivně v průměru horšími piloty a méně zdatnými vzdušnými bojovníky. Američtí stíhači to poznali díky markantně vyšším úspěchům v soubojích oproti předchozímu období, tedy nezvykle velkým počtem sestřelů za minimálních vlastních ztrát.\nSnad ani nemá smysl zde operovat absolutními čísly, počet nárokovaných sestřelů vždy výrazně převyšoval skutečné ztráty protivníka (a to platilo pro obě strany). Obrázek nám může podat zdokumentovaná událost ze dne 18. listopadu 1951, i když se jedná o letouny zničené na zemi, protože ve vzduchu ty nesrovnalosti vypadaly obdobně. Čtyři sabry tenkrát postřelovaly náhodně objevené migy na ploše nového letiště Uiju, první objevené migy na severokorejském letišti. Zatímco Američané nárokovali čtyři zničené MiGy-15, tak ve skutečnosti byl zničen pouze jeden a další tři lehce poškozeny. Jinak po této události se rozhodlo, že i severokorejští piloti MiGů-15 budou operovat pouze z čínského území, stejně jako letci čínští a samozřejmě sovětští, které k tomu primárně nevedl strach z náletů, ale utajení jejich účasti na konfliktu. (Je pravda, že v pozdější fázi války se piloti sabrů pouštěli k základnám MiGů-15 v Číně, přestože to měli oficiálně zakázáno.)\nPozději došlo k analýze základních nedostatků při přípravě operace Moolah, respektive k jejich vyjmenování severokorejským pilotem No Kum-sokem, který po válce uprchl nezávisle na této operaci. V podstatě Američané ani nemuseli litovat, že se letáky nedostaly k cílové skupině. Vyčíslená nabídka 100 tisíc dolarů by pilotům stejně nic neříkala, neměli ponětí o jeho kupní síle v USA, jak dlouho by jim vydržely, co by si za ně mohli pořídit, atd.\nTaké na letáku předložený itinerář úletu se hodil spíše na branné cvičení, pro dezertujícího pilota v nouzi byl zbytečný a dokonce nepoužitelný. Uprchlík měl dle něho zamířit nad ostrov Paengyong-do ležící 50 km na jih od ostrova Ch’o-do. Jenže o nějakém ostrovu Paengyong-do neměli piloti migů ani tušení. A od zmíněného ostrova měl ve výšce 6100 metrů letět na východ, na základnu Kimpo u Soulu. Poklidný let ve výšce šesti kilometrů sice mohl být bezpečný, to by však o zaječích úmyslech severokorejského letce museli vědět američtí stíhači. Asi proto na letáku také stálo, že v případě napadení má pilot migu vysunout podvozek a prudce mávat letounem ze strany na stranu.\nPřílet vzácného ptáka\nBlížil se podzim 1953, po třech krutých válečných konečně první podzim podmíněně mírový. Část amerických sil v Jižní Koreji pochopitelně zůstávala, čerstvé příměří byl stav přeci jenom vrtkavý.\nOd ranních hodin jedenadvacátého dne měsíce září prováděly stíhačky sabre z letecké základny Kimpo u Soulu cvičné a hlídkové lety. Americký radar sledující vzdušný prostor byl mimo provoz, právě na něm probíhala údržba.\nSeverokorejského migu, který se tam náhle zjevil z čistého nebe, si Američané vlastně všimli, až když sedal na dráhu. Jeho pilot přistával bez okolků, tak jak přilétl, po větru. Naštěstí nedošlo na dráze ke srážce s jedním v protisměru se pohybujícím sabrem.\nPilotem migu byl nadporučík No Kum-sok. Po seskočení z kabiny na plochu letiště nejprve roztrhal fotografii Kim Ir-sena (chcete-li Kim Il-songa), která patřila do povinné výbavy stroje, a pak se celý rozradostněný vrhl na nejbližšího amerického pilota stojícího u svého sabru a podával mu ruku.\nPo prvotním šoku se Američané vzpamatovali a rychle uklidili mig do hangáru, kde ho ukryli před zraky případných severokorejských letců. Příměří nepříměří, výskyt migu v rukou nepřítele byl natolik choulostivý, že hrozilo nebezpečí jeho zničení na zemi severokorejským letectvem.\nNo Kum-sok putoval ihned k prvotním výslechům, i když pod tím slovem si nepředstavujme nic strašného, zkrátka příjemný rozhovor u kávy. Mimo jiné se zde dozvěděl i o odměně vypsané v rámci operace Moolah, když byl tázán, zda o něčem takovém ví. Vše šlo ráz na ráz, druhého dne již proběhla k události tisková konference.\nMiG-15bis, se kterým ulétl severokorejský stíhač No Kum-Sok do Jižní Koreje, byl krátce po příletu na základně Kimpo zatažen do hangáru, aby se skryl před zraky případných severokorejských letců, pokud by byli tito vyslání k jeho zničení.\nPohled na uprchlíka\nNo Kum-sok byl velice zajímavý člověk. Stal se v té době snad vůbec nejmladším vojenským pilotem proudového letadla, první cvičné lety na migu absolvoval v březnu 1951, ve svých devatenácti letech. Pokud začneme už jeho dětstvím, bylo v porovnání s dětstvím většiny korejských dětí víceméně bezstarostné. Korea byla sice dlouhodobě okupována Japonskem, ale Kum-sokova otce zaměstnávala na dobré pracovní pozici jedna z japonských firem.\nJiž při prohlížení obrázkové knížky zobrazující život ve Spojených státech nahlodala malého No Kum-soka touha se do této země odstěhovat. Po druhé světové válce rodina zůstala kvůli vybudovanému zázemí nad osmatřicátou rovnoběžkou, byť otcovo smýšlení bylo prozápadní. Rozladění ze sovětských vojáků, kteří obsadili sever Korejského poloostrova, a zakrátko ještě větší rozladění z Kim Ir-sena přebírajícího moc v No Kum-sokovi posilovalo přesvědčení emigrovat do Spojených států.\nPo vpádu severokorejských sil na jih a jejich následném ústupu na sever se mladý No přihlásil k letectvu. Předtím studoval vojenskou námořní školu, ale kvůli špatné situaci na frontě hrozilo vržení námořních kadetů do bojů jako pěšáků s malou vyhlídkou na přežití. No počítal, že než letecký výcvik dospěje ke svému zdárnému konci, bude Severní Korea dávno obsazena Američany. Jenže to se přepočítal. Bojovým pilotem se stal na podzim 1951 a než válka skončila, uběhlo hodně vody v řece Ja-lu.\nJako pilot si stále pohrával s myšlenkou uletět na druhou stranu. Během války se k tomu však z různých důvodů neodhodlal. A nejen to. Dokonce již v počátcích jeho kariéry pilota migu navštívil letiště vůdce Kim. Noa napadlo zastřelit ho služební zbraní, ale tento příležitostný nápad se sebevražednou misí zůstal pouze v teoretické rovině.\nOd roku 1951 bylo v Severní Koreji uplatňováno pravidlo popravování rodinných příslušníků dezertérů. Noův otec v té době však již nežil, o matce neměl No žádných zpráv, byl přesvědčen, že zemřela při bombardování jejich města (ve skutečnosti se zázrakem dostala do Jižní Koreje), a sourozence neměl. Po této stránce úletu nic nebránilo.\nV době války absolvoval No asi stovku bojových letů. Přímým střetům se snažil vyhýbat. Jednak si byl vědom tristní úrovně svého výcviku, ale také měl obavy, že by třeba nešťastnou náhodou mohl i nějakého Američana sundat. Jenže No nechtěl zemřít ani sestřelovat Američany, on chtěl v Americe, až k tomu jednou bude příležitost, studovat.\nZatím hledal příležitost k úletu. Jak už víme, ta se naskytla až po válce, 21. září 1953. Noova jednotka byla krátce předtím přesunuta na letiště u Pchjongjangu. Odtud to byl na základnu Kimpo pod Soulem nepatrný skok. Nepatrný skok pro mig, ale velký skok pro Noa.\nSeverokorejský pilot No Kum-sok a viceprezident Richard Nixon\nPozději No v USA vystudoval univerzitu v Delaware a stal se leteckým inženýrem. Ještě předtím si na doporučení a z praktických důvodů změnil jméno na Kenneth H. Rowe. Vždyť příjmení No by ve Státech znělo vyloženě negativně. Po studiu pracoval jako specialista ve významných firmách zabývajících se leteckou výrobou, například Boeing, General Dynamics nebo Lockheed. Dlouhou dobu také působil jako profesor na letecké univerzitě Embry-Riddle. Oženil se s Korejkou, která také emigrovala do USA, do stejné země pak přesídlila i Noova matka.\nJeště zbývá pár slov k té hromadě dolarů z operace Moolah. No Kum-sok o ně samozřejmě nepřišel, i když ne všichni byli jejich proplacení nakloněni. Proti byl i prezident Eisenhower, který ovšem s nabízenou odměnou nesouhlasil od samého počátku operace Moolah. Nezdálo se mu totiž správné, že by dezertéra měl přesvědčit v podstatě úplatek. Jenže jednou stál podepsaný slib na papíře a šťoural do toho tisk. Noovi tedy založili tzv svěřenecký fond, z něhož byly peníze postupně uvolňovány. Fond mimo jiné sloužil k financování Noova studia na univerzitě.\nTestování migu na Okinawě\nDruhého dne po příletu byl mig částečně demontován a již 23. září dopraven čtyřmotorovým transportním letounem C-124 Globemaster na leteckou základnu Kadena na ostrově Okinawa. Na stejnou destinaci, ale jiným letounem, poslali Američané i jeho severokorejského pilota. Z mnohem větší vzdálenosti a jiného směru, přímo ze Spojených států, přiletěli na Kadenu dalším C-124 dva špičkoví zkušební piloti amerického letectva, kapitán „Tom“ Collins a major „Chuck“ Yeager (ten druhý se proslavil jako první pokořitel zvukové bariéry, více v článku Zlámal si žebra, skočil si k veterináři a pak překročil rychlost zvuku). O tom, kam a proč letí, se Collins s Yeagerem dozvěděli až v letadle nad rozlehlými oblastmi Pacifiku.\nA proč se měl mig testovat na Okinawě a ne přímo v USA? Podobné věci se tenkrát prováděly na Wright-Pattersonově letecké základně v Daytonu v Ohiu (tehdy ještě neexistovala speciální testovací základna Tonopah v Nevadě), kde měli specialisté ke své práci lepší zázemí a podmínky. Američané totiž počítali s tím, že v případě projevení zájmu ze strany Severní Koreje o návrat migu, budou muset tento do 48 hodin vrátit (už se neválčilo, a tak neměli právní opodstatnění letadlo si ponechat). Jediným důvodem testování na Okinawě tedy byla markantně rozdílná vzdálenost obou míst od Koreje.\nNa Kadeně byl mig opět sestaven a dostal americké označení: výsostné znaky, nápisy U.S.Air Force a z prstu vycucané číslo 616. Mezitím přiletěli také zkušební piloti a mohlo začít testování. Protože do té doby dosáhl v letectví významnějších mezníků Yeager, dostal příležitost stát se prvním americkým pilotem MiGu-15 Collins, aby mu to snad nebylo líto a na svého kolegu nežárlil.\nNo Kum-sok musel pomocí překladatele seznámit americké piloty s ovládacími prvky a s ukazateli v kokpitu, se záludnostmi při ovládání migu, jeho špatné ovladatelnosti při vysokých hodnotách Machova čísla a varoval je, ať se nepokouší stroj záměrně dostat do vývrtky, ze které ho bylo zpravidla obtížné dostat.\nMiG-15bis, se kterým ulétl severokorejský stíhač No Kum-Sok do Jižní Koreje, dostal označení USAF.\nStart MiGu-15bis testovaného Američany, za migem startuje F-86 Sabre\nNa Okinawě absolvoval mig celkem jedenáct testovacích letů. Při jednom si Yaeger málem zadělal na průšvih. Ostatně nebyl by to ani on, kdyby se nepokusil dosáhnout při střemhlavém letu rychlosti zvuku. Toto lákadlo u něj přebilo varování severokorejského pilota, že se stroj stane neovladatelným. A taky že se stal. Bezradný Yeager se řítil s migem dolů, ručička rychloměru atakovala hodnotu Mach 0,98. Jak se blížil k zemi, zvyšovala se i hustota okolního vzduchu a stroj začal sám zvolna vybírat střemhlavý let. A už opět reagovat na řízení, do vodorovného letu se ho Yeagerovi podařilo dostat ve výšce přibližně jeden kilometr nad zemí.\nKonečný verdikt zkušebních pilotů zněl ve smyslu, že letoun je i přes některé záludnosti pro vzdušný boj vhodný. V některých parametrech měl navrch mig, v jiných sabre. V podstatě se MiG-15bis (modernější a výkonnější verze MiGu-15) podařilo překonat až verzí F-86F (první vzlet 19.3.1952, po F-86A a F-86E se jednalo o třetí klasickou stíhací verzi tohoto typu). Na výsledcích vzájemných soubojů v Aleji migů tak neměl pražádný vliv použitý letoun, ale především úroveň jeho pilota, případně použitá taktika a někdy i dávka vrtkavého štěstí.\nPo letových zkouškách se ještě do stroje pustili s mravenčím úsilím letečtí experti z různých oblastí, experti přes motory, avioniku, výzbroj nebo konstrukci draku.\nMiG-15bis, se kterým ulétl severokorejský stíhač No Kum-Sok, podrobili Američané důkladné prohlídce.\nDo USA, do muzea\nNa Okinawě se mig nacházel po dobu přibližně pěti měsíců, za celý ten čas však o něj Severní Korea neprojevila sebemenší zájem a nehlásil se k němu ani Sovětský svaz. Severokorejci zkrátka nechtěli oficiálně deklarovat, že o stroj přišli.\nAmeričané tedy v únoru 1954 No Kum-sokův MiG-15 konečně dopravili na Wright-Pattersonovu leteckou základnu. Zde stroj opět létal, mimo jiných pilotů ho sedlal i nám již známý Collins. Na novém působišti migu došlo i k modifikaci jeho označení, například se zvětšily americké výsostné znaky, ale zajímavé je pozadí změny fiktivního kódu 616 na přídi na TC-616, kde písmena TC se vysvětlují jako iniciály „Toma“ Collinse, případně „Toma“ a „Chucka“, aby ani jeho populárnější kolega nepřišel v tomto případě zkrátka.\nV období března až října 1954 mig působil na letecké základně Eglin na Floridě. Zde se prováděly například testovací lety v zachytávání strategických bombardérů (samozřejmě bez střelby) B-36 Peacemaker a B-47 Stratojet. Pak se mig opět vrátil do Daytonu. Jedním z pilotů, kteří si ho vyzkoušeli, byl i příslušník RAF Ernest S. Chandler. Právě jemu je připisován i poslední let tohoto migu, let zakončený nepovedeným přistáním a poškozením letounu. Zatímco Chandler putoval domů, mig zamířil do blízkého Národního muzea letectva Spojených států amerických nacházejícího se také v Daytonu. V muzeu dostal zpět své severokorejské insignie, byl umístěn do společnosti svého rivala F-86A Sabre a pokud se nepopraly, můžete je tam oba spatřit dodnes.\nNepovedené přistání testovaného MiGu-15bis na Wright-Pattersonově letecké základně\nMiG-15bis, se kterým ulétl No Kum-sok, nakonec nalezl své místo v muzeu USAF v Daytonu, kde dostal opět své původní označení.\nTémata: Mikojan-Gurevič (MiG), Američané, Pilot, leták, Stíhačka, odměna, Operace, Soul, Korejský poloostrov, Bornholm, příměří, Letectvo Spojených států amerických, Organizace spojených národů (OSN), KLDR, Korejská republika, Testování, Korejská válka


Vychovatel ve slovenské polepšovně zbil patnáctiletého chlapce\nVychovatel v domově pro převýchovu dětí v Hlohovci na západním Slovensku těžce zranil patnáctiletého chlapce. Stalo se tak poté, co chlapec z polepšovny utekl a policie jej přivedla zpět. Informovala o tom trnavská policejní mluvčí.\nVychovatel to poněkud přehnal,\nnelze však zapomínat že onen chlapec byl pěkné kvítko když byl v polepšovně. Do polepšovny dnes nikoho bezdůvodně nedávají, takže těžko soudit. Podle mého názoru je vychovatel slušný člověk a poškozený chlapec je parchant z polepšovny. Celá kauza by se měla kopnout do autu. Bude to výchovné pro další klienty oné polepšovny. Dobrý advokát by to mohl zmáknout. Je to jeden z případů kdy není dobré spořit na advokátech.\nKoukam ze Slovaci\nby asi nepripustili nejakou Anicku, aby je vodila za nos\ntakoveho vychovatele zavrit az zcerna!\nBlbost. Nezapomeň se to stalo v polepšovně, tam se dnes nikdo bezdůvodně neocitne.\na na jeho místo nasadit vychovatelku, potom zase budou psát o zabité vychovatelce. Jinak grázl z polepšovny není žádný chlapec, to je furt jenom grázl, řekl bych že je pravděpodobné že to bylo v sebeobraně v nejhorším případě snad v afektu.\nNo, jo, ale...\n..víš jak se o tom krásně píše v bulváru ?\nChovanec ústavu se jmenoval Šaňo Čori, nebo Dezider Tóth?\nA co jako ma byt? Kolikrat uz nejakej chovanec zbil vychovatele...\nslovenští soc. pracovníci ..\n..tak takhle NE !\ntak tomu říkám anchor-breakin'news


Seminář v Německu: Péče o seniory a dlouhodobě nemocné\nGRAINET/PRACHATICE - 11. února 2018 - 11:17 - Město Prachatice prezentovalo svou podporu seniorům a péči o ně na Mezinárodním setkání firem v německém Grainetu, organizovaném ve středu 7. února na téma Péče o seniory a dlouhodobě nemocné.\nSetkání pořádala Kancelář transferu technologií Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích ve spolupráci se Zdravotně sociální fakultou Jihočeské univerzity (ZSF JU). Seminář se setkal s velkým zájmem, zúčastnili se ho zejména ředitelé domovů důchodců, center pro zdravotně postižené, zástupci úřadů a další zainteresovaní pracovníci.\nZa město Prachatice - Městský úřad Prachatice - byly prostřednictvím prezentace Hanky Rabenhauptové předány cenné zkušenosti ve spolupráci se sociálními institucemi na téma Podpora a péče o seniory z pohledu Města Prachatic.\nZávěr prachatického vystoupení patřil Senior country tanečnímu klubu SenSen. Šlo o ukázku aktivizace seniorů, kterým je v průměru 71 let, celý soubor čítá 12 osob, v Německu vystoupil s polovinou z nich, a to pod heslem Pobavit a přežít.\nV rámci semináře byla uspořádána výstava fotografií Karla Rabenhaupta nazvaná Smyslová aktivizace seniorů. Snímky autor vyfotografoval v Domově seniorů Mistra Křišťana v Prachaticích.\nZahájení semináře se ujala RNDr. et Mgr. Růžena Štemberková, vedoucí Kanceláře transferu technologií Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích. Představila činnost kanceláře jako profesionální podporu pro spolupráci akademické a komerční sféry, přenos poznatků do praxe z různých oborů.\nNásledovalo vystoupení předsedy Technologické agentury České republiky Ing. Petra Očka, PH.D. Ten představil Technologickou agenturu ČR a k tématu například sdělil, že v květnu se bude vyhlašovat výzva k sociální problematice na výzkum a technologie se zaměřením na společenská vědní témata a humanitární oblast. Jihočeská univerzita již uspěla v grantu výzkumu třístupňového bydlení, ze kterého vzejde například metodika.\nZdravotně sociální fakulta Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích vystoupila se svým know-how. Zaměřila se na výčet sociálních služeb, mezigenerační vztahy, financování, dobrovolnictví a nové trendy činnosti.\nPoté dostalo příležitost Město Prachatice prezentovat podporu a péči o seniory z pohledu města Prachatic. Tuto příležitost jsme dostali díky zastupitelce města Prachatic a ředitelce Kanceláře transferu technologií na Jihočeské univerzitě Růženě Štemberkové, která má projekt na starosti.\nMezinárodní seminář by uspořádán v návaznosti na již uskutečněný a velmi úspěšný seminář, který se konal v listopadu minulého roku na Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích. Zdravotně sociální fakulta opět představila svou činnost v oblasti výzkumu a vývoje a nabídku možné spolupráce, tentokráte cílenou na německý firemní a státní sektor.\nPhDr. Lenka Motlová z Ústavu sociálních a speciálně pedagogických věd ZSF JU hovořila o dobrovolnících jako součásti komplexní péče o seniory v nemocnicích.\nPrevenci civilizačních chorob u stárnoucí populace se věnovala Mgr. Lenka Šedová, Ph.D., ředitelka Aplikovaných sociálních věd a koordinátorka Centra prevence civilizačních chorob. Představila centrum a aktivity v něm. V Centru prevence civilizačních chorob si mohou příchozí zkontrolovat svůj zdravotní stav. Lidé si tak mohou ve středisku například změřit tlak, cholesterol nebo získat informace o zdravé výživě. Centrum provozuje Zdravotně sociální fakulta Jihočeské univerzity. Systém sociální péče o seniory v ČR představila Mgr. Dagmar Dvořáčková, Ph.D.\nSeminář se uskutečnil v rámci projektu č. 48: Vybudování znalostního a technologického transferu v příhraničním prostoru Jihočeského kraje a Dolního Bavorska, podpořeného z Programu přeshraniční spolupráce Česká republika – Svobodný stát Bavorsko Cíl EÚS 2014-2020.\nHlavním přínosem bylo získání nových poznatků, kontaktů, zapojení se do diskuze o sociálně zdravotní problematice a nových projektech, dále pak zhmotnění konkrétní podoby spolupráce partnerských měst Prachatice a Grainet. A v neposlední řadě přinesl seminář možnost výstupů nejen s přednáškou, ale i výstavou a vystoupením tanečníků.


PČR, PS 2013-2017, 6. schůze, část 74 (6. 2. 2014)\nProtože samozřejmě tyhle peníze z Evropy už nebudou v rozsahu vlastně 40 %, ale v podstatě v červnu ten program končí a příští program už je vlastně jenom 25 %. A taky na příští operační program dostaneme celkově méně peněz. Takže to jsou samozřejmě věci, které jsou důležité. A my to vidíme - z časového hlediska vidím pro příjem státního rozpočtu hlavně tyhle peníze.\nA z hlediska cílů, pokud jsem byl vyzván, a to je samozřejmě moje představa, to není projednáno ve vládě ani s koaličními partnery, tak určitě bychom se rádi dostali pod 100 miliard. Proč ne? My chceme určitě držet deficit rozpočtu dolů a chceme se připravit, abychom od roku 2015 nastavili parametry na vybírání daní podstatně jiným způsobem, abychom skutečně mohli například od roku 2016 zase začít něco stavět hlavně v infrastruktuře a investovat, protože tady je to samozřejmě ve velmi špatném stavu. To je asi přibližně moje představa.\nUrčitě budeme rádi, když i opozice nám bude pomáhat při tvorbě státního rozpočtu, protože my jsme vždycky kritizovali, že stát má neuvěřitelné provozní náklady, obrovské. A ten systém hlavně funguje na outsourcingu a plýtvá. A já pevně věřím, že kolegové z vlády budou vlastně taky bojovat za transparentnost, abychom ukázali veřejnosti, kam ty peníze tečou. A to se týká všech resortů. Děkuji. (Potlesk poslanců hnutí ANO.)\nMístopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu místopředsedovi vlády Andreji Babišovi. Ještě před ohlášeným Miroslavem Kalouskem s přednostním právem jsou dvě faktické poznámky. První faktická poznámka paní ministryně Věra Jourová a poté s faktickou poznámkou pan kolega poslanec Blažek. Paní ministryně, máte slovo.\nMinistryně pro místní rozvoj ČR Věra Jourová Vážený pane předsedo, dámy a pánové, já nerada říkám věci, které všichni vědí, ale musím to říct. To, že máme po skončení programového období vyčerpáno a proplaceno z Bruselu něco přes 50 %, je skutečně obrovský problém. Naše stavebnictví, které je v propadu, nutně potřebovalo tyto peníze. Tyto peníze jsou z valné části investiční. Jsou to peníze do staveb, do nákupů technologií, věcně do vědy a výzkumu. Jsou to prostě peníze, které obrovsky chybí. A my se k tomu dnes dostáváme, abychom s prominutím chytli kočku za ocas, protože už nemůžeme změnit ten systém, který je nastaven.\nTo znamená, já tady nemohu než avizovat, že budou velké ztráty, že už se to prostě nedá dohnat. A já z toho viním samozřejmě všechny, kteří měli za úkol a odpovědnost ty peníze do těch projektů dostat, protože jak už jsem říkala, velmi chybí. A musím říct, že k tomu přispěl i určitý duch arogance a neúcty k příjemcům, protože ty systémy jsou velmi složité, dávají příležitost k obrovským chybám - ne proto, že by ti příjemci byli hloupí nebo že by to byli zloději, ale proto, že se s tím nedá vyrovnat, s tou složitostí.\nPoslední věc, kterou bych chtěla říct. Stála jsem u zrodu přípravy tohoto systému, ne toho pro léta 2007 až 2013, ale systému pro léta 2004 až 2006, kde se vyčerpalo 100 %. A tehdy jsem bojovala opravdu s hydrou arogance, protože mi bylo řečeno mnoha lidmi na Ministerstvu financí i u mě na resortu, že ti žadatelé udělají všechno, co jim řekneme, aby si pro ty peníze přišli, a ono to tak bohužel není. Oni sice přijdou, ale nezabojují s tou složitostí.\nMimochodem, na MMR byl úředník, který mi řekl, že když toho žadatele pošleme nejdřív na pánský záchod, pak na dámský a pak na invalidy, tak že on to absolvuje všechno, aby ty peníze dostal. Takže já tímto hlásím, že ten úředník tam už od pondělka není. Děkuji.\nMístopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji paní ministryni Věře Jourové i za dodržení času. Máme další faktické poznámky. První tedy pan poslanec Pavel Blažek, poté pan poslanec Petr Bendl. A kolega Beznoska - nevím, jestli se hlásí k faktické poznámce? Tak poté kolega Beznoska s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.\nPoslanec Pavel Blažek: Dobrý den. Děkuji za slovo. Já vaším prostřednictvím zareaguji na slova pana ministra Babiše. On nemluví blbě, to bych nikdy neřekl, ale plete si role. Už není předvolební kampaň hnutí ANO, aby stačilo říkat: "Tady je strašná korupce. Tady zmizely strašné peníze." Už je ministr financí a musí být konkrétní. To znamená, jestliže má nějaké doklady o tom, že je nějaká korupce, tak už to musí konkrétně, musí říkat konkrétní čísla.\nPokud jde o pozvánku na nějakou konferenci o korupci, já pozvání velice rád od pana Babiše přijmu, pokud bude mít hlavní referát a osvětlí nám své začátky podnikatelské v 90. letech. (Hlasitý smích a potlesk úplně zprava.) Své styky s tehdejšími politiky, padni komu padni, ať byli z kterékoliv strany. A taky nám řekne, jestli někdo někdy po něm něco chtěl ze státní sféry, jestli mu někdy něco dal, a pokud to odmítl, proč to tedy neoznámil. Budu v první řadě! (Potlesk zprava.)\nMístopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Petr Bendl a pak kolega Beznoska. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.\nPoslanec Petr Bendl: Děkuji, pane předsedající. Mně to nedá, já ten populismus nemůžu poslouchat. Není přece pravdou, a paní ministryně Jourová to musí dobře vědět, a neplatí absolutně, že by si Česká republika mohla čerpat evropské peníze na cokoliv. To, na co budou čerpány a kolik desítek operačních programů budeme mít v České republice, jakou byrokracii jsme si sami na sebe vymysleli, tu jsme si vymysleli, přátelé, v roce 2005 a 2006, kdy se evropské fondy nastavovaly. Takže není úplně, řeknu, korektní, a paní ministryně jako člověk znalý tady nemůže operovat argumenty, že jsme mohli využívat ty peníze na silnice nebo na technologie atd. To je vědomá lež. To není možné říct jinak. Evropská unie nám bohužel, bohužel říká, na co ty finanční prostředky smíme používat. A že to vždy není prioritou České republiky, je přece taky všem, kteří se v tom někdy pohybovali, jasné. To prostě je pravda. Já patřím k těm, kteří spouštěli jako první operační program, nebo ROP, chcete-li, Středočeského kraje. Jako jedni z prvních jsme čerpali a spustili jsme ten projekt, přestože jsme tehdy kritizovali množství operačních programů. I Ministerstvo zemědělství patří k nejlepším v Evropě, natožpak, řeknu, v České republice.\nBylo by fér hledat detaily toho a opravdu si udělat analýzu, proč někde nečerpáme, protože za tím jsou konkrétní věci a není možné to populisticky paušalizovat.\nMístopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu poslanci Bendlovi. Nyní se k faktické poznámce ujme slova pan poslanec Adolf Beznoska a potom tedy řádně přihlášený Miroslav Kalousek. Prosím, pane poslanče, máte slovo.\nPoslanec Adolf Beznoska: Pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, já jenom kratičce k těm evropským penězům, protože to byl můj téměř denní chlebíček a rozumím tomu. A paní Jourové rozumím a vím, že je odbornice. Chci však připomenout některé věci.\nČást evropských peněz plynula do měst v rámci regionálního operačního programu přes řídící orgány, které byly totožné s barvou dresu kraje, takže to je chyba opravdu nás všech, protože sociální demokracie v té době měla všechny hejtmany v České republice. Sám jsem se jako náměstek primátora a statutárního města Mladá Boleslav utkával s panem doktorem Rathem. A některé věci, jako jeden podpis, než jsem z něj vymámil, mi trvalo, prosím, osm měsíců, až poté, co jsem si jel stěžovat osobně do Bruselu. I takovéhle věci se tam děly. Já jenom chci říci, že nikde není vina, aby se ukázalo, že tady je vina, nebo tady. Za to jsme zodpovědni všichni. To je jedna věc.\nA teď ten balík peněz v Evropě je obrovský. Samozřejmě jsme čerpali peníze z IOP pod záštitou MMR a mám velmi dobré informace, že za téměř 4 miliardy korun jsou projekty, které měly být v rámci Integrovaného operačního programu realizovány na Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže. To jsou ty peníze, které nám chybí v tom vyčerpání, a není to chyba nikoho. Prostě úřad nekoná, resp. koná pomalu.\nJinak celkový objem peněz, v penězích vyjádřený, který řeší na Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, je údajně 40 miliard. Určitě si umíte všichni představit, kolik peněz by se objevilo produktivněji, než aby někteří úředníci posuzovali nekonečně dlouho. Čerstvá zkušenost - měli jsme požádáno o dotaci přes CzechInvest, rok a půl na tři odvolání řešil Úřad pro ochranu hospodářské soutěže tuto aktivitu. To jsou ty problémy, které musíme řešit. A přestaňte prosím s tou předvolební rétorikou.\nKrátce ještě k panu ministru financí panu Babišovi. ***


Nabídka funkčních potravin na českém trhu roste | Mistoprodeje.cz\nObsahZajímavosti z retailuNabídka funkčních potravin na českém trhu roste\nPublikováno 13.2.2021 Autor oupic 344 zobrazení\nSlovenská značka funkčních potravin Powerlogy vstupuje naplno na český trh a je nyní k zakoupení na Rohlík.cz. Nabídku budou tvořit funkční čokoládové tyčinky, oříškové krémy, MCT oleje nebo přírodní kolagen.\nKaždý tuk, ať už jde o kokosový olej, máslo, nebo speciální MCT olej, je složen z mastných kyselin různé délky řetězce. Délka řetězce mastných kyselin rozhoduje o tom, jak dlouho a „lehce“ olej bude tělo trávit a jak rychle získá hodnotnou energii pro mozek. Hlavní rozdíl mezi MCT olejem a klasickým kokosovým olejem je ve složení kyselin – MCT olej z 99 % obsahuje pouze nejsnáze stravitelné mastné kyseliny „Medium Chain Triglycerides”, což je forma tuku se středně dlouhým řetězcem. Zároveň je bez chuti a bez zápachu a vznikl extrakcí právě z kokosového oleje. MCT olej se používá za studena do kávy (především ta ranní mozek nastartuje bez zdržování), smoothies nebo shaků. MCT přitom nezatíží trávení a ve správném protokolu podpoří přímou tvorbu ketonů, které mozku dodávají extra energii. I tento MCT olej od Powerlogy je nově k dostání na Rohlík.cz.\nRELATED ITEMSČRfunkční potravinyPowerlogySlovensko\nOnline kongres Samoška SK se blíží


Dobrý den, prosím o radu...dcera nedodělala VŠ.… - Finance.cz\nDobrý den, prosím o radu...dcera nedodělala VŠ.…\nOtázka: 28.02.2014 11:57\nDobrý den, prosím o radu...dcera nedodělala VŠ. Na studijním odd. jí řekli, že jakmile obdrží od děkana oznámení o ukončení studia, tak se do 8-mi dnů musí přihlásit na ÚP. Tam si může přivydělat jen 4250,-Kč měsíčně hrubého. Pokud tuto částku přesáhne, nebude již v evidenci. Tzn. že si to musí sama hlídat? Má možnost příležitostných brigád na Velethu. Pokud by to bylo více, tak by pak musela co? Platit měsíčně soc a zdr. pojištění nebo ročně? Připadá mi to strašně složité... Děkuji za odpověď...\nOdpověď: odpovídal(a): Redakce , 07.03.2014 10:32


Kreditní karty - časté dotazy | Porovnej24.cz\nKreditní karty - časté dotazy\nKreditní karta, narozdíl od klasické platební karty je realizována na základě revolvingového (lze čerpat opakovaně) úvěru a následně splácena v pravidelných, či jednorázových splátkách. To znamená, že jedná se úvěrový produkt. Stejně jako klasická karta pak klientovi umožnuje bezhotovostní platby za zboží a služby. Jednotlivé karty u různých bank se liší úrokovou sazbou, bezúročným obdobím, kdy můžete půjčku vrátit. Porovnejte si kreditní karty všech českých bank online.\nMezi standardní podmínky pro zisk kreditní karty patří věk nad 18 let, občanství ČR (nebo povolení k trvalému pobytu pro cizince) a čistý měsíční příjem stanovený vydavatelem karty. Obvykle se musíte prokázat občanským průkaz...\nZákladním faktorem, na který si dát pozor, je velikost úroku mimo bezúročné období. Během tohoto období sice neplatíte úroky žádné, mimo něj jsou ale poměrně vysoké. Úroková míra se většinou uvádí v procentech za měsíc, k...\nPokud patříte mezi náročné zákazníky, kteří se nespokojí jen tak s něčím, pak jsou pro Vás určeny prestižní karty. Na jejich vystavení mají banky obvykle velmi vysoké požadavky na bonitní situaci potenciálních klientů, ale ja...\nVýhody Krátkodobý úvěr zdarma (pokud na konci zúčtovacího období splatíte celý úvěr, neplatíte za poskytnuté úvěry ani korunu) Pohodlný a bezpečný způsob platby Možnost plateb v zahraničí i na internetu Ochrana proti...\nKreditní karty vypadají na první pohled jako karty debetní (se kterými si je mnoho lidí stále plete), ale fungují na úplně jiném principu. Z kreditní karty je totiž možné čerpat jen a pouze do mínusu. Ke kreditní kartě je vždy př...


Ministr Herman: Naše budoucnost je ve společném evropském domě | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Politici voličům » Ministr Herman: Naše budoucnost je ve společném evropském domě\nMinistr Herman: Naše budoucnost je ve společném evropském domě\nMinistr kultury Daniel Herman si připomněl s bavorským ministerským předsedou Horstem Seehoferem 25 let od pádu železné opony.\nV pondělí si ministr kultury Daniel Herman připomenul s bavorským ministerským předsedou Horstem Seehoferem na česko-německé hranici 25. výročí pádu tzv. železné opony.\nSetkání, na kterém ministr zastupuje předsedu vlády ČR, se zúčastnili i další významní političtí reprezentanti spolkových zemí Německa. Na hraničním přechodu v Schirndingu zahájili novou expozici ve zdejším hraničním muzeu "25 let od pádu železné opony 1989-2014".\nMinistr kultury Daniel Herman si připomněl s bavorským ministerským předsedou Horstem Seehoferem 25 let od pádu železné opony\nPoté se v Selbu společně zúčastnili slavnostního připomínkového ceremoniálu. V otevřené diskusi si představitelé obou států připomněli osobní zážitky z doby politického převratu před 25 lety. Ministr Herman zdůraznil další vývoj společné spolupráce obou zemí v jednotné Evropě.\n„Naše budoucnost je ve společném evropském domě, který musíme budovat společně. Jsou to naše společné evropské hodnoty, o které musíme pečovat a dále je rozvíjet,“ poznamenal ministr Herman.\nHerman , MK , Seehofer , 25 let od listopadu 89


sluneční brýle Jimmy Choo Chari/S 9N4/HA - nejlevnější\n1470.82 Kč 289.15 Kč\nÚvod >> Dámské Módní Obuv >> Kotníková Obuv >> Moderní styl designu Gabor - Dámské Kotníková Obuv - Černá - populární\nNovinka značky Gabor. Vkusně přiléhavý srvšek z přírodní kůže (useň) - lícová. Podpatek o výšce 7 cm. Kotníková obuv ma vnítřní část z kůže, textilní materiál. Stélka z textilní materiál. Chránicí podešev kvalitní syntetický materiál. Ideálná na chladné dny\ndobré prodeje Eva Minge - Dámské Kotníková Obuv - Hnědá - Nejnovější styly\n5458.96 Kč 2245.64 Kč


Petrohrad – V zápase o 3. místo 21. mistrovství světa ve fotbale nestačila fotbalová Anglie na Krestovskym stadioně na Belgii, prohrála 0:2 a končí bez medaile čtvrtá.\nStřelecky se za Belgii prosadili ve 4. minutě prvního poločasu Thomas Meunier a v 82. minutě druhého poločasu Eden Hazard.\nBelgie žlutá a černá. Anglie červená a bílá.\nUtkání sledovalo 64406 diváků.\nBelgie vs. Anglie 2:0 (1:0)\nSo 14. července 2018, 16:00 – Krestovsky stadion\nTags: Anglie, Belgie, Mistrovství světa ve fotbale, Petrohrad


Majitel Skylinku nabízí v Belgii placený DVB-T2 příjem patnácti kanálů v SD rozlišení - Lupa.cz\nLupa.cz » Majitel Skylinku nabízí v Belgii placený DVB-T2 příjem patnácti kanálů v SD rozlišení\nAutor: M7 Group\nSpolečnost M7 Group zprostředkuje belgickým divákům možnost příjmu placených kanálů prostřednictvím zemské platformy ve standardu DVB-T2. Měsíčně vyjde služba na necelých deset eur.\nO nové službě společnosti M7 Group, která mimo jiné provozuje i česko-slovenskou satelitní platformu Skylink, informoval server Televizní web. Předplatitelům nabízí zemská platforma ve standardu DVB-T2 nazvaná Antenne TV programy mediálních skupin Medialaan a RTL, dále kanály belgické společnosti SBS a holandské veřejnoprávní televize NPO.\nProgramová nabídka Antenne TV:\nMedialaan – VTM, Q2, Vitaya, Caz, VtmKzoom a Kadet\nSBS Belgium – 4, VIJF a ZES\nNPO – NPO 1, NPO 2 a NPO 3\nRTL – RTL-TVI, Klub RTL a Plug RTL\nSoučástí nabídky je i kombinovaná vnitřní a venkovní anténa za 29 eur a čtečka dekódovací karty za 39 eur. Za dekodér s potřebným modulem pro předplacenou kartu tak zájemce zaplatí necelé tři tisíce korun. Za uvedených patnáct programů v SD kvalitě pak diváci zaplatí 9,95 eura měsíčně.\nPSALI JSME: České Radiokomunikace zahájily testy placené pozemní televize DVB-T2\nCitovaný článek také upozornil na zajímavou skutečnost, že nově uvedená služba Antenne TV de facto kopíruje někdejší placenou nabídku Teletenne. Ta belgickým zájemcům na platformě DVB-T nabízela také patnáct televizních stanic a provoz zahájila v roce 2012. Fungovala ale pouhé dva roky, než ukončila své vysílání pro malý zájem diváků.\nPlacené DVB-T fungovalo i v Česku\nPlacená DVB-T platforma fungovala i v České republice pod názvem Spray TV. V roce 2009 ji spustila moravská společnost Self Servis, provozovatel sítě Moravia.net. Kompletní nabídka Spray TV obsahovala při svém startu 23 kanálů v SD kvalitě a tři v HD rozlišení, doplněné o vybrané rozhlasové stanice. Zájemce služba vyšla na 550 korun měsíčně.\nK TÉMATU: Bezdrátová kabelovka Spray TV končí, nahradí ji nová služba HD Signal\nAnténa nezbytná pro příjem služby Spray TV.\nROZHOVOR: Kabelovky drží nad vodou HDTV, míní šéf Self servisu Jan Dašovský\nPro Spray TV byla typickou výrazná anténa, která byla podmínkou pro příjem této služby. Pod názvem Spray TV služba fungovala do konce roku 2011, kdy ji nahradila nabídka HD Signal. Z konečných 35 programů, rozdělených do tří balíčků, nabídl HD Signal pouze šestnáct doplněných o deset volně vysílaných kanálů. Měsíčně služba vyšla na necelých čtyři sta korun a primárně cílila na bytové domy a společné televizní antény.\nJá nic neřeším, jen oponuji tvé představě, že to bude právě tak, jak prorokuješ. Já to také neřeším proto, že už mám vše vyřešeno. Také samozřejmě nechávám na rozhodnutí komerčních stanic jak a za co budou vysílat. Na rozdíl od tebe, který tady straší s přirozeností pouze pay TV. Sám říkáš, že nejdůležitější pro diváka je obsah, ne rozlišení obrazu. Pokud se bude obsah sestávat z mixu reklamních bloků a útržků filmů a dalších pořadů, tak za takovou stanici divák nebude ochoten platit, i kdyby…


Přední brzdový kit D2 Racing pro Saab 9-3 Sport Sedan, r.v. od 02 do 12, 12pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 444X36 mm | Escape6\nPřední brzdový kit D2 Racing pro Saab 9-3 Sport Sedan, r.v. od 02 do 12, 12pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 444X36 mm\nDotaz k produktu: Přední brzdový kit D2 Racing pro Saab 9-3 Sport Sedan, r.v. od 02 do 12, 12pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 444X36 mm\nKompletní brzdový kit D2 Racing pro přední nápravu pro vůz Saab 9-3 Sport Sedan, rok výroby od 02 do 12, s roztečí kol 5x110, 12pístkové brzdiče, velikost kotoučů: 444X36 mmKombinace větších brzdičů s celkově větší plochou pístků v kombinaci se zvětšeným průměrem kotouče vám zajistí kratší brzdnou dráhu, nevadnoucí účinek a také výrazně atraktivnější vzhled vozu.\nKód produktu: SA02-444PL Značka: D2 Racing\nVysoce výkonný brzdový kit přední nápravy pro vůz Saab 9-3 Sport SedanTyp vozu: Saab 9-3 Sport SedanRok výroby: od 02 do 12Typ brzdičů: 12pístkovéVelikost kotoučů: 444X36 mmTyp kotoučů: plovoucí děrovaný (v případě zájmu o drážkováné provedení kotoučů nás neváhejte kontaktovat)Minimální velikost kol: 22 palcůTyp brzdových desek: varianta Sport pro silniční použití nebo varianta Race pro závodní použití (specifikujte v poznámce k objednávce)Technické poznámky: Tento brzdový systém D2 Racing je možné dodat v provedení Street, s prachovkami jednotlivých pístků, nebo v provedení Sport, bez prachovek. Verze Sport je určena pouze pro závodní účely.Společnost D2 Racing nabízí za možnost individuálního lakovaní brzdičů do vámi zvoleného odstínu ze široké palety barev. Standardní barvy (bez příplatku): černá / červená / fialová / žlutá.Speciální barvy (za příplatek): leštěná červená / leštěná oranžová / leštěná modrá / leštěná černá / leštěná zelená / chrom / zlato / Neochrom titan look.Jeďte rychle a zastavte ještě rychleji díky vysoce výkonným brzdovým kitům D2 Racing. Ať už potřebujete zvýšit brzdný účinek v běžném provozu, nebo hledáte vysoký a nevadnoucí výkon na závodní okruh, D2 Racing má pro Vás řešení. V naší nabídce naleznete širokou nabídku 4 až 6 pístkových hliníkových brzdičů v kombinaci s kotouči o průměru 286 mm až 444 mm.Brzdiče D2 Racing jsou precizně vyráběné z leteckého hliníku a osazeny vysoce odolnými pístky, které jsou pro silniční využití opatřeny prachovkami. Tyto brzdiče se vyznačují nízkou hmotností a vysokou brzdnou účinností. Zároveň máte široké možnosti barevného provedení od základních barev, přes individuální odstíny až po speciální druhy lakování. Dodávané kotouče si můžete zvolit v drážkovaném nebo děrovaném provedení.Společnost Escape6 je přímým dovozcem produktů D2 Racing do ČR.Plovoucí střed brzdového kotouče je možné objednat za příplatek v provedení Neochrome Titan look.


McIlroy se v Texasu před Woodse nedostal. Skončil až pětačtyřicátý - Sport.cz\nMcIlroy se v Texasu před Woodse nedostal. Skončil až pětačtyřicátý\n1. dubna 2013 08:19 - Humble\n(Aktualizováno: 1. dubna 2013 13:02)\nSeveroirský golfista Rory McIlroy obsadil na turnaji Houston Open 45. místo a daleko zaostal za prvenstvím, které by mu vyneslo návrat od čela světového žebříčku. Na vítězného Američana D.A. Pointse ztratil dvanáct úderů.\nSeveroirský golfista Rory McIlroy.\nJoe Mitchell, Reuters\nTřiadvacetiletý McIlroy přišel o vedení v žebříčku před týdnem. Na čele ho předstihl AmeričanTiger Woods, který se na vrchol vyškrábal po dvou a půl letech. V Texasu musel McIlroy k návratu na post jedničky vyhrát, jenže od začátku ztrácel a do víkendových finálových kol prošel jen těsně.\nVyrovnaný boj o vítězství, který se v závěru ještě o tři hodiny protáhl kvůli bouřce, pro sebe rozhodl šestatřicetiletý Points, jenž v posledním kole zahrál šest pod par. O jednu ránu v konečném pořadí předčil krajana Billyho Horschela a Švéda Henrika Stensona a druhým triumfem na okruhu si zajistil start na nadcházejícím majoru US Masters.\nPointsovi se přitom letos dosud vůbec nedařilo. Z devíti turnajů sedmkrát neprošel cutem a jeho nejlepším výsledkem bylo dělené 63. místo. Nedělní triumf na hřišti v Humble mu vynesl 1,116.000 dolarů.\nGolfový turnaj PGA Tour Houston Open (par 72)\n1. Points (USA) 272 (64+71+71+66)\n2. Stenson (Švéd.) 273 (69+70+68+66)\nHorschel 273 (68+72+67+66)\n4. D. Johnson 274 (69+70+70+65)\nCrane (všichni USA) 274 (69+70+67+68)\n6. Davis (Angl.) 275 (67+70+71+67)\nChappell 275 (70+70+67+68)\nCink (oba USA) 275 (71+66+68+70)\nGolfový žebříček k 1. dubnu (v závorce předchozí umístění)\n1. (1.) Woods (USA) 11,75 b.\n2. (2.) McIlroy (Sev. Ir.) 10,87\n3. (3.) Rose 7,01\n4. (4.) Donald (oba Angl.) 6,69\n5. (5.) Snedeker (USA) 6,29\n6. (6.) Oosthuizen (JAR) 6,06\n7. (7.) Scott (Austr.) 5,70\n8. (8.) Stricker 5,69\n9. (9.) Kuchar 5,30\n10. (11.) Mickelson (všichni USA) 5,25\nFinanční žebříček roku (v dolarech)\n1. Woods 3,787.600\n2. Snedeker 2,859.920\n3. Kuchar 2,154.500\n4. Stricker 1,845.420\n5. Mickelson 1,746.360\n6. D. Johnson 1,603.307\n7. Mahan 1,553.965\n8. Bradley 1,412.027\n9. Howell 1,393.806\n10. Merrick (všichni USA) 1,361.668\nGolfový turnaj evropského okruhu PGA v Agadiru v Maroku (dotace 1,5 milionu eur, par 72): 1. Siem (Něm.) 271 (64+68+69+70), 2. Ilonen (Fin.) 274 (69+66+70+69) a Horsey (Angl.) 274 (68+67+70+69), 4. Larrazábal (Šp.) 276 (72+64+69+71), 5. Wiesberger (Rak.) 279 (72+66+69+72), Baldwin (Angl.) 279 (72+70+68+69) a Velasco (Šp.) 279 (67+74+69+69).\nSpilková měla v Maroku radost, super to prý bude, až vyhraje\nGolfistka Spilková díky skvělému závěru skončila osmá v Maroku\nHoustonský turnaj je pro McIlroye zakletý. Ke golfovému trůnu má daleko\nGolfistka Spilková si polepšila v Maroku na sedmnácté místo


Vše, co jste chtěli vědět o pálení žáhy | tardona.cz\nVše, co jste chtěli vědět o pálení žáhy\n0 Comments 28. 11. 2019\nNásledující situaci poznáváme snad úplně všichni. Máme za sebou těžký den, a tak si na jeho konci řekneme, že si za tuto celodenní stresovou výtěž zasloužíme opravdovou odměnu v podobě něčeho dobrého na zub. A problém je najednou na světě! Místo dobrého pocitu přichází nepříjemné pálení v žaludku a následně jícnu, popřípadě tlak na hrudní kosti a říhání. K těmto stavům dochází nejčastěji po konzumaci pálivého, tučného a těžkého jídla, přemíra alkoholických nápojů a nezředěných agresivních džusů. Ne vždy jsou na vině jen tyto potraviny, ale i další faktory, za které lze jmenovat neustávající stres a sedavý způsob života, jenž se projevuje neustálým ležením u televizních obrazovek a téměř žádné pohybové aktivitě.\nČím tedy tento stav vzniká už víme. Proč k němu ale dochází a co konkrétně se uvnitř našeho těla http://www.kafe.cz/zabava/odhalte-jak-funguji-nejznamejsi-kouzelnicke-triky-aneb-nic-mezi-nebem-a-zemi-neexistuje-36526.aspx děje? Těžko stravitelná potrava, se kterou si náš žaludek neporadil, se spolu s nadbytečným množstvím kyselých žaludečních šťáv vracejí zpět do jícnu. Problém nastává, když k těmto stavům dochází až příliš často. V tomto případě je totiž chyba na straně záklopky, jež se otevírá ve špatném směru (opačném). Dalším problémem je, že vyskytují-li se žaludeční šťávy v této oblasti příliš často, dochází působením těchto agresivních kyselých šťáv k narušování sliznice. K tomuto dle výzkumů častěji dochází u osob trpících obezitou a u silných kuřáků.\nK zahnání pálení žáhy existuje celá řada nejrůznějších specializovaných přípravků, které jsou volně k dostání ve všech lékárnách. Ovšem vůbec nejznámější metodou je bezesporu jedlá soda. Jedlá soda na pálení žáhy zabírá díky neutralizaci již zmíněných žaludečních šťáv. Výhodou této babské rady je také její jednoduchost, jež spočívá pouze v rozmíchání sody ve sklence vlažné vody a následného vypití, a téměř okamžitá úleva. Trpíte-li ale těmito problémy opravdu často zvažte změnu jídelníčku a v horším případě návštěvu lékaře, který vám poskytne potřebné informace a pomoc.\nNesjednávejte si stěhovací služby na poslední chvíli Sektor služeb je poměrně rozsáhlý a každá z nich vyžaduje určitá pravidla hry. Kupříkladu při návštěvě restaurace, kavárny, cukrárny či čajovny očekáváte, že budete obslouženi prakticky ihned, a nehodláte čekat několik hodin nebo...\nŽivot bez hudby by byl naprosto plytký a prázdný. Snad každý z nás potřebuje čas od času poslouchat hudbu, která mu dělá dobře. Při poslechu hudby se totiž většinou cítíme jinak, dodává vám sebevědomí, cítíme se uvolněnější, atraktivnější nebo se...\nSEO audit je Vaším řešením\nNedaří se Vám proniknout s Vaším webem na přední pozice ve vyhledávačích? Máte potíže s návštěvností Vašeho firemního webu? Máte pocit, že něco s Vaším webem není v pořádku? Už jen Váš rozpačitý pocit může být podnětem pro seo audit Vašeho webu.Nečekejte na zázrak,...


Českotřebovský deník 253/2018 (4/9)\nVyhrazení plochy pro volební kampaň starostou města\nV souladu S ustanovením § 30 odst. 1 Zákona ě. 491J'20ll1 Sb., o volbách do zastupitelstev obcí a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, které se uskuteční ve dnech 5. a 6. října 2018. Volební plakáty budou vylepeny za úplatu na plakátnicích v majetku města Česká Třebová V maximální velikostì formátu A2. Umísťovat plakáty na plakátnicích je oprávněn pouze správce těchto plakátnic, tj. společnost Eko Bi s.r.o. Česká Třebová. Plakáty vylepené na jiných místech budou odstraněny. Plocha pro volební kampaň bude vyhrazena nejméně 10 dnů přede dnem voleb.\nMěsto Česká Třebová zveřejňuje záměr pronájmu novostavby tenisové haly\nJde o novostavbu haly v katastrálním území Pamík o celkové zastavěné ploše 2.040 m2, společnosti TENIS Česká Třebová s r.o., IČ 25940392, se sídlem Husova 22, Parník, 560 02 Česká Třebová, za podmínek níže uvedených: Doba nájmu Od 01.10.2018 na dobu neurčitou s výpovědní lhůtou 3 měsíce. (počátek užívání může být pozdější v závislosti na výsledku a průběhu kolaudačního řízení). Výpověď může být v běžném roce podána nejdříve v průběhu ledna běžného roku, nejpozději v měsíci srpnu. Nájemné a služby bude sjednáno dohodou ve výši 384.000 Kč ročně včetně DPH, bude splatné měsíčně pozadu v částce 32.000 Kč do 15. dne v měsíci následujícím po příslušném měsíci. Pronajímateli bude vyhrazeno právo valorizovat nájemné v souladu S právními předpisy. Nájemce bude hradit náklady na spotřebované energie a služby. Nájemce bude dále zajišťovat a hradit běžnou údržbu a drobné opravy V rozsahu dle nařízení vlády č. 308/2015 Sb., s tím, že roční limit nákladů bude sjednán částkou 100.000 Kč. Účelem nájmu bude zajišťování sportovní činnosti (tenis, badminton) zejména mládeže do 18 let věku. K tomuto záměru se lze vyjádřit nebo podat jiné nabídky písemně, na adresu Město Česká Třebová, Městský úřad, odbor majetku města, Staré náměstí 78, 560 02 Česká Třebová, datová schránka: bhqbzrn, do 21.09.2018. /\nVýstava Převratná léta 1014 - 1918 na Českotřebovsku začne 20. září\nVernisáž výstavy Převratná léta 1914 – 1918 na Českotřebovsku proběhne ve čtvrtek 20. září 2018 od 17 hodin. Úvodní slovo pronesou starosta města Jaroslav Zedník a kurátor výstavy Mgr. Jindřich Žák a hosté, hrou na klavír a příčnou flétnu doprovodí Mgr. Milada Hamplová a Hana Tomšová ze Základní umělecké školy Česká Třebová. Výstava mapující události 1. světové války a vzniku republiky je pořádána ve spolupráci se Státním okresním archivem Ústí nad Orlicí a Muzeem československé branné moci 1918-1945. Výstava potrvá do neděle 11. listopadu 2018. Pro školy je možné objednat doprovodný program. Program (nejen) pro rodiny s dětmi Sobota v muzeu proběhne 10. listopadu 2018 od 15 do 16:30 hodin. Sobota v muzeu bude tematicky zaměřena na naši státní symboliku, chybět nebude prohlídka výstavy a výtvarná dílna.\nZměny v odměnách členů volebních komisí\nPro volby konané v říjnu 2018 dochází ke změnám, a to v souvislosti s nabytím účinnosti vyhlášky č. 185/2018 Sb., kterou se mění vyhlášky provádějící volební zákony\nve výši zvláštní odměny předsedovi okrskové volební komise, kde mu nově s účinností od 1.9.2018 přísluší částka 2 200 Kč\nv přiznání zvláštní odměny místopředsedovi, a to ve stejné výši jako zapisovateli okrskové volební komise, která s účinností od 1.9.2018 činí 2 100 Kč\nve výši zvláštní odměny ostatním členům okrskové volební komise, kterým s účinností od 1.9.2018 přísluší částka 1 800 Kč\nza výkon funkce v okrskové volební komisi v územně členěném statutárním městě a v hlavním městě Praze se zvláštní odměna předsedovi, místopředsedovi, zapisovateli a ostatním členům zvyšuje o 400 Kč\nv případě opakování hlasování (jestliže soud shledá oprávněným návrh na neplatnost hlasování nebo na neplatnost voleb) se odměna zvyšuje o dalších 400 Kč\nkonají-li se volby do zastupitelstev obcí v souběhu s jinými volbami, zvyšuje se odměna každého člena okrskové volební komise o 400 Kč za každé další volby\nuskuteční-li se pak u voleb konaných v souběhu i druhé kolo, zvyšuje se odměna o částku za výkon funkce v dalším kole voleb podle právních předpisů upravujících volby do Senátu Parlamentu České republiky nebo volbu prezidenta republiky, s účinností od 1.9.2018 se předsedovi, místopředsedovi a zapisovateli okrskové volební komise za výkon funkce v dalším kole voleb do Senátu Parlamentu České republiky zvláštní odměna zvyšuje o 1 000 Kč a ostatním členům okrskové volební komise o 700 Kč\nz odměny člena okrskové volební komise (v úhrnné výši do 2 500 Kč), který u plátce daně neučiní prohlášení k dani, se srazí srážková daň zvláštní sazbou uvedenou v § 36 odst. 2 ZDP a nikoliv jako doposud záloha na daň\nVýrobci nealkoholických nápojů přestanou prodávat slazené nápoje na středních školách. Kraj tuto iniciativu vítá\nŽamberk – Nejen noví studenti, ale také ředitel školy. V pondělí zahájil školní na gymnáziu v Žamberku nový ředitel Martin Tyč. Oficiálně jej přijel uvést do funkce Bohumil Bernášek, krajský radní odpovědný za školství. Ten se mimo jiné zajímal, v jakém stavu jsou opravy učeben na této střední škole.\nKromě nového ředitele se radní Bernášek seznámil i s jeho novým zástupcem Tomášem Tóthem a dalšími dvěma novými učiteli. Během setkání s pedagogickým sborem informoval přítomné vyučující o chystaných změnách v organizaci maturitních zkoušek. Bohumil Bernášek dále ujistil přítomné, že Pardubický kraj nechystá žádné rušení škol v regionu a odpověděl na některé otázky. „Popřál jsem novému panu řediteli mnoho úspěchů v jeho práci a dále to, aby se mu v dalším školním roce podařilo lépe naplnit čtyřletý obor,“ sdělil radní Bernášek.\nCyklus přednášek z dějin umění v Ústí pokračuje\nSpolupráce provozovatelů orlickoústecké Malé scény a pedagožek zdejší uměleckoprůmyslové školy přináší své plody již pět let. Za tu dobu si cykly přednášek z dějin umění získaly své pravidelné návštěvníky, pro které vyučující pořádají také poznávací zájezdy. Ani v letošním školním roce nebudou zájemci u kunsthistorické akce ochuzeni. Tentokrát budou v centru pozornosti moderní výtvarné směry 20. století.


Belize: Malá karibská Británie | 100+1 zahraniční zajímavost\nBelize: Malá karibská Británie\nBelize, někdejší Britský Honduras, si zachovává úzké spojení s Británií. K hlavním problémům nepříliš lidnaté země patří velký zahraniční dluh, kriminalita související s pašováním drog a chudoba\nVlajka Belize nese znak s heslem Sub umbra fl oreo, tedy Kvetu ve stínu. Dvě postavy pod mahagonovým stromem jsou jedinými lidmi zobrazenými na národní vlajce.\nV zemi s rozlohou necelých 23 000 km² žije zhruba 340 tisíc obyvatel, a zdejší hustota osídlení je tudíž nejnižší v celé Střední Americe. Jde o jediný stát v regionu s britským koloniálním dědictvím, má však silná pouta i s Latinskou Amerikou. Tento rozpor dokresluje fakt, že oficiálním jazykem je sice angličtina, ale ovládá ji asi jen každý 25. člověk. Naproti tomu španělštinou se dorozumí skoro polovina Belizanů.\nKriminalita z okolních zemí?\nV obyvatelstvu převažují mesticové, tedy míšenci indiánů a Španělů. Jejich počet výrazně vzrostl v 80. letech 20. století, kdy se odehrávaly konflikty v El Salvadoru, Guatemale a Hondurasu. Uprchlíci z těchto zemí nalezli útočiště právě v Belize. Možná i tento zvýšený příliv osob se podepsal na vzrůstu kriminality, jež souvisí převážně s obchodem s narkotiky.\nJeště v roce 2007 zabavila belizská policie 130 střelných zbraní, přes 500 kg marihuany a 32 kg kokainu. Také zlikvidovala zhruba 23 tisíc vzrostlých rostlin konopí. Záznamy z roku 2011 oficiálně hovoří o 125 vraždách. Celkových 39 vražd na sto tisíc obyvatel pak zařadilo stát v celosvětovém srovnání na šestou příčku zločinnosti. Za většinou úmyslných zabití je prý třeba hledat války gangů. Policejní opatření však do roku 2011 vedla k výraznému poklesu kriminality i ke snížení počtu vražd.\nMezi bohatstvím a chudobou\nObživa místních silně závisí na turistickém ruchu, následovaném rybolovem a vývozem citrusů, cukrové třtiny, banánů a textilu. Velkým problémem belizského hospodářství se stává zahraniční dluh, který dosáhl výše asi 544 milionů amerických dolarů. Další výzvu pro vládu představuje chudoba obyvatelstva. Přestože má země druhý nejvyšší HDP na hlavu mezi středoamerickými státy, průměrný příjem odráží velký rozdíl mezi bohatými a chudými Belizany.\nBelize patřilo odedávna do sféry vlivu Mayů a jejich království, která se v podobě organizovaných státních útvarů vynořila mezi roky 300 př. n. l. a 250 n. l. V rozmezí let 250–600 dosahovala zdejší civilizace pokročilé úrovně a do období let 600–900 se datuje její vrchol s bohatými poznatky z astronomie a matematiky.\nMayové na útěku\nV dalších stoletích však mayská kultura postupně upadala. Když se v polovině 16. století pokusili převzít moc v zemi Španělé, narazili na nesmlouvavý odpor místních obyvatel. Španělé nikdy nedokázali Belize plně ovládat. Nemoci, které s sebou přinesli, ovšem drasticky zdecimovaly tamní populaci a zbylí Mayové uprchli do vnitrozemí. Přestože si území oficiálně stále nárokovalo Španělsko, začali se v 17. století usazovat na pobřeží britští dřevorubci, kteří se zaměřovali na kampeškové dřevo a později na mahagon.\nBritský Honduras a nezávislost\nBritští osadníci přivezli do Belize velké množství afrických otroků. Španělé se Brity několikrát pokusili vyhnat, ale nikdy se jim to zcela nepovedlo, a po neúspěšné bitvě v roce 1798 se snahy o ovládnutí oblasti vzdali úplně. Ostrovní království ovšem oficiálně převzalo kontrolu nad územím až v roce 1862, kdy se Belize stalo Britským Hondurasem. Do roku 1882 pokračovaly boje s mayskými kmeny. V roce 1901 žilo v zemi pouze 37 tisíc lidí. Hnutí za nezávislost z 50. let 20. století vyústilo v roce 1964 ve status autonomní kolonie a nakonec v plnou samostatnost od roku 1981.\nPočet obyvatel: zhruba 341 000, asi o 30 000 méně než Brno; očekávaná doba dožití: 68,49 roku; prům. počet dětí: 3,02 na jednu ženu; věková struktura: 35,3 % dětí do 15 let, 3,6 % obyv. starších 65 let, polovina obyv. mladších 21,8 roku; městské obyvatelstvo: 44,7 %; etnické složení: mestici 48,7 %, kreolové 24,9 %, Mayové 10,6 %, Garifuni 6,1 %, ostatní 9,7 %; náboženství: katolíci 39,3 %, ostatní křesťané 32,5 %, ostatní 9,9 %, nezjištěné 3,1 %, bez vyznání 15,2 %; jazyky: oficiálním jazykem je angličtina; obyv. pod hranicí chudoby: 41 %; gramotnost: 76,9 %.\nTyp vlády: parlamentní demokracie, členská země Commonwealthu; samostatnost: od 21. 9. 1981 (dříve britská kolonie); hlava státu: britská královna Alžběta II., reprezentovaná generálním guvernérem Colvillem Youngem (od 17. 11. 1993); volby: guvernér obvykle jmenuje po parlamentních volbách premiérem šéfa majoritní strany. Ekonomika HDP na hlavu: 8 800 USD (odhad z r. 2013; ČR – 26 300 USD), zhruba stejně jako Jamajka, o něco víc než Bosna a Hercegovina; měna: belizský dolar (BZD), 1 USD = cca 2 BZD, 1 BZD = asi 10,5 CZK.\nRozloha: 22 966 km², tedy o něco víc než Izrael; hranice: 542 km (s Mexikem a Guatemalou); délka pobřeží: 386 km; charakter území: při pobřeží podmáčené nížiny, na jihu nízké hory; podnebí: tropické – horké a vlhké, období dešťů od května do listopadu a období sucha mezi únorem a květnem; min. noční / max. denní teploty (°C) v Belmopanu: leden–březen 17–19/26–28, duben–červen 21–23/ /30–31, červenec–září 22/30, říjen–prosinec 21–18/30–27; nejnižší a nejvyšší bod: Karibské moře (0 m) / Doyle’s Delight (1 160 m).