Demokratický střed Přínos Visegrádské čtyřky ke kolektivní obraně NATO - Demokratický střed\n05. května, 2014 Ladislav Havelka RUBRIKA Střední Evropa\nNa konci studené války se středoevropské státy ocitly před zásadním rozhodnutím jak zajistit svou bezpečnost a další existenci v mezinárodním společenství. V době rozpadu SSSR a začínající krizí na Balkáně se pro nové evropské demokracie jevilo nejvhodnějším řešením začlenění do euroatlantických struktur. Spojené státy ani země západní Evropy však nebyly těmto snahám nakloněny. Obávaly se nespolehlivosti nových spojenců a možného ohrožení politické i bezpečnostní stability Evropy. Středoevropští politici naopak měli strach z toho, že v novém prostředí zůstanou odkázáni sami na sebe. Vytvořením Visegrádské skupiny (V4) a následným koordinovaným postupem nakonec dosáhli svého a dočkali se vytouženého přijetí do NATO. Završili tak jeden z kroků svého návratu do Evropy. Jak s ním ale bylo naloženo?\nZačněme u Slovenska, které je na rozdíl od zbytku V4 členem Aliance až od roku 2004, ačkoliv země byla po vojenské stránce na podobné úrovni jako ostatní kandidáti přijatí v březnu 1999. Bylo to z důvodu problematické vlády Vladimíra Mečiara a údajnému neplnění některých demokratických kritérií. Ke kolektivní obraně Slovensko přispělo vybudováním aliančního centra pro zneškodňování nástražných výbušných systémů v Trenčíně. Nelze opomenout aktivní účast v zahraničních operacích. Slovenští vojáci plnili úkoly v rámci řady misí – z nejvýznamnějších lze jmenovat KFOR v Kosovu a ISAF v Afghánistánu.\nAčkoliv Slovensko úspěšně zvládlo splnit kladené požadavky podmiňující vstup, následný vývoj je nelichotivý. Neustále klesající rozpočet a téměř sto procent výdajů směřujících na provoz neumožňuje potřebné investice do rozvoje. V příštím roce by navíc výdaje na obranu měly spadnout pod 1 % HDP.\nDle nedávných vyjádření představitelů rezortu je až 70 % veškeré techniky za hranicí životnosti. Letectvo i protivzdušná obrana jsou tvořeny převážně ruskou technikou. Ochranu vzdušného prostoru zajišťují sice zmodernizované MiG-29, ale z 12 jsou údajně pouze 3 letuschopné. Pro nákladnou údržbu se proto uvažovalo o zrušení letectva, nakonec místo toho dochází k rušení tankového vojska. Podobný osud hrozí i dělostřelectvu. Vzhledem k této situaci lze slovenskou armádu považovat za nejslabší článek V4.\nMaďarsko do Aliance vstoupilo v první vlně východního rozšíření v roce 1999. Maďarské ozbrojené síly byly ze tří přistupujících v nejhorším stavu, ale za 15 let v NATO učinily kvalitativní skok kupředu. Přistoupení k Alianci považují maďarští představitelé za historicky bezprecedentní zajištění bezpečnosti země. Země se od přistoupení aktivně zapojuje do řady aliančních misí, zejména v Bosně a Hercegovině a Kosovu, dále pak v Afghánistánu. Aktivně se podílí i na budování společných kapacit – na letišti Pápa je umístěna alianční letka taktické a strategické přepravy (Strategic Airlift Capability). Maďarská armáda dále disponuje říční flotilou, kterou zajišťuje ochranu povodí řeky Dunaj, čímž významně přispívá k bezpečnosti Podunají. Maďarsko je také sídlem pro alianční centrum vojenského zdravotnictví.\nAby země dostála svým závazkům, snaží se postupně modernizovat všechny složky armády a udržet si vševojskovou podobu. V nejbližší době pravděpodobně dojde k obměně obrněných vozidel nebo transformaci vrtulníkového letectva, problém nadzvukového letectva byl vyřešen pronájmem Gripenů ze Švédska. Ambicím ovšem neodpovídá objem investovaných prostředků. Rozpočet zdaleka nestačí pokrýt potřeby ozbrojených sil, proto dochází k redukcím počtu techniky i vojáků. Ve financování ozbrojených sil patří Maďarsko k nejhorším v NATO, nicméně premiér Orbán přislíbil navyšovaní rozpočtu o 0,1 % HDP ročně. Vzhledem k nedostatku financí se ozbrojené síly transformují na boj proti terorismu a vnitřním hrozbám na úkor kapacit k odražení vnějšího nepřítele.\nNaopak Polsko si i díky negativním válečným zkušenostem plně uvědomuje současná rizika a hrozby a přizpůsobuje tomu plně svou zahraničně-bezpečnostní politiku. Jako jeden z mála členů NATO investuje doporučovaná 2 % HDP do obrany, čímž má prostředky na modernizaci své armády. Polsko je tak významným hráčem na poli evropské i světové bezpečnosti. Zřídilo například alianční centrum pro výcvik vojenské policie. Aktivně se zapojuje do misí OSN, NATO i EU. V poslední době ovšem Polsko zahraniční mise omezuje a prostředky směřuje spíše do budování kapacit doma.\nI když je Polsko členem NATO, „nehřeší“ na princip kolektivní obrany a aktivně buduje své ozbrojené síly, které jsou a budou primárně určeny k obraně země. Polská armáda prochází rozsáhlou modernizací, kdy pořizuje buď zcela novou, nebo přebytečnou techniku od ostatních spojenců. Při zavádění nových zbraní také polská vláda trvá na zapojení domácího zbrojního průmyslu. Takže jsou preferovány buď domácí zbraně, nebo projekty, do kterých jsou vedle polských zapojeny západní zbrojovky.\nBohužel i na Polsku se podepsala hospodářská krize, což se promítlo i ve výdajích na obranu. Polská armáda je nucena pozdržet nebo revidovat plány na modernizaci ozbrojených sil. I přes to lze Polsko se vší vážnosti považovat za výrazný přínos k systému kolektivní obrany Aliance. To mu pochopitelně dává možnost zásadně se podílet na tvorbě politiky NATO.\nA jak si stojí Česká republika? Při svém vstupu do Aliance v roce 1999 jsme se zavázali modernizovat ozbrojené síly a vytvořit řadu dalších schopností. Česká armáda prodělala několik reforem a nákladných modernizací, čeští vojáci se angažovali v mnoha zahraničních operacích – z nejvýznamnějších jmenujme v Bosně, Kosovu, Iráku nebo Afghánistánu. Česká republika pro NATO vede centrum ochrany proti zbraním hromadného ničení.\nBohužel financování kapacit použitelných pro zahraniční operace se negativně odráží v budování ostatních kapacit. Ve spojení s klesajícími výdaji na obranu to způsobuje snižování bojeschopnosti české armády. S nedostatky se potýkají např. dělostřelectvo, protivzdušná obrana, jednotky logistického zabezpečení nebo tankisté, kterým i přes modernizaci hrozí zrušení. Problémů si všímá i NATO, které letos vystavilo české armádě velmi kritické hodnocení.\nCo tedy východní rozšíření NATO o státy V4 přineslo? Jednotlivé státy dosáhly určitých bezpečnostních garancí a posílily své mezinárodní postavení. Otevřel se jim prostor pro modernizaci a sbližování s ostatními členy Aliance. Ozbrojené síly zreformovaly organizační struktury dle aliančních standardů, došlo ke zkvalitnění výzbroje i výcviku a přechodu na profesionální systémy.\nČlenství v NATO a příslib kolektivní obrany ovšem u mnohých (nejen) středoevropských politiků odsunuly otázky bezpečnosti a důležitost výstavby ozbrojených sil na druhou kolej. Po vstupu do Aliance sice došlo k přijetí řady strategických a plánovacích dokumentů a mnohde nákladným modernizacím, ale snižující se obranné rozpočty, nedodržování a změny v koncepcích výstavby ozbrojených sil způsobují, že bojeschopnost armád rok od roku klesá.\nV poslední době lze považovat země V4 s výjimkou Polska za „černé pasažéry“. Příspěvky do misí jsou sice chvályhodné, ale přestavby ozbrojených sil orientovaných na zahraniční operace při snižujících se obranných rozpočtech způsobily, že středoevropské armády pozbývají svého hlavního určení – bezprostřední ochrany vlastního teritoria a obyvatel. Vezmeme-li v úvahu současné ruské ambice „chránit“ své občany mimo území Ruska a krize uvnitř armád u některých dalších členů NATO, je situace nanejvýš kritická.\nMěli bychom mít na paměti, že škrtání v obranných rozpočtech sice přinese krátkodobé úspory, jenže v případě potřeby bude znovuvybudování dříve zrušených schopností mnohem nákladnější a časově náročnější. Tím je ohrožováno NATO jako celek. V případě náhle potřeby nemusí mít dostatečnou podporu a možná nebude schopno zajistit proklamovanou ochranu všech svých členů.\nČástečným řešením krize v aliančních armádách je sdílení kapacit a užší vzájemná spolupráce. Spolupráci zemí Visegrádu ovšem komplikuje fakt, že zatímco Polsko si udržuje plnohodnotnou armádu s jasnou vizí, Česká republika, Maďarsko a Slovensko míří kvůli škrtům ke specializovaným ozbrojeným silám. V rámci V4 tak užší spolupráce připadá v úvahu spíše mezi touto trojicí. Uvažuje se o propojení vzdušných sil, zavádění stejné techniky nebo o společných nákupech a výcviku. Tím vším státy ušetří náklady a posílí interoperabilitu. Je ovšem nanejvýš vhodné tak činit ve spolupráci s Polskem, které má veškeré předpoklady pro to být vedoucím státem v ochraně zemí V4. Ostatní země by se mu měly koordinovaně přibližovat jak výstavbou ozbrojených sil, tak vynakládanými prostředky.\nI když je v současné době situace v armádách většiny zemí V4 kritická, stále je prostor pro změny k lepšímu. Odpovědní činitelé by si měli uvědomit, že pokud budou opomíjet bezpečnost státu, v případě nebezpečí nikdo ze spojenců bez náznaku naší vlastní snahy nehne ani prstem. Armády nikdy nebyly a nebudou pro stát výdělečným podnikem, jsou ale pojistkou pro budoucnost. Jak řekl George Washington: „Být připraven na válku je nejúčinnější způsob, jak uchovat mír.“\nVojenský personál 21 060\n(93 333) 20 000\n(100 000) 120 000\n(234 000) 13 500\n(1 730) 30\nBojová obrněná vozidla 501\n(1 367) 597\n(1 700) 1 570\n(2 150) 327\nDělostřelecké systémy 182\n(840) 1 007\n(1 610) 68\nBojové vrtulníky 24\nBojová letadla 39\n« Kteří Středoevropané se prosadili v EU?\nRakousko před volbami do Evropského parlamentu »


Samyang představil první skutečně filmařské objektivy | Megapixel\nÚvod → Magazín → Články → Produktové aktuality → Samyang představil první skutečně filmařské objektivy Magazín\nLuděk Bouška • Vydáno: 10. 8. 2015 v 14:33 • Rubrika: Produktové aktuality\nSpolečnost Samyang již dávno nabízí objektivy s plynulým chodem clony a ručním ostřením, ovšem jednalo se v podstatě pouze o mírně upravené objektivy určené především pro statické snímky, tedy pro fotografování. Tedy ne o skutečné filmařské objektivy s daleko lepší stavbou těla a s dlouhým chodem zaostřovacího prstence.\nK dispozici s bajonety PL, Canon EF, Nikon F, Sony E a Micro 4/3\nKovová konstrukce a plně manuální ovládání, žádná elektronika\nMulti-Coating vrstvy pro optimalizaci optických vlastností\nCinema ozubení pro ostření a clonu\nÚhel otočení ostřícího prstence 200°\nOhnisková vzdálenost: 24 mm, 50 mm, 85 mm\nPřední průměr 114mm\nDostupnost: srpen 2015\n24mm objektiv svým obrazovým kruhem pokrývá fullframe senzor a při nasazení na fotoaparát s fullframe snímačem vám poskytuje široký zorný úhel záběru, 50mm objektiv poskytuje přirozenou perspektivu a 85mm ohnisko je ideální například pro portrétní záběry s velice malou hloubkou ostrosti. Objektivy jsou vybaveny kovovou konstrukcí, aby vydržely všechna úskalí denní produkce. Duální stupnice clon zajišťuje snadnou práci ostřiči, který může pracovat z obou stran přístroje, aniž by bylo potřeba otáčet objektiv v držáku.\nVšechny objektivy v sérii XEEN mají stejně rozmístěné ozubené kroužky pro nastavení clony a ostření, aby byla usnadněna výměna objektivů bez nutnosti přenastavení ovládacích prvků na Rigu. Ze stejného důvodu mají kroužky u všech objektivů stejný průměr, stejně jako přední příruba objektivu, což kromě jiného usnadňuje použití dalšího příslušenství.\nJedná se o nejlevnější skutečně filmařské objektivy, které jsou momentálně v nabídce. Ve Spojených státech je cena cca 2 500 dolarů za každý objektiv. Například srovnatelné objektivy Canon a Zeiss vyjdou zhruba na dvojnásobek. Další podstatnou výhodou je ovšem fakt, že tyto objektivy budou k dostání nejen s filmařským PL bajonetem, ale také s bajonety Canon EF, Nikon F, Sony E a Micro 4/3 (Olympus/Panasonic).\nSamyang to od začiatku myslí vážne a stále niečo produkuje ... (Kórejci sa nezaprú) , aj on chce kúsok z trhového koláča ... :-)\nfotenie je náš život a poslanie ..., 10.08.2015 | Reagovat\nKrátce Samyang připravuje nový objektiv\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 30. 3. 2015 v 11:34\nNa zahraničních webech se objevily zprávy o tom, že Samyang chystá nový makroobjektiv se světelností f/2,8 a ohniskovou vzdáleností 100 mm. Žádné další konkrétnější informace se zatím nikde neobjevily. Tedy kromě toho,…\nProduktové aktuality Nové objektivy od Samyangu\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 29. 4. 2014 v 15:00\nSamyang známe velice dobře coby výrobce cenově dostupné a při tom velice kvalitní optiky a stejně dobrou pověst má i mezi zákazníky. Nejoblíbenější je u filmařů, protože na ně myslí jako jeden z mála výrobců. Kvalita…\nFotoporadna Na video s kamerou a nebo s foťákem?\nJiří Kokeš • Aktualizováno: 23. 6. 2015 v 1:15\nBývaly doby, kdy mohl člověk vybírat z velmi malého množství fotoaparátů a bylo to tak o mnoho jednodušší. Obdobná situace platila pro kamery. Nebylo obtížné si vybrat. V současnosti všichni válčíme s opačným problémem.…\nFotoporadna Čím fotí architekturu Aleš Jungmann\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 15. 4. 2014 v 15:17\nFotografování architektury patří k technicky náročným disciplínám, takže nás zajímalo, jak je na tom Aleš Jungmann coby profík, který se focení architektury věnuje na plný úvazek. A zkusili jsme sestavit i alternativní…\nSamyang 35mm f/1,4 pro Canon AE\nSamyang 16mm f/2,0 ED AS UMC CS pro Canon\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 23. 6. 2015 v 1:15\nČím fotí architekturu Aleš Jungmann


Nechat si říct co to bude? – diskuze na Maminka.cz\nNechat si říct co to bude?\n18peta18 31. 7. 2009 16:51\njá mám zkušenost takovou že u první holčičky jsem si to říct nenechala a bylo to těšení do poslední chvilky,pak řekli holčička a byla to taková odměna za tu bolest,u druhé jsem to nevydržela a nechala jsem si to říct,samozřejmě to bylo taky nádherné když se narodila,ale ta chvilka překvapaní tomu chyběla.Proto doporučuji všem maminám:VYDRŽTE A NECHTE SE PŘEKVAPIT!!!!Ať je to holka nebo kluk stejně budete šťastná jako blecha!!!\ndaninka1 11. 1. 2010 12:23\nMy máme první dítě, ale nenechali jsme si říct co to bude. To není už překvapení Chtěli jsme kluka a máme ho. Babička zkusila podle prstýnku a sedělo to, už jí to několikrát vyšlo. Je asi čarodějka... <\nLibuska 28. 8. 2009 22:33\njé, tak tohle bych asi nevydržela... chtěla jsem to vědět a můj muž taky\njanika 23. 8. 2009 22:37\nPoprvé jsem byla neskutečně zvědavá a asi bych to do porodu nevydržela, sice jsem si přála holčičku a už ve 20tt jsem viděla na UTZ pindíka, zklamaná jsem nebyla, ale spíš dobře připravená. Teď opět doufám v holčičku a tu zvědavost nepřekonám, musím to vědět, hned jak to bude možné! Překvapení musí být krásná věc, ale já na to vůli nemám...\nterezalysonkova 21. 8. 2009 11:51\nAhoj holky,my čekáme třetí miminko a asi si to říct nenecháme a budeme mít velké překvapení.Hlavně,ať je mimi zdravé.\nmamina z litvínova 9. 8. 2009 3:40\nNazdárek,my jsme si pohlaví prvního dítěte říct nenechali,moc jsem si přála holčičku a povedla se.Při druhém těhotenství jsem si to nechala říct hned při první příležitosti,hlavně i kvůli dceři,aby jsme jí mohli připravit na příchod sestřičky\nblahovice 6. 8. 2009 21:33\nAhojky ja jsem moc chtěla vědět co budeme mít ale musela jsem být zvědavá až do konce moc jsem si přála holčičku a povedla se a u druhý jsme si museli taky počkat i když jsem to tak nějak tušila že to bude holka ale ten moment překvapení je stejně nejkrásnější!!! <3 <3 <3\nVery 5. 8. 2009 19:54\nJá jsem to chtěla vědět, protože jsem na mimčo chtěla mluvit jménem, které jsme mu vybrali. Navíc to byla jedna z mála radostných událostí v mém těhotenství, nejak sem si to vůbec neužila, jak jiné maminy, buď mně bylo špatně, nebo jsem si pobyla v nemocnici........ jak já záviděla kamarádce, která jenom kvetla......a mně bylo furt tak jaksi divně ........\nmaricka79@seznam.cz 5. 8. 2009 14:32\nAhojky, my jsme si to taky říct nenechali. Já jsme si mylsela, že to bude kluk, no moc jsme si přáli holčičku, a povedla se " class="smiley" src="/Client.Images/Smileys/42.gif" />\nBětka 4. 8. 2009 21:45\nJá to taky nevydržela. Prcek si dal ale docela načas, než se ukazál, co je zač byla jsem ráda, že už se s ním také můžu bavit konkrétním jménem a taky už konečně nekupovat jen "nudné" neutrální oblečky ale taky jsem už slyšela pár historek, kdy si rodiče skoro jistě mysleli, že to bude ona a pak to byl on...nebo naopak. to musí být pak překvápko.\nStepanka Machová 3. 8. 2009 10:36\nAhojky, my jsme si to říct nenechali.Cítila jsem, že to bude hočička. muž a jeho rodina věděli, že to bude kluk Když na porodním sále řekli manželovi ,že to je holčička málem omdlel Ale štěstím, jsme rádi, že je zdravá a co to bude je úplně jedno. To překvapení stojí za to! Ale vydržet to...\nhejlovat@seznam.cz 31. 7. 2009 20:50\nAhojky, tak já, když jsem čekala prcka, tak jsem si pohlaví nechala říct, jak jen nejříve to šlo. Jsem totiž typ člověka, co nemá rád překvapení. Taky to mělo tu výhodu, že jsme mohli připravit pokojíček, koupit kočárek atd. na příchod kluka. Taky jsem si s ním povídala konkrétním jménem, když byl v bříšku . Byla jsem moc ráda, že znám pohlaví.


Pohodlný hotel 4-hvězdičkový hotel Beechwood nabízí plavecký bazén, knihovnu a golfové hřiště. Hotel se otevřel v roce 1989 a byl přestavěn v roce 2007.\nCentrální umístění nabízí rychlý přístup k památkám Mechanics Hall, EcoTarium A Museum of Science Nature a Worcester Art Museum. Hosté se mohou dostat do centra města Worcester, které je vzdálené 4 km.\nVšech 73 nekuřáckých pokojů nabízí minibar, chladničku, obytný prostor, žehličku a žehlící prkno a toaletu a soukromé koupelny, které mají vanu, fén a zrcadlo. Některé pokoje v hotelu Beechwood Hotel mají výhled na zahradu. V pokojích najdeme unikátní interiér.\nCeres Bistro at Beechwood Hotel a Picadilly Bar & Grill je zhruba 100 metrů a nabízí velký výběr.\nBeechwood Hotel je ve vzdálenosti 15 minut jízdy na letiště Worcester Regional.\nHiggins Armory Museum - UKONČENO\n/ 363 Plantation Street, Worcester, United States / Kontakty\nHoliday Downtown Penzion Super 8 - Vandalia/dayton International Airport Hotel Budget Host - Motel One Ski Hill Place S8309 -Sh4N Apartmán Reunion Homestead Manor Rezort La Quinta & Airport Penzion Westin Desert Willow Villas Hotel Marriott Clearwater Hotel Morros 77 Villa Vila Inhouse Hotel Sleep Near Busch Gdns/usf Penzion Fairfield & Brandon Penzion Pulau Bali Hotel Queen Mary Hotel Vara Hotel Studio 6 Tx Hotel U Tube & Spa Hotel Island Wellness Rezort Holiday Express & Tulsa West - Penzion Baan Boo Loo Bed & Breakfast Blancnoir Bed & Breakfast Holiday Island Rezort O Branly Two Bedroom Apartmán Golden Rain Hotel My Place Hotel-loveland Co Hotel 3 Bedroom House On The Beach Hotel Deep Blue Selang Rezort


Český tým vyhrál evropskou přírodovědnou olympiádu, MŠMT ČR\nTitulní stránka ⁄ Ministerstvo ⁄ Pro novináře ⁄ Tiskové zprávy ⁄ Český tým vyhrál evropskou přírodovědnou olympiádu\nLetos se od 28. dubna do 5. května konal již 16. ročník této týmové soutěže, která propojuje přírodovědné disciplíny – fyziku, chemii a biologii. Za každou zemi se jí mohou zúčastnit dvě tříčlenná družstva studentů ve věku do 17 let, doprovázená třemi vedoucími mentory za jednotlivé vědecké obory. Na soutěž jsou vysíláni vybraní vítězové předmětových olympiád.\nZlatý tým tvořili: Jan Obořil z Klasického a španělského gymnázia Brno-Bystrc, David Kamenský z Gymnázia a Jazykové školy Břeclav a Jiří Janoušek z Gymnázia Budějovická v Praze 4.\nDruhý tým složený Karolíny Fárníkové a Adama Mendla z Gymnázia Pierra de Coubertina v Táboře a Ondřeje Pelánka z Klasického a španělského gymnázia Brno-Bystrc získal stříbrné medaile.\nV letošním roce se soutěže zúčastnilo 25 zemí, které do soutěžního klání vyslaly 50 týmů. Česká republika se tímto výsledkem řadí mezi nejúspěšnější evropské země a opakovaně prokazuje efektivní systém práce s mladými přírodovědnými talenty.\nVíce informací naleznete na: https://www.euso2018.si


Kvíz o vynálezech a vynálezcích EU\nEurové mince – hra\nHome » games intro\nNaučné hry a Phoenix game\nCo by se stalo, kdyby byla vaše kultura zničena a veškeré artefakty spáleny? Hrajte si s videohrou o Fénixovi (Phoenix Game) a zachraňte svět zvaný Pandora před katastrofou. Tato hra je vytvořena speciálně pro studenty od 10 do 20 let a jejím cílem je posílit vědomí mladých lidí o společném kulturním dědictví a hodnotách.Více\nNaučné hry, jež jsou vytvořeny pro studenty základních a středních škol, zkoumají instituce EU, začleňování, občanství a smlouvy.Více\nJak se přijímají rozhodnutí na evropské úrovni? Víc se dozvíte prostřednictvím hry s naším modulem.\nCílem tohoto kvízu je pomoci studentům dozvědět se víc o slavných evropských vynálezcích.Více\nJedná se o naučnou hru, jež má pomoci studentům přiřadit eurové mince k příslušné zemi, odkud pocházejí.Více\nDesková hra Jaro Evropy\nTato desková hra byla vytvořena proto, aby rozšířila a zlepšila vědomosti studentů o Evropské unii a rovněž je motivovala ke skupinové práci a k tomu, aby si upevnili komunikační dovednosti v jiném jazyce.Více


muj problem s pitím alkoholu Před 9 rok, 3 měsíce\nRád by se chtel svěřit a zároven požadat o radu,respektive pomoc.\nJe mi 34 let,jmenuji se Jan,žijí dlouhodobe(10let)s přítelkyniv společném byte a mam problem s pitim alkoholu.\nPosledni dobou vyhledavam priležitosti k piti a neznam hranice.Zvlášt uplynuly rok je moje piti intenzivnejši.Na začatku jsem si zašel na pivko jen v pátek na konci pracovneho tydnu po společnych nakupech,vypil jsem jedno dva a šel jesm domu,no ted už patek nechodim na nakupy ale rovnou na pivo ak tomu dám aj tvrdy alkohol,poslední patek dopad tak že mne museli dotahnou domu.Svym chovanim jsem spusobil ostuda a hanbu svym najbližším.Proto vas tymto spusobem žadam o radu.Nechi aby kvuli mímu pití trpěli lidé v mém okolí,rád by jsem našel spusob jak svuj vztah k pití zmenit.Za brzkou odpověd předem dekuji.\nRe: muj problem s pitím alkoholu Před 9 rok, 3 měsíce\nJendo, jsi nemocný, ubližuješ nejvíc sobě, tady máš moc a hodně rad, co s tím alkoholem dělat, jak přestat pít, a žít hezký život.Sám to nezvládneš, přiznáváš, jak Tě ten chlast dostává, kdysi to šlo, nyní se řítíš do problémů, ne ani ostudy, ale můžeš zkolabovat, dostat epileptický záchvat, úrazy, demence, smrt.Jdi na nejbližší AA.\nAhoj Jendo, taky mám problémy s alkoholem, jsem jen o rok mladší. Piju už asi deset let, v hospodě nebo si kupuju pití domů (víno, pivo). Už dlouho vím, že jsem závislý, teď se pokouším přestat. Teď jsem třetí večer bez alkoholu a zatím to zvládám, abstinenční příznaky byly jen mírné (zhoršené spaní, divné sny). Musíme to nějak zvládnout! Já se to pokuším zatím zvládnout sám, ale ti AA možná nejsou špatná možnost, jsou ovšem i jiné možnosti. Tak ať se nám daří abstinovat!\nDnes jsem si byl zaběhat a teď popíjím zelený čaj a určitě je to hezčí večer než čumět do půllitru v hospodě!\nJsem rád,že sem posal tady popsal svůj problem.Od nedele jsem nepil ,budu se snažit vydržet co nejdál.\nDržím palce,at to zvládneš do štastneho konce.Taky od te doby co jsem tady psal jsem nepil,tak uvidím.PŘEJI HODNE SIL.A dekuje za příspěvek\nAhoj Před 3 rok, 12 měsíce\njá si dnes uvědomila to samé....proto jsem si našla tohle forum, můžeme to zvládnout....už mi je že sebe pěkně blbě...pátek litry vína, v sobotu na správení taky dva a už jsem v tom zase litala..\nJe mi z toho pěkně špatně, bolí žaludek a nechci, aby mě lidi a manžel v takovém stavu ještě viděli....\nHodně jsem to tady procetla,jsou tu cenne rady.\nPoslední úprava: 24/09/2017 19:22 Provedl: Sjusan.\nDrž se,začátky jsou vždy těžké,děláš to pro sebe ,my všichni a střízlivost stojí za to.\nDíky, chci to zvládnout, hlavně kvůli sobě.....myslím, že mě to tady pomůže.....věřím !!!!\nSjusan, nikdo Ti nepomůže i kdyby sebevíc chtěl,to musíš zvládnout,prostě si to srovnat,já jdu do toho už pokolikáté,ale nevzdávám to a věřím ,že to pujde.tak se drž holka.a dej vědět jak pokračuješ.


Jsem rád, že to přišlo tak brzo, říká o Šustrově selhání šéf TOP 09 - iDNES.cz\n26. září 2009 12:49, aktualizováno 12:49\nKarel Schwarzenberg, v pozadí Ladislav Šustr. | foto: Michal Šula, MF DNES\nJaká je vaše reakce na chování poslance Ladislava Šustra?\nBěhem našich volebních shromáždění se mě lidé několikrát ptali, jestli se můžu za každého zaručit. Já jsem řekl ne, nemáme prověrky. Zjistíte to podle toho, jak budeme reagovat. Já myslím, že naše reakce byla odpovídající, tedy pan poslanec Šustr už není na naší kandidátní listině, dokonce rezignoval na svůj poslanecký mandát. Navíc nikdy nebyl členem TOP 09. Reagoval tak, jak se opravdu nesmí, a k tomu ještě úplně bez našeho mandátu. To je, jako bych já začal vyjednávat, já nevím, třeba o premiéře v Národním divadle.\nSelhal v testu „milion za zákon“\nAle co si máme myslet o tom, že nás na pana Šustra odkázal váš stranický tajemník Kudláček s tím, že peníze a hazard má v TOP 09 na starosti Šustr?\nSkoro každý úředník tohoto světa je šťastný, když může předat šanon, který mu někdo strčí na psací stůl, někam jinam, kde má tušení, že se to vyřídí bez jeho práce a lépe. Je pravda, že Šustr byl v dozorčí radě Sazky a byl považován za odborníka. Když ho v tom okamžiku napadlo, že tu je někdo, kdo je na to odborník, tak mu to tam samozřejmě hodil.\nTo znamená, že Šustr měl ještě do včerejška v TOP 09 na starosti peníze a problematiku hazardu?\nNe ne, vůbec ne, neměl žádné pověření. Byl známý, že byl v Sazce, tak si Kudláček třeba myslel, že on bude ten správný.\nNikdo z přípravného výboru TOP 09 o Šustrových schůzkách s naším figurantem nevěděl?\nNe, opravdu. Zděšeně jsme se to teď dozvěděli.\nJá jsem vždycky čekal, že něco takového přijde. Poněvadž strana je shromáždění lidí. V okamžiku, kdy máte několik tisíc členů, že se objeví někdo, kdo selže. To je podle pojišťovací matematiky očekávaná příhoda. Lidi jsou lidi a každý může selhat. Netušil jsem jen, u koho to bude. Já jsem docela rád, že se to stalo už takto na začátku, protože teď už každý náš příznivec nebo člen ví, že v případě selhání velice tvrdě zareagujeme. V tomto neznáme nejmenší toleranci.\nVíte o nějakém dalším člověku z TOP 09, který by byl do budoucna rizikem?\nKdybych to věděl, tak bych asi nebyl členem. To právě nemůžete vědět, já nemám nějakou tajnou policii ani prověrkové komise. Já musím vycházet z toho, že k nám lidé přijdou z dobré vůle.\nNa druhou stranu, třeba ODS a ČSSD mají daleko početnější členskou základnu a v našem testu uspěly lépe.\nMyslím, že už prošly těmi zkouškami, a tudíž věděly, jak reagovat.\nKdyž jsme poslance Šustra ve čtvrtek konfrontovali s jeho chováním, odpověděl, že si myslí, že v našem testu velmi obstál a že se choval docela čestně. V sobotu nad ránem rezignoval na všechny politické posty. Stálo vás jeho přemlouvání hodně úsilí, nebo to bylo nějaké jeho rozhodnutí?\nMyslím, že mu to bylo velmi jasně řečeno. Dál to rozvádět nebudu.\nChtějí vás osobně ovlivnit nějací lobbisté?\nProzatím ještě ne, ale asi se někdo objeví. O tom nemám pochyby.\nOcitne se velice rychle přede dveřmi.\nKdyž tvrdíte, že poslanec Šustr neměl od TOP 09 vůbec žádné pověření, vysvětlil vám nějak, co by s tím milionem od sponzora dělal?\nTo upřímně nevím, možná, že by pak přišel s tím, že ty peníze daruje sám. To je všechno možné.\nOn vám to nijak nevysvětloval?\nJeho jednání bylo tak nemožné, že mě jeho vysvětlení nezajímá, rozumíte?\nJaký je váš postoj k chystanému zákonu o regulaci lobbingu?\nMusí být upraven jasný a velice průhledný zákon o lobbingu, aby bylo vše jasné. Docela dobrý vzor je Amerika.\nTémata: Test úplatnosti politiků „milion za zákon“, ČSSD, Hry o peníze, Karel Schwarzenberg, ODS, Sazka, Staré peníze, TOP 09


IROBOT Set robotického vysavače a mopu Roomba i3+ a Braava jet m6 | MALL.CZ\nDomácí spotřebičeVysavačeSMART vysavačeIROBOT Set robotického vysavače a mopu Roomba i3+ a Braava jet m6\nZáruka: 24 měsíců (IČ 24 měsíců) Kód: 2916872\nSada robotického vysavače a robotického mopu pro automatizovaný úklid. iRobot Roomba i3+ a Braava jet m6 je vybaven chytrou navigací s gyroskopickým navigačním systémem a senzory sledování podlahy. Možnost ovládání pomocí aplikace iRobot HOME s technologií iRobot Genius i pomocí hlasového ovládání prostřednictvím Google Assistance nebo Alexa. Automatické vysypávání sběrného koše v čistící stanici Clean Base. Celý popis\nProdloužit záruku od 2872 Kč\nProdloužit možnost vrácení 1436 Kč\nKlíčové vlastnosti iRobot Roomba i3+ a Braava jet m6\nRobotický vysavač iRobot Roomba i3+ je vybaven gyroskopickým navigačním systémem, který robota naviguje smysluplně a logicky v úhledných řádcích. Díky moderním senzorům pro sledování podlahy robot přesně ví, kde již uklidil. Pokud se během úklidu vybije baterie, robot automaticky vyhledá nabíjecí stanici. Po dobití začne uklízet tam, kde skončil. Po dokončení úklidu se v aplikaci zobrazí mapa, kde robot uklízel.\nRoomba i3 disponuje omyvatelným sběrným košem o objemu 0,4 litru. Jeho údržba je velmi snadná. Baterie Li-Ion disponuje vysokou kapacitou a dlouhou životností.\nS funkcí automatického vysypávání sběrného koše můžete na vysávání zapomenout celé týdny. Stanice disponuje sáčkem AllergenLock, který pojme až 30 sběrných košů robota.\nFunkce automatické vysypávání sběrného koše ve stanici Clean Base\n1× nabíjecí a čistící stanice Clean Base stanice s kabelem\n2× jednorázový sáček AllergenLock na nečistoty\n1× náhradní filtr 1× Robotický mop iRobot Braava jet m6


Tarragona - blog - březen\n29. března, Martina\n26. března, Martina\n21. března, Michal\n20. března, Martina\n7. března, Martina\n3. března, Michal\n29. 3. 2010, 20:36, Martina\nJeli jsme lyžovat do Andorry a bylo to absolutně špičkové! Andorra je nádherný, malý státeček, fakt úplně pidi, půl národa jsou vlekaři, ale o to je to lepší!!!\nJelo nás pět: Já, Michal, francouzska odchovaná Alpami, španěl a jihameričan. Poslední dva nikdy nestáli na lyžích. S nadsázkou mohu říct, že nikdy neviděli sníh.\nVyjeli jsme z Barcelony celkem na čas, v osm večer, jen s asi pětiminutovým zpožděním, což mě překvapilo, vzhledem k místním zvyklostem a tomu, že řidič zaparkoval dveřmi před kontejnery na odpadky. Bohužel řidič také prohlásil, že si dáme ještě pauzu na večeři, což mě poněkud vyvedlo z míry, ale Michal mě uklidnil:\nVečeře je nejdůležitější část dne, hned po obědu, nesluší se tedy dát si pouhý rohlík v autobuse!\nCestou nám pouštěli Bonda, což by nebylo tak hrozné, kdybychom nesedili u repráku, který pouštěl do okolí vedlejší zvuky jako vzdychání, mlaskání, pokládání zbraně na stůl, výstřely. Zvuk samozřejmě na maximum.\nNakonec se ze zastávky stala jen půlhodinová pauza na záchod a na kafe v nějakém smradlavém pajzlu u dálnice. Ale byla jsem za to ráda, během zastávky nikdo nestřílel ani nevzdychal, takže jsem si dala kolu a ulevila tak svému žaludku.\nJeště před půlnocí jsme dojeli do Andorry, ani po nás nechtěli pasy, a pak jsme zaparkovali u hotýlku a jako první dostali klíče. S Michálkem jsme si zabrali dvojlůžkový pokojíček, který měl jedinou vadu, a tou bylo nefunkční topení :-( Nicméně ani nás to moc nepřekvapilo.\nV osm ráno, po vydatném spánku, jsme se nabalili a odešli na snídani. Byla na Katalánské poměry (Andořáné jsou katalánci) luxusní.\nV devět jsme museli být všichni v buse, což se plus minus dodrželo. A potom jsme jeli přes celou Andorru, to je státeček, který všichni musíte navštívit!!! Byla jsem úplně okouzlena, nádherné baráčky, jako z pohádky, a nad nimi obrovské hory. Jeli jsme dokonce přes hlavní město, či spíš městečko.\nPotom nám neprofesionální průvodkyně řekla, že rozhodně neví, kde je naše půjčovna lyží, protože jsme z jiné cestovky než většina osazenstva. Jak to jako má chudák vědět? Tak snad si to zjistíme, ne? Ano, zjistili jsme si to, a byli jsme rádi, že se nemusíme mačkat s ostatními. Vybrali jsme si boty, pán se mě zeptal, zda už jsem lyžovala, tak jsem se zatvářila jako největší profík. Tvářit se jako někdo, kdo sežral všechnu moudrost světa – to jsem se naučila tady, kde jinde. Takže jsem se tvářila jako Valenta a Záhrobská v jedné osobě, abych náhodou nedostala nějaký vyhazovací, pomalý, šuntovský lyže. Dostala jsem těžší a vykrojenější lyže, než mám doma, s pěknou skluznicí a nabroušenými hranami. Dokonce je seřídili na moji váhu, což mě příjemně překvapilo. A dali mi i hůlky.\nMichal narval všem papír s důležitými telefonními čísly, jménem naší cestovky, hotelu a číslem pojištění.\nPoté jsme si došli na záchod, chlapci odnesli botky do autobusu a už celkem pozdě jsme vyjeli na sjezdovku. Naši spolupracovníci z laborky se zajímali pouze o to, jak se dostat do lyží, naše poučky, jak se dostat z lyží lehce přešli a už se směřovali k lanovce. Myslím, že upozornění, že nahoře budou muset vystoupit, brali na lehkou váhu. Ujistili jsme se, že lanovka vede k modré a nasedli jsme.\nCesta nahoru se všem líbila. Jenže hned při výstupu začal první problém. Španělovi se podařilo sesednout, takže se rozjel do lidí a hodil první tlamu. Jihoameričan se rozflákal hned pod sedačku. Říkala jsem si, že ti Ukrajinci na Ukrajině začínali vždycky na černé, takže ta modrá snad nebude takový problém. Jak se ale zjistilo, Ukrajinci jsou mnohem drsnější národ.\nKdyž se chlapec vysoukal zpod lanovky (byl vysoukán vlekařem), a když jsme druhého chlapce postavili na lyže, mohla začít výuka. Nejprve museli pochopit, že lyžování není o tom, stoupnout si čelem ze svahu a co největší rychlostí se řítit střemhlav dolů. Alespoň většinou. Také jsme museli objasnit, že pokud se nasazují lyže, nejsou při tomto úkonu špičkami dolů. Můj dotaz, zda hoch ví, co je to gravitace, nebyl přijat s nadšením.\nJihoameričan se ukázal jako poněkud nadanější lyžař. Zatímco ho Michal a francouzska posunovali dolů, snažila jsem se vysvětlit základy španělovi. Hehehe. Měří dva metry, má asi 96 kilo. Několikrát mě srazil k zemi, než jsem zjistila, že sjíždět pod něj nemá cenu. Ani dál pod něj, byl jak bomba. Atomová. Bylo trochu těžké vysvětlit mu, na kterou nohu má dát váhu, zejména proto, že to dělám automaticky. Ale vzhledem k tomu, že nezvládal ani plužit, ani stát, ani nesjíždět pozadu, a ani se zvednout, bylo to trochu vedlejší.\nKdyž jsme se konečně dostali k jihoameričanovi, zjistila jsem, že ostatní ujeli. To mě trochu namíchlo, zůstat tady na modré (vypadala spíš jako červená) se dvěma chlapama, co nikdy nestáli na lyžích. Začala jsem tedy s drsnější výukou. Vstávat, neflákat se, nepadat, přenášet váhu, nandat lyže, šup, rychle, vstávat… Španěl si to moc nedával a myslím, že se na mě naštval. Začal kňourat, že ještě chvíli chce být ve sněhu, a ať mu pomůžu nahoru, a že se snaží. Chtěla jsem ho pošťouchnout hůlkou, ale přijeli francouzska s Michalem a vystřídali jsme se.\nMichal pokračoval ve výuce. Nebyl moc drsný, zato neudržel smích, když španěl sjez pozadu do plotu a z metrového schodu. Španěl se mu taky válel jako malé dítě s kňučením ve sněhu. A když jsme se pak znovu sešli, shodli jsme se, že teorii už znají, a teď musí cvičit sami. Nikdy jsem dospělé neučila. Dítě se vezme za límec, postaví a jede, ať chce nebo ne. Kňourat může, jak chce, nepomůže mu to. Dítě se dá nakopnout a jede. Navíc děti jsou velice soutěživé, a když to jednomu jde, druhé se nenechá zahanbit. Také padá z menší výšky, nechá se motivovat drobnostmi a je odolnější. Jak řekla francouzska, dá se vzít mezi nohy…\nTímto zdravím Petříka a Terezku, kteří jsou oba moc šikovní a můžou si v klidu říct, že oproti španělům mnohem drsnější.\nNevím, jestli bylo dobře, že tam byla lanovka a ne vlek. To by bylo teprve pádů, ale zas by to někoho donutilo najít tu správnou rovnováhu. I když fakt nevím, protože tvrdí jako Lubošek, který když mu to na vleku nešlo, vyjel jakoukoliv sjezdovku pouze za ruce, to by fakt asi nebyli.\nKdyž jsem to viděla, byla jsem tak ráda, že mě rodiče jako malou mučili a nenechali se zastavit, takže jsem teď v klidu mohla jezdit a nemusela jsem přemýšlet o tom, že když spadnu, nevím, jak se zvednout. Tahali mě už jako malou na vodu, na hory, na kolo, na brusle, na túry a na různé podivné akce. Např. v mém deníčku děťátka je napsáno: První krůčky děťátka: 25 km z Prahy na chatu. Faktem je, že úplně první krůčky to nebyli (tatínek nevěděl, kam to zaznamenat), ale asi tak první třída. Myslím, že jižani takovým výcvikem neprošli.\nNapř. maminka mě jednou na horách nechala celé odpoledne o hladu, protože jsem odmítla sníst oběd. Od té doby vím, že na horách se jí, protože jinak se umře hlady, a kdykoliv než jdu na lyže, a můžu předtím něco sníst, sním toho co nejvíc.\nTatínek mě zase odnaučil pít mléko (v naší rodině se prostě mléko moc nepije). Jednou jsem na matyldě zatoužila po kakau. Tatínek mi uvařil plný velký ešus kakaa. Nikdy bych se neodvážila říct tatínkovi, že litr kakaa je moc. Od té doby vím, že po kakau se zvrací (celý den). Tatínek mě také naučil podvádět při hře: V které ruce mám kaštan.\nKdyž neměli zrovna čas mě vychovávat svými podivnými metodami sami rodiče, někomu mě podstrčili. Jednou se mnou na hory třeba poslali babičku, chudák babička pak pobíhala po sjezdovce, křičela, ať brzdíme a tak, ač sama lyže neměla. Děda, ten mě sice učil vrhat koulí, ale také hrát karty, což bylo celkem odpočinkové. Toto všechno samozřejmě podstupovala i má mladší sestra, i když na ní již byly metody více vypilované.\nKdyž zrovna po ruce nebyli ani babička, ani děda, neváhali ponechat mě napospas ostatním, abych se učila kopat penalty, vázat uzly, jezdit na kole s kelímkem v ruce, vybarvovat mapu na orientační běh, skládat růže z papíru (velký vykřičník!), požírat sedmikrásky, jezdit na běžkách po štěrku a potokem atp. Musím říct, že z některých výše uvedených činností jsem měla donedávna trauma. Třeba ten les na tý orientační mapě musí být bílý, což je divné, a byl to jeden z důvodů, proč jsem se vždy na orientačním běhu ztratila. Já ho chtěla zelený (!). To byly samozřejmě jen příklady, nemyslete si, pamatuji si toho mnohem víc, takže kdo se tu nenašel, nejásejte, jednou o tom napíšu knihu! I o současné výchově, kterou podstupuji, viz náš výlet do Pyrenejí…\nNicméně když jsem viděla, že někteří lidé v mém věku se ani neumí zvednout ze země, byla jsem ráda, že jsem si kreativní výchovou svých rodičů a jejich pomocníků prošla, protože jsem prostě v klidu sjela sjezdovku a nebála jsem se. Taky jsem s sebou měla pití (u Michala tedy, ale měla), svačinu a opalovací krém, což někteří nezkušení neměli. Ten opalovací krém OK, ale to pití byla docela škoda, protože když si pak odpoledne jihoameričan udělal něco s kolenem, byl v již silně dehydratovaném stavu, a kdyby byl býval pil (alespoň nás požádal o vodu), tak se mu to možná nestalo. Bohužel nás nenapadlo ho v tomto směru kontrolovat, protože nejmladším dětem se kontrolují batůžky, zda si vzali plavky a ručník nebo jen rozdrobené věnečky, ale prostřední oddíl již toto musí zvládnout sám.\nJak jsem řekla, jihoameričan si udělal něco s kolenem a ani nedorazil na oběd. Což nás trochu znervóznilo, ale měli jsme dost starostí se španělem, který mi nejprve polil rukavice čokoládou a potom i kafem. Takto zneuctěné rukavice vypadají, jakoby je někdo použil místo toaletního papíru. Jako jezděte s takhle vyzdobenými rukavicemi po Andoře! Přisuzoval svou nešikovnost svému bolavému palci, ale tohle mi udělat čech, dostane přeskáčem po palici – polít někomu rukavice je v horách skutečně nevhodné…\nPoté jsme ho v tom bufetu uprostřed sjezdovky nechali, ať si dělá, co chce. Byl tak šikovný, že se dolů nechal svézt na skútru (nezraněn) a dole objevil zelené sjezdovky. Byl pak trochu naštvaný, že jsme ho na ty zelené nevzali dřív, ale mohl si taky ten plánek prostudovat sám, že. Navíc já třeba netušila, že se zde nejjednodušší značí zeleně, protože mě když řekl Ondy v Alpách, že jdeme na zelenou, znamenalo to, že jdeme do lesa na skokánek.\nAle my jsme si nádherně zalyžovali na sluníčku, a protože bylo tak nádherně, ani nevadilo, že nemáme sjezdařské oblečení, ale co dům, dal a „to tady vyhodíme“ kousky. Nádhera. Když jsme přišli k autobusu, sice nás čekalo to nemilé překvapení, že jihoameričan je u doktora, nezvedá telefon, nevolá, nedává o sobě vědět, a my nevíme, že je na RTG, ale nakonec se to vyřešilo, všichni si na něj rádi hodinku počkali, a jelo se dolů. Ještěže mu Michal vnutil ten papír s číslem pojištění…\nDole ve městečku jsme před večeří levně nakoupili vínko a obrovské lízátko – dárek pro němku. Dalo by se tam nakoupit takových darů, ale protože nevíme, jak bychom to odvezli, nic jsme vám nekoupili. Jen Kaktusovi ;-) Také jsme navštívili turistickou kancelář a dostali samolepky Andorry.\nPo nakupování jsme došli včas na večeři. Večeře mi chutnala, nejlepší byla polévka (byla v ní cizrna). Během večeře se vyskytla jedna scénka, kdy rozmazlená slečna v partě s třemi chlapci přišla přes důrazné upozornění průvodkyně pozdě, odmítla polívku, že je hnusná a zbuzerovala číšníky, že jí IHNED nepřinesli druhý chod. Pak dělala další scény, že jsme se tím bavili ještě dlouho.\nPoté jsme si dali sraz na vínko u francouzsky a chlapců na pokoji, abychom se dozvěděli, co španěla bolí a zjistili, že jihoameričan nemůže chodit. Vyfotili jsme se a vypadali na fotkách trochu zfetovaně. Spát jsme šli brzy, i když původně chtěl španěl kalit (to byl plán ještě před tím, než odhalil svůj lyžařský talent).\nPřestože se měnil čas, vyjeli jsme druhý den jen asi o čtvrt hodinky později, než jsme měli. Chlapci začátečníci lyžování vzdali a my si šli užívat sluníčko a sníh. Jak jsem řekla, lyžování zcela luxusní, naprostá dokonalost a spokojenost!\nNa závěr dne jsme dokonce vrátili lyže bez problémů a bez dalších problémů odjeli do Barcelony a odtuď pak do Tarragony. Teď už nám zbývají jen vzpomínky a kuriózně spálené obličeje. Jak jsem se ve spěchu mazala, mám takový rudý pruh od čela ke krku, pak bílou ruku, červený nos… Ale co, ať žije Andorra!\n26. 3. 2010, 17:11, Martina\nZa půl hodiny odjíždíme na naše slavné lyžování. Jedeme sice trochu jinam, než jsme původně jet měli, ale co se dá dělat. Mohli bychom taky trčet doma, že? Ale zase poznáme Andorru! Také kvůli tomu musíme jet nejprve do Barcelony, kde nás teprve vyzvednou. Hohoho. Tak držte palce, ať to dobře dopadne. A ať naše největší starost je, že vedle Francouzsky vypadáme jako trhani :-)\nDnes Michal do tří do rána dělal prezentaci, pak jsme oba prezentovali na předmětu o membránách. Myslím, že celkem úspěšně, ten učitel je docela důležitej, tak snad jsme vyvolali dojem, že nejsme žádní líní zadkové.\nAle příští týden máme volno, jedem do Arandy za Juliánem, tak snad si trochu odpočinem.\n21. 3. 2010, 21:44, Michal\nV sobotu jsme dělali projekt na membránové procesy, protože se najednou musí ihned do pátku udělat projekt na membránové procesy. V neděli jsme jeli na výlet s erasmáky a spolubydlícími. Jelo nás celkem hodně, z různých míst a na různé části výletu, takže to byl slušný bordel a sranda. Srboameričanka, která na minulý výlet přijela pozdějším vlakem na zastávku uprostřed hor, aniž by si zapamatoval název hradu, kam jsme šli, tentokrát přišla včas, ale spala předtím asi dvě hodiny, protože pařila v Salou. Francouzka přišla místo na vlakové nádraží na autobusové nádraží, takže jí náš autobus ujel. Naštěstí měla z prdele kliku, protože jela o dvacet minut později autobusem do Vallsu, kde doběhla na vlakové nádraží, kde stihla vlak do L’Espluga de Francolí. To ale předbíhám. Přijeli jsme v 8.20 do L’Espluga de Francolí, kde jsme se potkali se třemi čechy z Lleidy a pak šli na kafe (kupodivu měl jeden bar na hlavním náměstí otevřeno). Přijeli jsme tak brzo, protože později (ale ne až odpoledne) žádný pořádný spoj nejel. Když jsme dopili kafe, šli jsme na nádraží pro francouzku, která se tam bavila s jednou švédko a jednou američankou, které jsme viděli poprvé, protože tento den přiletěly do Barcelony a pak odjely vlakem do L’Espluga de Francolí, kde je měla vyzvednout Adri Cabestany. Jak nám řekly, neumí katalánsky ani španělsky a na netu si našly na měsíc dobrovolnickou práci na farmě, domluvily si, že je Adri vyzvedne, ale nikde nikdo. Poradili jsme jim, ať ještě chvíli počkají a pokud nikdo nepřijede, ať se zeptají v muzeu vína, jestli tam někdo náhodou nezná Adri Cabestany. Byli z toho trochu nervózní, ale my je ujišťovali, že je to tady normální a že můžou být v pohodě. Nasnídali jsme se na dětském hřišti vedle muzea vína a po 10.00, v otevírací době muzea, jsme mohli vejít dovnitř. Za chvíli přišly američanka a švédka, protože pro ně nikdo nepřijel, naštěstí chlápek z muzea Adri Cabestany znal, ukázalo se ale, že Adri není žena, ale 23-letý chlap. Někteří Adrimu tu švédku a američanku nahlas záviděli, ale ne v angličtině, takže tomu naštěstí nerozuměly. Prohlídli jsme si v rychlosti muzeum, kde skoro nic nebylo a užili jsme si hlavně ochutnávku vína. To nás trošku posilnilo a zamířili jsme do jeskyně. Některým přišlo 5 euro za vstup moc, a tak tam nešli, a přišli o největší slepencovou jeskyni na světě a výklad v katalánštině. Ve slepenci vyhloubila jeskyni říčka, která pak změnila směr, a zanechala po sobě jeskyni bez říčky. Po návštěvě jeskyně se od nás oddělili češi z Lleidy, protože byli líní a srboameričanka, protože byla po dvou hodinách spánku unavená. Došli jsme rychle do Montblancu, protože nás motivovala chuť na jídlo (ne hlad, protože hlad je to až po týdnu bez jídla, do týdne to je jenom chuť!). Tam jsme si užili bufet BonÁrea all-u-can-eat za 4 eura a bez problémů jsme potom stihli přímý vlak do Tarragony.\n20. 3. 2010, 23:01, Martina\nTakže tu byly nějaké stížnosti, že zanedbáváme blog. Hm, jenže co zajímavého napsat? Pracujeme v laborce, děláme projekty, na oběd chodíme s krabičkami a čekáme vždy tak desetiminutovou frontu na ohřívání, z čehož Michal vždycky roste. Takže ke krabičkování:\nProbíhá to asi takto: Večer si uvaříme nějakou večeři, jako třeba cizrnu po indicku. Uvaříme jí hodně, abychom si ji mohli vzít i na oběd. Ráno vstaneme, umyjeme z krabiček zbytky jídla od včerejška (když je pondělí, tak od… no, nebudeme to tu rozebírat…), krabičky usušíme, kydneme do nich jídlo, přičemž se dohadujeme, kdo umyje to nádobí, co zbylo, a protože nikdo, nádobí necháme odmočit.\nKrabičku strčíme do několika igelitek. Michal při tom nadává, že „jestli se mu to vylije do notebooku, tak se teda fakt nezná“. Ve škole dáme krabičky do přecpané ledničky. Naštěstí naše se tam většinou ještě napasují, neboť chodíme do školy relativně brzy. Jediná nevýhoda je, že lednička je v takovém nesmyslném přístavku, něco, co bylo postaveno kolem okna, aby světlo nešlo dál do chodby. Lednička je hned za dveřmi a musí se tam projít, zavřít za sebou, otevřít ledničku, narvat jídlo do ledničky, zavřít ledničku, popojít, otevřít dveře. Se španělskou schopností „zastavit se a stát v nejužším místě v okolí“ si asi dovedete představit, jak těžko se k ledničce dostává.\nNo a pak se jde na oběd… Vezme se krabička z ledničky (nejlepší je vzít si svou, ale párkrát už jsem málem měla cizí jídlo) a jde se stoupnout do té fronty, přičemž buď se může jít do takové místnosti pro doktorandy, nebo do jídelny. V obou se tvoří fronty, přesto často zkoušíme, kde je menší, neorganizovaným pobíháním. Když frontu vystojíme, musíme mikrovlnku někdy přepnout z režimu rozmrazování do režimu ohřívání na nejvyšší obrátky. Chudinky mikrovlnky, dvě na všechny studenty a dvě na všechny doktorandy, jedou jako o život, takže ohřívají tak do vzdálenosti jednoho metru. Některým nefunguje točítko, takže je třeba je jednou za čas otočit – tak každých dvacet sekund – předchází se tak přehřátí jídla a krabičky na jedné straně a studenosti na straně druhé.\nNo a s ohřátým jídlem je třeba si ještě občas vystát frontu na volný stůl. Jak řekl Michal – jako na základce. Až na to, že tady po sobě neházíme pomeranče – tedy alespoň ne my dva. Zásadně si nosíme jen jídlo na jídlo a ne jídlo na bitvy. Mlátíme se bez náčiní.\nZvláštní je, že to ohřívání podstupují dobrovolně i zaměstnanci školy. Není totiž mnoho jiných alternativ. Můžete si tu koupit bagetu (fronta na bagety také není nic neobvyklého) nebo si můžete koupit jídlo, přičemž se platí sedm euro, je to menu, jídla je hodně, je v tom i pití. Vyjde mnohem levněji si něco přinést… Samotné jídlo si dát nemůžete, přičemž Michala např. vytáčí to dvoudeckové pitíčko, které mu k tomu dají. A čas se tím moc neušetří… Takže raději chodíme v týdnu občas večer na tapas než do menzy na oběd a oběd si nosíme v krabičkách. Jo a co je ještě v ceně jídla? Úklid. Abyste ty tácky a ty pomeranče z pomerančových bitev po sobě nemuseli odnášet… To je trochu zvláštní, zvláště proto, že někteří lidé by se měli spíš učit po sobě věci odnášet, ne, že co si pod sebe nastelou, to se samo odnese do koše.\nVýhoda krabičkového systému je, že z Michala je skvělá hausfrau, nebo spíš hausmann, a zkouší různá jídla. To je super, i když někdy některé jídlo chutná trochu jinak než vypadá, nebo spíš chutná velmi exoticky (což není chyba ani záměr, ovšem občas to překvapí). Např. zapečené banány se zázvorem a pomerančovou marmeládou vypadaly fakt luxusně, ale banánek v čokoládě jsem upřednostnila. Teď, zatímco píšu, připravuje moučník na zítra. Také máte takový kreativní protějšek?\nOvšem, jak jsme se dozvěděli na předmětu o týmech, vždycky se najde někdo, kdo má koule větší!!! Nekecám, to nám pan učitel řekl, ať si pamatujeme, že vždy je někdo, kdo má větší koule než my. No, v mém případě se to asi předpokládalo. Navíc nám ukázal fotku nějakých afričanů, kteří měli jakousi abnormalitu varlat a vypadali, jakože sedí na fotbalovém míči, ale nebyl to míč…\nZítra jdeme na výlet do muzea vína, kde jsem byla s našima. Má pršet, tak to bude sranda, zvláště ta procházka jílem do Montblancu. Dobrou noc!\n7. 3. 2010, 21:10, Martina\nJak pokračuje život v Tarragoně? V pondělí odpoledne přijeli moji rodiče, sestra, Zita a Petřík. Zvládli bez problémů letiště i vlak, přijela jim i zavazadla, velice překvapivé… Hned po ubytování, Zita s Petříkem na zemi v kamrlíku pro služku, Lucka mezi oknem, stolkem a Michalovými srovnanými věcmi na zemi, a naši v horalu Alhambra, jsme se vydali k moři. Někteří se s nadšením vykoupali a zaskákali ve vlnách. Bylo pro ně celkem teplo, ale na pláži byli jediní a tak se trochu stali místní atrakcí. Když vymrzli, sbalili jsme saky paky, procházkou došli domů a potom nakoupit. Koupili jsme si nějaké dobrůtky a vínečko a doma si dali do nosu. Dostali jsme také spoustu darů, krásných a chutných.\nV úterý jsme si užili Tarragonu. Navštívili nějaké ty ruiny, podívali se na moře a vydali se k aquaduktu. Zde se mamince nějak nezdálo katalánské pojetí údržby místních památek, poházené odpadky a stromy popadané přes neupravenou cestu, ale pochopila, že se jedná o součást místní kultury. Péťa zase nechtěl navázat přátelství s houfem místních much, které mu dělaly společnost při obědě v trávě. Zpátky jsme si prohlídli okolí řeky, okusili mandarinku přímo ze stromu a večer jsme se zdlábli ve Woku.\nV úterý jsme vyjeli do L’Espluga de Francolí do muzea vína s ochutnávkou, které se nám moc zalíbilo a koupili jsme si vínečka a medíček. Déšť nás neodradil od pěšího výletu do Montblancu, při kterém pochopili, proč si měli vzít i jiné věci než sukénky a sandálky. Ubahnili jsme se až za ušima, ale horká čokoláda nás zase zahřála.\nVe středu jsme se přesunuli do Barcelony a odtud do Montserratu. Mnohem komplikovanější cesta než v průvodci, při kupování lístků jsem málem vylítla z kůže a rozbila ústa pěti radilům, z nichž všichni byli dopravním podnikem placeni, ale ani jeden mi nemohl lístky prodat ani pořádně poradit, jak se zachází s automatem, který chce sumu PŘESNĚ!!!\nVečer v našem hostelu (Urbany, doporučuji, žádné katalánské nedorozumění při rezervaci) jsme si zaplavali – bazén zdarma – a prodiskutovali následující den. Tatínek vylepšil komerční mapu o vlastní vysvětlivky – velmi přínosné. A viděli jsme opravdu hodně, i když někdy za cenu mé nervozity – půl rodiny tam, půl tam – snad mi to odpustí. Doporučuji technické muzeum a Gaudího domy, opravdu to stojí za to!!! Další věci také.\nVečer přijel Michálek, opět jsme si zaplavali a Petříka nepustili do vířivky, protože je niňo. Zvláštní, na Kladně se jeho věkem nikdy ve vířivce nezabývá…\nV sobotu se odjíždělo, tak z toho jsem zas byla nervózní, zbytečně, když to vše tak pěkně zvládli. Rozloučila jsem se rychle v metru, naštěstí jsem rychle vypadla, nemám ráda dlouhé loučení. S Michalem jsme ještě ten den využili tatínkovi mapy a oběhli kus Barcelony.\nUž večer se mi při pohledu na Nutelku a marmeládičku, kterou tu nechali, stýskalo, ale tak snad je zas brzy uvidím. Byla to velmi intenzivní rodinná dovolená.\nA dnes jsem šla na Michalem vymyšlený intenzivní výlet, takže jdu do postele a spát… Pršelo a padaly kroupy, ale výlet byl moc pěkný: hory, hrad a korkové duby… Mám za sebou velice příjemný týden… jo, vůbec se mi nechce jít zas zítra do toho výzkumného univerzitního zařízení, ale co se dá dělat… Jsme tu za studiem a ne na prázdninách. I když nemáme ani podepsanou bezpečnost práce a ničí nás katalánský přístup k práci, kdy se něco naplánuje, pak se o tom přemýšlí, a potom se dělají věci úplně jinak… Ale takový už je katalánský život.\nVtipné dva týdny. V pondělí jsem se dozvěděl, že odešel harddisk počítače u HPLC a že se musí poslat do Madridu, aby se z něj zachránily data. Ještě štěstí, že moje data už mám u sebe, chacha! Chvíli jsme řešili, jak se budou analyzovat ty vzorky. Padly návrhy jako kolorimetr, zmrazit ty vialky a počkat, ale ani jedno z toho se zatím neuskutečnilo. Ve středu pršelo a několik kapek mi spadlo v kanclu na notebook. Měli jsme naplánováno, že pojedem lyžovat 12.-14., ale v úterý mi zavolal chlápek, že nemají dost míst v busu, a že můžem buď jet 26.-28., nebo že bychom si museli pronajmout auto. Je to moc fajn se o tomhle bavit s mojí španělštinou po telefonu a navíc ještě se domlouvat s dalšíma čtyřma lidma, co měli jet s náma, co s tím jako uděláme. Nakonec dva pojedou a dvěma vrátí peníze. Naštěstí nejsem tak horkokrevný jako někteří moji kolegové, to bych musel asi někoho zmlátit.. V neděli ráno chceme jet na výlet a mimo jiné jsem řekl i jedné kamarádce, ať jede. Poslala mi message, že pojede a za několik minut mi poslala message, že v sobotu večer bude v jejím bytě kolaudační párty, která se ve 12 přesune do Greenbacku. To asi na výlet půjde rovnou z Greenbacku :-) Na výlet nakonec přijela ještě s jednou kamarádkou, ale vlakem později a bez mapy, navíc ve vlaku zapomněly papír, kde měly napsáno, jak se ten hrad jmenuje. Nějak se ale doptaly a promoklé dorazily kupodivu na ten správný hrad. Nikdo jsme ale o tom nevěděli, že tohle absolvovaly, a tak to pro nás bylo docela překvápko. Ještě že to odpoledne jenom pršelo a sněžit začalo až druhý den. Z prdele klika! Další týden moje školitelka objevila někde na škole jiné funkční HPLC a hned jsme tam druhý den šli s nadšením s našima vzorkama. Říkala mi, ať hlavně nikomu od nás ze skupiny neříkám, že tam to HPLC je, aby nám nezabírali místo. Když jsme ale chtěli začít s analýzou, zjistili jsme, že tam není detektor vodivosti, což je na naše vzorky potřeba. Tak jsme šli s nepořízenou zpátky, a moje školitelka hned plánovala, jak o tomhle HPLC hned řekne ostatním kolegům, kteří nepotřebují detektor vodivosti, abychom pak měli my víc času na naše vzorky. Ale nevím nevím, kdy se vrátí harddisk z Madridu.. Takže jsem trochu kolorimetroval, a na to se používají drahé jednorázové roztoky v jednorázových lahvičkách. Docela dost jsem jich spotřeboval, takže se asi moje školitelka na research lab trošku pohádá s mým školitelem na industrial practice, protože tam ty jednorázové roztoky taky potřebuju. Třeba na dusičnany už došly, tak jsem zvědavej, kdy se objednají (cuando se van a pedir :D). Ve středu v šest večer jsme ještě zkusili elektrody, které nefungovaly a se kterými tady nikdo neumí zacházet. (Já osobně se domnívám, že byly trošku vyschlé nebo jinak poškozené špatným skladováním, ale tady to nikdo nepřizná.) Ale zkusit se musely. Bylo to velké překvapení, že nefungovaly. Ve čtvrtek jsme šli s Antonem (Bulhar, dozírá na můj industrial practice) zkusit přidat UV lampu k batch reaktoru. Ale nemohli jsme ji najít. Byli jsme taky ve sklepě a dozvěděl jsem se, že tu jsou kilometrový podzemní chodby, který spojujou budovy, někdy je možná půjdeme z legrace prozkoumat. Lampu jsme nakonec po několika hodinách našli a reakci spustili asi ve čtyři hodiny odpoledne. Ale to neva, Anton odebral poslední vzorek v deset večer. Tím se ovšem rozhodilo odebírání po stejné době, jak jsem se dřív snažil, aby to bylo použitelný do diplomky. Zato mě ale Anton hodil na Campus Catalunya na španělštinu autem. Po cestě mi vyprávěl, do jaký skvělý školy chodí jeho dítě, že má vlastní les na pozemku školy. Protože měl čas, zabočil tam autem, a skutečně, na pozemku školy bylo asi třicet stromů. Chaos? Ale ne, to jen používám Katalánsko k tomu, abych se naučil fungovat v rychle se měnícím prostředí!


Zelený mladý ječmen 200g + dárek balné zdarma | natural products\nÚvod »Chlorella Pyrenoidosa» Zelený mladý ječmen 200g + dárek balné zdarma\nnaše cena bez DPH: 707,4 Kč (31,2 EUR)\n856,0 Kč (37,8 EUR)\nZelený mladý ječmen přispívá k udržení celkového zdraví. Udržuje správné fungování imunitního systému. Hraje významnou roli v odkyselení organismu. Dodává nám energii.\nObsahuje unikátní kombinaci živin: vitaminy A, B1, B2, B6, E, kyselinu listovou, minerály (křemík, železo, draslík, vápník, hořčík, zinek atd.), enzymy, aminokyseliny, antioxidanty, bioflavonoidy a další látky, a to v ideálních poměrech, které napomáhají jejich vstřebávání a využití v organismu. Téměř polovinu jeho hmotnosti tvoří aktivní enzymy, které spolu s chlorofylem účinně podporují jak šetrnou detoxikaci, tak i hojivé procesy. Chlorofyl navíc pomáhá léčit chudokrevnost a zlepšit distribuci kyslíku k buňkám a tkáním. Díky tomu zelený mladý ječmen pomáhá tělu navracet vitalitu a bojovat s důsledky únavy a stresu.\nZelený mladý ječmen přispívá k celkovému ozdravění organismu a jeho ochraně před nepříznivými vlivy prostředí. Mladý ječmen je velice vhodný pro diabetiky pro vysoký obsah enzymů, pro bezlepkovou dietu nebot´ má protizánětlivé účinky a neobsahuje lepek.\nZelený ječmen a Chlorella Pyrenoidosa nejlépe účinkují dohromady


Summer fest v Dobříši nabídne známé i regionální kapely - Příbramský deník\nSummer fest v Dobříši nabídne známé i regionální kapely\nDobříš – Přinést pohodu malým i velkým návštěvníkům je hlavním cílem dobříšského Summer festu. Stejně jako v loňském roce se bude konat na letní scéně za sportovní halou zítra a v sobotu. Páteční program bude patřit známým kapelám, sobotní především místním formacím a dětem.\nIlustrační foto.Foto: Jan Kejval\n„V pátek od 19 hodin zahrají super kapely, konkrétně skáčkoví The Chancers, špičková alternativní formace DVA, anglický rockový mág Phil Shoenfelt a jeho kapela Southern Cross a reggae partička Ting, která se v našem kulturním domě představila loni v listopadu. Každá skupina bude hrát zhruba hodinu," uvedla Jindra Kastnerová, ředitelka pořádajícího Kulturního střediska Dobříš.\nV sobotu od 16 hodin si jistě nejen děti zaskotačí na energickou muziku kapely Pískomil se vrací. Parta, která produkuje „rokenrol pro děti", dokáže vykouzlit na pódiu atmosféru pravého rockového koncertu, kde se nebojí s postavičkou Pískomila řádit i ti nejmenší. Písničky s vtipnými a nápaditými texty jsou zábavné, vždyť členové této kapely se dříve podíleli na repertoáru i živých koncertech projektu Kašpárek v rohlíku.\n„Festival dává opět prostor i místní hudební scéně. Letos to budou tři kapely lišící se věkem i stylem své tvorby. Nejmladší Každej rock jinak hraje svižný punk-rock, legendární Wana, symbol dobříšské hudební scény 90. let, která obnovila činnost, a oblíbená kapela V-Pořádku, jejíž melodický punk má již řadu fanoušků i mimo Dobříš," vysvětlila Jindra Kastnerová.\nVrchol sobotního večera bude patřit oblíbenému Schodišti. Tuhle partu nestačí slyšet, musí se i vidět. Škatulky jako hospodský šraml, reggae či ska už dávno nejsou určující. Kapela si s odvážnou lehkostí, občas i drzostí, bere z nepřeberného množství hudebních stylů vše, co jí přijde pod ruku, aby se nakonec vždy pokorně vrátila k tomu, čemu se říká písnička.\n„Na koncertech se Schodiště v novém repertoáru s chutí vrací i k prověřeným hodnotám. Oblíbené kusy jako „Beze vší poezie", „Pytlíky ČSA", „Na chvíli ven" či „Dokonalá kost" potěší a roztančí jak staré fanoušky, tak i posluchače zbloudilé na šou téhle sedmičlenné party," dodala ředitelka Kulturního střediska Dobříš. Vstupné na oba dny vyjde na 200 korun, kdo chce přijít pouze v pátek, zaplatí 170, v sobotu 80 korun. Vstupné na dětský program přijde na 50 korun.


Pilotovaný průlet kolem Marsu byl v dosahu Postapolla již př\nPermalink Submitted by David on Sun, 11/15/2009 - 07:35.\nRuská " karta" se jeví jako imaginární, vždy v pilotovaných letech ustrnuli na stařičké kombinaci Sojuz/Saljut, dokladem je současný export sovětské prababičky ruských nosičů na francouzkou střelnici v Jižní Americe.\nPermalink Submitted by David on Sun, 11/15/2009 - 08:41.\nPozn.: Poslední dva typy 3/ a 4/ mohou společně zajistit lety k Měsíci i Marsu. U nosiče 4/ může jít o 5 – modulový první stupeò s motory RD 171 a další 2 stupně na LOX/LH2, tedy jakousi modernizovanou obdobu Saturnu 5.\n[quote] hmotnost konstrukce a rozměry potřebného radiačního\nPermalink Submitted by yamato on Sun, 11/15/2009 - 10:39.\n[quote] hmotnost konstrukce a rozměry potřebného radiačního chladiče se docela blíží rozměrům potřebných solárních panelů o obdobném výkonu. [/quote]\nno a ak by sme taku medziplanetarnu lod dokazali po navrate\nPermalink Submitted by yamato on Sun, 11/15/2009 - 10:43.\n[quote]Pilotovaný průlet kolem Marsu byl v dosahu Postapolla\nPermalink Submitted by yamato on Sun, 11/15/2009 - 11:08.\n[quote]Pilotovaný průlet kolem Marsu byl v dosahu Postapolla již před padesáti lety, pilotovaný let k Marsu je však bez mezikroku na Měsíc zcela nereálný a pokud je známo na Měsíc se v dohledné budoucnosti nikdo nechystá, dokonce ani Obamova amerika, jak se zdá, takže let na Mars bych posunul možná až na příští století,což znamená, že bude i snadnější, neb se dá prognostikovat kvalitativní posun v úrovní vědy a techniky.\nRuská " karta" se jeví jako imaginární, vždy v pilotovaných letech ustrnuli na stařičké kombinaci Sojuz/Saljut, dokladem je současný export sovětské prababičky ruských nosičů na francouzkou střelnici v Jižní Americe. [/quote]Jde to napsat i jinak.\nRuská "karta" se jeví jako velmi zajímavá, vždy silně uvažují o ukončení vládní podpory stařičké kombinaci Sojuz/Saljut, dokladem je současná podpora nového ruského kosmodromu Vostočnyj s pravnučkou sovětské prababičky ruských nosičů.\nPlány jsou plány, ale nejsou to konkrétní kroky, až Rusko př\nPermalink Submitted by David on Sun, 11/15/2009 - 14:03.\nPlány jsou plány, ale nejsou to konkrétní kroky, až Rusko předvede alespoò test prvního stupeò nosiče na 100-130 tun na LEO, tak od toho okamžiku bude mít k Měsíci ještě celé desetiletí nesmírně náročné práce, o Marsu ani nemluvě.\nRusové stále mají schopnost zkonstruovat nosič s nosností 10\nPermalink Submitted by cernakus on Sun, 11/15/2009 - 15:52.\nxChaos: Výkon slunečních panelů, i kdyby se jednalo o pan\nPermalink Submitted by cernakus on Sun, 11/15/2009 - 16:11.\nPrimitivnější jaderný pohon pak má výhodu v tom, že chlazen je přímo palivem a je tím dosaženo vynikající účinnosti. Nevýhodou je, že takový motor musí umět vyvhrnout aktivní zónu v případě přerušení provozu, aby se předešlo tepelnému přetížení. Ekologie jak sviòa i v kosmickém měřitku :-)\n[quote]Rusové stále mají schopnost zkonstruovat nosič s nos\nPermalink Submitted by cernakus on Sun, 11/15/2009 - 18:51.\n[quote]Rusové stále mají schopnost zkonstruovat nosič s nosností 100+ tun na LEO. Na hotové Energije sice strop spadl, ale na jejich plány, montážní haly a patřičné konstrukční stroje nikoliv. Její konstruktéři jsou sice převážně mrtví či senilní, ale jedná se funkční stroj a tak jich již není třeba (naštěstí). Narozdíl od USA tak nemusí znovuvyvíjet superraketu. Na druhou stranu, zatím se s restartem Energije moc neuvažuje. Rusové jsou v oblasti montáže na orbitě více než zkušení a sebevědomí jim v tomto směru nechybí.\nNějak mně ten rozdíl mezi znovuvývojem Energie či Saturnu(defacto dnešního Aresu 5) uniká. Infrastruktura pro výrobu Energie je v troskách a už reálně či obrazně stejně jako v případě Saturnu. Obdobně je to i v případě personálního zabezpečení. Jediný rozdíl vidím v tom, že některé segmenty Energie našli uplatnění u jiných raket.\nPokud má let k Marsu obsahovat přistání posádky na povrchu,\nPermalink Submitted by David on Sun, 11/15/2009 - 19:52.\n"a pilotovaný let na Mars v tomto století čirou utopií." Zd\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 02:01.\nLet k Marsu není otázkou jak to tam dopravit, ale sestava vl\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 06:49.\nQuote: Nějak mně ten rozdíl mezi znovuvývojem Energie či Sat\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 09:13.\nMyslím, se nikdy nebudou vracet k Energii, i kdyby měli peníze, protože její koncepce, stejně jako STS a potažmu ARES 5 je nevýhodná. U STS byla daná specifickými požadavky v USA na znuvupoužitelnost motorů, především SSME, tak vznikl 1,5 stupòový systém. V Rusku byl tento systém přejat namísto rakety Vulkan na požadavek shora, aby vyvinuli přímý ekvivalent k STS i když ve skutečnosti moc reálně se znuvupoužitelností motorů nepočítali. Kdyby místo obrovské nádrže LOX/LH2 se 4 motory RD0120 umístili uprostřed další pátý modul na LOX/RP s jedním motorem RD 0170, dostanou co se týče tahu ve vakuu minimálně stejnou hodnotu, avšak tahu u země o dost vyšší. Potřebná ekvivalentní hmota paliva by pro práci tohoto prvého stupně sice vzrostla o cca cca 27% (porovnány průměrné hodnoty Ispsl a Ispvac), avšak objem nádrží by byl nesrovnatelně menší. Nádrže a tedy i prázdná hmota druhého LOX/LH2 stupně by byla podstatně menší (obdobné k Saturnu 5) a dostali by čistě 2-stupòový systém, který by dosáhl lepší parametry než 1,5 stupòový u Energie a byl by levnější, provozně jednodušší.\nJe potřeba si uvědomit, jaké možnosti případná pilotovaná ex\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 09:57.\nTak zaprvé, je třeba vzít v potaz, že marsovská atmosféra je z hlediska zajištění životních podmínek prakticky rovná vakuu, práce a pohyb ve skafandru bude stejně neohrabaná, jako na Mšsíci, s tím rozdílem, že silnější gravitace může sice usnadnit pohyb po vlastních nohou, ale bude namáhavější a bude více ohrožovat pádem. Takže nějaké představy kosmonautů plazících se po skalách a vkleče kladívkem oklepávajících vzorky asi není blízká realitě, budou je sbírat klackem. Akční radius průzkumu bude omezen podobně, stěží bude myslitelná výprava dále než nějakých 10-15 kilometrů vozítkem na baterky. Samozřejmě, v mistě základny mohou mít elektrický zdroj na nabíjení, a již solární, nebo nukleární, ale to na věci příliš nezmění. Stěží bude možný přesun na velké vzdálenosti, pochybuji, že v té skoro žádné atmosféře je možný nějaký vrtulník, nanejvýš by bylo možné raketové létadlo, ale na nej nebudou pohonné hmoty a bude velké riziko, že se nepovede návrat. Jistě by se každému líbilo třeba slaòování do kaòonů.\n[quote]Je potřeba si uvědomit, jaké možnosti případná piloto\nPermalink Submitted by Derelict on Mon, 11/16/2009 - 10:40.\n[quote]Je potřeba si uvědomit, jaké možnosti případná pilotovaná expedice kosmonauti na Marsu má, co ji omezuje a jaké výsledky mohou osobní účast upřednostnit před automaty... [/quote]\nx : "jakmile prijde novy motor jak stale doufam, napriklad n\nPermalink Submitted by alamo on Mon, 11/16/2009 - 12:18.\n[quote] t Takže, budoucí expedice bude jen krátká, víceméne\nPermalink Submitted by bejcek on Mon, 11/16/2009 - 13:16.\nBohužel o penězích rozhodují oni! Nestane-li se zázrak na Marsu, pak na pilotovaný let je naše naděje mizivá. U politiků není vidět vývoj k lepšímu chápání potřeb vědy (celosvětově). :(\nKennedy byl ve zcela jiné situaci, měl konkurenci a to konku\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 15:29.\nKarel Bejček trefil hřebíček na hlavičku. Probém je aktuální\nPermalink Submitted by cernakus on Mon, 11/16/2009 - 17:23.\nZatímco v USA by se mohla vládnoucí elita zbláznit a dělat všechno dobře, stejně by nevydržela déle než 4 volební období (lidé prostě chtějí změnu jen tak z principu -> porážka perspektivního Al Gora Bushem), v Rusku to mají Putinovci víceméně jisté do té doby, dokud si budou Rusové pamatovat horší časy. A protože Rusové už na \_"skvělé\_" časy Jelcina zapomínají, musí naše duo medvídek a puka začít hrát na jiné struny, než plný břuch a teplo doma.\nMimochodem - atmosféra marsu je dostatečně hustá a teplotně stabilní pro používání extralehkých skafandrů. S použitím nanotkanin třeba z Liberce lze vyrobit skafandr ne nepodobný neoprénu na marsu použitelný. Takže obavy, že na Marsu budou třeba extratežké skafandry s omezenou pohyblivostí jsou liché. Dokonce hustota atmosféry je dostatečná na provoz mobilních generátorů kyslíku z atmosférického CO2. By je otázkou, zdali je tato možnost efektivnější než vlastní zásoby kyslíku.\nRusové v roce 2020 na Mars ?\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 17:43.\nRusové v roce 2020 na Mars ? :D\nSamozřejmě že ne. Viz celý příspěvek cernakuse.\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 18:51.\nAno Davide, podobně se smáli military fanoušci, když Rusko v\nPermalink Submitted by cernakus on Mon, 11/16/2009 - 19:02.\nAno Davide, podobně se smáli military fanoušci, když Rusko v roce 2007 oznámilo stealth stíhač lehké kategorie, konkurenta F-35 a z velké části i F-22. Poukazovali na to, že to co trvalo američanům 30(10) let nemůžou rusové zmáknout za 5. Píše se rok 2009 a letadlo poletí za necelé 3 měsíce. Původně plánovaný datum zavedení do výzbroje 2015 je předběžně stažen na 2012 a možná tak předběhne i samotný F-35.\nJak jsem už zmínil, misi na Mars v Ruských podmínkách odhaduji na cca 10 miliard USD (no možná EUR). Přičemž cca polovinu počítám na nosiče na leo, druhou půlku bude stát samotná loď. Taková částka je sice vysoká, nicméně Ruský rozpočet ji utáhne, zejména pokud dojde k světovému oživení.\nRuská věda a technika jede stále v šlépějích SSSR, na každý pitomý ventil na Sojuzu nepřipadá jedno BMW pro děcka vedení jako u Lockheedu, Boeingu apod...\nPokud potřebuješ pochopit Ruské a Americké ceny, pohleď právě do armády. Např. na ponorky, kdy cena nové ponorky vč. rozpočítaného vývoje je o téměř polovinu nižší než cena adekvátní americké ponorky bez započítaného vývoje!\nNelze předjímat vývoj na základě zkušeností v USA či Jelcinovském Rusku. Rusko je posledních 8 let Tabula rasa a nikdo s jistotou neví, kde jsou jeho reálné možnosti a schopnosti. [Upraveno 16.11.2009 cernakus]\nKdyž se budou rusové hodně snažit, tak do roku 2020 dokážou\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 20:05.\nKdyž se budou rusové hodně snažit, tak do roku 2020 dokážou maximálně na Mars dopravit nějaký " marsochodů ale člověka nedostanou do té doby ani na Měsíc, resp. ani k Měsíci.\nKdyz uz jsme u Ruska, kde je Klipper ,kde je jiz tak zpozden\nPermalink Submitted by David on Mon, 11/16/2009 - 20:23.\nKdyz uz jsme u Ruska, kde je Klipper ,kde je jiz tak zpozdena Angara? Rusko jiz nema nejaky patek kosmonautiku jako prioritu, pragmaticky se z ni snazi vytezit co muze za cenu minimalnich investic.\nPilotovana mise na Mars je mimo realitu i moznosti. Rizika jsou obrovska a prinosy tato rizika nemohou vyvazit.\nNemyslím, že by rusi v dobe najbližších desiatich rokov začí\nPermalink Submitted by Alchymista on Mon, 11/16/2009 - 21:19.\nNemyslím, že by rusi v dobe najbližších desiatich rokov začínali realizáciu nejakého skutočne ve¾kého kozmického projektu ako je let na Mesiac či na Mars. Prípravné práce aj ano, ale projekt samotný ešte nie. Dôvody sú dva - peniaze a infraštruktúra (a teda zasa peniaze)\nPeniaze musia v súčasnosti tlači do rozvoja infraštruktúry štátu a bohužia¾ aj do armády, ktorá prechádza rozsiahlou modernizáciou a reštrukturalizáciou.\nNavyše, obdobie perestrojky a Jelcinovej vlády, čo sa týka škôd na priemysle a špičkových technológiách, mnohí ruský špecialisti hodnotia horšie ako následky druhej svetovej vojny - boli doslova a do písmena zničené mnohé unikátne výrobné zariadenia a prevádzky pre vojenské a kozmické technológie, ktoré sa teraz pomali, pracne a nákladne obnovujú.\n"Akční radius průzkumu bude omezen podobně, stěží bude mysli\nPermalink Submitted by Alchymista on Tue, 11/17/2009 - 01:22.\n"Akční radius průzkumu bude omezen podobně, stěží bude myslitelná výprava dále než nějakých 10-15 kilometrů vozítkem na baterky. "\nTak to to takove vozitko dost podcenujete - bud silne akumulatory a nebo palivove clanky vodik+kyslik a na zakladne samozrejme recyklace vody z vyuzitim stacionarniho zdroje. Rekl bych, ze nekolika nasobne vic nez pisete - ale mam to dle zkusenosti ze Zeme - nevim jak odlisny problem to je - ale plati to i pro jizdu ternem ten mnohem vetsi dosah. Baterie prece jen urcity pokrok proste prodelali.\nA i tak solarni panel na dobijeni tech akumulatoru.\nA kabina urcite zabezpeci zivotni podminky na nekolik dni - rekl bych ze i na tyden.\nStejne tak neni vyloucen ani maly nuklearni zdroj na dobijeni tech baterii - radiacni odsteni neni zase takovy probem a v pipade zavazne poruchy bude cely modul s nim proste odhozen - ale je to jen minimalni pravdepodobnost.\n"několik "bezpilotních geologů-sbětatelů" s návratem se vzorky, a pak se teprve rozhodnout, zda se tam vůbec vypravit osobně. "\nToto se taky temer zcela urcite stane - nez se tam poleti tak podle dnesnich planu tam bude poslano jiste hned nekolik generaci automatickych sond cast jiste i s privozem vzorku.\nDrobné připomínky: to "X": samozřejmě,že vozítko může ujet\nPermalink Submitted by Alchymista on Wed, 11/18/2009 - 17:51.\nto "X": samozřejmě,že vozítko může ujet i stovky km; ale myslíte si, že Vás kapitán pustí na větší vzdálenost, než tu, odkud by jste mohli v nejhorším dojít zpět pěšky ? Nejde jen o dojezd, můžete se taky vybourat, zapadnout.\nto "cernakus": neplete si paskaly, i když budete ve skafandru dýchat čistý kyslík pod 20 kPa, venku je max. 1 kPa, takže oproti vakuu jste na 95% tlakové diference. Samozřejmě, že nové materiály umožní lepší skafandry, ale pořád to bude velmi neohrabané. Žádný neoprén. To by jste si tak mohl dovolit na Titanu (nemýlím -li se, 150 kPa), není -li tam v atmosféře moc čpavku, stačil by Vám akvalung a dobré oblečení a obutí, Rusové nalehko :).\nSamozřejmě se atmosféra dá taky využít, ale aspoò pětistupòový kompresor; jen stlačení na (pro nás)atmosérický tlak je 1:100. To samé platí pro ventilátory nějakého "vzduchového" chlazení. To budou vrtule!\nto Jan Dusatko: právě to, že se prach dokáže vznášet v té řídké atmosféře ukazuje, jak je jemný a vlezlý. Neustálé přesuny zrna stále zmenšují. Proto prach bude možná největším problémem, než cokoliv jiné. Na měsíci ve vakuu sedimentuje a dále nevíří.\nJsem pro nejdřív intenzivní průzkum automaty všeho druhu, pilotovaný let počká.\n"to "X": samozřejmě,že vozítko může ujet i stovky km; ale my\nPermalink Submitted by Alchymista on Thu, 11/19/2009 - 02:15.\n"to "X": samozřejmě,že vozítko může ujet i stovky km; ale myslíte si, že Vás kapitán pustí na větší vzdálenost, než tu, odkud by jste mohli v nejhorším dojít zpět pěšky ?"\nSpojeni mit samozrejem budou - nejlepe stale - odesilani dat o poloze - jak bude ziskavana prena poloha vozitka ted resit nebudu - a tak jsem predpokladal, ze pro tu posadku zapadleho vozidla proste v nejhorsim pripade prijedou zaloznim vozidlem.\nJediným důvodem pro pilotovanou expedici na Mars by byl nále\nPermalink Submitted by David on Thu, 11/19/2009 - 09:45.\nJediným důvodem pro pilotovanou expedici na Mars by byl nález mimozemského života, či jeho fosilních stop. Šutry mohou spolehlivě zkoumat automaty a mohou i vybrat vzorky k dopravě do pozemských laboratoří. Jiná činnost na Marsu , myslím tím sci-fi osidlování, je čirý nesmysl, pokud bude na Zemi místo a jeho více než dost, příkladně Sahara, Sibiř, Kanada či Antarktida a pod.. V mnoha řádech bude levnější postavit na Zemi vodovod, či vyhřívaný skleník, ostatně viz poslední projekt Číny na zavlažení severních oblastí, který vypadá finančně megalomanský a srovnejte s finanční náročností přesídlení milonů číòanů na Mars !\nExistuje jeden ve¾mi dobrý dôvod pre osídlenie Mesiacu alebo\nPermalink Submitted by Alchymista on Thu, 11/19/2009 - 14:58.\nExistuje jeden ve¾mi dobrý dôvod pre osídlenie Mesiacu alebo Marsu - zvýšila by sa tak šanca na prežitie ¾udskej rasy v prípade udalostí typu "dopad ve¾kého asteroidu". Dnes už totiž vieme, že žijeme na kozmickej strelnici a zároveò vieme, že sme proti takýmto udalostiam prakticky bezmocný.\nSamozrejme, takýto projekt je zatia¾ na samej hranici realizovate¾nosti súčasnými prostriedkami a môže sa zda zbytočný v porovnaní s inými, naliehavejšími potrebami, ale skôr či neskôr sa stane aktuálny.\n"Jediným důvodem pro pilotovanou expedici na Mars by byl nál\nPermalink Submitted by alamo on Thu, 11/19/2009 - 15:17.\n"Jediným důvodem pro pilotovanou expedici na Mars by byl nález mimozemského života, či jeho fosilních stop."\nna ja by som o možnos vyskúša si "interakciu" s mimozemšanmi, teda o to ako by sa im darilo, napríklad v mojej "pečeni", rozhodne nestál..\nprípadný nález mimozemského života považujem za dôvod na šliapnutie na brzdu, a dôkladné zvažovanie "čo ďalej?"\n[quote]na ja by som o možnos vyskúša si "interakciu" s mim\nPermalink Submitted by Alchymista on Thu, 11/19/2009 - 16:31.\n[quote]na ja by som o možnos vyskúša si "interakciu" s mimozemšanmi, teda o to ako by sa im darilo, napríklad v mojej "pečeni", rozhodne nestál..\nprípadný nález mimozemského života považujem za dôvod na šliapnutie na brzdu, a dôkladné zvažovanie "čo ďalej?" [/quote] To je aj pre mòa hlavný dôvod, prečo sa na možnos dopravy vzoriek z Marsu na Zem dívam dos "znepokojene". Riziká vôbec nie sú malé a Crichtonov román "Kmeò Andromeda" je až príliš optimistický.\nK tomu muzu rici je to, ze muj dedecek, velmi slavny mikrobi\nPermalink Submitted by Ohara on Thu, 11/19/2009 - 16:36.\nK tomu muzu rici je to, ze muj dedecek, velmi slavny mikrobilog mimochodem se tehle moznosti boji jak cert krize, kdykoliv o tom mluvime.\nAno, také si myslím, že nález života na Marsu by byl obrovsk\nPermalink Submitted by bejcek on Thu, 11/19/2009 - 17:41.\nAno, také si myslím, že nález života na Marsu by byl obrovskou podporou pro let na Mars.\nLet pak připravit až po dovozu životem kontaminovaných hornin z Marsu k Zemi, NE na Zemi! a jejich důkladnému průzkumu.\nV těch obavách / strachu není váš dědeček sám. Také mám obavy, život na Marsu není vyloučen a OPATRNOST!!! je na místě.\nBojím se experimentů Ruska (Fobos), vzorky dovézt na Zem. Je to riskantní, v současné době nevíme!!! Rusové mě zatím nepřesvědčili, že dělají věci s rozmyslem a důkladně. Vždy je u nich vidět nějaké to mávnutí: "...to je dobrý..., eto chvatit ..." (viz přidrátované kabely na rampě a mnoho dalšího).\n"Kmen Andromeda" je dobrý čajíček.\n"Let pak připravit až po dovozu životem kontaminovaných horn\nPermalink Submitted by alamo on Thu, 11/19/2009 - 18:03.\n"Let pak připravit až po dovozu životem kontaminovaných hornin z Marsu k Zemi, NE na Zemi!"\nve¾mi dobrá poznámka..\notázkou je ako by mala vypada dopravná architektúra, ktorá by to zvládla (teda nepristáva priamo na zemi, ale v "karanténe"), a či súčasný americký program obnovy letov na mesiac (jeho "dizajn") možno rozvinú do takejto podoby, teda či je ho možno ďalej rozvíja, alebo o pár desaročí zase totálne spláchnu (a vyvinú noví dopravný systém), rovnako ako apolo alebo raketoplán..\nNa Zemi leží po miliony let " vzorky" z Marsu, Měsíce a možn\nPermalink Submitted by David on Thu, 11/19/2009 - 19:54.\nNa Zemi leží po miliony let " vzorky" z Marsu, Měsíce a možná i jiných těles,v počtech, které mají hezkou řádku nul, která zcela jistě neprošla žádnou karanténou, mám na mysli meteority, tak mi obavy z nějaké kontaminace připadají nejen přehnané, ale i směšné.\n"Na Zemi leží po miliony let " vzorky" z Marsu.." musíš ale\nPermalink Submitted by alamo on Thu, 11/19/2009 - 20:05.\n"Na Zemi leží po miliony let " vzorky" z Marsu.."\nmusíš ale pripusti, že označi proces ktorím tie tvoje vzorky prešli, slovkom "pasterizácia" je fakt ve¾mi mierne..\nDovolím si 2 poznámky: 1. Alespoò víme, proč létat na Měs\nPermalink Submitted by alamo on Thu, 11/19/2009 - 20:30.\n1. Alespoò víme, proč létat na Měsíc. Zajímalo by mě, jestli by si lidé, kteří prohlašují, že pilotované lety jsou zbytečné - přece nám úplně stačí automaty, nechali za domem postavit výzkumnou laboratoř vzorků z Marsu.\n2. Podle toho co vím, na měsíci je už dnes v plánu rovery používat vždy v páru. Pokud by jeden zklamal, posádka použije druhý (záchraný) a dopraví se v něm na základnu.\nVy Davide zjevne nevite o mikrobilogii vubec nic, ze. Existu\nPermalink Submitted by Ohara on Thu, 11/19/2009 - 21:08.\nVy Davide zjevne nevite o mikrobilogii vubec nic, ze. Existuje cela rada mikroorganismu, ktera mimo sve prostredi okamzite hyne, dovezte je ale nekam setrne a nadelaji neskutecnou paseku, treba takove specializovane extremofily. To nemusi byt zrovna nakaza, je dost nepravdepodobne, ze by neco co se nikdy nepotkalo s organismy na zemi je dokazalo nakazit, klidne se ale muze stat ze to velmi narusi ekosystem. Rovnovahu mezi ruznymi organismy, ktera se na zemi ustanovovala miliardy let. V kazdym gramu pudy jsou na zemi stovky druhu mikrorganismu, jejichz metabolicke produkty zase spotrebovavaji jine organismy a tak dale a ted si predstavte ze do tohodle stavu zasahne neco naprosto noveho. Podivejte se jakou paseku nadelaly dovezena zvirata treba v australii. Krom toho samozrejme zalezi na mnozstvi, stejne jako pri virove nakaze zalezi na fyzickem mnozstvi viru, ktere se do tela dostanou, jeden temer sterilizovany sutr nemusi znamenat nic, par kilo kontaminovane pudy bez sterilizace muze byt paradni pruser.\n[quote] 1. Alespoò víme, proč létat na Měsíc. [/quote]\nPermalink Submitted by bejcek on Thu, 11/19/2009 - 21:17.\n1. Alespoò víme, proč létat na Měsíc. [/quote]\nAno, Měsíc může sloužit jako "hraniční a celní kontrola" pro vzorky.\nKolega David má pravdu, že tu vzorky z Marsu jsou. ALE, případné živé organismy by musely "přežít" podmínky na povrchu planety. Povrch planety je stále sterilizován dopadajícím kosmickým zářením, Mars nemá magnetické pole, na povrchu život zřejmě nebude, ale může být ve větších hloubkách. Na povrchu bychom mohli najít jen stopy po životě. Musel by přežít cestu vesmírem, asi by nebyla krátká a také "trochu více" tepla i když, pravda, uvnitř většího meteoritu nemusí být veliká, při vstupu do atmosféry Země.\nPřesto bych i na vzorky z povrchu Marsu byl velmi !!!!! opatrný. Abychom nedopadli jako dinosuři, u těch je jejich vyhynutí stále tajemné?! Že by nějaký kámen z Marsu? :D\nked uz sme pri tom, vie tu niekto kvalifikovane povedat, aka\nPermalink Submitted by yamato on Thu, 11/19/2009 - 22:03.\nked uz sme pri tom, vie tu niekto kvalifikovane povedat, aka je moznost ze by mimozemsky mikroorganizmus zmutoval tak, aby bol "kompatibilny" s pozemskym zivotom (a teda schopny sposobit nakazu)?\npreco by mal mutovat? problem moze byt aj bez mutacie. Pros\nPermalink Submitted by martinjediny on Thu, 11/19/2009 - 23:02.\npreco by mal mutovat?\nproblem moze byt aj bez mutacie. Proste najde vyhodne prestredie, rozmnozi sa a bude produkovat nezelane toxiny, alebo sa len stane potravou pre inu nezelanu haved, ktora sa bude mnozit a vyvyjat.\nalebo "len" zozerie morske riasy produkujuce kyslik a ten nam zacne chybat...\nproste nemusi nutne "spozemstiet" aby napachal skody.\nNo pokud by to "něco" bylo kompatibilní s naší formou života\nPermalink Submitted by martinjediny on Fri, 11/20/2009 - 03:38.\nNo pokud by to "něco" bylo kompatibilní s naší formou života, tak by to mohl být podstatně menší problém,\nnež kdyby to bylo totálně nekompatibilní.\nPřivezou nějaký šutr a na něm bude třeba jenom taková malá zelená skvrnka :P A bude tady "kmen Andromeda".\nJestli se najde jenom náznak "života" (podle našich kriterií) tak bych odtam mazal pěkně rychle pryč.\nA když se nenajde, tak nikdo nemá jistotu, že to není právě ta "Andromeda".\nJá osobně bych dal přednost robotům.\n[quote]Ano, také si myslím, že nález života na Marsu by byl\nPermalink Submitted by Alchymista on Fri, 11/20/2009 - 08:46.\n[quote]Ano, také si myslím, že nález života na Marsu by byl obrovskou podporou pro let na Mars.\nV těch obavách / strachu není váš dědeček sám. Také mám obavy, život na Marsu není vyloučen a OPATRNOST!!! je na místě.[/quote]\nPokia¾ by to bolo na mne - Chceš skúma život objavený na Marse? Nech sa páči, tu máš JEDNOSMERNÚ letenku na Mars.\nOchotný by som bol ešte tolerova dopravu vzoriek na Mesiac a výskum v nejakom izolovanom automatickom zariadení, ale prípadná ¾udská obsluha by tiež už nesmela vráti na Zem.\nRiziko následkov kontaminácie je pri akýchko¾vek bezpečnostných opatreniach až príliš ve¾ké - a nikto nemá právo pre svoju zvedavos riskova životy nieko¾kých miliárd ¾udí.\n[quote]No pokud by to "něco" bylo kompatibilní s naší formou života, tak by to mohl být podstatně menší problém, než kdyby to bylo totálně nekompatibilní.[/quote] Zrejme máš pravdu, proti kompatibilným formám života môže (nemusí) fungova imunita, proti nekompatibilným fungova vôbec nemusí.\nA pozemskú civilizáciu môže posla do smútku aj organizmus pre ¾udí, či pozemské organizmy vôbec, celkom neškodný, napríklad pokia¾ mu zachutia vysokomolekulárne organické látky typu polyetylén, polystyrén a podobne.\nSvého času tu probíhala diskuze na téma " panspermie" v níž\nPermalink Submitted by David on Fri, 11/20/2009 - 09:09.\nSvého času tu probíhala diskuze na téma " panspermie" v níž mne diskutující okřikovali, když jsem projevil skepsi nad tím, že by mohl nějaký meteor vyražený impaktem z Marsu přenést na Zemi mimozemský život nyní mne pan Ohara okřikuje za pravý opak, tak nevím.\nTo jsou prece dve ruzne veci, klidne sem i nejaky zivot mohl\nPermalink Submitted by Ohara on Fri, 11/20/2009 - 10:27.\nTo jsou prece dve ruzne veci, klidne sem i nejaky zivot mohl spadnout a klidne mohl zavinit i jedno z mnoha vymirani. Problem je , ze by se nam asi prilis nelibilo, kdyby se to stalo zrovna nam. Zeme by se s tim za nejakou dobu vyrovnala a ustanovila by se proste nova rovnovaha, ovsem treba bez nas.\nProblem je proste v tom, ze zivotu porad rozumime velmi malo, jeste donedavma nikdo netusil, ze existuji treba priony. O extremofilech se v dobe apola v podstate vubec nevedelo a dneska se experti schoduji, ze napriklad karantena kterou v te dobe kosmonauti prochazeli byla naprosto nedostatecna. Musime byt proste velmi opatrni, to znamena napriklad netahat vzorky na Zem. Co se tyce mikrobu existuji i jina rizika, napriklad pri dlouhodobych letech muze dojit k tomu, ze nektere mikroorganismy zmutuji protoze jsou vystaveny velmi odlisnemu tlaku prostredi nez na Zemi, napriklad nemaji tolik konkurentu atd. Nasledne pak mohou napachat obrovke skody bud primo posadce, nebo po navratu. Tahle moznost se tusim uz v soucasne dobe dost intenzivne studuje.\nDavide, ohara tvrdí pořád totéž - nepravděpodobný přenos živ\nPermalink Submitted by Ervé on Fri, 11/20/2009 - 10:49.\nDavide, ohara tvrdí pořád totéž - nepravděpodobný přenos života meteorem, velká pravděpodobnost přenosu nesterilním vzorkem odebraným sondou. Fobos-Grunt má vrátit vzorek z Phobosu, ne z Marsu! Šance, že na vnějším povrchu Phobosu vystavenému tisíce a milióny let vakuu, mrazu a záření je život, je řádově menší než u meteoru Mars-Země. Vzorky přímo z povrchu Marsu, to je jiná, tam by výzkum na Měsíci měl smysl. První návrat z Marsu ale budou malá pouzdra - nebudou schopná přistání na Měsíci - musela by na ně čekat větší návratová družice buď na orbitě Marsu, nebo na výstředné orbitě Země - záchyt při příletu. Riziko selhání a zásahu Země je velké, kapsle by tak nesměla být vybavena štítem, aby při selhání vzorek bezpečně shořel v atmosféře. Družice by pak využila průletu kolem Země k navedení na dráhu k Měsíci, záchyt a přistání na povrchu. Přistání vzorku přímo na Zemi je příliš riskantní - mise Genesis, ztráty ruských návratových pouzder. Přistání lidí na Marsu by pak bylo vpodstatě zakázáno, vznikla by stanice na Phobu nebo Deimu a roboty na Marsu. Vzhledem k tomu, že jen MSL má alespoò základní biolab a žádné další sondy pro pokročilé hledání života se reálně nestaví, návrat vzorků je nereálný pro nejbližších 10 let, takže se bát nemusíme.\nZákladní problém je v tom, že všichni předpokládají na Marsu\nPermalink Submitted by David on Fri, 11/20/2009 - 16:17.\nZákladní problém je v tom, že všichni předpokládají na Marsu možnost života.Připomíná to naše praradědečky, kdy se věřilo, že nějaké bytosti žijí nejem na Měsíci a planetách, ale dokonce i na Slunci.Ještě v době letu prvých automatů k Venuši očekávali sovětští vědci tamní oceány a háje přesliček a plavuní.\nKardinální otázka nezní, zda život tam či onde může, nebo nemůže v nějaké formě existovat, či přežívat, ale v tom zda tam měl podmínky pro vznik a zda tam vznikl.Naprosto ideální a unikátní je přitom naše Země . Pro vznik života musí být nepředstavitelná náhoda, daná souběhem optimálních specifických podmínek ve velkém měřítku a po dostatečně dlouhou dobu.\nDnes již známe téměř všechny stavební kameny z nichž se nejjednodušší organismus-buòka skládá. V laboratoři můžeme vytvořit superoptimální podmínky ale stvořit umělý život se dosud nepodařilo.\nJe do asi jako nakoupit veškeré potřebné součástky na mobil, dát je do pytle a třást s nimi tak dlouho až se samy sestaví a začnou fungovat jako celek.\nBude asi nutné smířit se stím, že život v našem slova smyslu je jen na jedné planetě Sluneční soustavy, těžko někde v naší Galaxii a možná někde v nějaké jiné, ale jenom proto, že se opakování neuvěřitelných náhod, které vedly ke vzniku života na naší Zemi se při obrovském počtu galaxií nedá zcela vyloučit., tak praví sleptik.\nJen jsem chtěl poukázat na rozpor v tvrzeních astrobiologů, na jedné straně hlásají panspermii, přenos zárodků života meteory, planetkami a kometami, nejen v prostoru vlatního slunce, ale i mezi hvězdami a na druhé straně se bojí kontaminace horninami z Marsu, původně před Apollem i z Měsíce, by, jak se všeobecně uznává dopadlo na Zemi velké množství zcela nesterilizovaných částic obou jmenovaných těles.\nBiosféra je velice úzká a nízká, podívejte se na snímek Kilimanžára či Fudži , na jejich vrcholech je oproti Marsu komfortní prostředí - vody, kterou tak úpěnlivě hledáme na Marsu i Měsíci je tam co hrdlo ráčí je tam dýchatelný vzduch v dostatečné hustotě a není tam ani živáčka či rostlinky.\nProblem je prave v tom, ze doted nemame poradne sajna jak zi\nPermalink Submitted by Ohara on Fri, 11/20/2009 - 16:35.\nProblem je prave v tom, ze doted nemame poradne sajna jak zivot vlastne vznikl, proto ho na Marsu nedovedem vyloucit. Proste pokud ta moznost je, tak se s tim rizikem musi kalkulovat. Tohleje clanek, ktery stoji za precteni http://www.osel.cz/index.php?clanek=4685


F&B manažer: Superhrdina v akci - Zpravodajství ze světa pohostinství - HOREKA\nF&B manažer: Superhrdina v akci\nČlověk na této pozici zažije za několik let snad veškeré životní situace a všechny je musí zdárně vyřešit. S F&B manažerem se zkrátka práce nemaže.\nPojďte se spolu s námi otestovat, jestli jste na správném místě. Zde je výčet vlastností, na kterých byste měli pracovat, pokud chcete být tím nejlepším.\nBýt F&B manažerem znamená sloužit. Mít sílu odosobnit se a věnovat se zákazníkovi v jakékoliv pro vás těžké chvíli je klíčová schopnost. Být vždy připravený, na místě a ochotný.\nF&B manažer vede početný tým lidí, kteří vědí, že se na něj mohou spolehnout – a platí to i obráceně. Musí jasně, jednoduše a srozumitelně komunikovat se zaměstnanci kuchyně, a zároveň vést květnatý rozhovor s hostem, který miluje dobré jídlo a víno a má chuť být vyslyšen.\nNabízet služby nejvyšší kvality vyžaduje sebedisciplínu, ze které nemůžete polevit. Vaše práce vyžaduje přesnost a důslednost a jedná se o fyzicky náročné povolání.\nTato profese patří mezi ty, které vyžadují tu nejlepší organizaci. Více se očekává snad už jenom od matky v domácnosti, když to trochu přeženeme. F&B manažer musí umět počítat a být dobrý analytik – jak jinak by věděl, kolik surovin objednat, kolik co stojí, jak jídla nacenit, jak naplánovat směny a mnoho dalšího.\nNemůžete být dobrý, pokud nejste na sebe a svou práci hrdý. Jako F&B manažer musíte věřit v to, co jste, a nevnímat, jak vaše povolání vnímá většina populace. Pokud dovolíte, abyste byli definováni tím, co si o vás myslí společnost, jste vnitřně poraženi a vaše práce utrpí na kvalitě. Jako F&B manažer musíte být pyšní na práci, kterou děláte, a vědět, že i když vás ostatní moc neocení, stojí za to.\nVíce v nové Horece!