Ostrovní gay povídky - Ve jménu Říše: 9. Vánoce\nJste zde: Domů Číst povídky Ve jménu Říše: 9. Vánoce\nBois, Vánoce 1941\n„Zítra jsou Vánoce, Amine,“ pronese Danielle, zatímco vařečkou hněte těsto na koláč. Jejich první koláč od – ani si nepamatuje. Udělá ho s medem a oříšky, které děti nasbíraly na podzim. Taky budou křížaly z padaných jablek, které usušili a Nicole je tajně uždibuje.\nNa radu Genevivy začali sušit, sbírat a zavařovat všechno, co bylo dostupné. I divoké šípky, kterých si dřív nevšímali, byly očesané. Pole obraná do posledního klásku se blyštěla nahotou. Na houbách byli den co den. I dříve, ještě před válkou, chodili sbírat houby, ale většinou jen určité druhy. Teď sbírají vše, co je jedlé. Vylepšuje to jejich jídelníček a přispívá k tomu, že mají některé věci od Němců. Ví, že by s nimi neměli obchodovat, jenže toho tolik potřebují.\n„Já vím a těším se na ně. Druhý rok války pomalu končí.“\n„Budeme mít stromek! Puppi, fuj, nech ten řetěz!“ vykřikne Nicole, která zoufale tahá kus barevného řetězu z Puppiho huby. Znalecky si ho prohlédne. Je sice ocumlaný, ale dá se ještě použít.\nEthan se usměje, když mu dojde, co v kuchyni už celou hodinu Nicole vyvádí. Vyrábí řetěz z barevného papíru, který sehnal při poslední návštěvě města. Jejich dodavatel chtěl za papír nekřesťanskou věc – krabičku cigaret a on, když si představil rozzářenou Nicole, mu ji dal. Byl zvědav, co udělá, ale objetí, pusa na tvář a válečný indiánský tanec kolem Puppiho ho přesvědčil, že ty cigarety vlastně nepotřebuje.\n„Mami, kde bude stromek? Postavíme ho na stejné místo?“\nEthan ztuhne. Stromek?\n„Miláčku, nevím jest…“\n„Donesu ho. Dáme ho do obývacího pokoje jako loni.“ Co jsem to vyvedl? Vzápětí si sám sobě vztekle vynadá, ale spokojené přikývnutí Nicole mu udělá dobře. Danielle přestane zpracovávat těsto a zkoumavě se na Amina zadívá.\n„Nemusíš to dělat. Pochopí to.“\nAmine se otočí k Danielle. „Musím. Jsou Vánoce a ona…,“ nedořekne, ale zřejmě Danielle pochopila, co chtěl říct. Křivě se usměje. „Budu muset jít. Nevím, kdy se vrátím, a vezmu s sebou sáňky.“ Vstane, dopije čaj, který opět dochází, a neví, kdy získá nějaký další. Odloží velký hrnek s modrými pomněnkami na stůl, jde do předsíně, aby se oblékl do zimy.\n„Amine!“ Zadrží ho drobná ruka s mozoly na dlaních a on vzhlédne do Danielliny ustarané tváře. „Nemusíš to dělat, ale děkujeme moc.“\nAmina poděkování zahřeje u srdce. Dělá si o něj starost. Po těch měsících, co ji poznal, si ji oblíbil. Na nic si nehraje a je fajn. Kdyby byla mužem, dvoří se jí. Kolikrát mě to napadlo? Jenže jím není. Obleče si teplý kabát, vysoké boty, na hlavu nasadí čepici, rukavice zastrčí do kapsy.\n„Neboj se, budu tady do hodinky. Nic se nestane.“\n„Prokletá válka!“ zašeptá Danielle ve dveřích, když pozoruje, jak bere sáňky opřené o zeď. Zavře dveře a vrátí se do kuchyně, kde chvilku pozoruje soustředěnou Nicole odolávající tlaku Puppiho, který se snaží ukrást kus řetězu. Usilovně vyrábí další ozdobu. S tím papírem udělal skvělou věc. I tak je k nim moc hodný. Nemusel by se o ně starat. Myslela si, že je vyhodí, když prodala statek. Jen aby se mu nic nestalo, přeje si s pohledem na zatemněné okno.\n„To byl zas jednou geniální nápad, že, doktore Watsone?“ tichounce pronese v angličtině. Dobře si uvědomuje, že v tichu noci se zvuk nese do dálky.\nPravá vánoční obloha, pomyslí si trochu závistivě. Jako by válka nebyla a oni nemuseli trpět. Měsíc velký studený a chladné pomrkávající hvězdičky. Sněhu, že by ho nejraději nakopl do pozadí, a zima, že by psovi umrzly koule. Ještě že má kalhoty, jinak by z nich fakt měl scvrklé kuličky. Zasměje se a sleduje kotouče páry, které se vytváří před obličejem.\nJe to svinská válka, kterou by nejraději zrušil, a to se tu mají ještě dobře. Každou cestu do města pozoruje zhoršování stavu městečka i obchodů. Potraviny v prášku, konzervách, čerstvé potraviny jsou vzácností, která se vyvažuje skoro zlatem. Naučili se uplácet i stráž u města, aby mohli tu trochu nadbytečných potravin vyhandlovat za něco jiného. Buď co potřebují oni, nebo maquisté. Za mír se musí těžce platit.\nTi zatím dodržují úmluvu a nepodnikají žádné akce v okolí vesnice. Přesto se i k nim čas od času donese zpráva o zastřeleném v příkopě na kraji cesty. Není to pokaždé Němec, jsou mezi nimi i Francouzi. Němci tohle nedělají. Ti to dělají veřejně. Nechají tělo na chodníku nebo u zdi, popřípadě se houpe na šibenici u cesty pro výstrahu ostatním. Na krku jim visí cedulka s důvodem, proč tu visí.\nMoc si přeje, aby válka skončila. Chtěl by se znovu volně pohybovat po zemi. Jít kam se mu zachce, vidět rodinu, ostatní lidi s úsměvem na rtech a beze strachu ve tvářích. Podívat se do očí, které před ním neuhýbají. Takhle je tu doslova uvězněný jako tisíce ostatních lidí, kteří musí zůstat na místě, nebo je odvlečou. Bojí se toho, že i pro něho jednou přijdou a pro sousedy z vesnice taky. V noci v tichosti zmizí, aniž kdokoliv bude vědět kam.\nV městečku, do kterého jezdí s přídělovými lístky na zboží, potkává toliko starší osoby a to většinou ženy a děti. Mladí jako by zmizeli někam pryč a muži, ti už tam nejsou snad dávno. Prosakují zprávy, že jsou odváděni na východ do Německa a taky na práce k Atlantiku. Co z toho je pravda a co lež? Na všem je přece něco pravdy.\nNedávno se Jeanii a Tabiemu narodil syn David. Uspořádali křtiny a on přemýšlel, jaký bude jeho život ve válce. A přece jde život dál. Pozvali kněze, který se může pohybovat volně po okolí, aby ho pokřtil. Chlapec se má čile k světu, Jeanie taky. Narození dítěte vzrušilo celou vesnici. Geneviva s Milli pomáhaly přivést nový život na svět. Rád by u toho byl jako doktor, ale mohl pouze s ostatními sedět v hospodě. Život pokračuje. Ani Němci ho nemohou zastavit a jednou válka skončí. Možná v budoucnu budou rodiče Davidovi vyprávět o válce a možná ne. Samozřejmě, událost se šťastným otcem večer důkladně zapili v hospodě.\nZastaví se a rozhlédne.\nA jejej dostal se někam jinam, než chtěl. Šel předkloněný a přemýšlel o svém bytí ve vesnici a dalších věcech, až skončil nedaleko místa posádky. Je ovšem pravdou, že kousek od nich jsou ty nejkrásnější stromky. Snad Němci nejsou vášniví hlídači a budou ve svém brlohu. Namíří si to k blízkému lesíku.\nAni si nevšiml, že jde směrem k posádce. Tolikrát tou cestou šel nebo jel na kole a v duchu snad ještě tisíckrát víc za Maxem, že ji zná zpaměti. Představy o tom, co by chtěl dělat s Maxem, jsou nekonečné. Pokaždé se to ovšem nějakým podivným způsobem zasekne na uniformě, ale nakonec vyřešil problém uniformy doslova šalamounsky. Představil si ho bez ní a ono to fungovalo.\nNěkdy se diví, že může myslet na milování v době, kdy si člověk není ničím jistý, a k tomu s nepřítelem. Jenže čím lépe Maxe poznává, tím víc nepřítel přestává být nepřítelem. Chtěl by, aby válka skončila a on mu mohl být představen svým jménem a neschovávat se za masku starosty. I tak má pocit, že Max nad ním někdy váhá, že tuší, kým skutečně je. Možná jsou to jen jeho představy.\n„Přitahuje mě!“ zařve do noci skoro vztekle. „A co? Je válka. Čert vem válku! Čert vem všechny!“ Sedne si na sáňky a odpočívá. Proč sliboval ten pitomý stromek? Proč? Mohl sedět v kuchyni, nic nedělat, jen pozorovat Danielle, sporák a Nicole vyrábějící řetězy.\nTo je další věc. Proč on? Proč? Samé otázky bez odpovědí.\n„Zvedni kostru, Ethane, ty imbecile.“ Vezme do ruky provaz od sáněk a jde dál. „Přemýšlení škodí. Co na tom, že se ti líbí? Není to možné už z toho důvodu, že je to jednostranné, tak si užívej jeho společnosti, dokud můžeš, protože až prohrají, tak ty budeš na straně vítězů a on na straně poražených. Nikdy nevíš, co všechno se může stát. A konec války? Ten může být všelijaký, i když doufám v naše vítězství. Ne. My musíme vyhrát!“ Zastaví se, prohlíží si okolí, aniž vnímá zasněženou krásu. „Tohle je pěkný stromek a samomluva není zdravá,“ zabručí.\nVezme ze sáněk pilku, kterou přiloží ke stromečku. Je akorát. Není velký ani malý. Obejde ho, potom poodstoupí. Zatáhne za spodní větev, z které důkladně sklepe sníh. Sněhobílý poprašek se dostane i na něho, začne se usmívat. Z obličeje si otře studené kapičky. Na chvilku má pocit, že je jen on, temný lesík, stromeček a sněhové bílé závěje, které v měsíčním světle svítí, až to skoro bolí. Odhrne spodní větve a začne řezat.\nNení lehké uřezat stromek, pomyslí si, když přepiluje poslední kousek dřeva. Uskočí před padajícím stromkem. Dobrá práce, Amine… Ethane. Nesmím zapomenout, kým jsem, a nesmím zapomenout svoje jméno.\nDo prdele! Pomyslí si neuctivě, když se pomalu otáčí k vojenské hlídce. Oni jsou fakt v takový den a v tomto nečase na hlídce? Nezná je, ale vojáci se v posádce střídají.\n„Hände hoch! Schnell!“\nRuce vzhůru! Hned! Neumějí něco jiného? „Ano.“ V měsíčním světle se ve zdvižených rukách zaleskne pilka.\n„Werfen Sie das weg!“\nOdhoďte to! „Die Säge – Pilku?“ podiví se Ethan a málem by si ukousl jazyk. Němcům a zvlášť těm, co mají v ruce zbraně, se neodmlouvá, nic neříká a provede se to, co chtějí. Odhodí pilku, ale ruce stále drží nahoře.\nJdeme. Rychle! „Ich bin…“ Jsem starosta, chce doříct, když ho vojáci přeruší rázným „Ruhe!“ Vojáci mají vždy omezený slovník. U nich to bylo podobné, co si pamatuje ze své krátké vojenské kariéry. No jo, mlčet. Nemají rádi mluvení. Žádná armáda to nemá ráda. Tak ten stromek Nicole mít nebude a nevrátí se, pokud těm dvěma rupne v bedně a zastřelí ho už při útěku. Nerad by skončil jako jedno ze jmen nebo čísel, pokud bude mít kliku, že ho někdo vůbec do válečných ztrát započítá.\nZřetelně slyší pod kroky vrzající sníh. Ruce má pořád zvednuté a s vojáky za zády kráčí k posádce. Bojí se je spustit, ale do kasáren to není daleko. Je zvědavý, co s ním udělají. Když bude mít štěstí, zavřou ho. Když ne, zastřelí ho. Nebo vymyslí něco jiného? Měl by se bát a možná se i trochu bojí, ale nějak věří, že se z toho dostane. Musí tomu věřit, protože on nechce dopadnout jako Napoleon Reanieer. Přece mu říkali Klikař Ethan.\nTakže je tu. V domově, dalo by se říct, kde žije jeden důstojník, který ho často nenechá spát. Zámeček je už notně pošramocený a okolo jsou postaveny zátarasy se světlomety. Na střeše kulomet i minomet. Netuší, kdo by je mohl přepadnout, protože podle vysílání z Londýna Němci sice vyhrávají, ale ne všude. Možná se válka obrací k lepšímu. Už aby bylo po ní, ale nevěří, že to bude jednoduché vítězství. Oni tady neustále válčí. S Němci i odbojem.\n„Wer ist das? Kennwort!“ Kdo tam? Heslo!\n„Koho to vedete?“\n„Ale, může jít do transportu. Byl na kraji lesíka.“\n„Jasně. Momentálně tam moc lidí není.“ Zachechtají se a dál nezkoumají, koho to vlastně vedou. Ethan se nenápadně rozhlíží, ale celkově kasárny zná jako vlastní boty a odboj určitě taky.\n„Tak pohni se!“ Ucítí štulec do zad, až klopýtne. Tolik ran, co schytal ve válce, nedostal snad ani od otce, když byl malý, a že se navyváděl.\nJasně! Chtěl by odseknout, ale takhle se snaží pouze zrychlit krok, aby mu náhodou nepřiložili něco navrch.\n„Koho vedete?“ otáže se zvídavě Němec u dveří do vězení a podezřívavě si ho prohlédne. Copak dnes mají službu jen ti, které nezná? Z loňského výslechu ví, co se nachází za dveřmi. Malé hnusné cely, i když k čemu je vojenské posádce vězení?\nPozná mě už konečně někdo?!\n„Jen nějakého banditu!“\n„Auuu!“ vyjekne, když ho srazí na kolena. Vojáci se rozesmějí.\n„Nahlásím to později. Můžete jít. Ne, počkejte – jeho papíry. Pokud nějaké má. Hele, má je. Nějaký Amine Salacrou. Bandita to není, ale to nevadí. Nemá v noci co vylézat z postele a chodit po lese.“\n„Asi ho vyhodila stará,“ ozve se jeden z vojáků, kteří ho načapali v lese.\n„Tak běžte. Zítra jsou Vánoce a my musíme hnít v téhle zavšivené zemi.“\n„Rusko je zavšivené. Tady to ještě jde. Nechtěl bych být na východní frontě. Prý jim tam mrzne úplně všechno.“\n„Souhlasím a slyšel jsi o Klausovi?“\n„Fakt udělal takovou pitomost?“\n„Jasně. Člověk by řekl, že bude mít rozum a nepostaví se proti SS. I tak by mě zajímalo, co tam zrovna dělali.“\n„Kdo ví? Hele, jdeme ho šoupnout, hned jsme zpátky.“\n„Neboj, neuteču. Mám službu do rána a starej je jako ostříž.“\n„To je fakt. Mohli jsme si lebedit v teple ubytovny, ale on nás vyhodil ven.“\n„Jenže zas na druhou stranu není špatný. Přísný, ale fér.“\nZajímalo by mě, o čem a o kom to vlastně mluví. O Maxovi? Tedy kapitánu Meierovi? Rád by to věděl. Pořád leží na zemi schoulený do klubíčka. Kopanec. Zaskučí.\n„Tak vstávej, frantíku!“\nEthan vstane proklínaje Německo, Francii a hlavně Hitlera.\n„Dobrou noc!“ Ironický hlas jednoho z vojáků, třísknutí dveří, klíč v zámku a nakouknutí špehýrkou.\n„Tobě taky,“ zabručí Amine, který si hladí postižená místa a rozhlédne se po svém novém obydlí. Postel bez přikrývky, nejspíš zmrznu, otlučená plechová mísa a dřevěná stolička. No, přepych to zrovna není. Svine se do klubíčka na palandě. Po chvilce má pocit, že tohle nevydrží. Je taková zima, že by byl raději venku ve sněhu.\n„Tak kde jsi?“ Jenže taky se nemusí dozvědět, že tady je. Zítra nebo kdy ho někam odvezou a pro něho začne další kapitola toho svinského života. Začínám být morbidní, pomyslí si unaveně.\nZa vše může ten zatracený stromek. Nebýt jeho a snahy udělat Nicole radost, nemusel by teď sedět ve sklepení a mrznout. Půl života za jakoukoliv pokrývku, vatovaný kabát, cokoliv, co zahřeje. Horký čaj nebo štamprličku, která se rozlije žilami a prohřeje zkřehlé tělo. Začíná chápat, proč jsou pro odboj teplé věci tak důležité.\nPřetočí se ke stěně, dýchne na ruce. Rukavice zůstaly u toho zkurveného stromečku, protože nenašel odvahu je vzít ze saní. Zavře oči a snaží se nemyslet na události, které mohou nastat. Kroky. Spal nebo ne? Neví. Zastaví se. Amine jen otočí hlavu ke dveřím. Špehýrka se otevře a on ví, že někdo tiše pozoruje jeho bezmoc. Vzteky zaskřípe zuby. Zarachocení klíče v zámku.\n„Vítejte, starosto Salacrou.“\nStudený tón kapitána Meiera ho dokonale probudí. Za ním stojí dva vojáci. Otočí se k nim a dá jim pokyn k odchodu. Dveře se zavřou a oni osamí. Ethana polije horko. Je tu, ale proč? Tohle nevypadá dobře. Postaví se a snaží se stát vzpřímeně.\n„Kapitáne Meiere, je to velké nedorozumění,“ začne, protože jeho protějšek mlčí.\n„Ano? Jaké? Je noc, moji vojáci vás nachytali blízko posádky a je zákaz nočního vycházení. Špehoval jste nebo co? Za porušení příkazu je smrt. To nevíte? Pokud vím, rozkaz je jasný.“ Přistoupí k němu, obejde ho dokola.\nEthan mlčí z přítomnosti Maxe. Zničehonic neví, co říct. Má pravdu a on je osel.\n„Proč mlčíte?“ postaví se blízko něho a prohlíží si jeho tvář. „Co byste dal za to, abych vás odtud dostal? Jestlipak víte, co by se s vámi stalo?“\n„Všechno dám. Nevím. Někam by mě odvezli?“\n„Pokud byste měl štěstí, skončil byste v pracovním táboře. Pokud ne, tak vy víte kde.“\n„Ano,“ zachraptí. Co bude muset udělat, aby neskončil na šibenici nebo u zdi?\n„Tak co byste mohl nabídnout?“\nHraje si se mnou jako kočka s myší. Nesnáší to. Jednou to viděl jako malý kluk. Chytila ji a pak si s ní packou hrála, dokud ji nesežrala. Sice tady sežraní nehrozí, ale to pohrání ano.\n„Co chcete?“ odváží se optat. Má ho tak blízko sebe. Doslova cítí jeho dech vonící po kávě. Je blízko mě, strašně blizoučko…\n„Víte, starosto Salacrou, trápí mě malý problém. Přesněji řečeno, trápíte mě vy. Myslím, že byste mohl ten malinkatý problém dokonale vyřešit.“\nChybí mi světlo. Ne, vlastně světlo ne, protože tak by všechno viděl, ale takhle si může představovat tolik věcí. I tak má z něho zrychlený dech a srdce buší jak splašené, přestože odsud nemusí vyváznout. Plní poslední přání odsouzencům? Chtěl by ho sevřít, ochutnat ty lákavé přísné rty, vklouznout do úst vonících po kávě. Políbit, milovat…\nStudený polibek na rty.\nZtuhne a neví, co si má myslet. Má prázdno v hlavě. Ne chaos, ale ticho, nic, prázdno.\n„Přímo teď a tady.“ Max se k němu nakloní a opět ho začne nezkušeně líbat. Amine otevře rty a opětuje mu polibek. Najednou je volný, protože zřetelně pozoruje překvapení v kapitánově tváři.\n„Já, omlouvám se.“\n„Ty nespíš s madam Danielle?“\n„N- Ne,“ vykoktá. Je ohromený úžasem. Jeho snu, který se mu proháněl v hlavě, se líbí muži. Nemůže tomu uvěřit. Ten polibek, i když Max vůbec nevěděl, co má dělat, byl nádherný. Skvostnější než cokoliv jiného, co do dnešního dne zažil.\nStojí proti sobě jako protivníci, měří se pohledy a ani jeden neví, co říct.\n„Tobě se líbí muži?“ nesmělý dotaz, který se vůbec nehodí k uniformě a řádu, který představuje.\n„Ano.“ A momentálně se mi líbíš ty.\n„Pak je to jasné, myslím.“ Max k němu přistoupí, začne ho líbat. Rozepne kabát, zatímco rukou vklouzne dovnitř.\nAsi ano, pomyslí Ethan, který ho nechává dělat, co chce. Brzy pozná, že je možná jeho prvním milencem, a tak chce mít navrch. Když se vezme, kdo tu má zbraň… Přestane myslet, když ucítí chladivé ruce na pokožce. Zasténá rozkoší. Bože, to je jiné než jeho vlastní ruce, kterými se dotýká těla, aby ho uspokojil. Chce, aby ho držel v rukou, ústech a udělal mu dobře. Chce se s ním milovat do vyčerpání.\nZarachocení klíčů. Max se upraví a postaví se před Ethana. Oba jsou zadýchaní.\n„Mohu to někomu říct.“\n„Pak tě zabiju.“\nEthan zamrká. Nechápe, co mu tím chce sdělit. Je mu jedno, jak jejich vztah bude vypadat. Možná z toho může mít malý prospěch, ale někde uvnitř ví, že to je hloupost. Jim oběma půjde jen o jedno a ne o informace, i když zřejmě se oba budou snažit vyzvědět cokoliv.\n„Auuu!“ zařve, když se mu do břicha zaboří Maxmilianova pěst.\n„Křič!“ šepot a on zařve, ani nemusí předstírat. Kruci, co se to děje? Zařve pod dalším úderem, zhroutí se na zem a předkloněný se drží za břicho. Je mu jedno, že je studená. Leží a skučí bolestí.\n„Co jsi tam dělal?“\n„Sromk!“ vzpomene si pod říznou otázkou. Kde se schoval jeho Max? Najednou tu je jen kapitán.\n„Stromek – vánoční,“ dojde mu, že zřejmě zkomolil slovo. „Pro Nicole. Zítra jsou Vánoce.“ Neodváží se zvednout. Zaslechne zabouchnutí dveří, klíč a slova. Zasténá bolestí.\n„Rozkaz, kapitáne Meiere!“\n„Běž se vycpat, ty parchante!“ zasyčí vztekle Ethan a dotkne se rtů. Ještě jsou citlivější a napuchlé od líbání a v ústech cítí chuť kávy. Zasténá slastí, rozkoší z přiznání slabosti a nechuti k sobě samému i tomu, jak snadno podlehl. Stačil jeden polibek a svět je vzhůru nohama.\nVysouká se na palandu, s tváří otočenou ke dveřím naslouchá zvukům z ostatních cel a krokům stráží, které v malém prostoru sklepení pravidelně přecházejí sem a tam. Chvilku přemýšlí, jestli se tím také snaží zahřát. Sotva si uvědomuje zimu a čas. Chtěl by strávit věčnost jenom s kapitánem.\nZasní se, aby si promítl každý detail polibku.\nNejprve ten krátký, letmý dotek příjemných rtů, trochu chladivých, kdy nemohl vychutnat jejich strukturu, přísné kontury, které se skoro neusmívají. Potom delší, kdy měl v hlavě zmatek ze zjištění, že jsou stejní. Matně si uvědomoval chaos na rtech a jazykem divoce plenil Maxova ústa. Hrál si s ním a on s jeho jazykem dělal totéž. Dobývali se navzájem, laskali, tančili svůj vlastní tanec vášně, pak ta ruka, která se dotkla jeho těla. Měl co dělat, aby se udržel a nepovalil Maxe na zem. Výbuch smyslů v jednom jediném doteku. Ruka neobratně hladící pokožku. Maličko studená, ale ty velké ruce se štíhlými prsty byly lačné, nedočkavé a najednou nic. Slabounce zasténá vzrušením. Měl by s tím přestat, nebo se zblázní.\nKroky a klíč, který otevírá jeho vězení.\n„Jdeme!“ postaví se a pohlédne na kapitána Meiera. Bude mu moci někdy říct „Maxi“? Bože, zešílel, když myslí v tento moment pouze na to, jak ho oslovit křestním jménem.\nKam ho vede? Pracovna? Úleva, že to není nádvoří a zbraň namířená na hruď.\n„Víte, starosto, v noci blízko posádky řezat stromek je největší hovadina, jakou jste udělal od té doby, co jsem vás poznal. Omrzel vás život? Nač jste tam lezl?“\nAmine se začervená. Chybí jenom jedno slovo – idiot.\n„Sluší ti to, když se červenáš,“ zašeptá Max. „Měl bych vás vsadit do želez a nechat za tu pitomost odvézt.“ Vezme ze stolu zabavené dokumenty a podá mu je.\n„Ano, kapitáne Meiere.“ Ethan je vezme a rychle schová do kapsy košile.\n„Ale když jsou ty Vánoce, vezměte si toto.“ Ethan ohromeně sleduje ruku, která otevírá šuplík u pracovního stolu a vytahuje krabici. Dárek? „Pro Nicole.“ Ethan ji přijme a zvědavě otevře. Bonbóny v lesklých obalech různých tvarů. Kulaté, obdélníkové, oválné a rozdílných barev. Červené, modré, zelené, stříbrné a všechny se krásně lesknou.\n„To je moc.“\n„Ne. Děkuji.“ Neví, co jiného říct. Tohle nečekal.\nMax se posadí do velké židle, odkud si ho prohlíží. „Jestli uděláte ještě podobnou hloupost, nebudu vás chránit, chápete?“ povídá tiše.\nEthan přikývne. „Ano.“\n„To jsem moc rád. Myslíte, že máte ještě to víno, které mi tolik chutnalo o dožínkách?“\nPokud ne, seženu, pomyslí si. „Ano.“\n„Výborně.“ Sedí, prohlíží si ho. Ethan se cítí příjemně pod jeho laskajícím pohledem. Trochu zvídavým i rozpačitým ale hlavně toužebným.\nPo dlouhých minutách ticha se Max zvedne.\n„Tak, pane Salacrou, můžeme jít. Ještě chvilku. Málem bych zapomněl. Na Vánoce dostal kněz povolení shánět potřebné věci pro sirotčinec. Nejspíš bude objíždět okolní vesnice.“\nEthan pohlédne k oknu. Skoro svítá a začínají Vánoce. „Přivítáme ho jako vzácného hosta. Šťastné a veselé Vánoce, kapitáne Meiere,“ popřeje mu a doufá, že to nepřehnal.\nTen se k němu obrátí. „I vám, Amine. Pojďte, abyste se dostal včas na statek.“ Vyjde ven a za ním ohromený Ethan. Sluší mu to v uniformě, pomyslí si a vychutnává dozvuky oslovení Amine. Znělo to mazlivě, hříšně a nádherně. Tomu se říká vánoční dárek.\nNa nádvoří stojí stromeček a sáňky. On ho přivezl, ohromeně zaplesá a srdce mu zaplaví vděčnost. Buď je to stejný stromeček, nebo to je dokonalé dvojče toho, co v noci řezal. Zaslechne zvuk motoru, ohlédne se k bráně. Německé nákladní auto, z kterého kouká špička stromu. Jeho stromeček by se do něho schoval třikrát. Nejistě se usměje a začne stromek přivazovat na sáňky. Že by ho Max odvezl na statek, s tím nemůže počítat. Odněkud zaslechne nadšený výkřik.\n„Herr Oberst von Bellen, přivezli jsme stromek. Jsou Vánoce, proto jsem si říkal, že vojáci…“\n„Skvělý nápad, kapitáne, a to je kdo?“\n„Jeden ze starostů okolních vesnic. Přivezl nám menší stromek jako dárek.“\n„Vyhoďte ho. Němci nepotřebují takový mizerný malý stromek.“ Velitel von Bellen nadšeně kouká na obrovský strom.\n„Tak zmiz!“ houkne na něj Max, proto Ethan rychle vezme provaz, aby si to nerozmysleli, a jde k bráně.\nMizera, taky mě mohl odvézt svým autem, nadává po cestě, když táhne sáňky. Prý malý stromek. Cha cha. Němci budou taky slavit Vánoce. Vlastně, proč ne? I když jsou Němci, jsou to taky lidé.\nS tou krabicí bonbónů ho dostal. Nicole bude u vytržení a Danielle taky. Bonbóny rozvěsí po větvích stromečku. Ano, to bude nejlepší. Sice Danielle ozdoby má, ale tyhle ve světle lamp budou krásné a k tomu vhodné na mlsání.\nStejně by ho zajímalo, jak si ten vztah kapitán představuje? Tu zprávu o tom, že se teď bude mít dobře, vzalo jeho tělo rychleji než jeho hlava. Ta tomu stále nemůže uvěřit, povzdechne si a nediví se jí. Jak to chce udělat? Podle toho, jak velmi se kontroloval, nemůže dát najevo svoji orientaci před ostatními. K němu na statek nemůže chodit, kdy se mu zachce, protože by na to brzy přišel odboj a jednoho pěkného dne by se vykašlali na dohody a odkrouhli ho přímo v jeho posteli. Laicky řečeno. Takže co zbývá? Pokrčí rameny. Nechá to na něm. A pak, určitě bude chtít být v něm, ale on by to chtěl raději opačně, jenže zbraň nosí Max… Tohle je na něj moc!\n„Amine!“ Zahlédne Nicole v hnědém kabátku, červené čepici a šále. Běží a zuřivě na něho mává. Vedle ní běží Puppi. Ani si nevšiml, že došel ke statku. Jestli takhle bude pokračovat, ani se nemusí moc snažit a bude z něho mrtvý člověk.\n„Nicole, počkej, musíme ho dotáhnout domů!“\n„Já ti pomůžu! A kde jsi byl? Báli jsme se!“ Nadšeně tahá za provaz takovým způsobem, že by spíš sáňky převrhla, než mu pomohla. Za nadšené asistence Nicole a štěkajícího Puppiho, dorazí na statek.\n„Nicole, nech Amina, aby stromek odvázal. Jsem ráda, že jsi zpět. Stalo se něco?“\n„Celkem nic. Jen Němci byli horlivější, než jsem tušil, a nachytali mě. Opravdu, cokoliv jim vysvětlovat nemá cenu. Skončil jsem u nich v chládku. Naštěstí tam byl kapitán Meier a dostal mě odtamtud.“\nDanielle spráskne ruce. „Díky bohu za to, že tam byl,“ řekne, když Ethan pracně odvazuje provaz ze sáněk. Nejspíš poprvé řekla něco pěkného o Němcích, pomyslí si. Rozváže poslední uzel na provaze, odhodí ho a vztyčí stromek. Jemně jím zatřese a pyšně se na něj podívá.\n„Ten je nádherný,“ vykřikne Danielle.\n„Tak, děvčata, kam ho dáme?“ řekne v dobrém rozmaru, mysleje ještě na jedno překvapení, které má schované pod kabátem.\n„Puppi, to je nejkrásnější stromek, jaký jsme tu měli,“ hlasitě povídá Nicole psovi do ucha. Ten ji jako vždy klidně nechá dělat, co chce.\n„Nicole, musíš Aminovi pomoci ho ustrojit. Postavíme ho do obývacího pokoje.“ Otevře dokořán dveře a sama vyleze na půdu. Za chvilku už nosí ozdoby, které se uchovávají z jednoho roku na druhý, a některé jsou ještě z doby, kdy byla malá holka.\nAmine zatím tajně schová krabici, aby mohl ozdobit stromek. Dřevěné i lesklé ozdoby putují až nahoru, slaměné ozdůbky a malá jablíčka dolů.\n„Jsem moc malá, tak ten řetěz tam vysoko u toho andělíčka musíš opravit ty. Ano, to je ono,“ pochválí Nicole Ethana přičemž ho celou dobu nemilosrdně diriguje. Je spokojená se stromkem, s Puppim a hlavně s tím, že to všechno může řídit. Do pokoje občas nakoukne Danielle podívat se, jak jim to jde. Domem se vznáší vůně koláče a svátečního jídla.\n„Ještě tady ten řetěz a je to,“ ukazuje na prázdné místo. „Amine, je nádherný,“ velkoryse ho pochválí.\nA bude ještě skvělejší. „Je překrásný, ale co kdybys pomohla mamince s přípravami na večeři?“\n„Ale já nechci! Jsou Vánoce,“ vymlouvá se. „Chci si s tebou hrát!“\n„Nicole, mazej k mamince a pomoz jí, nebo nebude překvapení.“ Nicole uhladí zástěrku uvázanou přes modré šaty a on přesně vidí, jak se jí to v hlavičce přerovnává.\n„Tak jo. Puppi, jdeme!“\nPuppi ne! Chce zavolat, ale to už jsou pryč. Rozzlobená slova „Ven, potvoro!“ jasně dávají tušit, jak byl nebohý Puppi přivítán v kuchyni plné jídla. Amine se usměje, zavře dveře. Vytáhne krabici od Maxe a rozdělá ji. Z krabice, v které byly ozdoby, vytáhne silnou niť a začne vázat lesklé dobroty na stromek.\nTiše kleje kvůli pichlavým větvičkám. Když už jsou všechny pověšené, nejvíc je jich na dolních větvích, poodstoupí a spokojeně hledí na stromek. Vykoukne ven, jestli na chodbě nečíhá Nicole. Nikde nikdo. Vejde do kuchyně, pokyne Danielle. Přiloží prst na rty. Ta si překvapeně otře ruce do zástěry a jde za Aminem.\nEthan se usmívá a vrtí hlavou. Otevře dveře do pokoje. Danielle si nejdřív ničeho nevšimne, až po chvilce vyjekne údivem. „Kde jsi to vzal?“\n„Šťastné a veselé Vánoce!“ Vezme ji za ruku a do dlaně vtiskne bonbon ve zlatém obalu. „Pro tebe. Ostatní jsou pro Nicole.“\n„Bude nadšená, ale kde jsi je vzal? Nestály hodně?“\nAmine jí ukazováčkem zavře rty. „To je tajemství, jenže jak je uchránit před Nicole?“\n„Neboj se.“ Odhodlaně jde ke komodě, vytáhne klíč z šuplíku. Ukáže ho Ethanovi a pokoj zavře. „Bude mít radost a děkuji moc.“\nEthan nad tím mávne rukou. „Nech toho. Nic to nebylo. Teď se najíme a po večeři jí to ukážeme.“ Danielle se vzmůže jen na přikývnutí.\nK večeru, poté co usedli k jídlu, zaslechnou zvonky.\n„Amine, to je kněz, zapomněla jsem. Konečně k nám dorazil.“ Vzpomene si na loňskou nadílku pro kněze. „Už mám něco připravené a přidala jsem i trochu sušených potravin. Vytáhni láhev.“ Ethan s úsměvem vytáhne z kredence láhev, na tácek do skleničky nalije trochu alkoholu.\nOtec Matthieu sleze ze saní. Na hlavě má teplou čepici naraženou skoro do očí a sám je zabalený až po krk. Uši a nos má zčervenalý, jasné modré oči září ve starším obličeji. Na očích malé brýličky. Ruce, které drží opratě, jsou zabaleny do tlustých pletených rukavic. Mrkne na Ethana s táckem v rukou.\n„I ty synu… i ty?“ škytne, když slézá z kozlíku. „Žehnám vám i dvoru, všem živým. Ach, chtěl jsem se optat, jestli nemáte něco pro sirotky, o které se staráme se sestrami. Prosíme, stačí jen málo.“\n„Ale jistě otče. Madam Lamaison vám to donese, ale zatím neodmítněte něco na zahřátí. Je zima, že by psovi oháňka umrzla.“\n„Synu, já… Ukaž.“ Hodí to do sebe. „Tohle je síla, která probouzí… ehm, madam Lamaison, děkujeme moc za vaši přízeň a štědrost. Vše řádně zužitkujeme. V téhle době je tolik ubohých dětí, co potřebují naši laskavost. A bohužel i materiální pomoc. Je to strašné, ta válka. Už aby skončila.“ Zvedne ranec. Omluvně se usměje, když skončí opět na sněhu a ne ve voze. Ethan hodí ranec na sáně tažené malým chundelatým koníkem, který na jedno oko nevidí. Otec Matthieu se vyšplhá na kozlík, přes kolena přetáhne starou kožešinu.\n„Děkujeme vám a… Omlouvám se, uvidíme se na mši.“ Koník se ohlédne a když zjistí, že má pasažéra, vyrazí s hlavou skoro u země a statečně táhne sáňky k domovu studenou zimní nocí.\n„Každý rok se divím, že nespadne do příkopu,“ poznamená zneklidněně Danielle.\n„Nejspíš trénink, tak jdeme dovnitř. Je zima.“\nCink, cink, se nese od sáněk do dálky.\n„Šťastné a veselé!“ řekne Amine, který otevře dveře do obývacího pokoje. Nicole nakoukne dovnitř a vzápětí zůstane stát s otevřenou pusou. Rychle se vzpamatuje, rozeběhne se ke stromku. Posadí se před něj a opatrně se dotkne lesklého obalu.\n„Tak co? Nelíbí se ti nebo ti nechutnají?“\n„Jsou krásné. Schovám si je na příští rok,“ prohlásí s očima upřenýma na lesklé obaly, které vrhají záblesky od rozsvícených svíček.\n„Pokud je nesníš, tak je sní Puppi!“ začne vyhrožovat Amine. Nechápe, proč se na ně nevrhla. Nicole, stejně jako Danielle, jsou oblečeny do nejlepších šatů a moc jim to sluší. I on si vzal sváteční košili s kalhotami.\n„Když já nevím, který sníst první!“ řekne nešťastně Nicole, která k němu zvedne rozzářené oči.\nNěmecká posádka, Bois\nJak asi tráví Vánoce Amine? pomyslí si Max a upije víno. Poslouchá písně, které vojáci zpívají, nostalgicky vzpomíná na Vánoce slavené v rodinném kruhu s náležitou bohatou výzdobou. S bratry, matkou a otcem. Oni tři zpívali, zatímco matka hrála na piano… Přidá se k ostatním.\nNur das traute, heilige Paar…“\nVlastně jsem dostal dárek, i když nevím, co si s ním počít.\nZvedne se, rukou naznačí, že mají sedět. Vyjde ven na toalety. Chvilku poslouchá zpěv dalších koled.\nDárek, který byl překvapující o to víc, že i Amine, není to krásné jméno? A něžně zní, když je někdo vysloví, že i Amine je někdo, koho přitahují muži. Nejdřív ho chtěl vydírat, aby s ním spal. Neměl by, jenže už nevěděl, co dělat s neuspokojeným tělem, a mysl mu pořád dlela u starosty. Málem, že se z toho nezbláznil.\nDobře ví, že se nebudou vídat často, ale ten hlad po objetích, polibcích, polaskání je nesnesitelný. Vlastně bude jeho prvním a trochu se i bojí, jak to dopadne, ale je německým vojákem a ten se ničeho bát nesmí. Zvládne to.\nDnes byl v šoku, když ho viděl ve studené cele.\nŠel jako každý večer na kontrolu, i když by raději zůstal ve vyhřátém pokoji. Ujídal by z vánočního balíčku, přemýšlel o zprávách od rodiny. Nikam se mu nechtělo a už vůbec ne na kontrolu. Nakonec připjal opasek se zbraní a šel a dobře udělal. Dnes ráno by Amine byl nejspíš v autě a jel by pracovat na atlantických valech nebo do továrny. Kde by ho pak vyhrabal? Taky by nedostal svůj vánoční dárek.\n„Něco se stalo?“ optá se, když se voják napřímil a zasalutoval. Standardní otázka. Nečekal nic výjimečného než: „Nic kapitáne“.\n„Ne, kapitáne. Jenom Matth s Erichem přivedli nějakého chlapa.“\n„Dobře. Zítra ho pošleme do města.“\nUž poodešel, když se optal. „Jak se jmenuje nebo měl u sebe něco?“ Možná by to mohl být bandita nebo…\n„Cože?!“ Zařval, až málem vojáka zardousil. Nadechl se a uklidnil se. Je tady u něho. Na jeho území a má ho v moci.\n„Amine Salacrou, pane. Je na trojce.“ Vytáhl klíče a podal mu je. Vzal je a s bušícím srdcem šel na trojku. Kde se tu proboha vzal? Otevřel dveře a zadíval se na ležící postavu. Je tu zima, uvědomil si ihned.\nCelou dobu si ani neuvědomoval, co vlastně říkal, až pak, když se dotkl jeho pokožky a zaslechl jeho sténaní, si uvědomil celou pravdu. Starostovi se líbí muži a nic neměl proti tomu, když ho líbal. Málem vyskočil štěstím z kůže, ale ovládl se a kvůli vojákům venku mu párkrát vrazil. Možná to bylo i za ty dny, kdy přemýšlel co provést s tou neskutečnou frustrací. Vypadl ven, aby neprovedl nějakou nepředloženost. Dobře ví, co by se stalo, kdyby na to někdo přišel. Dokonce v tomhle nemůže počítat ani s rodinou. Bojí se.\n„Auto!“ Musel zjistit, jestli mluvil pravdu. „Matth s Erichem se mnou!“ Netrpělivě na ně čekal a zachmuřeně sledoval jejich oblékání. Postavili se před něj a zasalutovali Sieg Heil. Zamračeně k nim přišel.\n„Německý voják je vždy připraven. Zapněte se!“ Pohledem znechuceně sklouzl k nezapnutému kabátu. „Zavedete mě tam, kde jste lapili toho chlapa.“\n„Nasedat!“ přikázal jim. Oba nasedli dopředu a vyjeli. Za chvilku byli blízko lesíka.\n„Tady, kapitáne.“ Max vylezl a šel dál. Musel se slušně nadřít, když si vzpomene, jak řezal stromek u nich doma. Ulehčilo se mu, že Amine mluvil pravdu. Nedaleko zahlédl pilku. Ty dva potrestá!\n„Matthe a Erichu, ke mně!“\n„Naložíte stromek na auto, sáňky taky a touhle pilkou podřežete tenhle strom.“ Ukázal na velký strom. Viděl, že oba polkli, když si přeměřili pilku a strom. „Ráno za vámi pošlu auto a naložíte ho.“\n„Rozkaz, kapitáne!“ Zvedli stromek, nacpali ho do kufru auta. Pak váhavě a nešťastně přešli ke stromu, který začali pilovat.\nKdyž nastartoval auto, vzpomněl si na jeden z dárků od rodiny. Co on s tím a pak, bude mít radost. Přijel na nádvoří a došel pro svého starostu. Zní to moc dobře, v duchu si pochvaluje. Svého starostu, ano, přesně to bude. Jen jeho. Vnímal jeho chůzi za sebou.\nNemohl odolat, aby ho nevaroval a oslovil Amine. Kdyby ho tak mohl zatáhnout k sobě do ložnice a nechat ho tam. Přivázal by ho k posteli, aby neodešel, a on si mohl vychutnat ty nekončící fantazie, co se mu míhají hlavou. Stává se z tebe nemyslící zpustlík, Maxi, řekl sám sobě posměšně.\nPřed ostatními a velitelem dělal, jako by to byl někdo, koho jen využívá. Jenže on ho doopravdy hodlá využít a čert to vem. Měl by vymyslet, kde se s ním bude scházet. K čertu s válkou! pomyslel si divoce a snad poprvé od války se rozhlédl kolem sebe na probíhající přípravy. Kuchař už začal dávno vařit, vytáhly se sudy s pivem a vínem. I stráž dostane po skleničce. Stromek se ustrojil vším, co měli při ruce, dokonce se objevily i nábojnice. Jeden z mužů vzal velkou a začal ji tvarovat. Za chvilku měl u nohou pět dalších a klepáním je dál tvaroval.\nTichá noc svatá noc, přesvatá noc. V spánku svém, dýchá zem…\nKouzelná vánoční melodie zní zámkem, budovami a on stojí s nimi s velitelem po boku a touží, aby mohl takhle oslavit Vánoce s Aminem, dát mu dárek, políbit ho. Zatouží, aby nebyla válka a on se nemusel schovávat.\nSny, drsně si pomyslí během zpíváni vánoční koledy, která se opakuje stále dokola. Zatleská hráči na piano, které zbylo po původních obyvatelích, a zasedne po boku plukovníka von Bellena k slavnostní večeři.\n„Víš, že jsem si ji broukal po cestě, když jsem šel pro ten stromek? Samozřejmě v angličtině.“\n„Byl jsi pitomý osel. Mohli a měli tě zastřelit!“ vyjekne Max, když mu na krk dopadne políbení a Ethan ho kousne do ušního lalůčku. „Málem jsem tě ztratil. Jsi bezohledný.“\n„Ještě jsi mě neměl, ale to mlácení do břicha nemuselo být. Víš, že jsem o tobě snil?“ šeptá dál jako by nic.\n„Když si vezmeme ten materiál, co tam byl.“\n„Jen díky vám všichni hezcí chlapi buď skončili ve vojenských, nebo pracovních uniformách. Pak se nediv, že jsem ztratil hlavu kvůli nepřátelskému kapitánovi s nádherně modrýma očima ve tvaru květin.“\n„Hádáte se? A co to máte?“\n„Tohle je Aminův poslední projekt. Rozhodl se zvěčnit naše vzpomínky… Nerozsypte je,“ vykřikne úzkostlivě Max.\nEva vezme arch papíru a čte:\n„Tohle je pro nás!“ řekne zrudlý Ethan, který vytrhne své matce papír z ruky.\n„Mám pocit, že tu spíš vyrábíte milostný román vás dvou!“\n„Tak to není, ale když…“\n„Byl pro mě důležitý a patřil ke mně,“ dopoví Max, který vyroluje papír z psacího stroje.\n„Víte, chtěla bych si to přečíst.“ Ethan pohlédne na Maxe, ten na něho. Je jim všechno jasné. To není prosba, to je příkaz.\n„Tak dobře. Musíš už jet?“ Týden uběhl jako voda a všichni tři ho spokojeně prožili. Eva se Maxe hodně ptala na všechno možné a on jí ochotně vyprávěl. Chápal, že to je taková opožděná prověrka partnera jejího syna. Na Ethanovy námitky ani jeden moc nehleděl.\nOdpoledne pravidelně vyjížděla na Bubim a pochvalovala si jeho ladný krok i živost.\n„Musím. Jonathan volal, kde jsem.“\n„To je škoda a moc ti děkujeme za pomoc s Bubim.“\n„Ale nechte toho. Jakmile přijedu do Londýna, zapřáhnu do té věci každého, koho znám. Vím přesně, jak musí vypadat.“ Zneklidněně na sebe pohlédnou. Max už za tu chvíli poznal, jaký živel paní Eva je. Nakonec, aby Bubi nedělal nic jiného, než vyráběl hříbátka.\n„Jak myslíš, mami.“\n„Na podzim, ještě nevíme kdy, určíme datum svatby. Oba vás tam chci mít, takže žádné výmluvy.“\n„Neodvážili bychom se.“\nMax zatím srovná napsanou kapitolu.\n„Víte, není to špatně napsáno. Znám jednoho vydava…“\n„Zapomeň na to,“ vykřikne ihned Ethan a vzápětí za ním Max.\n„Tak dobře. Žádný redaktor, ale chci si to přečíst, až to dokončíte. A teď půjdu spát.“\n„Taky už je pozdě a vlak jede brzy.“\nEva se s nimi rozloučí. Ethan ji políbí na tváře, Max na ruku. Oba se dívají, jak mizí ve dveřích.\n„Amine, je ti doufám jasné, že žádné pikantní scény v tom nechci vidět.“\n„Miláčku, jistěže nebudu kazit charakter mojí matky a pak, ty napíšu jen pro nás.“\n„Myslíš, že jí to dojde?“ Oba na sebe pohlédnou.\n„Na sto procent!“ pronesou oba zároveň a šťastně se rozesmějí.\n0 #2 Odp.: Ve jménu Říše: 9. Vánoce — Ips 2014-10-01 10:48\nTato napínavá kapitola neměla chybu! :o)\n0 #1 Díky — Clementine 2013-01-20 23:04\nDěkuji Ti za další díl. Úžasné jako vždy, i když mě něco překvapilo. Je to balzám na můj současný neutěšený zdravotní stav.


Mainboard – základní deska pro notebooky Acer, Asus, HP, Fujitsu, Sony, Dell, Toshiba, Lenovo, MSI, Apple | značkové náhradní díly na notebooky\nMainboard - základní deska\nMainboard – základní deska pro notebooky Acer, Asus, HP, Fujitsu, Sony, Dell, Toshiba, Lenovo, MSI, Apple\nNa základních deskách můžete často vidět integrované prvky, jedná se o zvukové karty, síťové karty, modemy a i grafické karty .\nTato součástka je srdcem základní desky. Je na každé základní desce. Od tohoto prvku se odvíjí takt FSB, podpora procesoru atd. Skládá se ze dvou částí.\nSeverní most (North Bridge)\nJe blíž k procesoru a zajišťuje rychlé přesuny dat mezi klíčovými oblastmi PC. Je připojen k procesoru FSB sběrnicí a zajišťuje tak veškerou jeho práci s ostatními částmi základní desky. Dále spojuje sběrnici AGP, jejíž frekvence je odvozena od kmitočtu FSB, protože obě strany používají stejný frekvenční generátor. Také je k severnímu mostu připojena sběrnice paměťových modulů.\nJižní most (South Bridge)\nJižní most je připojen na další periferie.Jeho parametry rozhodují o tom, jakou maximální přenosovou rychlost budou mít disky, USB a další porty na základní desce. Dále zajišťuje služby BIOS.\nNa patici procesoru také velmi záleží. Patice je čtvercového tvaru. Pokud nemáte peníze, ale chcete PC už rozjet je vhodné myslet dopředu, co všechno do patice procesoru bude možné zapasovat.\nTento slot je velmi známý. Do tohoto slotu připojíte téměř všechny přídavné karty PC, jako jsou například: modem, síťová karta, TV karta a dříve dokonce i grafickou kartu (Dnes se s takovou grafickou kartou v obchodě nesetkáte). Na základní desce bývají tyto sloty v počtu 3-6. PCI slot má na sobě zabudovaný ochranný zámek, aby tam například někdo nedával grafickou kartu.\nOpět asi všem známí slot. Jedná se o slot pro grafickou kartu. Dříve to byl nejrychlejší slot na základní desce, proto se do něho dávala grafická karta. Dnes je nejrychlejší slot PCIe 16x, o něm si povíme později.\nTento slot se téměř nevyužívá. Na základní desce je ho možno spatřit v počtu jednoho, což bohatě stačí. Je navržen pro přídavné karty typu Faxmodem a audio karty.\nStejně jako slot AMR se téměř nevyužívá. Na trh přišel o dva roky později po AMR. Je navržen pro síťové karty.\nJedná se o podobný slot jako AMR a je s ním i dokonce kompatibilní akorát není od firmy Intel jako je slot AMR ale od firem AMD, VIA, 3COM…\nSběrnice PCIe (dříve známá jako 3GIO) je sběrnice typu point-to-point, která přenáší data po paketech. Data jsou enkodována 8b/10b a propustnost každé linie je 2,5GB/s. Linie jsou celkem dvě, každá pro jeden směr. Základní sběrnice 1x dokáže data přenést tak, jakoby putovala po paralelní virtuální sběrnici o volitelné šíři: 1, 2, 4, 8, 16 a 32 bitů. Jako náhrada 32bit PCI postačí PCIe 1x.\nOperační paměť (slot pro ni)\nO funkci operační paměti (RAM) tu psát nebudu, ale spíš si zde přiblížíme, kam se dává RAM. Operační paměť se dává do slotu, odborníci tento slot nazývají BANK. Každý slot pro RAM není stejný, neboť je několik druhů RAM např. SDRAM, DDR, DDR2, RDRAM…. Pro každou paměť je jiný slot, čím má slot větší prostupnost dat, tím lépe. Pokud byste měli rychlý procesor a pomalou RAM, celý PC by byl značně zpomalen, a pokud by to bylo naopak, je to to samé a bylo by to ještě dražší. Také záleží, kolik maximálně podporuje základní deska GB RAM. Pokud by tedy deska podporovala maximálně 4GB, můžete tam dát víc, ale PC rozpozná pouze 4GB, někdy se ale může stát, že deska s RAM nebude vůbec spolupracovat. Do budoucna je tedy důležité přemýšlet, kolik deska maximálně podporuje.\nToto je nejdůležitější. Od této rychlosti se odvozuje celá rychlost vaší sestavy. FSB je spojena s procesorem. Čím rychlejší je, tím lépe.\nNa základní desce se nachází malý pavouček tzv. BIOS. Málokdo ví, že na základní desce něco takového je, ale už to tak je. BIOS je vlastně první operační systém na PC. Je na něm uložena spousta informací o základní desce o typu HDD, FDD, DVD atd. V něm najdete téměř všechny informace o sestavě je v něm také uložen čas.\nPrevious PostLED board – deska s LED diodami pro notebooky Acer, Asus, HP, Fujitsu, Sony, Dell, Toshiba, Lenovo, MSI, AppleNext PostTouchpad board – deska touchpadu pro notebooky Acer, Asus, HP, Fujitsu, Sony, Dell, Toshiba, Lenovo, MSI, Apple


Soudek 50/K profi, Planetapiva.cz\nDomů>Luxusní výčepní zařízení>Soudek 50/K profi\nKód výrobku: c521b2eaa49d5b288c67c1d2d2950f3a\nVaše cena: 27 804 Kč\nLuxusní pivní chlazení SOUDEK 50/Kprofi je určeno k profesionálnímu chlazení,stáčení a podávání kvalitně vychlazeného piva v profesionálním komerčním využití. Velice kvalitní zpracování dubového dřeva s nerezem. Doplňky a pohledově uhlazený design předurčuje tento chladič jako moderní doplněk restaurace či baru. Chladící výkon průběžný 35-40 l/hod. max. 50 l/hod. (70-100 kvalitně vychlazených piv během 1 hodiny). Tento chladič je vybaven zcela ojedinělým systémem tichého vestavěného, velice kvalitního vzduchového kompresoru, který obsahuje tlumič, molekulový filtr nasávaného vzduchu a především regulátor pracovního tlaku včetně manometru. Pomocí tohoto regulátoru si může uživatel nastavit a přesně seřídit potřebný tlak vzduchu pro daný nápoj v rozmezí 1-3 bary. Moderní kompresorová chladící jednotka Lindr využívá vstupní energii k přímému převodu na chlad a tím zaručuje minimální energetickou náročnost. Kvalitně vychlazené pivo je připraveno v thermobloku již po 3-5 min. od zapnutí přístroje. Chladící technologie Lindr je o 45 % výkonnější než její elektrický příkon. Kompletní konstrukce a šnek jsou zhotoveny z dubového dřeva a nerezové oceli. Použité materiály splňují nejvyšší požadavky hygienických norem a jsou zárukou dlouhé životnosti tohoto chladiče. Na objednávku je možné vyrobit chladič se zlatým kováním.\nHmotnost (Kg): 32,8


Zynga i Playdom nabízejí předplacené karty – Tyinternety.cz\nZynga i Playdom nabízejí předplacené karty\n6.10.2009\t jakub.kunes Sociální sítě\nPředplacené karty budou k dostání na více než 150 000 prodejních místech. Předplacenou kartu si může koupit kdokoliv a dá se předpokládat, že pro sociální herní sítě je to prostředek k získání (a monetizaci) především mladších uživatelů, kteří nemusí mít vlastní platební kartu. Z předplacené karty si kredit proměníte na virtuální měnu třeba pro Mobsters, nebo Sorority Life (dvě největší hry od Playdomu).\nGigant mezi podniky zaměřenými na tvorbu online her pro komunitní weby, společnost Zynga, oznámila, že se spojí s InComm pro vlastní sadu předplacených karet. Není náhodou, že obě největší společnosti sociálně herního byznysu oznámily informaci o předplacených kartách takřka současně. Obě konkurenční společnosti se předhánějí v novinkách a Zynga dokonce podala na Playdom žalobu za kradení výrobních tajemství. Ostatně, u Zyngy to není jediný soudní proces.\nI přes veškeré spory s konkurencí si Zynga na trhu prokousala svojí cestičku a vede se jí více než dobře. To potvrzuje i jiná informace: Zynga vydělává na prodeji virtuálního zboží a reklamy u svých her každý den přes půl milionu dolarů. Za letošní rok chtějí celkově překonat hranici 200 milionů dolarů a příští rok zaútočit ještě před vstupem na burzu na hranici milionu dolarů v příjmech za den.\nZynga vyváží předplacené karty do Jižní Ameriky Zynga vydělává na Facebooku 500 000 dolarů denně Zynga je dvakrát větší než Twitter (a vykazuje zisk) Další social game developer prodán – Disney koupilo Playdom za 763,2 milionů dolarů\nTagy: facebook • games • mobsters • playdom • zynga


Inspirio | Redakční systém\nZtrácíte čas stále se opakujícími činnostmi? Trvají každodenní úkony ve vaší firmě zbytečně dlouho? Potřebujete zefektivnit běžné procesy, které jsou ve firmě každodenní rutinou?\nRedakční systémy jsou online přístupné programy (přihlašujete se do nich a pracujete v nich stejně jako například s emailovou schránkou od SEZNAMu), které Vám umožňují okamžitě měnit obsah Vašich internetových stránek, ať se jedná o novinky, aktuality, akční nabídky, texty jednotlivých stránek, nebo přidávání obrázků a jiných souborů. Vše bezpečně a jednoduše a rychle.\nCo získáte zavedením našeho redakčního systému?\nZmodernizujete řízení vaší firmy.\nZrychlíme a zefektivníme každodenní úkony.\nNeztrácíte již zbytečně čas ani peníze.\nProcesy, které provedete rychleji než ostatní, vás posunou vpřed a zlepší vaši konkurenceschopnost.\nVyřešíme i nestandardní postupy ve firmě, navrhneme řešení přímo na míru.\nZákladní varianta redakčního systému\nDoplňkové moduly pro redakční systém\nDokážeme zlepšit výkonnost procesů zavedením informačních systémů tak, že budete úspěšní!\nŘízením a zvýšením výkonnosti si otevíráte příležitosti k podnikání. Neztrácejte drahocenný čas, vyplňte poptávkový formulář a zajistěte si řešení ihned!\nInspirio s.r.o.> Služby> Redakční systém


Jaký je správný způsob, jak krmit štěňata York na 3, 4 měsíce - Školení May\nTakže jste už dlouho chtěli, po kterém jste vážně mysleli, vážili všechny klady a zápory a konečně koupili psa, jmenovitě štědrovečekaře Yorkshirského teriéra. Skvělá volba. A co je pozoruhodné, psi tohoto plemene jsou nejinteligentnější a schopni trénovat mezi malými ozdobnými plemeny. Vaše dítě je krásné a chytré a pravděpodobně je asi 3 měsíce staré. Obvykle v tomto věku chovatelé prodávají štěňata.\nSuchá nebo neschuchlá - to je otázka\nPředevším je nutné pochopit, kolikrát potřebujete krmit své štěně, ale co přesně a kdy je lepší udělat. Možná nejkontroverznější otázka týkající se péče o psy: jaká jiná potravina by měla být řádně krmena - připravená v suchu nebo přirozeně, tedy jídlo z mistrovského stolu? Jak veterináři, tak majitelé psů nepřestávají hádat o tomto tématu.\nStále ještě neexistuje konsenzus. Jak přírodní, tak hotová, tzv. Průmyslová, mají své klady i zápory. Je však třeba si uvědomit, že se jedná o dva rozdílné krmné dávky, které jsou nežádoucí ke smíchání. Poskytování "sladkostí", i když se rozhodnete podávat jen suché jídlo, samozřejmě může být ve formě povzbuzení a trochu. Ale krmení ve stejnou dobu a to, a jiné, je škodlivé, protože tam bude nadbytek užitečných látek. Jaké jsou tyto dva druhy potravin a jaké jsou tyto rozdíly?\nCo je bezpochyby dobře připraveno suché (průmyslové) krmivo, takže je tak úplně vyvážené. Je pravda, že se to týká pouze drahých krmiv. Konkrétně:\nTip! Důležité není jméno firmy vyrábějící krmivo, ale série.\nStejný zdroj "Eagle Pak" může být nejen superprémiová třída, ale také ekonomická třída s mnohem nižší kvalitou. A aby štěně v prvních měsících života dalo potravu pochybné kvality, je nejen nežádoucí, ale i nebezpečné. Koneckonců, jeho budoucí zdraví a počet vašich návštěv veterinárního lékaře závisí na tom.\nCo znamená nízká kvalita média? Toto je místo, kdy se místo masného prášku přidává z roztřepených drobů a kopyt. Když se namísto snadno obalitelných obilovin přidává mouka, například kukuřice, která je špatně strávená a poškozuje trávení. Kromě toho je spotřeba vyšší kvality, zpravidla nákladné krmivo nižší než spotřeba ekonomické třídy. To je přirozené, protože přirozené maso je mnohem uspokojivější než kukuřičná mouka a chemické nečistoty. Nejdůležitější výhodou krmiva jsou minerály a vitamíny, které tvoří. Je to velmi výhodné, nemusíte psovi dávat žádné vitamínové komplexy. Ale bez ohledu na to, jak nádherné jsou suché porce, je jedním ze společných problémů psích chovatelů to, že pes nechce jíst, ale požádá o pravidelné jídlo ze stolu nebo přírodní jídlo.\nAbychom objasnili, co je přirozené jídlo, neexistuje žádná zvláštní potřeba, všichni psi chovatelé už vědí, že to jsou ty nejlepší kusy masa, které musíme podle našich mazlíčků jednoduše dát. A všechno by se zdálo velmi jednoduché, ale! Aby pes na přirozené potravě vyrostl zdravě a neměl přinejmenším takové zdravotní problémy, které by vzhledem k povaze svého plemene neměly mít, musíme mu dát nejen to nejlepší kusy masa. Protože vyvážená strava, protože nikdo nezrušil! Navíc je nemožné krmit štěně pouze s masem.\nNadbytek bílkovin může vést k vážným problémům vnitřních orgánů, dokonce ke smrti. A je možné a zapotřebí zahrnout do stravy pouze maso o 40-50% ve věku 4,5 měsíců, o 30-40% - po 5 měsících. Zbytek jídelníčku by měla být snadno stravitelná kaše, s výhodou pohanka nebo rýže, doplněná zeleninou a ovocem. Je pravda, že ovoce nemusí být snadné, často se jim psi nelíbí. Ale odborníci na chov Yorkshirských teriérů a biverk yorkov doporučují, aby v takových případech poskytli multivitamínové komplexy.\nKolik, tak málo a hodně\nVelmi důležitým místem krmení jakéhokoli štěněte a ještě menšího chovu, York, je množství krmiva a frekvence krmení. Je velmi špatné jít do extrémů, přemístit nebo podrývat psa, zejména v prvních měsících života, kdy vzniká imunita. Proto je vhodné krmit novorozence (pokud se fena nemůže nebo odmítá krmit) a štěňata do tří měsíců věku v malých množstvích. V situaci s novorozenými štěňaty do 1 měsíce - jde o mléko a směsi. Ve věku od 3 měsíců do 4,5 let by měl být krmivo zvířat podáván čtyřikrát denně. Ve věku 6 měsíců přeneste štěně na tři jídlo denně a po 6 měsících a dále - dvě jídlo.\nNejdůležitější věcí není, že pes jedl hodně, ale aby získal všechny látky nezbytné pro zdraví. V tomto případě nezáleží na kolikrát. A pokud se rozhodnete opustit suché jídlo a připravit štěně sami, je zde nutný seznam prvků a jejich množství, které by měl dostávat za den:\nSquirrels - 4 roky.\nTuk - 2 roky\nTo je založeno na hmotnosti jednoho kg. Bez ohledu na to, zda máte obvykle štěňátko nebo mini-york, můžete snadno vypočítat, kolik bílkovin nebo sacharidů vaše dítě potřebuje vynásobením čísel počet kilogramů jeho plné hmotnosti. Například, pokud pes váží 1,4 kg, denní množství bílkovin bude: 4 × 1,4 = 5,6 g.\nPro přesný výpočet výživy přírodních produktů pro malé štěňátko budete potřebovat kuchyňskou váhu a znalost složení produktů, které chcete dát vašemu domácímu mazlíčku. Pokud jste se rozhodli krmit jorkem s průmyslovými potravinami, určitě si vyberete jídlo, které je vhodné pro jeho věk, protože jídlo je zárukou zdraví a dlouhé životnosti psa.\nCo si vybrat pro výživu Yorkshirského teriéra?\nMnozí lidé, kteří právě koupili štěně, mají zájem o to, jak nakrmit York. Yorkshire teriéři jsou velmi roztomilí psi. Často se objevují na byty. Jsou skvělí přátelé s lidmi, zejména s dětmi.\nPes byl hravý, aktivní a zdravý, musíte sledovat jeho výživu. Miniaturní domácí psi mají často problémy s trávením. Nejslabšími body jsou pankreas a játra, takže je třeba drobky pečlivě sledovat.\nJe důležité vědět nejen to, co můžete krmít psa, ale také kdy to udělat. Nezapomeňte věnovat pozornost režimu. Záleží na věku zvířete. Například před dosažením 2 měsíců je povoleno podávat jídlo 6krát denně. Co se živí Yorkem za 2 měsíce? Zavedení normální výživy (doplňkové potraviny) začíná třetím týdnem.\nZa prvé, můžete dát mléčné kozy, krávy nebo ovce. Musí být předehřátá. Vhodný tvaroh nebo kefír. Ale je povoleno dát více než 2 lžíce. Jaké štěňata krmení jsou povoleny?\nOd druhého týdne už můžete dát maso, ale musíte se ujistit, že jídlo je strávené. Chcete-li podávat York za 2 měsíce, musíte být velmi opatrní. Předběžně je nutné zkontrolovat, zda tráví maso. Za 1 měsíc (přesněji 6 týdnů) se podává 2krát mléčné krmivo, 2krát se krmí mateřským mlékem a další dva musí dostat malé množství masa.\nPo dvou měsících je tento režim zachován. Při dospívání se sníží počet jídel. Například za 3 měsíce a až půl roku štěně bude jíst 4krát. Pak, až rok, bude jíst 3krát a potom dospělý pes jí 2krát denně.\nBez ohledu na to, co krmíte štěněm, musíte podat jídlo současně. Například doporučujeme podávat štěně York ráno, oběd a večer. Dospělý člověk bude jeden pouze ráno a večer. Vypočítejte množství jídla je velmi jednoduché: musíte psát vážit. Každých 0,5 kg jeho hmotnosti je zapotřebí 1 lžíce. l potraviny. Když domácí zvíře jedl, musíte počkat dalších 20-30 minut a potom odstranit zbytky a umyt talíř.\nTo je obzvláště důležité, pokud je potravina suchá. Mimochodem, zároveň by neměly být uvedeny přírodní potraviny a suché potraviny.\nCo nemůže York podávat\nDva psi stejného plemene mohou mít odlišné trávení, ale v žádném případě by neměly být uvedeny některé přípravky. Mini pes nebude schopen trávit všechny potraviny. Je velmi důležité ji okamžitě naučit, že od stolu nedostane jídlo.\nJe zakázáno dát svému mazlíčku nějaké sladkosti, ať už to jsou koláče, sušenky nebo pravidelný cukr. Z tohoto důvodu je pro psa provokována slzka. Navíc oči začínají hnitět. Práce jater se zhoršuje. A pokud je pes také sedavý, pak začne tukem.\nSpousta soli je také jedem, takže můžete přidat nějaké krmivo pro psy, ale v minimálních množstvích. Co se týče aromatických kompozic, koření, koření, také spadají pod zákaz, protože pocit pachu se zhoršuje.\nJe zakázáno krmit domácí nebo vepřové maso. To způsobí potíže v žaludku. Navíc toto jídlo dává příliš velké množství jater. Totéž platí pro syrové obiloviny, luštěniny. Co se týče mléka, může být podáno psům až 4 měsíce, a pak je lepší nahradit je fermentovanými mléčnými výrobky. Kromě toho je třeba sledovat obsah tuku.\nNemůžete ošetřit hrozinky nebo hrozny. To je způsobeno toxinem, který je součástí výrobku. To poškozuje ledviny. Cibule a česnek budou také muset být odstraněny. Jsou zakázány v jakékoli formě, protože obsahují speciální složky, které jsou nebezpečné pro červené krvinky a mohou způsobit anémii.\nV žádném případě by neměla dávat krmivo pro kočky. Mají příliš mnoho tuku a bílkovin. Nemůžete dát potravu, která způsobí zvýšenou tvorbu plynu.\nNapříklad to platí pro hrach nebo zelí. Kromě toho je také zakázáno mastné potraviny: je to tvaroh, kysaná smetana, smetana, odtučněné masné odrůdy. V žádném případě nemůže být psovi podáno jídlo, které se již zhoršilo.\nSuché potraviny a přírodní jídlo pro yorky\nSuché jídlo pro krmení York je dovoleno. Jídlo může být ve formě konzervy nebo suché. Někteří veterináři a chovatelé nedoporučují podávat suché pokrmy, protože jsou špatně stráveny.\nMimochodem, je možné je před použitím nalít teplem a namočit. Ale takové krmivo je vyvážené. Můžete si vzít pro všechny věkové psy. Cestování je také výhodnější použít hotové suché jídlo.\nPsi v konzervách se liší tím, že již obsahují vodu. Jsou připravovány na základě obilovin, masa, zeleniny s přidáním různých množství stopových prvků a komplexů vitamínů. Ale otevřené konzervované potraviny mohou být uchovávány déle než jeden den, a to i v chladničce.\nNejlepší je předem poradit s chovatelem, jak živí své domácí mazlíčky. Přechod ze suché potraviny na konzervované potraviny by měl být postupně a neprodleně používat obě možnosti. Odborníci také nedoporučují současně krmit domácí zvířata a přírodní produkty. Koupit levný krmivo je zakázáno, protože to je úspory na zdraví York.\nJaký druh jídla může krmit Yorkshirovu teriéru? Nejoblíbenější možností je Royal Canin. Jedná se o francouzské výrobky. Rozsah je velmi velký: pro štěňata různého věku, pro dospělé, stárnoucí, těhotné nebo kojící osoby. "MiniAdult 27" je vhodný pro malé psy. U malých psů, kteří mají problémy s zažívacím systémem, bude Mini Sensible.\nOrijen je kanadské produkty, které se vyznačují speciálními způsoby zpracování produktů, které si zachovávají své příznivé vlastnosti a chuť.\nNestlé vyrábí Pro plan, který je také vhodný pro toto plemeno. Německý pes Mera Dog se zaměřuje na skutečnost, že toto jídlo pomáhá tělu psa odolávat vnějším negativním faktorům. American Hill's je také vhodný pro každý den.\nKanadské varianty první volby a Acana jsou také velmi populární. Jsou vyrobeny z čerstvých produktů s využitím osvědčených technologií.\nNěkteří odborníci se domnívají, že je lepší krmit Yorkshirský teriér přírodními potravinami.\nTaková jídla budou levnější. Bude vždy čerstvá, neobsahuje konzervační látky a jiné chemikálie. Nicméně v každém případě budete muset dávat svému zvířeti vitamínové a minerální komplexy. Ve stravě je nutné zahrnout nejen maso, ale i zeleninu, obiloviny.\nPřibližný poměr je 2: 1: 1. Někdy je možné nahradit maso jinými bílkovinami. Mohou být podávány játra, srdce, plíce, ale nejvýše 1 krát týdně. Pohanka a rýže jsou vhodné pro obiloviny. Ovoce jsou povoleny švestky, jablka a hrušky.\nMnoho lidí se zajímá o to, co se živí Yorkem. Tento pes je velmi nenáročný, ale vzhledem k jeho miniaturní velikosti se často vyskytují problémy s trávicí systém, játra a pankreas.\nAbyste předešli výskytu takových onemocnění, nezapomeňte dodržovat režim a výživu zvířat. Je nutné dodržovat všechna doporučení a pravidla, pak bude pes zábavný, aktivní a především zdravý.\nPotraviny York za 4 měsíce\nVe věku 2 měsíců je nutné štěně podávat 5-6krát denně.\nObjem dávkování - 1 polévková lžíce na 500 gramů hmotnosti. Mluvím o přírodním jídle. To je však přibližné doporučení.\nKaždé štěně - individualita a může se lišit od ostatních v jejich potřebách. Některé děti potřebují více krmiv, jiné - a tato část není jíst. Každý má jinou chuť k jídlu. Potřebujete-li radu, volejte nás!\nV tomto věku se většina potravin skládá z fermentovaných mléčných výrobků, surového a vařeného masa.\nV menší míře - vařená rýže a pohanka. Poměr masa a obilovin 2: 1. Nedoporučujeme dávání dalších obilovin v tomto věku. Někdy štěňata starší než 3 měsíce můžete dát ovesné vločky. Kuřecí maso se používá jen zřídka, často krůta, králík, hovězí maso.\nVíce než tři měsíce předkládáme zapečenou nebo pálenou zeleninu: mrkev, sladkou papriku, rajčata, cuketa. Začínáme naučit zeleninu jíst s malou porcí v poloviční lžičce.\nPokud dáváte přednost tomu, aby vaše štěňátko podávalo průmyslové krmivo, postupujte podle pokynů výrobce. Pamatujte na čerstvou vodu a správné dávkování. pokud je štěně příliš chutné, může jíst víc, než má podle věku. Výsledek žaludku - potravinové alergie v různých projevech. Raději se krmíte, než přemístit!\nZa tři měsíce jsou štěňata připraveni jíst 4-5krát denně.\nHlavním jídlem mohou být různé druhy ovoce a zeleniny.\nMůžete vstoupit do dietních salátů, ochucených 2-3 kapkami rostlinného oleje: rajčata, okurky, ředkvičky, drcená mrkev, nakrájené zeleniny, sladké papriky, cuketa. Část salátu - jedna čajová lžička (bez posuvu) lžíce 1 denně za den (Pokud je to mini-york, pak polovina porce).\nJakékoli ovoce a zelenina by měly být do stravy zavedeny postupně, každý den - pouze jeden nový produkt. Velikost dílu - s hřebíkem ukazováčku.\nV tomto věku je dobré vkládat do stravy vařené nebo pečené oceánské ryby (merlang, treska) - 2 krát týdně.\nŠtěňata Yorkies za tři měsíce, je období aktivního růstu. Proto je nutné po dobu 10-14 dní dávat minerální doplněk, vápník, fosfor (přísně hmotnostně) a vitamín D. Přípravu komplexu CALCIDI, společnost "8 v 1". Tento kurz je dost správnou dietou. Těstovinový sýr by měl být podáván denně, také kefír. Obsah tuku v sýru 2-5%, jogurt - 2,5 - 3%.\nPokud štěně přijímá průmyslové krmivo 4 krát denně - vitaminy a minerály mohou být odmítnuty. V krmivu je již vše.\nOpět upozorňuji na skutečnost, že množství krmiva závisí na velikosti štěněte.\nMenší York, čím rychleji dochází k metabolismu ve svém těle, vyžaduje větší výdaj energie. Proto by mini-yorkies neměli hladovat více než 3 hodiny. Přestože lžička jídla, ale musíme dát štěně.\nMini-yorkies se krmí častěji (6krát), nakrájí se na malé kousky av malých porcích.\nPokud krmíte vaše štěňátko s průmyslovými potravinami a pracujete celý den, pak pro nejvíce supermini štěňata je lepší nechat jídlo v oblasti přístupu: dát denní část do misky a nechat štěně regulovat svou potřebu jídla. Vedle krmiva položte vodu a změňte ji každé ráno.\nSnídaně (6-8 hodin)\n- tvaroh 1 až 5% tuku s přidáním kefíru a několika kapek olivového oleje.\nDruhá snídaně (9-11 hodin)\n- vařené krupice (rýže, pohanka, ovesné vločky) a maso. Vařené maso jemně nakrájené, smíchané s vařenou rýží 2: 1.\n- maso: hovězí, krůtí, králíka, jehněčí, kachna.\nOběd (12-14 hodin)\n- Stejné jídlo jako ve druhé snídani (1 krát týdně - vařené ryby).\nČajový čas (15-17 hodin)\n- tvaroh 2-5% s přidáním jemně nasekaných sušených meruněk (0,5 sušených meruněk), kefír nebo mléko, 2 kapky olivových kapek oleje.\nVečeře (18-20 hodin)\n- Stejně jako pro oběd.\nDruhá večeře (21-24 hodin)\n- Vařené maso s rýží, + 1-2 lžičky kefira., Plátek jablka nebo plátek mandarinky.\nNĚKTERÉ RADY ZAČÍNÁME "PÁDY".\nTIP 1. Krmte štěně York lépe z keramické mísy. Je stabilnější než kov, a ne chrastí. Stánek pro malé Yorkie není potřeba. Yorkie s vysokými nohami - potřebují stát, je výhodnější, když je mísa jídla na úrovni lokte.\nTIP 2. Denní objem domácích potravin by neměl překročit 100 gramů - pro yorky vážící 1 kg, 200 gramů - pro yorky vážící 2 kg, 300 gramů - pro yorky vážící 3 kg.\nTIP 3. Při podávání průmyslových potravin byste měli postupovat podle pokynů na obalu, ale musíte vzít v úvahu individuální vlastnosti zvířete.\nTIP 4. Interval mezi večerním a ranním krmivem pro Yorkshirské teriéry starší 12 týdnů by měl být nejméně 8 hodin.\nTIP 5. Vařená rýže se může střídat s vařenou pohankou a ovesnou kaší.\nTIP 6. Po 3 měsících můžete přidat do salátů z čerstvé zeleniny a ovoce. Banány a brambory jsou bohaté na sacharidy, což je důležité pro krásnou vlnu. Někteří yorkie milují syrové brambory, a to je v pořádku.\nTIP 7. Vajíčko by mělo být podáváno pouze ve vařené formě.\nTIP 8. Dáváme kefír denně (čerstvé slabé).\nTIP 9. Vařené bílé ryby (treska obecná, štikozubec obecný atd.), Který se podává dvakrát týdně. Je lépe absorbován než maso, protože ryby mají méně pojivové tkáně.\nRADA 10. Sýr (17% tuku) je lepší použít jako propagaci! Někdy, ne více než 10 gramů denně.\nTIP 11. Potraviny mohou být mírně slané, vařit ryby a maso spolu se zeleninou, kořeny, bobkovým lístkem.\nTIP 12. Na vývaru, který zbývá po vaření ryb a masa, je dobré vařit obilí.\nTIP 13. Kuřecí maso by mělo být používáno co nejméně (pokud si neuchováte vlastní kuřata) a nikdy nepoužíváte kůži a tuky. Vyměňte kuřecí maso za krůtu nebo kachnu.\nTIP 14. Nevyhazujte část krmiva tak, aby štěně bylo v domě méně znečištěné nebo zůstává malé velikosti. To je kruté!\nOmezení na potravu a vodu mohou vést ke zhoršení zdraví psa, poruch trávení, nesprávné tvorby kostí a síly kostí, stejně jako duševní poruchy. Jídlo by mělo být stejně tak jako york!\nŠtěně bude růst na velikost, která je v něm položena geneticky. A váha. rekrutován v průběhu let, stejně jako u lidí, kvůli sedavému životnímu stylu pohovky. Projděte si se svými Yorkieři, hrajte s nimi a se svým psem aktivní hry, dokud se stáří nebude pohybovat, veselý a věrný přítel!\nParaziti Na první pohled mají bezbranní štěňata alabay silný charakter.Jejich studená nálada je způsobena zvláštnostmi plemene. Proto se školení alabai výrazně liší od výcviku německého ovčáka, labradoru nebo Newfoundlandu.\nLéčba Pes je jedním z nejběžnějších zvířat. Dlouho vědci považovali psy za oddělené druhy, ale v roce 1993 byly konečně uznány jako poddruhy rodiny vlků.Původ psaExistuje několik předpokladů o tom, odkud tato zvířata pocházejí.\nNapájení Dog Blog - Můj hlídací pesSt. BernardStandardní věrnost psů je považována za plemeno St. Bernard. Odvážní psi ještě nikdy neohrozili svůj život, aby zachránili pochované cestující pod sněhem ve švýcarských Alpách.\nChov Psi žijí dlouho před osobou a dlouho se naučili přizpůsobit se jakékoli stravě.A takové plemeno jako Labrador je téměř všivé pes, což je v jídle zcela nenáročné.\nEnteritida, gastroenteritida, gastroenterokolitida, enterokolitida u domácích zvířatEnteritida u zvířat je chronické zánětlivé onemocnění tenkého střeva. Pokud je proces zpožděn a onemocnění prošlo do chronické fáze, pak to může vést k atrofii sliznice.


Titanic II: Legenda se vrací po 110 letech! – EpochálníSvět.cz\nJe majestátní, neuvěřitelná a první svého druhu. O lístek se v roce 1912 dožaduje nespočet zájemců. Zatímco 2 223 lidí si ho urve pro sebe, jen 1500 z nich přežije její zkázu. Jmenuje se Titanic a po více než 100 letech dostane konečně možnost napravit si reputaci.\nProjít se po palubě, obdivovat vyladěnou výzdobu i prvotřídní servis, je sen snad každého filmového fandy a milovníka adrenalinu. Spatřit místa, kde si bohatá Rose a chudý Jack dávají dostaveníčka ve filmu Titanic (1997) už nemusí být jen přáním, tajně zapsaným do deníčku.\nAustralský miliardář Clive Palmer (*1954) totiž chce tento jedinečný zážitek proměnit v realitu a postavit kopii!\nSen jednoho magnáta\nZnámý excentrik, který touží po vybudování Jurského parku nebo věrné kopie vzducholodi Zeppelin, znovu neváhá pobouřit svět. A tentokrát zdá se úspěšně. „Miliony lidí sní, že loď uvidí v přístavu, nalodí se a zažije její unikátní majestátnost. Titanic II bude lodí, s níž se jejich sny splní,“ prohlásí hrdě Palmer. Stavbu proto vezme z gruntu a od podlahy.\nGigant o výšce 53 m a délce 270 m, má být totiž naprosto k nerozeznání od originálu. Jediné, co trochu nabere, jsou kila navíc.\nOproti 46 000 tunám, kterými se pyšní původní Titanic, jeho následovník se „vykrmí“ ještě o 10 000 tun víc.\nNeexistuje, aby jeden jediný šroubek nebyl na správném místě. Pyšnit se bude třemi třídami, které pojmou 2400 pasažérů a 900 členů posádky. Ti však nemohou počítat s televizí, Wi-Fi připojením, ani jinými moderními vymoženostmi. Jako kompenzaci si budou moct plavbu zpříjemnit hazardem v kasinu, sledováním filmů na plátně, akčnější typy dostanou možnost ozkoušet třeba tenisové dovednosti.\nMinulost se současností se budou rozcházet, jak ve využitém materiálu, který by měl odolat ledovým krám, tak v počtu záchranných člunů i vest. Namísto parního stroje, bude lodi dodávat šťávu dieselový motor.\nSměr plavby bude hlídat navigace.\nNa kolik přijdeš, krásko?\nLegenda má být na vodu spuštěna už v roce 2022. Hladký průběh ale projekt rozhodně nemá. Svoji chvilku slávy už jednou prošvihne. S prvotním nápadem a společností Blue Star Line přichází Palmer už v roce 2012, konstrukci svěří čínské firmě CSC Jinling Shipyard. Kvůli dohadům je však celá záležitost pozastavena a z plavby v roce 2016 sejde. Tentokrát je ale vše na dobré cestě.\nZatímco náklady na stavbu jsou známy a vyšplhaly se až k 600 milionům dolarů, cena lístků je stále ve hvězdách. Předpokládá se však, že by se mohla podobat těm z Queen Mary II., největší lodi na světě, v níž má lístek do první třídy hodnotu 5000 dolarů (tedy 115 000 korun). Palmer se však už před šesti lety netajil tím, že má společnost na 40 000 zájemců.\nNěkteří z nich přitom neváhají nabídnout klidně i milion dolarů, jen aby měli jistotu, že na ně lístek skutečně zbude.\nTrasa oceánské královny\nV rámci první plavby popluje Titanic II nejprve ze Šanghaje do Dubaje, odkud vyrazí směr Southampton. Cíl pak nalezne v New Yorku. Pokud vše půjde jak má, vyzkouší si dvojník i další trasy. „Bude to skutečně zlatý důl,“ nechá se slyšet Palmer, který by rád, aby loď plula po pravidelné lince. Experti ale jeho nadšení nesdílí.\nUpozorňují především na náročnost plaveb v zimních měsících, které je pro lodi tohoto typu prakticky nemožné, ale také na bezpečnostní pravidla, která od dob Titaniku také změnila kabát.\nPodle nich jde tedy o senzaci, která po první plavbě opadne.\nNeexistuje, aby jeden jediný šroubek nebyl na správném místě. Vše bude okopírováno do detailů.\nBezpečnost. To je oč tu běží. Záchranných člunů bude mít proto „dvojník“ požehnaně.\nPalmer má peníze a nápad. Z něj nakonec vzejde legenda, která má vyplout roku 2022.


UMĚLCI ČISTÉHO SRDCE | iRozhled.cz\nVernisáž: 25.6.2015 18:00\nAtelier KreAt a o.p.s. Kunštát PRO FUTURO ve spolupráci s brněnskou pobočkou České spořitelny a.s. uspořádají v budově spořitelny na Jánské již třetí výstavu obrazů art brut. Díla na výstavu zapůjčila ze svých sbírek Slovenská národná galéria. Výstava byla nazvána Umělci čistého srdce a obsahuje díla evropských malířů art brut.\nVernisáž proběhne ve čtvrtek 25. 6. 2015 v 18 hodin. Výstava potrvá přes léto, ukončena bude 10. 9. 2015. Prohlídka galerie je volně přístupná během provozu spořitelny (v pracovních dnech do 17 hodin)


Hledaný citát: Lv 19,9-14 - nalezené výskyty: 1 - zrušit hledání\nTématu jsou přímo věnovány texty: 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) Pomazání Davida za krále (Ranní slovo) Víra a břišní tance (A) (Umlaufoviny)\nTématu jsou přímo věnovány texty: 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) Dbejte pečlivě na to, jak žijete (Ranní slovo) 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) 4. neděle postní (A) (Václav Vacek) Víra a břišní tance (A) (Umlaufoviny)\n; Jan 9,1-41\nDatum: 3. 4. 2011\nPohanské představy tvrdí, že Bohu dělají dobře naše odříkání, sebezápory, posty a utrpení, že je závislý na našich modlitbách a obětech. /1\nCo je nám příjemné od našich dětí a přátel? Chutná-li jim a nechce-li se jim odcházet od stolu. Rozumíme-li si, rádi se setkáváme a přemlouváme druhé, aby ještě chvíli zůstali.\nMá to s námi Bůh jinak?\nJe nám dobře s Bohem?\n(Pokud je nám bohoslužba dlouhá, a netěší nás, kde je chyba, nebo co máme změnit?) /2\nPříběh o uzdravení slepého čteme v době přípravy na slavení Velikonoc (nejen k vyučování katechumenů, čekatelů křtu).\nJako nás maminka nosila ve své děloze (děloha je vnitřní pokojíček maminky, vnitřní náruč), porodila a pak nás nosila v náruči a s tátou nás vychovávala a uváděla do života a celý život nás nosí ve svém srdci – tak nás Ježíš porodil do nového života s Bohem (křest je znamením porodu), nosí nás ve své náruči a ve svém srdci, vede nás, vychovává a uvádí do nového života přátelství s Bohem a lidmi.\nV pozadí prvního čtení je příběh krále Saula. /3\nDavid nebyl tak urostlý, ale Hospodin vidí do srdce člověka.\nSaul i David byli stejně pomazáni na krále a dostali nabídku pomoci Boží.\nPomazání Davida změnilo. Od toho dne i nadále se David nechával ovlivňovat Hospodinovým duchem.\nJe-li porod vstupní branou do pozemského života, je křest vstupní branou k životu svobodných dětí božích.\nI my jsme byli při křtu pomazáni na kněze, proroky a krále.\nAle ne každý pomazaný při křtu přináší stejné ovoce, hodné toho, co nám je Bohem nabízeno a co jsme od něj dostali.\nNáš nový život v Kristu a s Kristem začal obdobím nemluvněte a nedochůdčete. Celý život se máme učit dorůstat do podoby Krista.\nV příběhu slepce od narození vystupují lidé s rozdílnou startovací čárou. Slepec byl velice znevýhodněn proti vzdělaným farizeům.\nMůžeme si všimnout, jak jej setkání s Ježíšem změnilo.\nSlepec tenkrát byl pokládán za hříšníka, nemohl se vzdělávat ani pracovat, byl žebrákem, odkázaným na milosrdenství, občas předmětem krutých žertů. /4\nTento slepec měl zřejmě špatné zkušenosti se zlomyslností lidí. Ježíš nemohl navrhnout uzdravení. Vymyslel jinou cestu, udělal z plivance (voda nikde) a prachu bláto, slepce zamazal a poslal ho umýt k rybníku. Slepec asi cestou zlobně nadával: „Ti lidé jsou hrozní, ze slepce si dělají blázna …“\n(Část biblistů má laskavý výklad o slině.)\nOceňuji Ježíšovu odvahu a vynalézavost, s jakou se umí přiblížit i k lidem, kteří by se mu jinak bránili.\nSlepec byl nejen uzdraven, prohlédl(!), on, člověk tehdejší společností zneuznaný a zašlapaný do země, je hoden pozornosti a uzdravení prorokem (a Mesiášem)!\nNevzdělanému (slepý nechodil do školy, o Bohu mohl pochytil jen to, co někde letmo zaslechl) se dostalo ohromného poznání. Byl vyhojen, uzdraven od své bezvýznamnosti, odstrčenosti, méněcennosti. Byl zbaven cejchu člověka, ke kterému se Bůh obrátil zády.\nByl připraven k uzdravení. (Ne všechny slepé Ježíš uzdravil.) /5\nDostalo se mu správného vidění věcí. Získané nové sebevědomí si chránil, už se nedal zastrašit výhružkami, odsuzováním a výzvami k slepé poslušnosti autoritám..\nPevně dokázal hájit svého nového přítele. Nebál se. Uměl pojmenovat dobro dobrem a zlo zlem. Nenechal si vnutit nelogická tvrzení a neopakoval, co mu bylo nařizováno.\nVěděl své, neměl strach, že jej uzdravil někdo bezbožný, porušující tehdejší názory lidové zbožnosti o přikázáních o sobotě. /6\nZřejmě už dříve byl charakterní. Ježíš mu dopomohl, aby se – jako vědoucí – postavil novým způsobem na nohy. Viděl přesněji než ti, kteří jsou neochvějně přesvědčení, že správně vědí.\nSlepec patřil mezi ty, kterým Ježíš blahopřeje, neboť „jsou čistého srdce – ti uvidí Boha“. Svou odvahou, posílenou Ježíšem, přerostl své rodiče (ti se vyšetřujících funkcionářů báli – vyloučení ze synagógy – z církve, často znamenalo ztrátu práce.)\nMohli bychom odhadovat, jak asi slepec odmala vyrůstal, jak jej mínění tehdejší společnosti, včetně jeho rodičů, poznamenalo.\nNechme stranou ty, kteří soudili Ježíše i slepce. Tento typ nikdy nepochybuje o svých názorech. Nepoučitelně vždy hlava nehlava prosazuje tradici svých otců, prohlašujíc ji za svatou. S těmi nezmohl nic ani Ježíš.\nVšimněme si, jak Ježíš svou pozorností staví na nohy ty, kteří byli odstrkováni, podceňováni, okopáváni od druhých nebo vychováváni tak, aby druhým vždy ustupovali a dávali jim přednost.\nNaslouchejme Ježíšovi, který si váží Samaritánky, který dává novou příležitost kolaborantům (Zacheovi a Matoušovi), teroristům (Šimonu Zélótovi), malomocným, slepcům a hříšníkům všeho druhu. Nechme se uzdravovat. Smíme si vztáhnout Ježíšova laskavá slova a jeho pozornost na sebe. (Bible je milostným dopisem milujícího Boha milovanému.)\nDovolme Ježíšovi, aby se nás dotýkal a hojil naše rány.\nMáme přerůst své rodiče a své předky a nechat se uzdravovat ze svých zranění, které jsme si přivodili sami nebo nám je způsobili druzí. /7\nPsychologové nás od viny osvobodit nemohou.\nLéčitelé často zavedou lidi na slepou cestu.\nZnáte lepšího lékaře než Ježíše? Někoho, kdo věnuje člověku větší ohleduplnost a úctu?\nOd koho se můžeme naučit krásnějšímu lidství než od Ježíše?\nJsme na něj hrdí. Byl pozorný ke všem a přitom se před nikým nehrbil.\n(Slepec se, podobně jako Samařanka, ptal na to, čemu nerozuměl.\nProč se my neptáme?\nA proč tak rádi předepisujeme Bohu, co je vhodné a proč tak často rozhodujeme za něj?)\n/1 Pro ty, co mají strach, že říkám něco zvráceného, znovu opakuji, že my pro sebe potřebujeme k životu kázeň. Rodiče nám říkávali, že se učíme pro sebe. Nemuseli jsme denně pět ódy na jejich obětavost. Samozřejmě, že ke kultuře patří umět ocenit druhého, pochválit, poděkovat a poprosit. Nevděčnost je hříchem.\n/2 Je rozdíl, je-li je pro nás bohoslužba opakováním Ježíšovy popravy nebo svatební hostinou Vzkříšeného s jeho nevěstou (srov. Lk 12,35-37\nDobře víme, že Ježíše jeho obětavost stála život, veliké potupení a naprostou ztrátu cti.\nNeutíkejme od toho, že jej na kříž dostala nesnášenlivost a pýcha zbožných lidí a funkcionářů církve. Kdo chce, najde se sám v podobném postoji. Jen na místo našeho hříchu nepodsouvejme tvrzení, že Bůh k odpuštění hříchů lidstva vyžadoval Ježíšovu krev.\n(Vyprávěl jsem dětem o kříži. Je hrůzostrašným znamením. Přesto jsme si jej zvolili jako hlavní znamení. Připomíná nám velikost Boží lásky a také náš strašný sklon vybíjet si vztek na druhém. Rituál požehnání bychom měli pozměnit: po důstojném nakreslení kříže na sobě bychom se měli ještě plesknout levou rukou po pravé a pravou po levé – abychom už víc neopakovali jakékoliv násilí na jiných.)\nJestli Ženich při své Hostině obsluhuje nás – aby z nás mohla vyrůst jeho budoucí nevěsta – pak je to závratná slavnost, pak máme důvod ke zpěvu a slavení. Ale to je něco jiného než jakási „křížová cesta“. „Žena, když rodí, má zármutek, neboť přišla její hodina; ale když porodí dítě, nevzpomíná už na soužení pro radost, že na svět přišel člověk.“ (Srv. J 16,20-22\nMaminka nám nelíčila bolesti svého porodu. Je na inteligenci, pokoře, citlivosti a vděčnosti každého, aby obětavost své maminky (nebo Ježíše) objevil.\n/3 Když Izraelité na Hospodinu vymáhali krále, vybral jim Hospodin nejschopnější osobnost té doby. Saul převyšoval ostatní od ramen, navíc byl otevřený ke spolupráci s Božím duchem. Ale později neunesl pokušení moci. Ani přísaha, že přestane usilovat o život Davida, mu nepomohla.\n/4 Proto bylo přikázání: „Nebudeš zlořečit hluchému a slepému nepoložíš do cesty překážku, ale budeš se bát svého Boha. Já jsem Hospodin.“ (Lv 19,14\nTématu jsou přímo věnovány texty: Vykořisťování (Spirituála) Zákon svatosti (Ranní slovo)\nČtení je také zmíněno v textech: 5. neděle velikonoční (A) (Václav Vacek) 4. neděle postní (A) (Václav Vacek)\n/5 Ježíš řekl rodákům v nazaretské synagóze: „Po pravdě vám říkám, mnoho vdov bylo v Izraeli za dnů Eliášových, kdy se zavřelo nebe na tři a půl roku a na celou zemi přišel veliký hlad. A k žádné z nich nebyl Eliáš poslán, nýbrž jen k oné vdově do Sarepty v zemi sidonské. A mnoho malomocných bylo v Izraeli za proroka Elizea, a žádný z nich nebyl očištěn, jen syrský Náman." (Lk 4,25-27\n/6 Ježíš nebourá „svatou tradici“, aby za každou cenu provokoval. To nemá zapotřebí. Bouří se proti obrazu, který si lidé vytváří o Bohu. Bůh není podivínský patron, který šikanuje lidi svévolnými a nesmyslnými příkazy a zákazy. Bůh nemá ženu za méněcennou, jak jsme slyšeli před týdnem, sobotu nepovažuje za nevhodný den k uzdravování, naopak, sobota je dnem daným lidem k radosti.\nUdělání trošky bláta může za cihlářskou činnost (nepálené cihly) pokládat jen zlý a hloupý fanatik.\n/7 Na jedné straně často zapomínáme, že svět je trvale porušený a narušovaný zlem a na druhé straně jsme dost zhýčkaní pohodlím a bohatstvím naší společnosti.\nŘada našich mužských předků utrpěla veliká zranění na duši ve válkách a veliká ponížení za totalit. V první světové válce mnoho našich otců někoho zabilo. Zabít i nezabít je pokaždé hrozné a každého to poznamená (proto slušné režimy dávaly popravčí četě část pušek se slepými náboji, aby se každý mohl utěšovat, že zrovna on nezabil).\nDost žen bylo během války znásilněno.\nMnoha rodičům zemřelo více dětí.\nMnoho žen umřelo při porodu.\nLidé si dříve některé věci ani nemohli tolik brát, jinak by se žalem pomátli. Máma musela pečovat o děti, které žily.\nTi, se kterými bylo krutě nakládáno, se museli zocelit, aby přežili. Nedivme se, že se jim často nedostávalo dost citu vůči jejich dětem.\nNavíc církev byla dříve především přísná, hlásala přísného Boha a lidem nabízela jen lidovou zbožnost. (Lidová zbožnost lidi v tragických situacích většinou nepodržela.)\nNová generace se umí jinak prosadit než generace starší. To je dobře, ale na druhou stranu je značná část mladých – podle našeho názoru – rozmazlená a mnoho nevydrží.


zajímavé zahraniční DVD - Stránky 8 - Diskuzní fórum Fanklubu majora Zemana\nzajímavé zahraniční DVD\nRe: zajímavé zahraniční DVD\nPříspěvek od děda Dejmek » pát 17. pro 2010 12:03:00\nNezmiňuje Jiřka, v KVŠ, onu Mzdu strachu, že na to půjdou do kina? Doteď sem rozuměl něco jako jízda strachu,ale asi jo? Ale jak tak koukám,tak ta Mzda asi ještě nevyšla\nPříspěvek od Hombre » pát 17. pro 2010 13:34:21\nJisteze se jedna o film Mzda strachu, ten zminuje Jirka. A dnes uz vysel, mam ho doma.\nPříspěvek od malej Míra » úte 21. pro 2010 15:54:38\nTak už to mám taky doma. Teď ještě tu "Budapešť, nasekat na ni pažitku a pustit DVD přehrávač. Ať bude film jakýkoliv, už dopředu je jasné, že Bláha měl jít radši s Jiřkou ten den do kina, udělal by líp... ;) :D Ikdyž kdo ví? Možná lepší volit smrt než další večer v Jiřčině náruči... :mrgreen:\nPříspěvek od Doktor Vesely » úte 21. pro 2010 17:17:16\nmalej Míra píše: ...Teď ještě tu "Budapešť, nasekat na ni pažitku.....\nTak včera jsem byl s mojí ženou v Budapešti na vánočních trzích a nikde jsem nesehnal "Budapešť" ani tu pažitku.\nPříspěvek od malej Míra » stř 22. pro 2010 9:32:12\nDoktor Vesely píše: ...v Budapešti na vánočních trzích a nikde jsem nesehnal "Budapešť"...\nBudapešťská pomazánka se občas u nás prodává v kelímcích po supermarketech. Vůbec se nedivím, že ji v Budapešti nemají. Stejně tak jsem zjistil v Szegedu, že chudáci vůbec netušej, co je to pravý český "segedínský" guláš... ;) :D To jenom my si myslíme, jak jsme světoví. :mrgreen:\nAle to jsme fakt uhnuli od tématu. :oops:\nPříspěvek od Dobesch » stř 22. pro 2010 9:59:18\nJJ taky sem v Costa Brava marne shanel Spanelskeho ptacka :D . Budapest se da sehnat v mensich lahutkarstvich vazena ve velkych Hyper super marketech urcite navazena v kelimku u Alberta ...ale ruku na srdce Radis si ji udelam po svem a doma -- otazka cca 3 minut. A je cerstva.\nPříspěvek od xvladv » čtv 06. led 2011 17:53:22\nZdravím,měl jsem možnost zhlédnout film "Valkýra".Dnes nebudu komentovat samotný děj,jen pokud jste viděli,jak je tam použitá naše technika,hlavně Praga V3S,jen na přední část dali nějakou krabici,ale jinak vše je původní.Nevím která nákladní auta to mělo znázornovat.Docela dobrá podívaná.\nPříspěvek od Dobesch » úte 11. led 2011 21:31:55\nTo byvalo celkem bezne ..a v pripade dabingu i nektere zvuky staly za to.Myslel sem, ze Americane od toho upustili uz od filmu Zachrante vojina Rayena. Treba Rambo 3--tam je vozovy park celkem komicky. Jinaky tyto historicke nastavby na "novou" techniku se bezne pouziva skoro u veskere techniky na ruznych bojovych ukazkach.\nJinak osobne film Valkyra povazuji za to lepsi co Americne v posledni dobe stvorili - i kdyz vyhrady jsou.\nPříspěvek od děda Dejmek » stř 12. led 2011 7:40:29\nDobesch píše: ...Jinak osobne film Valkyra povazuji za to lepsi co Americne v posledni dobe stvorili - i kdyz vyhrady jsou.\nSouhlasím s výhradami, ne s první částí věty. Technických a historických nesmyslů je tam hodně, ale jedna z největších událostí ve ww2, odehrávající se hlavně v německu a anglicky? To neberu. Zřejmě nemá TC nadání na jazyky :mrgreen:\nPříspěvek od Dobesch » stř 12. led 2011 10:18:11\nTo ze je film anglicky mi vadi skoro nejmin ..nakonec se to stejne nadabuje a budou vsichni mluvit cesky :lol: - na to sem si zvyk. Navic nemcinu opravdu, ale opravdu nemam rad :D. Kdyz tam diky dabingu nebude kazde auto znit jako S100 (jak to bylo v puvodnim slovenskem dabigu Dempeyho a McPeasove )....\nZa to lepsi to povazuji z toho duvodu, ze tam aspon nejsou do oci bijici nesmysly pripadne nejaky desivy fabulace autoru - zkratka at o operaci vim asi vice nez bezny divak (vojenska historie mu konicek) tak me nijak nedesilo to, co si o tom bezny divak udela za obrazek - treba jinde zminovana Operace Daybreak o Atentatu na RH mi vadila prave proto, ze tam scenaristi vrazili spoustu svych "amerikanizujich klise".\nZe nekde neodpovida technika, nebo ze je poznat, ze je to prekapotovany jiny stroj - je to komercni film a ne dokument. A cilova skupina divaku to stejne nepozna. Je to nesvar to nepopiram, ale na druhou stranu kolik lidi do ted vedelo kdo ze to byl Claus Staffenberg resp. ze vubec nekdo toho jmena existoval. Je jen ostudne, ze se teto latky nekdo neujal driv.\nPříspěvek od malej Míra » stř 12. led 2011 12:24:28\nDobesch píše: ...kolik lidi do ted vedelo kdo ze to byl Claus Staffenberg resp. ze vubec nekdo toho jmena existoval. Je jen ostudne, ze se teto latky nekdo neujal driv.\nS tím bych nesouhlasil. Pochopitelně se vlastním dějinám věnují Němci podstatně více, než jak se tato témata objevují ve "světové" kinematografii. Walkýru jsem sice neviděl, ale vřele doporučuji skvělý německý film "Stauffenber". V létě 2004 jsem tento film viděl na některém německém kanálu (nejspíš ARD, což je obdoba naší ČT1) v rámci výročí nepovedeného atentátu na Hitlera. Jen je potřeba překonat ten zmíněný odpor k německému jazyku... ;) :D\nPříspěvek od Dobesch » pát 14. led 2011 9:27:52\nTak to se omlouvam. O tomto filmu sem nemel poneti. No ono to to mozna bude tim, ze je to pouze TV film a mimo Nemecko zrejme vubec nesel. Coz je mozna skoda - Nemci se umeji se svou historii poprat mnohdy lip nez to za ne delaji jine narody.\nPříspěvek od malej Míra » pát 14. led 2011 10:52:36\nDobesch píše: ...mimo Nemecko zrejme vubec nesel. Coz je mozna skoda - Nemci se umeji se svou historii poprat mnohdy lip nez to za ne delaji jine narody.\nTak pod tohle se podepisuji. A nejen to, viděl jsem celou řadu kvalitních německých filmů, které se u nás neobjeví (na rozdíl od amerických s....k), protože neexistuje schopný distributor, který by se toho ujal. Jednou z mála vyjímek je "Stalingrad", a to ještě asi jenom proto, že se na něm podílela i česká část štábu a několik herců, shodou okolností byl reprízován před několika týdny. Část exteriérů, válečné scény apod. se natáčely v Sovětskou armádou čerstvě vyklizeném vojenském prostoru u Mimoně a v komparzu hrálo několik mých tehdejších spolužáků z Technické univerzity v Liberci.\nPřed pár lety také TV Prima uvedla (bohužel bez jakékoliv propagace) na Silvestra odpoledne skvělou parodii na filmy s Vinnetouem Manituova bota - extra velká!, je to k dostání na DVD i s (bohužel ne moc povedeným) českým dabingem, ale kdo umí dobře německy, tomu jednoznačně doporučuji originální zvukovou stopu. Ani vedle Limonádového Joe by se to neztratilo. Už jsem tenhle film kdysi doporučoval snad na starém fóru, nebo tady někde... ;) :D\nPříspěvek od Arnold Hackl » pon 06. čer 2011 9:28:41\nDnes v noci budou na Nova cinema dávat první půlku filmu Den trifidů.\nPřed dvaceti lety jsem četl knihu a zaujalo mě to.\nPříspěvek od Arnold Hackl » ned 12. čer 2011 7:06:28\nVčera jsem náhodou v Levných knihách objevil seriál Čestné modré oči.\nOn to vlastně ojevil spíš můj synek, když mi to se slovy "tatínku, tam jsou očička ukazoval". :mrgreen:\nTrochu si to pamatuju z TV vysílání (asi jako Ve znamení merkura).\nKoupil bych to hned, kdyby to nebylo švédsky s českýma titulkama.\nTakhle ale zatím váhám.


Castle řeší vraždu astronauta. A připomíná slavný vesmírný film – Castle na zabití | Prima LOVE\nCastle řeší vraždu astronauta. A připomíná slavný vesmírný film\nJedno je jasné. Astronaut Tom Richwood se do vesmíru už nepodívá. Někdo ho totiž zabil během simulace letu na Mars. A Castle s Beckettovou tak mají na stole další případ. Než zjistíte, komu ležel Richwood v žaludku, připomeňte si snímek, k němuž odkazuje i původní název dnešní epizody – Wrong Stuff.\nA tím je už 32 roků stará stylová záležitost The Right Stuff, v češtině distribuovaná pod názvem Správná posádka. Režisér Philip Kaufman v ní předkládá příběh sedmi (budoucích) astronautů – účastníků projektu Mercury, v rámci něhož Američané poprvé vyslali člověka do vesmíru.\nVe snímku zazářili Sam Shepard, Ed Harris a Dennis Quaid. Přistálo mu také 8 nominací na Oscara, z čehož proměněny byly čtyři – vedle technických kategorií akademici ocenili parádní hudbu Billa Contiho.\nThe right stuff - film o astronautech\nSpolečně s osudy astronautů z projektu Mercury snímek navíc sleduje i vzlety a pády (doslova) slavného pilota Chucka Yeagera. Ten jako první pilot se svým strojem překonal rychlost zvuku. Špetkou ironie však je, že herec Sam Shepard, který Yeagera ztvárnil, se prý ve skutečnosti bojí sednout do letadla. Samotného Yeagera ve snímku můžete vidět v roli barmana. Ve scéně, kdy JFK předává Alanu Shepardovi vyznamenání, zas zahlédnete některé skutečné astronauty z projektu Mercury.\nHvězdné obsazení každým coulem!\nCastle na zabití VII (16) - Upoutávka\nHodí ze slavného snímku nějakou hlášku Castle i během úterního dílu?\nMimochodem český název téhle epizody je Mise na Mars. A stejnojmenné sci-fi drama Briana de Palmy (Zjizvená tvář, Mafiáni) čistě fikčního charakteru pro změnu pojednává o nevydařeném prvním letu na Mars a dramatické záchranné misi.


sudoku, expert, hra, nakupování, recenze 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g - prodej, recenze, diskuze\nKaždý expert Vám doporučí 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g. Má skvělé recenze, které ho vychvalují. Spousta kupujících v diskuzích píše jak mají skvělé zkušenosti s 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g Přesvědčte se sami!\nSofie Otradovcová, Kuroslepy:\nUpozornila mě na něj nabídka na netu. Schválně jsem se koukla do diskuze pod článkem. Očekávala jsem, že jako opakovaně budou názory spíše hanlivé, jak už to tak u mnoha komentářů bývá. Byla jsem šokovaná, že to bylo opačně. To už ve mně rostlo chuť ho otestovat. Neubránila jsem se 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g a jsem za to moc ráda. I já se v diskuzi chtěla podělit o svůj pozitivní komentář.\nPatrik Polcer, Chlumek:\n10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g z zkušenosti hlediska nic nechybí, je svižné, lehké, obratné a kvalitní. V porovnání se podobnými, které jsem měl v drápech jde o kompromis výkonu a kvality obou. V závodním nasazení bych se bál o bytelnost dřevěné konstrukce, snad výrobce ví co dělá.\nJakub Žurovec, Zástřizly:\nNejdřív jsem přemýšlel na jiným druhem, nakonec vybral jsem z mnoha důvodů tento 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g. Je jednoduše skladovatelný. Po technické stránce téměř dokonalý. Moje milenka hodnotí hezký vzhled a příjemnou vůni. Vypadá to, že si tuto skvělou věcičku budou doma hodně půjčovat.\nŠtěpán Drahotuský, Vysoká:\nTento 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g jsem zprvu viděl na billboardu. V té chvíli mě ale nezaujal, jevil se jako až moc přeceňovaný. Ovšem pak jsem měl řeč s kolegy z práce, kteří si to objednali. Hýřili superlativy, motivovali mě, tak jsem ho taky objednal. Myslím, že reklama na 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g vůbec nelhala. Zpracování, rychlost doručení, odolnost, prostě jedním slovem boží.\nTomáš Franče, Bystřička:\nLetos na Vánoce jsem si řekl, že když pořizuji množství dárků, že udělám radost i sobě, a něco si koupím. Jak jsem tak prohlížel nabídky na eshopech, padl mi do oka váš 10 x Landgarten Bio Hořká čokoláda s višněmi, 50g. Tehdy jsem si řekl, že by se mi mohl hodit, a tak jsem si ho zakoupil. Nečekal jsem hogofogo, nemám s podobnými zbožím vhodné zkušenosti, ale co mi došlo, to předčilo i mé nejlepší očekávání. Fakt jsem nečekal, že by mi mohlo dorazit něco tak perfektního! Příští Vánoce se na váš krám podívám hned, a počítám, že od vás objednám víc dárků než loni.\nEma Š: nemá chybu\nŠimon U: tak jsem to dostala aje to super


Nová životní role i vizáž! Simona (47) si proměnu užila - Proženy\nTak dlouho sledovala naše proměny, až se sama odhodlala přihlásit. A vyšlo to. Sedmačtyřicetiletá Simona strávila celý den v péči profesionálů a hned na úvod vám můžeme prozradit, že coby dlouhovláska jen přišla…\nKadeřnice Michaela Kubcová čtenářce doporučila výrazné zkrácení délky. Vlasy sympatické babičky (první vnučka se jí narodila před dvěma měsíci) byly totiž v délkách pořádně suché. Odbornice musela vzít v potaz také fakt, že má Simona poměrně velké množství šedých vlasů a nechce se co pár týdnů dobarvovat. Jejím úkolem tak bylo vymyslet odstín, ve kterém nebudou odrosty delší dobu vidět.\nJAK SE VÁM LÍBÍ VÍC, PŘED, NEBO PO?\nSimona má s líčení poměrně velké zkušenosti. Dekorativní kosmetiku používá denně a do práce by podle svých slov bez úpravy ani nešla. Přesto se Simona při líčení s vizážistkou Petrou Soukupovou dozvěděla spoustu nových věcí. Stejně jako při zkoušení oblečení se stylistkou Šárkou Štursovou. Jste zvědaví na výsledek?\nVlasy - Michaela Kubcová, bio salon krásy Oli Ola, Na Hroudě 28, Praha – Strašnice, www.oliola.cz\nOblečení a doplňky - Karen Millen, Gino Rossi, Lindex a Dyrberg/Kern


Squashová liga - Sport centrum statek - squash, badminton, fitness sportovní centrum Buštěhrad 10 minut od Kladna a Prahy\nDomů Sporty Squash Squashová liga\nVe Sport Centru Statek Buštěhrad můžete kdykoliv začít s naší squashovou ligou. Stačí se pouze přihlásit. Díky účasti v naší lize tak poznáte nové hráče, se kterými můžete změřit své síly. V lize můžete hrát opravdu kdykoliv, nemusíte se tak omezovat termíny pořádání jednotlivých turnajů. Příjemným bonusem vedle skvělého sportovního zážitku, jsou také zajímavé ceny za výhry v turnajích.\nJedná se o amatérskou ligu, a proto se jí mohou zúčastnit pouze neregistrovaní hráči squashe.\nHraje se ve skupinách po pěti až šesti hráčích.\nKaždé kolo trvá 1 měsíc (hráč musí odehrát 4 až 5 utkání ve skupině): začátek kola = 1. den v měsíci / konec kola = poslední den v měsíci\nVšechna ligová utkání se odehrají ve Sport centru Statek.\nZákladní nasazení hráčů do jednotlivých skupin se provádí jednak podle výsledků minulého ročníku nebo dle zhodnocení jeho hráčské úrovně.\nV jednotlivých kolech získávají hráči body za účast ve skupině, za výhry a prohry. Z bodů, které získají, je po každém kole (1x za měsíc) vyhodnocováno aktuální pořadí v žebříčku (viz bodovací systém ligy).\nHráči se mohou do ligy přihlásit i dodatečně během roku, budou však zařazeni do nejnižší skupiny, popřípadě může být nově vstupující hráč po konzultaci s obsluhou a zhodnocení jeho hráčské úrovně zařazen do odpovídající skupiny jako šestý hráč.\nLiga začíná 1. dubna a končí 31. ledna následujícího roku.\nPokud se soupeři nedohodnou jinak, hraje se dle platných pravidel squashe.\nV případě rezervace kurtu a neuskutečnění zápasu bez řádné omluvy, bude účtována plná výše ceny kurtu. Pokud hráč nebo hráči tuto částku při příštím zápase ve Sport centru neuhradí, mohou být vyloučeni z ligy.\nHraje na 3 vítězné sety, do 15 bodů bez ztrát (americký bodovací systém)\nZa účast ve skupině budou body rozděleny následovně:\nSkupina 1 150 bodů\nSkupina 2 140 bodů\nSkupina 3 130 bodů\nSkupina 4 120 bodů\nVýsledky zápasů a přidělené body:\n3-0 výhra 7 bodů\n3-2 výhra 6 bodů\n3-1 výhra 5 bodů\n2-3 prohra 3 body\n1-3 prohra 2 body\n0-3 prohra 1 bod\n0-S výhra 4 body\nS-0 prohra -2 body\nZa nepřítomnost (bez omluvy) na domluveném utkání: - 2 body (+ 4 body pro soupeře)\nVýsledky se zpracovávají 1x měsíčně.\nVždy na začátku následujícího měsíce bude nový rozpis skupin vyvěšen na klubové nástěnce a uveřejněn na internetových stránkách.\nKritéria při shodě bodů