KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ | Forum Quadmania.cz\nTéma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nCharlie18 Město: Orlová (Město)\nJe nekod kdo by jel na vyjizdku ? sam je to onicem :) No tak kdo je pobliz mohli bychom se domluvit :)\nNaposledy editováno 04.01.2009 10:47:03\nOdpovědi: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\n07.10.2009 07:40 #31 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nDobré ráno Havířov. Kdy se pojede opět Nysa?\n11.10.2009 08:57 #32 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nTak nevím, kdy pojedu na sever, ale cestu zvažuji. Kdy bude zase Nysa?\n11.10.2009 09:08 #33 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\noldgreen> Ahoj pane.Kdy bude nysa nevím protože jsem tam nebyl.Ale jak pojedeš na sever určo vem kolku.Je tady kde jezdit.Pak se ozvi rád tě provedu.Čau.\n11.10.2009 09:12 #34 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nČau dezl. Jaký, že jsem pan? Jinak už jsem to myslím psal. V dětství jsem hodněkrát o prázdninách pobýval v Dolní Suché. Odtud pochází máti. Teď je rodina v Havířově, Orlové a Bludovicích.\n11.10.2009 09:25 #35 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\noldgreen> Sory pane, jo ja vím už jsi to psal.Tak jak tu budeš mít cestu písni na icq.Jestli budeš chtít a mít sebou kolku.Tak čus.\n11.10.2009 09:48 #36 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nNo díval jsem se na tvůj profil a ty jsi téměř můj vrstevník. Možná jsme se i někdy potkali.\n11.10.2009 12:26 #37 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\npatriktopic Město: Štramberk\ntak kdy a kde se jede?\n11.10.2009 12:28 #38 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nNo to já nevím\n12.10.2009 21:40 #39 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\n07.12.2009 17:14 #40 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nbarenst Město: Ostrava - Moravská Ostrava\nco nekdy pres tyden ?\n08.12.2009 13:40 #41 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nCo někdy přes týden?????\n08.12.2009 13:41 #42 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nbarenst> Co někdy přes týden?!?!?!?\n10.12.2009 20:37 #43 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nzajezdit preci ? So a nedeli mam vzdy zabranou praci .\n10.12.2009 20:52 #44 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nbarenst> Já můžu většinou i přes týden.Ale nejezdím cesty jen terén.A kolku nemám na značkách.Podle fotek z profilu jsi možná někde z radvanic?\n26.01.2010 20:51 #45 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\n12.11.2010 01:08 #46 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nDávám dohromady partu ,,Cestovatelů,, , kteří budou jednou za 14dni jezdit do jiných míst a krajů s poznáním ostatních kolkařů. A tímto bych se chtěl zeptat jestli by jsme mohli přijet na návštěvu a nechat se od vás vodit na vašem území? Přesný termín by jsme domluvili.\nprosím odpověď přes SZ díky\nNaposledy editováno 12.11.2010 07:46:33\n05.01.2011 17:00 #47 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nNěco na dubnový víkend\n28.02.2011 07:58 #48 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\n25.07.2011 23:25 #49 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nDoufám že někdo od Vás dojede\n28.04.2012 13:36 #50 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nsatn Město: Ostrava - Radvanice\nZdravim Hoši. Koukam ,že je tady nějak mrtvo a to jsem se chtel poznat z lidma z okolí Ostravy a občas vyrazit v partě na vyjížďky. Pokud tu někdo dorazí,tak budu rád,když napíše a můžeme dát pak někde sraz. Momentálně jezdím kolem Mošnova,ale budu brzy kolku stahovat do Ostravy !-)\n01.06.2012 19:32 #51 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nKrásné odpoledne všem kolkařům\ndovolte mi, abych Vás jménem občanského sdružení ZABUČ klub v AČR pozval na 3.závod ATV Trial Cup 2012, který se jede pod záštitou AMK ČR. Jedná se o historicky první závody v TRIALU čtyřkolek, které se pořádají na uzemí ČR. Jsou to jízdy zručnosti pro všechny 4kolkáře, kteří si chtějí vyzkoušet jízdu v terénu a zároveň se tím naučit ovládat svůj stroj. A proto : Čtyřkolkáři všech kubatur spojte se !! Neděláme a nehledáme rozdíly mezi 4kolkami, u nás má místo každý. Takže Vás co nejsrdečněji zveme na opravdový trial, který Vám ukáže Vaše hranice a divákům skvělou podívanou.\nTentokráte pojedeme v nádherném prostředí Pánova u Hodonína (bývalá cihelna).\nzávod: Pánov u Hodonína\nDatum: SO 23.6.2012 hlavní závod\nNE 24.6.2012 Volné jízdy v areálu Pánov\nPřesná poloha GPS:\nDepo + občerstveni : 48°53'17.104"N, 17°8'30.606"E Pánov u Hodonína\nZávod : 48°52'38.024"N, 17°9'5.567"E rychlostni silnice R55 směr Strážnice u majáku\nNa závod pojedeme všichni společně z depa a hromadně se vrátime na rychlostni trial v areálu VP ...\nA1 (ATV do 550cm3)\nA2 (ATV nad 550cm3)\nB1 (Quad do 400cm3)\nB2 (Quad nad 400cm3)\nD ZTP - Zdravotně postižení – start ZDARMA !!\n07.00 - 09.00 - Registrace\n09.00 - 09.15 - Rozprava\n09.15 - 09.50 - Technické přejímky\n09.50 - 10.00 – Přejezd na trialy\n12.00 – 13.00 OBĚD v depu (trialy uzavřeny)\n13.00 - 17.00 - Závody\n17.00 - Vyhlašení\nPřihlášky jsou ke stažení na www.zabuc.cz na titulní stránce. Vyplněnou prřihlášku pošlete na dan@zabuc.cz .\nPřípadně je možnost přihlášení na místě – v depu Pánov u Hodonína .\nVŠICHNI startující dostávají po závodě vepřové koleno a nápoj dle libosti.\nZároveň je možné v areálu si zkusit Lukostřelbu, Paintball a motokáry.\nPS: prosím přepošlete naši pozvánku všem Vašim kamarádům , známým a všem příznivcům 4kolek a dobré nálady.\nPodrobnejsi info ve vlakne 3. závod MS ČR ATV Trial Cup 2012 Pánov u Hodonína nebo na SZ\nnebo dan@zabuc.cz foto na http://zabuc.cz/galerie\n12.09.2012 21:19 #52 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nJsem z Ostravy, kdyby někdo chtěl zajezdit, ozvěte se :) Mám SMC RAM 300\n13.11.2012 17:27 #53 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nMadjackob Město: Orlová (Město)\nKawasaki KVF 750, Suzuki LT-A 700 King Quad 4x4\nPánové....nějaké zajiamvé trasy okolí Orlová.Karviná,Havířov okolí? ;)\nhodte echo nebo SZ...jezdíme zatím Dva....žádný extrem...ja KQ700 kolega KQ750\n02.12.2012 07:29 #54 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nDawe.XMR Město: Ostrava - Poruba\nZdravim je skoda ze tady nikdo nepise ale jezdi se pravidelne kazdy tyden kdo chce at pisne do sz\n06.01.2014 14:52 #55 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nRaptorrr700R Město: Havířov (Město)\nZdravím, jak to řešíte s policií když nemáte SPZ a jezdíte po silnici? Máte nejakou speciální výmluvu nebo ani nezastavujete :D?\n07.01.2014 14:03 #56 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\njanopp Město: Šuňava\nPozývame Vás na 7.ročník QUADTRPHY Lučivná 2014.\nViac info na: www.stvorkolky.net\n26.01.2020 13:34 #57 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nVše tu skončilo v r. 2014. Proč? Je tu někdo kdo jezdí? Asi to nebude na pravidelné vyjížďky, ale někdo další by se hodil, já Karviná a pracovní čtyřkule.\n29.02.2020 07:01 #58 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nMajkPrajss Město: Hlučín\nRomus> Pojď s nemá jezdit zítra, jezdíme často i Petřvald/ Rychvald a okolí, nicméně jezdíme všude okolo Ostravy...\n02.03.2020 21:41 #59 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\n04.03.2020 22:07 #60 Téma: KLUBOVNA - OSTRAVSKO + ORLOVÁ\nZdar , dlouho jsem tu nebyl, face nemám a myslel jsem, že tu z okolí nikdo nejni. Mýlil jsem se, nyní mám kinga u doktora, nějaký dodělávky tak jsem nyní bez. Jak bude hotovo a budu pojizdný napíšu!


Elektronické cigarety – The language house\nJistě se všichni shodneme, že kouření je zdraví škodlivý, až nebezpečný, zlozvyk, nicméně navzdory tomuto faktu je na světě velká skupina lidí, kteří přesto kouří. Někteří z nich se opakovaně a prozatím marně snaží přestat, jiní zatím svůj status kuřáka neřeší. Pro všechny z nich jsou dobrou volbou elektronické cigarety.\nElektronické cigarety jsou perfektním řešením pro lidi, kteří kouří hodně a díky této intenzitě musí do nákupu klasických cigaret či tabáku investovat velké množství peněz. Rozhodnete-li se pro elektronické kouření, značná finanční částka tak zůstane ve Vaší peněžence.\nAno, možná se Vám počáteční investice nezdá tak levná záležitost, nicméně, právě pokud kouříte opravdu hodně, brzy se Vám vynaložené peníze vrátí v podobě znatelně menších výdajů za cigarety, elektronické cigarety jsou levnou alternativou ke klasickým cigaretám.\nO své zdraví se bát nemusíte


Doma můžete mít Slashův klobouk, kytaru i ďábelskou káru | ABradio.cz\nDoma můžete mít Slashův klobouk, kytaru i ďábelskou káru\nChcete se oblékat jako Slash, hrát na jeho kytaru nebo jezdit v jeho autě – veteránské…\nChcete se oblékat jako Slash, hrát na jeho kytaru nebo jezdit v jeho autě – veteránské Corvette Stingray? Nic není nemožné. Slash totiž tyto i další své věci prodává.\nBývalý kytarista Guns N' Roses se spojil s aukční síní v Beverly Hills. Ta nabídne širokou škálu jeho osobních věcí fanouškům a sběratelům už příští měsíc.\nNa své si mají přijít hlavně příznivci lebek a dinosaurů, ale i ti, kteří mají rádi exotický jihovýchodní asijský nábytek.\nVýtěžek z prodeje předmětů, které Slash síni Julien´s Auctions věnoval, půjde na charitativní účely. Dražit se bude od 26. března.\nPodle očekávání organizátorů aukce většina nabízených věcí skončí v zahraničí, hlavně pak v Japonsku a zbytku Asie, kde mají Guns N' Roses stále obrovský úspěch a nekonečné zástupy fanoušků.\nA proč se Slash svých věcí zbavuje?: „Mám takový zlozvyk… pořizuju si a sbírám věci, které zrovna nutně nepotřebuju,“ řekl kytarista agentuře Reuters, která ho telefonicky zastihla v tour busu při cestě na koncert v Oklahomě. Teď se mu nabídla možnost, jak se některých věcí zbavit a zároveň přispět na dobrou věc. Získané peníze půjdou konkrétně na charitu, která pomáhá zneužívaným adolescentům a teenagerům bez domova.\nCorvette Stingray je podle Slashe naprosto ďábelský vůz. Bylo to vůbec první pořádné auto, které si v životě pořídil. Kupoval ho v době, kdy Guns N' Roses v 80tých letech strmě vyletěli nahoru a stali se slavnými. Teď ale většinou stojí v garáži, protože slavný kytarista jezdí v novém modelu Aston Martins a jeho žena Perla nakládá děti do vozu značky SUV.\nSlash vlastní dohromady asi stovku kytar a prodávat bude celkem 14 z nich. Mezi nimi je i akustika Guild, na kterou nahrával jednu z prvních balad „Patience.“ V nabídce budou taky různé modely kytar vyráběných na míru a ojedinělé modely Telecaster, Stratocaster, Sanchez, Epiphone a B.C. Rich.\nZ oblečení pak v nabídce budou kabáty, trička, velké množství šperků s lebkami a v neposlední řadě dva typické Slashovy cylindry.


👄 Náhradní zubní kartáček Philips HX6018/07 | Ceny.Odpadneš.sk\nPorovnanie cien Kozmetika a zdravieKozmetika a drogériaÚstna hygiena...\tPhilips Náhradní zubní kartáček Philips HX6018/07\nNáhradní zubní kartáček Philips HX6018/07\nNáhradní zubní kartáček 8ks náhradní hlavice ProResults, pro modely Sonicare EasyClean, HealthyWhite, FlexCare, DiamondClean. V balení najdeme 8 originálních náhradních hlavic pro sonický zubní kartáčky Philips Sonicare EasyClean, HealthyWhite, FlexCare a DiamondClean. Kartáčky si získaly svou oblibu díky své účinnosti a spolehlivosti. Tisícům lidí kartáčky pomáhají k bělejšímu a zdravějšímu chrupu a krásnému úsměvu.Unikátně navržené štětinky ve vrstevnicovém tvaru se dokonale přizpůso...\nNáhradní zubní kartáček Philips HX6018/07 - ponuka obchodu\nNáhradní hlavice Philips Sonicare HX6018/07 ProResults standardní hlavice, 8 ks v balení\nParametre produktu Náhradní zubní kartáček Philips HX6018/07\nNáhradní zubní kartáček 8ks náhradní hlavice ProResults, pro modely Sonicare EasyClean, HealthyWhite, FlexCare, DiamondClean. V balení najdeme 8 originálních náhradních hlavic pro sonický zubní kartáčky Philips Sonicare EasyClean, HealthyWhite, FlexCare a DiamondClean. Kartáčky si získaly svou oblibu díky své účinnosti a spolehlivosti. Tisícům lidí kartáčky pomáhají k bělejšímu a zdravějšímu chrupu a krásnému úsměvu.Unikátně navržené štětinky ve vrstevnicovém tvaru se dokonale přizpůsobují přirozenému tvaru zubů a lépe tak odstraňují nežádoucí plak. Při jeho odstraňování z obtížně dosažitelných míst je oproti obyčejným kartáčkům účinnější až o 100 %. Vlákna vám navíc efektivně ukazují stav opotřebení, proto vždy víte, kdy je čas je vyměnit. Výměna se doporučuje každé 3 měsíce, po této době se hlavy opotřebovávají a snižuje se jejich účinnost. Parametry a specifikace:Typ:Výměnné hlavice PHILIPS HX6018/07 ProResultsUrčeno pro modely:Sonicare EasyCleanHealthyWhiteFlex


Milan Žitný o Slovensku: Fakta o Kiskovi. Fico není mafián. Co nechtějí slyšet v kauze Kuciak. Kočner a „Pečený Žid”. Mečiar a spisy StB | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » Milan Žitný o Slovensku: Fakta o Kiskovi. Fico není mafián. Co nechtějí slyšet v kauze Kuciak. Kočner a „Pečený Žid”. Mečiar a spisy StB\nROZHOVOR Organizovaný zločin na Slovensku a v České republice, jaký je mezi ním rozdíl? Kdo je Marián Kočner podezřelý z objednávky vraždy novináře Kuciaka? Pro ParlamentníListy.cz vypráví člověk, který se s Kočnerem a jeho metodami setkal. Autor dokumentárního cyklu „Soumrak bossů“ Milan Žitný.\nJste coby scenárista autorem dokumentárního cyklu Soumrak bossů, který pojednává o nejhorších případech slovenského organizovaného zločinu. Jde o nájemné vraždy, brutální vydírání, pašeráctví, násilnou kriminalitu, a to vše kvůli špinavému byznysu. Lze říci, že fenomén organizovaného zločinu v 90. letech na Slovensku výraznější než v České republice?\nJe tomu skutečně tak. Na Slovensku byly pokusy vykládat původ organizovaného zločinu 90. let minulého století rozsáhlou amnestií, kterou vyhlásil po svém zvolení prezident Václav Havel. Tehdy začátkem roku 1990 vyšli z věznic nejen političtí vězni, nýbrž i klasičtí kriminálníci, včetně násilných zločinců. A mnozí se brzy vrátili do vězení zpátky. Jenže kdyby tomu bylo skutečně tak, že příčinou mohutného rozmachu organizovaných zločineckých skupin byla Havlova amnestie, měl přece stejný model vzniknout v české části federace. Leč nevznikl. Proč?\nhlasovalo: 10585 lidí\nPři natáčení první série s názvem Mafiáni jsem nebyl autorem scénářů, požádal mne až režisér Tibor Szilvási, původem z jižního Slovenska, abych mu s tím pomohl, neboť se scénáristou nebyl schopen pro neustálé konflikty pracovat. Tibor prakticky od studií na FAMU žije v Praze a reálie 90. let v slovenském kontextu vnímal jen z dálky. Potřeboval někoho, kdo se v problematice orientoval. Po jistém váhání jsem Tiborovi kývnul, řekl jsem si, že je užitečné zaznamenat 90. léta, popsat tehdejší poměry pro naši paměť i pro mladší generace. V těch původních scénářích se opakoval refrén, že gangsterské skupiny vytvořil Havel s jeho amnestií. Já tvrdil, že je to nesmysl, sice některé známé postavy zločinu vyšly ven na amnestii, leč drtivá většina zbojníků byli obyčejní mladí kluci, chodili do stejných fitness center jako já, potkávali jsme se, pomáhali při cvičení, komunikovali, tudíž jsem viděl, co jsou zač. Všichni chtěli rychlý úspěch, zbohatnout, mít krásná auta, spoustu hezkých holek, okázale platit za všechny, aby každý viděl, že na to má, no a to si žádalo neustálý, a hlavně výživný zdroj peněz. Nikdo jiný jim v tom čase první poloviny 90. let nemohl poskytnout víc než organizovaný zločin. Tak se mnozí přidali. A těch byla ve skupinách absolutní většina. Tibor dal vypracovat, aby měl jistotu, studii na jedné vysoké škole s otázkou, kolik propuštěných vězňů po Havlově amnestii přešlo na Slovensku do organizovaného zločinu. Odpověď zněla: čtyři procenta. Všechno ostatní byli ti mladí muži, jak jsem je znal, často se rekrutující z prostředí posiloven, silových sportů, zápasníci, kulturisté, boxeři, karatisté a podobně. Někteří si již před revolucí přivydělávali na diskotékách jako vyhazovači. Později přišli na to, že ty diskotéky si mohou koupit. Levně až zadarmo. Stačilo přitlačit na majitele. V posledních letech československé federace se nestihl zločin rozvinout do organizovaných struktur, i když nehluboké kořeny při různých příležitostech zapustil. Dalo by se to ilustrovat mnoha historkami a příběhy, obecně lze ale říct, že čím kalnější byly porevoluční vody, tím lepší podmínky byly pro zločin. Až po rozdělení federace a vzniku samostatného Slovenska nastaly ideální parametry pro rozkvět hierarchicky organizovaných gangsterských skupin s jasnou dělbou práce, terorizujících zejména podnikatele na všech úrovních. Prakticky všichni museli platit tzv.výpalné, tu ochranu před požárem, který založili gangsteři u těch, co se vzpříčili. Prvním základním kamenem organizovaného zločinu odlišujícím Slovensko od Česka – a nemluvme zde o modelu mafie italského původu, ten je založen na tribalistickém základu příbuzenských vazeb, širší rodině, až klanu – tedy základním kamenem slovenských skupin byly politické poměry, charakter vlád premiéra Vladimíra Mečiara. Jeho politický styl sám vykazoval znaky venkovského despoty, nerespektujícího zákony a vytvářejícího si vlastní ad hoc normy podle aktuálních potřeb. Pamětníci z let 1990–1992 budou hned vědět, na co narážím, jak vydíral politiky, porušoval ústavu...\nTakový politický rámec ovšem v České republice neexistoval. To je klíčový moment, co se týče rozdílů mezi oběma nástupnickými státy. Od toho se odvíjely všechny možnosti a příležitosti. Jednou z nich byla malá a později částečně i velká privatizace. V malé privatizaci se objevovali i bývalí zelináři, pumpaři, veksláci, a když chtěli získat podnik do vlastnictví nebo pronájmu, samozřejmě levně, používali nevybíravé metody. Zastrašování, bití, shořelé auto, i vražda, když už nepomohla „lidská“ domluva. Zažil jsem na vlastní oči manipulace a vydírání, chodil jsem se na to dívat do bratislavského kina Charlie´s, kde okresní dražby probíhaly. Další příležitosti nabídly tzv. fakturační podvody pomocí „bílých koní“. Což byli asociálové, vyšinutí jedinci, první várka bezdomovců... Skupina založila eseročku, oficiálně byl majitelem i jednatelem bílý kůň, nakoupilo se zboží za miliony, rychle se prodalo, leč prodejci, natož berňák, peníze nikdy neviděli. Bílý kůň zmizel ze scény, aby nastoupil další. A tak dále. Na jaře 1994 jsme s kolegyní z deníku ÚJ SZÓ pátrali po zmizelých bílých koních v okresu Dunajská Streda, kde v té době již pohřešovali 17 jednatelů takových eseroček. Jednoho, co zázrakem přežil, jsme objevili až v Prievidzi. Vyprávěl nám bizarní příběh, jak se dal přemluvit, aby pro své bývalé spolužáky z dunajskostredského gymnázia založil eseročku v Prievidzi. Jelikož vyplatili jeho dluhy, tak vděčně souhlasil, založil firmu, vydal jim hlavičkový papír, razítko i podpisový vzor. Po čase jej vyzval berňák, aby zaplatil několik milionů na DPH, poté se ohlásila i policie a vznesla mu obvinění. Když opakovaně žádal spolužáky, aby něco podnikli, jinak bude muset policii říct, jak se věci mají, bylo mu řečeno, že peníze pro berňák jsou připraveny, jen není kurýr, který by mu je přivezl. Tak zajel za nimi do Dunajské Stredy, kolem poledne jej odvezli do garáží na okraji města a jeho spolužák, s nímž dřel stejnou lavici celé čtyři roky, mu přiložil pistoli ke spánku a řekl: „Ištváne, není v tom nic osobního, jenže já mám za to od X. Y. padesát tisíc.“ Poté Ištvána svázali, zacpali mu ústa, hodili do kufru auta a ještě před ním probírali, že musí počkat do sedmi hodin večer, až na hraničním přechodu Medveďov do Maďarska bude mít službu jejich člověk, kurýr převeze Ištvána na druhou stranu, tam jej převezme další kurýr a za stejných podmínek jej dopraví na území Jugoslávie, kde se mrtvola bez dokladů bude považovat za další neznámou oběť občanské války. Naštěstí pro Ištvána přišel odpoledne do vedlejší garáže majitel, a když Ištván slyšel zvuky, bouchal hlavou do víka kufru tak intenzivně, až se majitel garáže vyděsil a šel pro policii. To byl na tehdejší poměry zázrak, že přežil. Mluvili jsme poté s jeho spolužákem, s tím, co měl dostat padesát tisíc za podíl na likvidaci Ištvána. Samozřejmě všechno popřel a vzkázal, ať jej Ištván nepomlouvá, že to může skončit žalobou. Většina bílých koní takové štěstí neměla. Ani rozhovor s tamějším okresním ředitelem policie nic neposunul, přitom zločinecké skupiny mu řádily veřejně téměř přímo pod okny policejní budovy, a on nic. Později se stal policejním prezidentem. Slovenská realita...\nA jsme u poslední sudičky, jež stála u kolébky organizovaných skupin na Slovensku, a tou byla nepřipravenost policejních struktur na prudkou změnu. Najednou již nebyly tou extra obávanou a dobře placenou elitou jako za totáče, navíc do té doby se potýkaly jen s klasickou galerkou. Tu dobře znaly, jenže teď měly před sebou organizované a agresivní skupiny. Korupce v policii proto byla běžná. Rovněž tak se vyskytovala až zavilá odvaha některých policistů, i když tento typ byl zřídkavější. Někteří tohoto druhého typu vystupují v našich seriálech. Jeden to dotáhl na současného policejního prezidenta, další je policejním přidělencem v Praze. Oba mají lví zásluhu na doživotí pro slovenského arcigangstera Mikuláše Černáka. Kdo tehdy z policistů odmítl kooperovat se zločinem, měl problém. S tím ruku v ruce šla nedostatečná legislativa, nebyly nástroje na ochranu svědků, programy, dohoda o vině a trestu a tak dále. No a pátým, řekněme, takovým závěrovým klenákem jako v gotické katedrále byl ochranný deštník tajné služby nad zločineckými skupinami, který využívaly od poloviny 90. let po změně jejího vedení. Tato symbióza přinášela službě možnosti netušené, mohla zadávat některé úkoly do podsvětí a současně své pomocníky chránila. To vždy podle účelu. Propojení státní moci s organizovaným zločinem, to je ten další zásadní rozdíl mezi poměry v České republice a na Slovensku po rozdělení.\nSoumrak bossů ukazuje zákulisní vládce Slovenska za dob premiérů Mečiara, Dzurindy, Radičové i Fica. Čím se to zločinné napojení na vrcholné politiky vyznačovalo? Nakolik vládnoucí třída mafii pomáhala a nakolik je spíš nechávala existovat?\nMusíme oddělit zrno od plev. Do nástupu široké vládní koalice premiéra Mikuláše Dzurindy na podzim roku 1998 vládly mečiarovské poměry, metody, pravidla, jak jsem teď o nich mluvil. To jsou ty plevy. S první Dzurindovou vládou přišlo zrno v podobě silné politické vůle vymýtit organizovaný zločin. Následovaly nevyhnutné legislativní změny, jež postupně vytvořily účinný právní rámec pro likvidaci skupin. Možnost nabídnout členovi skupiny usvědčovat své kumpány výměnou za novou identitu v cizině, což je program na ochranu svědků, byl jedním z mnoha nástrojů, jenž pomohl usvědčit Mikuláše Černáka a poslat ho na doživotí do vězení. Postupně docházelo k personálním změnám v policii a prokuratuře, což sice s různými zádrhely, leč přece jen směřovalo ke lepším poměrům. To platí i pro vládu Ivety Radičové a také pro Roberta Fica. Jemu se dnes předhazuje, že novinář Ján Kuciak a jeho přítelkyně byli zavražděni za Ficovy vlády a z objednávky je obviněn člověk, jenž udržoval kontakty s Ficovým politickým prostředím a měl vliv, jenž mu umožňoval páchat trestnou činnost. Jenže Marián Kočner neměl kontakty jen ve Ficově straně, měl je napříč politickým spektrem, včetně opozice, a někdy i velmi důvěrné, například s předsedou strany Sloboda a Solidarita Richardem Sulíkem. Což znamená, že Ficova strana je nevytvořila. Právě za nynější vlády, v níž dominuje Ficova strana Smer-SD, byli odhaleni a obviněni aktéři vraždy novináře. Stát se to v době Mečiara, nic by se ve vyšetřování nedělo, stejně jako tomu bylo po zavlečení prezidentova syna do Rakouska.\nDva roky od října 1996 do nástupu Dzurindovy vlády na podzim 1998 jsme společně s jedním kamarádem radioamatérem odposlouchávali radiokomunikaci příslušníků sledovacího útvaru Slovenské informační služby. Věděli jsme proto on-line, koho právě má služba v pácu, z toho se dalo odhadnout, s čím to souvisí, k čemu se schyluje a podobně. V drtivé většině šlo o sledování politiků, novinářů, diplomatů... Mohli jsme občas někoho opatrně varovat, ovšem jen v kritických případech, aby druhá strana nezjistila, že je posloucháme. Udělali by opatření a my bychom přišli o důležité informace. Zaznamenali jsme různé akce a většina z nich měla politické pozadí. Dá se říct, že o co víc se SIS věnovala rozpracovávání politické opozice a novinářů, o to méně péče věnovala organizovanému zločinu. No ona ji věnovala, leč jinak, než měla, šlo o kooperaci, ne o potírání. Tehdy byli zločinci na straně státu i na straně zločinu.\nPostmečiarovské vlády znamenaly přetržení těchto vazeb na skupiny a jejich postupnou likvidaci. I když ani zde nelze zcela stoprocentně hovořit o totálním umrtvení. Příklad: před několika lety byl vydírán jistý šéf banky, jelikož jedné cizinecké kompanii zastavil úvěr pro neplnění smluvních podmínek. Byli to lidé z Kavkazu a ti řeší podobné obstrukce drsnými metodami. Bankéř a jeho rodina byli ohroženi. Obrátili se proto na zkušeného vyššího důstojníka policie, aby pomohl. A ten se musel obrátit na šéfa jedné zločinecké skupiny, jelikož policie nemohla poskytovat ochranu několik let v kuse a riziko by i tak přetrvávalo. A onen šéf zločinecké skupiny si „promluvil“ s Kavkazany a bylo po problému. Stáhli se a zmizeli. Sám policejní důstojník nezmohl nic, potřeboval pomoc podsvětí, aby zabránil nejhoršímu. Je to i tím, že do zločineckého prostředí může proniknout jen zločinec, vy nebo já nemáme tu možnost. Můžeme trochu nahlédnout, to je maximum, co nám bude dovoleno. Policista se v takových případech pohybuje po hraně, kontakty s podsvětím využívá jako zdroj informací, a někdy zdroj i ochrání jen proto, aby o něj nepřišel a zdroj pomohl v závažnějších věcech. Tak to bylo vždy a tak tomu bude i zítra. Musí to mít ovšem meze, leč ty lze těžko určit zákonem.\nDnes prakticky žádná z těch zločineckých skupin, jak je uvádíme ve dvou seriálech Mafiáni a Soumrak bossů, neexistuje. Někde se ještě pohybují jednotlivci, leč to jsou zoufalci na útěku v cizině a nemají žádný vliv na domácí poměry. To je důležité konstatování: struktury organizovaných zločineckých skupin z 90. let dnes neexistují.\nLiberální novináři u nás v Čechách často prezentují premiéry Dzurindu a Radičovou jako čisté, jako ty, kteří na rozdíl od Mečiara a Fica mafii nepodlehli. Bylo to skutečně tak? Dzurinda byl v nějaké míře zapleten do dění kolem Devín banky nebo ne?\nJak jsem již řekl, likvidace organizovaných skupin začala za Dzurindy, pokračovala za Radičové a pokračovala i za Fica. Za něj byla fakticky dokončena. A je třeba říct, že za vlády Radičové museli z policie odejít právě ti špičkoví policisté, kteří dostali Černáka za mříže na doživotí. Dva z nich jsem zde již uvedl. To jsou typy, jaké by každá slušná policie i vláda chtěla mít. To ovšem nebyla Radičové vina, že museli odejít, nýbrž jejího ministra vnitra. V médiích někdo dokonce organizoval proti nim několikaletou štvavou kampaň. To považuji za skandální. Politický svět funguje i zde systémem „jsi náš, nebo nejsi“, tudíž se ne vždy přihlíží na kvality, leč zda je to náš slouha, nebo ne. A co se týče Devín banky, Dzurinda s ní nic neměl. Zato jeho koaliční partner, Strana demokratické levice, ano, ta měla své lidi v jejím vedení i mezi akcionáři, a chránila proto její podezřelé aktivity.\nMůžete pro neznalé v krátkosti objasnit, o co šlo v kauze Devín banky? Mluví se o krvavých zločinech. O co tam šlo ve vztahu k Rusku?\nKdyž byla na banku uvalena nucená správa za Dzurindovy vlády, soud pověřil dnes již nebohého advokáta, někdejšího předsedu federálního ústavního soudu Ernesta Valka správcovstvím. Okamžitě po něm vystartovala koaliční strana SDL a její ministryně financí zatlačila, aby se té funkce vzdal. Změnila i systém odměn, aby na tom, nedej bůh, nevydělal. Do té chvíle činila odměna deset procent z výšky zachráněného jmění, poté již dostával správce jen směšnou paušální odměnu. Čili zda se bude správce snažit zachraňovat majetek banky, nebo ne, je mu šumafuk, dostane stejnou odměnu, tak co se bude namáhat. Za krátký čas, co Valko byl správcem banky, zjistil, že přes banku bylo do té doby vyvedeno mnoho miliard do různých off-shore destinací a nikdo se nezajímal, proč, jak a kdo. Na další pátrání mu nedali příležitost. Jeho nástupce, kterého vybrala SDL, se stal po krátkém čase obětí těžkého fyzického útoku, a aby toho nebylo dost, nakonec byl i on obviněn z trestného činu porušení pravidel při správě cizího majetku. Bývalý management banky stanul později před soudem, jenž po nekonečných dlouhých letech vynesl osvobozující verdikt, dokonce až poté, co jsme my natočili a odvysílali díl o Devín bance. Nakonec nikdo nebyl trestně zodpovědný za úvěry, které si akcionáři dávali sami sobě a vyvedli je do ciziny. Druhou linií příběhu o Devín bance byla krvavá story. Z banky vyvedli jistí podvodníci, v podstatě malého venkovského kalibru, několik desítek milionů korun pomocí fiktivních smluv přes nastrčené bílé koně. Ty pak brutálním způsobem zavraždili. Jednoho koně pohřbili do již připraveného hrobu tak, že jámu v noci prohloubili, uložili tam tělo koně, navršili zem na původní hloubku a druhý den byl pohřben nebožtík, pro nějž byl hrob připraven. Tím se pachatelé snažili zabránit nalezení těla oběti, neboť kde není tělo, chybí klíčový důkaz o vraždě. Policisté měli naštěstí v terénu informátory, hrob vypátrali, pomocí geologických sond získali důkaz, že jsou tam na sobě skutečně pohřbena dvě těla a dostali povolení k exhumaci. Když to shrnu, malí hloupí a primitivní zloději bez politického krytí byli usvědčeni a odsouzeni, zatímco velcí zloději s politickým backgroundem unikli spravedlnosti.\nPoměrně obecně známou věcí i v České republice je únos syna slovenského prezidenta Michala Kováče do Rakouska, což měli provést pracovníci tajné služby. Premiér Mečiar poté, díky dočasným pravomocem prezidenta pro nezvolení nového, udělil pachatelům únosu milost. Jak se vůbec něco takového a další a další zločiny spojené s politikou, mohly v demokratické zemi dít? Co dopomohlo vzniku podhoubí pro takový organizovaný zločin?\nJiž jsem to naznačil a musíme pro pochopení této události na exkurzi do minulosti. Parametry a metody politické kultury nastavil počátkem devadesátých let Vladimír Mečiar na celou další dekádu. Jeho chování bylo neurvalé, agresivní s banditskými rysy. Zeptejte se pana Ladislava Špačka, jenž byl v roce 1990 zpravodajem Československé televize ve Federálním shromáždění. Mečiar jej fyzicky napadl na chodbě parlamentu za to, jak pan Špaček informoval o Mečiarově vystoupení ve FS, slovy, cituji: „Nakopem ťa do riti, sviniar jeden!“ A hnal se na něj, museli ho držet, jinak by byl malér. Tématem bylo rozdělení kompetencí federálních orgánů mezi republikové. Mečiar vyhrožoval, že neschválí-li federál rozdělení kompetencí tak, jak si to představuje slovenská strana, Slovenská národní rada je připravena vyhlásit svrchovanost republikových zákonů nad federálními. Tehdy se lekl i prezident Václav Havel a dal připravit návrh ústavního zákona, jenž by mu svěřil větší pravomoci pro případy ústavní krize.\nZkušenost tehdejšího českého premiéra Petra Pitharta s Mečiarem byla ze stejného gangsterského soudku. Když Mečiar přiletěl poprvé v létě 1990 jako čerstvě jmenovaný slovenský premiér do Prahy, vítal jej český kolega Pithart na Ruzyni. Během jízdy z letiště do města se Mečiar Pitharta zeptal, „co má na ty své“, čímž myslel, jaké kompromateriály má na lidi v různých funkcích. Premiér Pithart nejprve nechápal, kam tou otázkou Mečiar míří. Ten mu to vysvětlil: „Já mám materiály na církevní hodnostáře, novináře, politiky, takhle je držím v hrsti... A co máš ty?“ Když pan Pithart reagoval slovy, že nic takového nemá, Mečiar jen suše poznamenal: Aha; a dál se s ním již nebavil, jen koukal z auta ven. „Nebyl jsem pro něj partnerem,“ komentoval to Pithart později. Tyto metody Mečiar používal již v první fázi své politické kariéry od chvíle, co se v polovině ledna 1990 stal ministrem vnitra na Slovensku ve vládě národního porozumění. Koncem ledna poslal JUDr. Leoše Čima z ministerské inspekce do Trenčína, aby mu z budovy Okresní správy StB přivezl dokumenty, které najde na sekretariátu v plechové skříni u zdi. Struktura StB podléhala federálnímu ministerstvu, budova byla zapečetěna, příslušníci StB byli již postaveni mimo službu rozkazem ministra Richarda Sachera, tudíž Mečiar jako ministr slovenského vnitra neměl právo tam vniknout a brát materiály patřící federálu ze zapečetěné budovy. A krátce poté někdo začal osoby, na které se odcizené svazky z vily vztahovaly, vydírat. Popsal jsem tento případ v týdeníku Respekt v březnu 1992 jako kauzu Tisova vila. Součástí materiálu byl i rozhovor s JUDr. Čimem. Pozoruhodné bylo pro mě to, že tehdejší zavedená slovenská média nepřinesla o této kauze ani slovo. Jistý taxikář mi později sdělil, že když kauza v Respektu vyšla, rozvážel v Bratislavě několik šéfredaktorů domů z Novinářského klubu a slyšel, jak se domlouvají, že nebudou ten případ monitorovat, že na Slovensku kauza Tisova vila prostě nebude existovat. Nešlo to ale úplně odignorovat, v prostředí některých nových periodik se kauza Tisova vila přece jen objevila.\nPrůběh odcizení dokumentů z trenčianské okresní správy StB mi detailně popsal v lednu 1992 JUDr. Čimo osobně. Když se dostal k bodu, jak mu Mečiar večer 25. ledna 1990 popsal místnost sekretariátu OS StB, kde a v které skříni se nacházejí svazky StB, jež mu má přivézt do Bratislavy, zeptal jsem se: „Jak to, že Mečiar dokázal popsat detailně sekretariát a co se kde nachází?“ Čimo byl tou otázkou zaskočen a já viděl nelíčený údiv i poznání, že až v té chvíli mu to všechno došlo. Jen vybouchl, že Mečiarovi tehdy bezmezně věřil, čistili policii od starých kádrů, pracovali celé dny i noci, lítali po celém Slovensku... V květnu 1990 již nebyli kamarádi. Mečiar poslal tehdy Čima do Košic, odkud měl přivézt kompromateriály na reaktivovaného důstojníka kpt. Roška, jenž po revoluci stanul ve funkci krajského náčelníka policie v Košicích a protestoval proti ministrově rozkazu vrátit do služby bývalého příslušníka StB kpt. Demikáta, kterého ministr vnitra Mečiar protežoval a v průběhu krátké doby dvakrát mimořádně povýšil. Čimo v Košicích zjistil, že Roško je slušný člověk a Demikát přesný opak, jehož musela i Státní bezpečnost vyhodit pro jeho konfliktní povahu. Demikát byla vůbec zajímavá figura. V prosinci 1989 se uskutečnil mimořádný sjezd Komunistické strany Slovenska v reakci na sametovou revoluci. Mezi delegáty sjezdu z Košic byl i JUDr. Demikát, leč neměl žádný doklad, že jej delegovala košická krajská organizace KSS. Nefiguroval ani na seznamu delegátů. Přesto se delegátem stal. I když o něm nikdo neměl mít tušení, přesto jej kdosi navrhl do revizní komise a na její schůzi během sjezdu byl dokonce zvolen jejím předsedou. Sjezd poté pověřil komisi vyšetřováním činnosti KSS zejména v oblasti ekonomických aktivit. Nikdy žádná správa z komise nevzešla. Nechci zde podsouvat, že šlo o nějaké spiknutí, zabýval jsem se těmito událostmi dlouho a detailně, byl jsem i svědkem některých z nich, proto si myslím, že živelnost událostí v době revoluce, plus neexistence rozvinutých předlistopadových struktur politického odporu, kde by se členové takového podzemí znali a byli připraveni převzít moc, poskytly příležitosti zejména těm nejdravějším. A ti pocházeli hlavně z prostředí někdejších kádrů KSS i StB, vyhozených po roce 1970 v rámci tzv. normalizace, ti se navzájem znali a v revoluci viděli příležitost, jak se vrátit do veřejného života a soudruhům se revanšovat za minulá příkoří. A mnozí z nich neměli žádné skrupule. Účel světil prostředky.\nKořeny a výchozí situace, jež vytvořila podmínky k pozdějšímu únosu prezidentova syna za účasti tajné služby, leží právě v období bezprostředně po revoluci a v následujícím období. Mečiar byl tehdy pro slovenské voliče bůh. Když jsem zveřejnil v březnovém Respektu 1992 kauzu Tisova vila, těšil se Mečiar, v té době již odvolaný z funkce premiéra, důvěře 82 procent obyvatelstva a bylo jasné, že červnové volby suverénně vyhraje. A já byl ta špinavá svině, co kálela do vlastního hnízda a ubližovala mu. Několikrát jsem čelil fyzickým útokům, přesně věděli, kdy se v noci vracím z cest domů, kudy chodím. Jednou mě dvě auta vytlačila v noci na opuštěném úseku u Trenčína ze silnice, takže jsem si myslel, že šlo o pokus o likvidaci. Měl jsem redakčního favorita s velkým nápisem Respekt na bocích vozu, nemohlo jít o omyl. Kamarád policista konstatoval, že mě mohli zabít, nic jim v tom nebránilo, tudíž mám to brát jako varování, abych se Mečiarem dál nezabýval. Na naléhání pár přátel z policie jsem jistou dobu nosil neustále u sebe pistoli, leč po jednom incidentu na jaře roku 1993 jsem ji musel proti třem agresivním útočníkům, kteří si chtěli v noci se mnou povídat o mých článcích o panu Mečiarovi, použít. Jen jsem mířil nad jejich hlavy se slovy, že je v tom tříštivé střelivo a čeká je invalidní vozíček. Utekli. Nemyslím si, že je poslal Mečiar. To mohl být kdokoliv z jeho příznivců. Hned poté jsem se rozhodl, že střílet na lidi nechci, šel jsem na policii a dal pistoli do komise, ať ji prodají. I z pozorování vznikajícího podsvětí se dalo vyčíst, že když má být někdo zlikvidován, žádná pistole mu nepomůže.\nDá se říct, že u kolébky samostatného Slovenska byly mnohé klíčové osoby nepříliš vhodné pro nové politické poměry, nedodržovaly demokratická pravidla, prosazovaly své mocenské představy jakýmikoliv dostupnými prostředky. Po rozpadu federace Mečiar požadoval od prezidenta Michala Kováče, aby mu byl i nadále podřízen jako bývalý místopředseda HZDS. Prezident to odmítl s tím, že je prezidentem všech občanů, nejen voličů HZDS. A odmítl navíc některé Mečiarovy personální návrhy, zejména jmenovat Mečiarovu pravou ruku z té doby, Ivana Lexu, do funkce ministra privatizace. To zavdalo příčinu k dalším konfliktům. Mečiar vládl v letech 1992 až 1994 s tichou podporou SDL, neměl většinu v SNR, a SDL v březnu 94 vypověděla kvůli jeho neakceptovatelným metodám poslušnost a společně s opozicí mu vyjádřila nedůvěru. V září 94 Mečiar opět vyhrál volby a společně se Slovenskou národní stranou a Združením robotníkov Slovenska vytvořil většinovou koalici. A neponechal nic náhodě. V listopadu 94 parlament pod jeho taktovkou vyměnil v zemi personálně všechny funkce, na které měl parlament dosah. Na jaře žádal Mečiar prezidenta Kováče, aby jmenoval Ivana Lexu šéfem tajné služby. Prezident opět odmítl. Na Mečiarův pokyn proto parlament změnil zákon, šéfa SIS na premiérův návrh poté jmenovala vláda, do funkce v květnu 1995 nastoupil Ivan Lexa a dostal od Mečiara úkol: Zbav mě prezidenta. Zde je klíč k zavlečení prezidentova syna do Rakouska. V Mnichově byl koncem roku 1994 vydán na prezidentova syna zatykač pro podvod vůči bratislavské firmě Technopol. Prezidentův syn přitom o ničem netušil, nikdo jej nekontaktoval, aby se dostavil k výslechu. Později jsme společně s několika kolegy novináři zjistili, že prezidentův syn neměl s podvodem nic společného, jen jistý emigrant jej účelově, patrně někým instruován, v dodatečné výpovědi namočil. Od zavlečení si tajná služba slibovala, jak to později v roce 1999 popsal nový ředitel SIS Vladimír Mitro, že Rakušané pošlou okamžitě prezidentova syna do Mnichova a prezident pod mediálním tlakem neustojí situaci a abdikuje. Jenže rakouský soud věděl, že zavlečení provedla slovenská tajná služba. Náměstek SIS Jaroslav Svěchota, bývalý příslušník StB a Mečiarův důvěrník, kontaktoval jistý čas před zavlečením rakouského kolegu z útvaru pro boj s terorismem Ericha Zwettlera se žádostí o součinnost na 30. a 31. srpna 1995 s tím, že slovenská služba bude nacvičovat modelovou situaci pro boj s terorismem a potřebovala by pro svá vozidla volný nerušený průjezd třemi hraničními přechody s Rakouskem. Zwettler souhlasil, vyžádal si seznam vozidel a jejich SPZ. Když 31. srpna se z policejní stanice v Hainburgu dozvěděl, že tam byl ve vozidle nalezen omámený syn prezidenta Kováča i s kopií zatykače, Zwettler porovnal SPZ vozidla s dodaným seznamem a pochopil, že byl podveden. Kováčovo auto se nacházelo na seznamu. Hned na druhý den vyvolal schůzku se Svěchotou v hainburgském hotelu Zur Goldenen krone a vyčetl mu, že Slováci zatáhli Rakousko do aktu státního terorismu. Klidný Svěchota mu poděkoval a řekl, vždyť jsem vám tehdy vysvětlil, co chceme udělat, a vy jste souhlasil, dostal jste seznam vozidel i s Kováčovým, proto mohl projet bez komplikací... Zděšení rakouští funkcionáři vnitra si uvědomili, do jaké pekelné šlamastyky se nechali zatáhnout. Podíleli se na zavlečení syna slovenského prezidenta. Zveřejnění této informace by mělo za následek padání mnoha hlav a Rakousko by mělo pekelnou ostudu před celým světem, že se nechalo podvést bývalými příslušníky StB. Zwettler v utajené výpovědi popsal tento případ před rakouským soudem, který rozhodoval o vydání nebo nevydání prezidentova syna do Mnichova. Zejména na základě Zwettlerovy neveřejné výpovědi soud poté rozhodl, že Kováče mladšího nevydá, a v odůvodnění rozsudku explicitně uvedl, „protože se na zavlečení podílely slovenské státní orgány“. Už rozumíte, jací lidé a jaké poměry vládli na Slovensku v 90. letech? A mnozí z těch aktérů, včetně Mečiara, stále žijí, a on dokonce ohlásil návrat do politiky s novou stranou. A někde na konci této vývojové linie vnitřních poměrů je vražda novináře.\nhlasovalo: 25115 lidí\nAť už se v minulých dekádách na Slovensku dělo ve spojení mezi černým byznysem a politikou cokoliv, nikdy to nedošlo tak daleko, aby byl zavražděn novinář. To se stalo až loni v únoru, kdy byl zabit Ján Kuciak i se svou partnerkou. Případ je sice pomalu rozplétán, nicméně dozvíme se podle vás někdy veškeré podrobnosti, co k tomu vedlo, kdo všechno v tom byl zapleten atd.?\nSoučasný stav objasňování směřuje k obžalobě, i když některé okolnosti nejsou ještě zcela jasné a doložené jednoznačnými důkazy. Na toto se soustřeďuje i obhajoba, která tvrdí, že o podílu Mariána Kočnera na vraždě nejsou žádné důkazy. Tato kauza má dvě roviny, kriminální a politickou. A její politický rozměr ovládl veřejný prostor absolutně, padl kvůli ní policejní prezident, premiér Robert Fico a s ním celá vláda. Proto se klidně může stát, že vzhledem k mohutnému tlaku veřejnosti, demonstracím po celém Slovensku, soudy tomuto tlaku podlehnou a nebudou na žádné námitky obhajoby, byť i oprávněné, přihlížet. Nebylo by to nakonec na Slovensku poprvé, co by se tak dělo. Bez ohledu na to, co všechno vyšetřování ještě přinese, průběžně jsou vytahovány do médií různé detaily z vyšetřovacího spisu a nikdo se neohlíží na to, zda je to pravda, nebo jen Kočnerovo vychloubání. Tato manipulace žije svým životem a bez ohledu na verdikt soudu budou mít lidé různé verze a vysvětlení, co, jak a proč se stalo tak, a ne tak. Konspirativní vidění proniklo s touto kauzou všude. Příklad: v lednu 2018 jsem měl schůzku v kavárně jednoho hotelu nedaleko mého bydliště na okraji Bratislavy s člověkem, s nimž jsem měl probrat možnosti pokračování našich seriálů. Když jsem přišel, onen člověk mě upozornil, že v restaurační části sedí Marián Kočner s jistou ženou a její dcerou, o něž prý Kočner dlouhodobě finančně pečuje. Hned po mém příchodu však odešli. Od jednoho návštěvníka restaurace jsme se dozvěděli, že když mne Kočner uviděl, dal zabalit jídlo, zaplatil a spěšně šli pryč. Mým hobby je street fotografie, všude nosím s sebou fotoaparát. Sáhl jsem instinktivně do brašny, vyndal foťák a přes žaluzie okna jsem udělal pár snímků Kočnera s onou ženou a její dcerou, jak stáli při svých autech na parkovišti. Měsíc poté byl zavražděn Ján Kuciak a jeho přítelkyně. Až když policie zadržela na podzim vražedné komando i s onou Alenou Zsuzsovou a objevily se informace, kdo to je, manželka mě upozornila, že to může být stejná osoba, jaká byla s Kočnerem v lednu v té restauraci. Našel jsem fotky v archivu… A byla to ona. Fotky jsem dal manželce, která působila v týdeníku Plus Sedm dní. Když pak fotka vyšla na titulní straně, spustily se spekulace, jak jsem je mohl náhodou odfotit, že to jsem plnil určitě úkol tajné služby a podobné nesmysly. V žádném případě to prý nemohla být náhoda. A teď otázka: jak lze vymýtit falešné mýty, když lidé nejsou schopni nebo ochotni přijmout pravdu? A na Slovensku žije mnoho falešných mýtů. A mnoho jejich producentů.\nNedávno byl zveřejněn přepis dešifrovaných zpráv Mariána Kočnera, který dost neurvalým způsobem mluvil o Kuciakovi i jeho partnerce. Psal, že může být patronem novinářů, když v sobě má patronu apod. Jde o značně primitivní způsob projevu člověka. Co je to za lidi, kteří takto uvažují a mluví?\nMarián Kočner je postava z let devadesátých, řekl bych, že jakýsi druh dinosaura, jenž zázrakem unikl všem sítím při každém lovu na škodnou. Léta byl veden v interních policejních databázích mezi osobami napojenými na organizovaný zločin. Jeho, řečeno zpravodajským žargonem, styková báze byla neuvěřitelně široká, jak nyní vychází najevo z jeho dešifrovaného telefonu, daleko širší, než si kdo mohl myslet. Komunikoval s mnoha politiky napříč spektrem, vyměňoval si s nimi informace, některé pak poskytoval novinářům, aby je nasměřoval určitým směrem, měl vazby na některé policejní operativce, vyšetřovatele, prokurátory i soudce. A jsem přesvědčen, že i do tajných služeb. Nyní probíhá rekonstrukce a hloubka těchto vazeb, tudíž se ještě můžeme dočkat dalších senzací, schopných zamávat vnitropolitickými poměry. Kočner se dlouho dokázal pohybovat, nepochybně i díky zmíněným kontaktům, v bezpečí, i když po něm některá média delší dobu urputně šla, včetně Jána Kuciaka. Jen by mne ani ve snu nenapadlo, že by byl schopen překročit tu striktní hranici a dokázal dát zlikvidovat člověka.\nV našem seriálu Súmrak bossov měl být poslední, dvanáctý, díl věnovaný Kočnerovi jako fenoménu 90. let, jenž přežil až do nového milénia. Poslal jsem mu v létě 2017 dotaz, zda by přistoupil na natáčení, reagoval hned, že ano a že až se vrátí z Chorvatska domů, ozve se. V té době měl zájem vstoupit do politiky, proto myslím, dal rychlý souhlas. Chápal to patrně jako PR. Na schůzce jsem mu poté vysvětlil, o co by šlo, a dříve, než jsem stihl říct název seriálu, reagoval, že nemusím vysvětlovat, přece ví, na čem dělám, znal formu, jakou jsme používali u první série a kývl, že do toho jde. My jsme se v našich seriálech snažili dostat před kameru co nejvíc respondentů, aby byl každý příběh osvětlen z mnoha úhlů. Dostat před kameru konkrétního aktéra nebo přímého svědka událostí je mimořádně silný moment. V první sérii se nám to povedlo snad jen v jednom případě, leč stálo to za to. Autentické svědectví je tisíckrát silnější než zprostředkované informace od někoho, kdo o událostech jen slyšel. Jednou ráno, pár týdnů po schůzce s Kočnerem, měli jsme poradu štábu a dramaturgů, když mi přišla od Kočnera SMS s otázkou: „A já jsme ti jakej boss, ku...va?!“ Odepsal jsem, že nerozumím, až do okamžiku, kdy poslal link na webovou stránku portálu Strategie, kde byl vyvěšen náš interní, ještě jen pracovní seznam dílů, které přicházely v úvahu. A nad tím název seriálu „Súmrak bossov“. To Kočnera naštvalo, jakej je on boss... Jako kdyby mu předtím nedošlo, že první série nesla název Mafiáni...\nKdosi ze slovenské televize poskytl kamarádům ze Strategie náš pracovní seznam, z něhož se některé části nakonec ani nerealizovaly kvůli nedostatečnému počtu respondentů ochotných posadit se před kameru. Rozčilený Kočner poté dohodu zrušil a já musel rychle vymyslet náhradu pro dvanáctý díl. Jistý mediální portál z toho udělal konspiraci, že to nám televize zakázala točit o Kočnerovi, neboť on má blízko k Ficově vládní straně Smer-SD a ta zasáhla v televizi... Marně jsem vysvětloval, že je to nesmysl, nechtěli tomu věřit. Jo, téma spiknutí má přitažlivý outfit, to má větší rajc než strohá neatraktivní pravda. Takže, když to shrnu, Kočner neměl zábrany využívat podsvětí v minulosti, když potřeboval pomoct, například při obsazení televize Markíza v srpnu 1998 se zločineckou skupinou Sýkorky, s níž se pak dělil o zisk z vydírání společnosti CME. Nikdo z prostředí prokuratury se tím vážně nezabýval, patrně proto, že měl na vysokých místech kamarády. A když má někdo takové krytí, když vidí, jak může využívat všechny možné kontakty v obrovské šíři, sebevědomí naroste do nebetyčných výšin. Já tomu obrazně říkám, že člověk vylítne strašně vysoko, kde je hodně řídký vzduch, nedokrvuje se mu mozek, a tím pádem roste opojný pocit neohroženosti, nadřazenosti a všemocnosti. A jaké metody, taková mluva. Jednou v bratislavské židovské restauraci Chez David, kde jsme byli s dvěma kamarády na obědě, si k nám Kočner přisedl, byl mírně přiopit a na číšníka houkl, zda nemá na jídelním lístku nějakého pečeného Žida, že má hrozný hlad. Řekl jsem mu velmi hlasitě a důrazně, ať se okamžitě omluví, jinak odcházím. Až na druhou výzvu poslechl a omluvil se číšníkovi. To dávám pro ilustraci.\nPodobně primitivní zločinci snad v České republice jsou již minulostí, éra lidí, jako byl Mrázek nebo Krejčíř, skončila. Tady se ekonomická kriminalita nejčastěji soustředí na věci kolem dotací a podobných možností. Je to skutečně tak, že brutální a primitivní mafiáni už v Česku nejsou, nebo jsou pouze tak obratní, že se o nich neví?\nŘekl bych, že primitivní metody zločinu se z Česka vytratily po skončení lukrativního byznysu s lehkými topnými oleji, kde byl ovšem přítomný mezinárodní prvek. A také s Krejčířem. Ve srovnání se Slovenskem nebylo takových postav v Česku tolik a nebyly to organizované skupiny na slovenský způsob. Na Slovensku byl mezinárodní prvek slabý. Dominovaly slovenské skupiny, cizojazyčný organizovaný zločin byl jen na okraji. Případ Krejčíře nějak souvisí i s Kočnerem. Na jaře 2003 se vrátili naši policisté z Prahy z úspěšného lovu na Mikuláše Černáka, který se tam skrýval. Dozvěděl jsem se od nich, že jejich český kolega jim vyprávěl o domovní prohlídce u jistého Krejčíře, kde našli videokazety, na nichž byly natočeny různé vraždy. Nešlo o domovní prohlídku, ze které Krejčíř utekl, šlo o dřívější, která se v médiích neobjevila. Jméno Krejčíř mi nic neříkalo, tak jsem poslal kolegovi Jardovi Spurnému dotaz, co dělá nyní Krejčíř. Přišla odpověď, že kdo to má být. Stejný dotaz jsem poslal Sabině Slonkové, přišla stejná odpověď. Když dva profiloví novináři, specialisté na oblast bezpečnosti, nevědí, kdo je to Radovan Krejčíř, musel své aktivity buď šikovně skrývat, nebo byli policisté při jeho rozpracování natolik opatrní, že se informace nedostaly ven. Později jsem se dozvěděl, že nikdo o těch kazetách s vraždami najednou nic neví. Zmizely. Krejčíř měl podle mých informací vazby i na Mariána Kočnera. Když Krejčíř utekl během domovní prohlídky jeho vily, útěk měl pomáhat kamuflovat Kočner směrem do Chorvatska, kde má u moře letní sídlo. Ve skutečnosti prý Krejčíř prchal přes Polsko a chorvatská stopa měla odvést pozornost. Najdou se i další postavy, jež mají mnoho společného se slovenským organizovaným zločinem a českým prostředím. Lidé, kteří například pomáhali vyvézt peníze slovenských gangsterů do zahraničí, hledat a zabezpečit jim vhodné úkryty pro případ útěku atd. Tito lidé mají zkušenosti s mezinárodním prostředím zločinu, tajných služeb i s moderními technologiemi. Kvalitní hacker je pro tyto skupiny zlatou investicí. Malý stát má problém zaplatit kvalitní ítéčkaře, platové tabulky jsou omezujícím faktorem, bohaté podsvětí si může koupit ty nejlepší.\nCo se týče případu Kuciak, smetlo to z premiérského křesla Roberta Fica, byť to jeho SMER ustál a stále vládne. Do jaké míry k tomu všemu Fico přišel nešťastně a do jaké míry si ten konec za spojování s mafií, osobní vazby na Kočnera a mediální vystupování zasloužil?\nVeřejnost je z většinové části přesvědčena, že právě Ficova politika, jeho mentalita i různé vazby na takzvané oligarchické podnikatelské kruhy vytvořily podmínky, aby mohl být zavražděn novinář. Nikdo nechce slyšet, že ten rámec byl zde dávno, vleče se jako rudá nit slovenskými reáliemi bez ohledu na to, jaká vláda je u kormidla, a že právě za Ficovy vlády šel Kočner do vazby a byl obviněn z falšování směnek, za což mu hrozí dvanáct let natvrdo. A to šel do vazby v době, kdy se ještě nevědělo, že objednavatelem vraždy Jána Kuciaka by měl být on. Robert Fico není žádný mafián, je jen představitelem populistické linie jdoucí vstříc elektorátu, který zdědil po Vladimíru Mečiarovi. Venkovské obyvatelstvo, obce a menší města, nižší vzdělání, sociálně slabší a víc závislé na roli státu. Ficův hulvátský styl uráží vzdělanější a městské obyvatelstvo. Kdysi rozdával trestní oznámení a civilní žaloby na novináře, čímž si je znepřátelil, a oni mu to nyní tvrdě vracejí. A novináři již kladou Ficovi otázku, zda si s Kočnerem tyká, čímž naznačují, že už se o takové komunikaci ví a že je jen otázkou času, kdy se její přepisy objeví v médiích. Pro Fica bude taková konfrontace velmi nepříjemná a bude zajímavé sledovat, jaký dopad to bude mít na preference jeho strany. Zatím si dlouhodobě udržuje podporu mírně nad 20 procenty voličů a nad ostatními subjekty má stále navrch. Opozice by toho ráda využila, jenže i v jejích řadách jsou lídři, s nimiž se Kočner stýkal a komunikoval, za všechny kromě šéfa strany Sloboda a Solidarita Richarda Sulíka i předseda OĽANO Igora Matoviča a další. Dá se říct, že kam se dnes člověk na Slovensku v politické aréně pohne, všude narazí na samý hnůj. Kontakty s Kočnerem, drogové excesy, podvody v podnikání... Vizírově čistý není nikdo a koncem února budou parlamentní volby.\nBěhem dlouho trvajících masových demonstrací na Slovensku byl naopak veškerého hněvu nespokojených občanů uchráněn tehdejší prezident Kiska. Ten byl vnímán spíše (aspoň na základě pohledu z Prahy) jako symbol čistoty a morálky, který zemi ochrání. Bylo to tak skutečně?\nTo vnímání je skutečně jen vnímání, jak tomu u zbožných přání bývá. Někdo chce vidět obraz čistoty a mravnosti, protože potřebuje věřit, že existuje někde dobro, a to dobro byl pro tyto zoufalce v dané chvíli Kiska, proto jeho příznivci odmítali dívat se na něj střízlivým pohledem. Navíc byl brán jako náhrada za populární expremiérku Ivetu Radičovou, která nechtěla kandidovat na hlavu státu. Víra lidí v existenci zázraku je i ve vzdělaných kruzích silnější než obyčejná nepřibarvená pravda. Dnes, kdyby dostali otázku, jak hodnotí Kisku, jeho úřadování, i fakt, že má děsně nízkou podporu u voličů, nebude jim lehké po pravdě odpovědět. Značná část veřejnosti nechtěla Roberta Fica vidět ve funkci hlavy státu, navíc Kiska nabízel novou neokoukanou tvář i atraktivní příběh podnikatele, jenž začal po revoluci z nuly a vypracoval se. Nikdo nechtěl vidět, že má nadstandardní vztahy se scientology, že jeho mluva je plná frází bez originálních myšlenek a vizí, že nemá žádné zkušenosti se světem politiky. V duchu hesla lepší neznámý Kiska než známý Fico, kterému by měl už konečně někdo vrazit do zubů, vyhrál Kiska. Navíc Kiska měl veřejnou podporu populární expremiérky Ivety Radičové. Po pěti letech v úřadu dostal Kiska kruté vysvědčení. Bývalý prezident zakládá stranu, které průzkumy přisuzují bídných 5 procent podpory voličů, což je hranice volitelnosti. Na bývalého prezidenta je to katastrofálně málo. Je to špatná vizitka jeho úřadování jako hlavy státu. Kdyby byl úspěšným oblíbeným prezidentem, měl by dominovat nad ostatními subjekty a ty slabé pohltit, vytvořit silnou stranu s novým atraktivním programem. Nic z toho Kiska nenabízí. Jeho strana nese název Za ľudí, na billboardech září slogan „Vraťme Slovensko lidem“. K tomu se chce sarkasticky dodat, že nejprve musí vrátit pozemky zubařům. Je to narážka na jistého zubaře od Vysokých Tater, jenž kdysi koupil rozsáhlý pozemek pod Tatrami, dal ho do pronájmu a po mnoha letech jen náhodou zjistil, že pozemek vlastní Andrej Kiska.\nPodvody s pozemky jsou na Slovensku poměrně rozšířeným zločinem, k čemuž musí být vytvořena organizovaná skupina, a Kiska se dostal k cizímu pozemku právě takovým nestandardním způsobem. Soud již pravomocně rozhodl o vrácení půdy původnímu majiteli. Kromě tohoto případu je zde i další: Kiska financoval prezidentskou kampaň penězi vlastní firmy a snižoval si těmito náklady daňový základ. V této věci je již obviněn jeden z jednatelů společnosti, druhým jednatelem je Kiska, tudíž nelze vyloučit, že i on bude obviněn. Bez ohledu na to bývalý prezident ztratil punc mravní čistoty a musí počítat i s tím, že se do parlamentu nedostane. Když byli zavražděni Ján Kuciak a jeho přítelkyně, prezident Kiska lyžoval v Alpách. Nereagoval na žádnou výzvu, a to mu premiér Fico telefonoval prakticky denně, aby se urychleně vrátil, ale on lyžoval klidně dál. A až když se vrátil, postavil se do čela rozhořčené veřejnosti a s demonstranty na ulicích za zády dotlačil Fica k rezignaci a pádu vlády. Vraždu využil k vyřízení si osobních sporů s Ficem, o nic jiného mu nešlo. Vnímám to jako projev cynismu a absence empatie.\nPodobně jako Kiska je vnímána i jeho nástupkyně Zuzana Čaputová. Panuje naděje, že Slovensko zachrání a zatočí s organizovaným zločinem. Může se jí to povést? I ve spolupráci s Kiskou, který chce uspět v parlamentních volbách?\nBuďme realisté. Hlava státu nemá žádný dosah na boj s organizovaným zločinem. Její postavení je podobně jako v České republice víc protokolární a nemá rozsáhlé pravomoci, jako je tomu například ve Francii nebo ve Spojených státech. Samozřejmě prezidentka Čaputová je náhradou i náplastí za nepovedeného Kisku pro ty jeho nešťastné voliče, kteří uvěřili kdysi v reinkarnaci dobra a věří v ní opět. To, že výkon úřadu nemá co dělat s nějakým dobrem z pohádek, že to není rezidentura třetího sektoru, nýbrž profesionální článek exekutivy, zastupující zemi navenek, je pro ně nepodstatné. Tyto voliče je ovšem třeba i trochu chápat. Mají velké trauma, uráží je styl hulvátské politiky, jak ji reprezentuje Robert Fico, a rádi by viděli sympatickou tvář ve vrcholové politice. A Čaputová sympatická bez diskuse je. Proto mnozí věří, že politika se dá dělat slušně, kultivovaně, bez podrazů. Na druhé straně si titíž voliči nepřipustí, že právě příběh Kisky jim nedává za pravdu. Bude zajímavé pozorovat, jak s tímto dědictvím naloží čerstvá prezidentka.\n„Do p**e.“ Aféra s Kočnerem a mrtvým Kuciakem se rozšířila i na Mariana Kotlebu\nDrsné video ze Slovenska: „Robert Fico stojí v čele mafie!“ Padlo i jméno Jána Kuciaka\nmafie , Slovensko , Žitný , Kočner , Soumrak bossů


Northgard – dojmy z hraní | GAMES.CZ\n6. 3. 2017 19:15 | Dojmy z hraní | autor: Miloš Bohoněk |\nVezměte Civilizaci, ale udělejte ji real-time a zkraťte délku zápasů na hodinku dvě. Vezměte Banished, ale zjednodušte ekonomiku a spravte to celé uživatelsky přívětivější. A vezměte také trochu Age of Empires, ale osekejte národy, technologické stromy i jednotky. Výsledkem je Northgard, nezávislá vikinská strategie od autorů Evoland. Její alfa verze se před pár dny objevila na Steamu a s vervou Thóra se ihned probila do žebříčku nejprodávanějších titulů. Zaslouženě? Zaslouženě.\nVikingové kolonizují nový svět\nKousek země, jedna radnice, tři vesničané. Jednomu dávám za úkol vybudovat dřevorubecký srub, z druhého dělám zvěda, aby ihned začal prozkoumávat okolní území, třetího nechávám sbírat jídlo a čtvrtý, který se za pár vteřin narodí, postaví kasárna, kde z něj udělám válečníka, jehož sekyra porazí vlka na přilehlém kusu území, který můj špeh mezitím odhalil.\nRychlá expanze není za každou cenu nutná, Northgard není o rushování, jenže mně by se dost hodil ten kousek úrodné půdy na vedlejším poli a vzhledem k tomu, že hra vygenerovala mou osadu blízko protivníka, bych byl dost nerad, kdyby zemědělskou zeminu a nerostné bohatství uzurpoval ten vohnout pro sebe. Zatím se sice tiše tolerujeme, ale znáte to, tyhle sousedské vztahy jsou vratké…\nZpůsob, jakým Northgard kombinuje herní mechaniky Civilizace, Banished, Age of Empires (a jistě byste si našli další zdroje inspirace) je vskutku zábavný. Ačkoli jde o real-time strategii, svými principy má blíže ke 4X titulům. Hrací plocha je rozdělena do desítek políček, každé políčko má jasně dané suroviny, hranice i počet a druhy budov, které v něm lze vystavět, přičemž vaše skromné skandinávské impérium rozšiřujete obsazováním sousedních polí (s každým zabraným územím se pořizovací cena dalšího území zvyšuje jako v mobilních strategiích, ale nebojte, tady žádné mikrotransakce nestraší). Přilehlá pole jsou často okupována vlky, medvědy a další havětí, kterou je nutno nejprve zpráskat, popř. se na nich rozkládá říše vašich protivníků. S protivníkem se však nemusíte hned začít mlátit. Klidně s ním můžete rozjet byznys.\nPodobně jako v Civilizaci, i v Northgard se dá zvítězit různými způsoby. Vojenské vítězství je přitom v praxi výjimečné. Abych pravdu řekl, já osobně jsem se k němu nepropracoval ani jednou, alternativní způsoby mi přijdou rychlejší a jednodušší, ať už jde o ukování bájného Odinova meče nebo vymodlení si všech božích požehnání. Nesmlouvavé vojevůdce každopádně potěší, že i přes náboženské nebo vědecké vítězství mohou kliknout na „keep playing“ a již jednou poraženého soupeře ještě symbolicky dorazit.\nKaždopádně spíše než válečnou strategií je Northgard hrou budovatelskou a ekonomickou, byť o čistokrevný city builder typu The Settlers nebo Anno také nejde. Udržování armády je totiž drahé. Vojáci toho hodně sežerou a nikdy se mi nestalo, že bych měl více než desetihlavou armádu. Jednak nebyl důvod, jednak bych ji neuživil. Tedy, za normálních podmínek by to snad i šlo, ale to by ovšem zdejší zimy nesměly být tak kruté…\nJaro, léto, podzim a ta za*raná zima\nVikingové jsou sice tvorové houževnatí i chlupatí, avšak to nic nemění na tom, že když nemají jídlo, tak pojdou hlady, a že když nemají dřevo, tak zmrznou jak Ötzi. Hospodaření vaší kolonie se významně odvíjí od ročních období, přičemž zatímco v létě farmáři a sběrači produkují jedna báseň, v zimě se přísun potravin několikanásobně zpomalí a naopak se zvýší spotřeba topného dřeva. Vaše jednotky totiž nejen produkují, ale také neustále konzumují, a čím více jich máte, tím dražší je údržba. Před každou zimou si tak musíte vybudovat pořádné zásoby, abyste pak těch několik bílých měsíců (cca 5 minut reálného času) měli co zobáčku. Fanoušci Banished zde budou jako doma, znalci Age of Empires se budou muset naučit kalkulovat s novou proměnnou. Je to zábava.\nNení to však jen zima, co vás potrápí. Že se na vámi obsazená políčka občas z okolí „přeleje“ nějaký ten vlk, který vám zamorduje druida či dřevorubce, s tím byli kolonizátoři smíření odjakživa. Stejně samozřejmé je, že AI protihráčů se někdy prostě rozhodne, že dost bylo míru, a že ty zásoby železa na vašem území chce pro sebe (komplexnější diplomacii ve stylu Civilizace zde bohužel nenajdete). Potud dobré. Jenže pak dorazí přírodní pohromy…\nOd hry je milé, že vás před nimi varuje předem a vy tak máte čas se jakž takž připravit, nicméně zvlášť na „hard“ obtížnost, kdy vesničané rozhodně nepracují „hard“ a vy každou zimu řešíte nedostatek jídla a dřeva, dokáží spolehlivě zatopit. A to někdy doslova – když přijde zemětřesení, polovina vašich baráčků se ocitne v plamenech a vy najednou musíte vypláznout kamiony dřeva na okamžitou opravu. Rok nato se zase třeba přižene blizard a výrazně stoupne spotřeba topiva. Jindy zase může přijít epidemie krys, která vám vyžere část zásob. Kalamity nelze obejít, ale lze se proti nim obrnit – před blizardem si nasyslíte extra zásoby dřeva, před krysami schováte jídlo do sila atd.\nNemalý vliv na vaše živobytí má také náhoda – totiž to, jakou mapu herní systémy vygenerují a kde vás umístí. Stalo se mi, že jsem se „narodil“ hned vedle úrodné zemědělské půdy, stáda divoké zvěře, bohatých ložisek nerostných surovin a při bezpečném, prosperujícím pobřeží. Jindy se mi ale zase stalo, že i po osídlení deseti polí kolem dokola jsem při produkci jídla stále musel spoléhat na tři ovečky a sběrače bobulí. Jinými slovy, Northgard není vždycky fér a systém nastavování startovních podmínek bude ještě nutné kvůli multiplayeru vybalancovat.\nJedna sekyra nestačí\nNorthgard se už od prvních minut hraje velmi příjemně. Jenže jak se z minut stanou hodiny, začnete si všímat aktuálně největšího problému alfa verze: málo obsahu. Autoři trestuhodně nevyužívají tu úžasně hlubokou studnici nápadů, jíž severská mytologie nabízí, a zmohli se akorát na draky, draugry, valkýry a jötunny. Vždyť i skandinávské frakce v Age of Mythology byly řádově bohatší a to šlo jen o třetinu z celé hry. Co více, vyrobit si můžete vyrobit všehovšudy jeden jediný (!) druh řadového vojáčka, jímž je klasický bijec se sekyrou. Žádné lučištníky, jezdce či obléhací zbraně zde nenajdete, o leteckých nebo námořních jednotkách ani nemluvě. Ti dva hrdinové navíc to vážně nespasí.\nNezbývá proto než doufat, že hra pod rukama autorů ještě notně nabobtná. Vedle nových jednotek by bylo fajn mít i bohatší možnosti defenzívy, jež se zatím omezuje jen na jeden typ věže. Hradby žádné. Také by nebylo od věci rozšířit strom technologií a systém upgradování jednotek, který je zatím opět velmi rudimentární.\nPotenciál pro růst je ještě veliký, jenže vzhledem k tomu, že tvůrci „vyhrožují“ s vydáním plné verze nejpozději do šesti měsíců, je namístě obava, že nového obsahu do Northgard už prostě moc nepřibude, a že zkrátka půjde o jednodušší strategii. Kolem a kolem to ale také nemusí být od věci. Ne každý má čas a chuť pronikat do komplexních mechanismů Civilizace.\nEarly access, který se dá hrát\nJednotek moc není a klanů také ne. Vybírat si zatím můžete jen ze tří „národů“, výrazné funkční rozdíly mezi nimi nejsou a vizuálně se podobají jako vejce vejci. K ochutnání je také zatím pouze skirmish proti jednomu až třem oponentům ovládaných umělou inteligencí, zatímco příběhová kampaň i multiplayer dorazí později.\nObsahem tedy aktuální alfa verze skutečně nepřetéká, ale jedním dechem je nutné dodat, že to, co nabízí, nabízí v bezproblémově hratelné formě. Už nyní je Northgard uživatelsky přívětivější, než byla plná verze Banished, a ačkoli malý zlomek lidí si stěžuje na problémy se spouštěním nebo padáním, já osobně neměl s chodem programu jediný problém, a to jsem jej schválně zkoušel i na tříletém notebooku s GeForce 750M. Grafika je jednodušší a kupříkladu přírodní katastrofy by si zasloužily důstojnější provedení à la zemětřesení v Sim City, ovšem celkově má vizuální stránka styl a rozhodně neurazí.\nPřekvapivě dobře funguje i umělá inteligence, což je důležité především proto, že spousta mechanizmů je automatizovaných. Vesničany nevyrábíte manuálně jako v Age of Empires, neboť se rodí automaticky v závislosti na spokojenosti vašeho klanu. Čerstvě narozený vesničan začne taktéž automaticky sbírat jídlo, a pokud z něj uděláte dřevorubce, rybáře nebo zvěda, sám od sebe se začne svému novému povolání věnovat.\nHlavním smyslem automatizace je udržení bazální ekonomiky v chodu a tvůrci to s ní naštěstí nepřehánějí. Každou jednotku můžete kdykoli individuálně zaúkolovat po svém, to vám nikdo nebere, a ovládání bitev je také plně ve vaší gesci. Právě na ovládání by však vývojáři ještě měli zapracovat. Modely jednotek jsou nevýrazné a občas se ztrácejí v hustém porostu, takže je musíte lovit přes menu. Také je nelze intuitivně rozdělovat do skupinek pomocí Ctrl + číslice a nemůžete jim ani rozkazovat přes klikání na minimapu, takže se s kamerou najezdíte více než je zvykem. To není pohodlné.\nVýtky k ovládání můžeme zařadit mezi drobnosti, které vývojáři jistě ještě vyladí. Větší otazník visí nad zmiňovaným nedostatkem obsahu, kvůli němuž hře hrozí upadnutí do stereotypu podstatně dříve než u velikánů žánru. Na druhou stranu, Northgard se ani netváří jako nějaký nový strategický velikán, a tomu odpovídá i sympatická cena kolem pěti stovek. Komu tedy představa real-timové, svižnější a jednodušší Civilizace ve vikingském rouchu zní lahodně, ten si s klidným svědomím může Northgard koupit už nyní v předběžném přístupu. Už nyní totiž nabízí hodiny zábavného stratégování a na rozdíl od většiny ostatní early access titulů si zde můžete být jisti, že autoři hru v dohledné době skutečně dotáhnou do cíle.\nstrategie fantasy historická


Padla na vás únava? Přeneste se na pláž | Osobní produktivita\nJste tím, s kým jste? Objevte svoje silné stránky skrze vlastní svobodu\nPadla na vás únava? Přeneste se na pláž\nOndřej Kubera 15.7.2012 · Komentáře (4) Vrátili jste se z oběda a přišel na vás útlum? Pracujete dlouho u počítače a už se vám nedaří se soustředit? Potřebujete rychle dobít baterky, zarelaxovat. Někdo je zvyklý si na chvíli zdřímnout, jiný zase chvíli dělá práci, která není tak náročná na soustředění. Pokud ani jedno není možné, hledáte inspiraci pro rychlou relaxaci a máte rádi vodu, zkuste naši „plážovou“ metodu BEACH.\nBEACH je akronymem pro pět anglických slov (Beverage, Exercise, Atmosphere, Contrast, Hands), které reprezentují pět na sobě nezávislých kroků, které můžete udělat, abyste se trochu vzchopili. Všechny jsou nějak spjaty s vodou:\nBeverage (nápoj) – napijte se vody nebo jiného osvěžujícího nealka.\nExercise (cvičení) – zacvičte si, protáhněte se. Pohybujte rukama, jako byste plavali. Kolik plaveckých stylů dáte? :-)\nAtmosphere (atmosféra, prostředí) – na pár minut vypněte, zavřete oči a živě si představujte, že jste na pláži nebo na moři. Impulsem mohou být obrázky (z vaší dovolené?) nebo hudba (např. delfíni).\nContrast (kontrast) – vše, co děláte a představujete si během relaxační předstávky, by mělo být co možná nejvíce odlišné od vaší aktuální práce. Pokud si zrovna nepotřebujete odpočinout od potápění, je velká pravděpodobnost, že aspekt vody je kontrastní. Hledejte další prvky a představy, které jsou hodně jiné, než to, na čem zrovna pracujete.\nHands (ruce) – ponořte ruce do umyvadla se studenou vodou, následně si opláchněte obličej.\n(Poznámka: Metodu jsem poprvé popsal v písemné práci pro předmět Increasing Personal Productivity and Effectiveness v rámci předmětu Cybersociety: myths and contradictions na Universidad Politécnica de Madrid v prosinci 2010.)\nCo funguje vám? Jaké vzpruhy a relaxační kousky byste doplnili (ať už v nich hraje roli voda nebo ne)?\nP.S.: Těšíme se na viděnou na některém z letních kurzů (Lepší osobní time management už teď v úterý 17.7., E-mail management 15.8., Work-life balance 21.8.) nebo při jiných příležitostech.\nJak poznám, že mám hotovo?\nNárůst produktivity za 2 Kč\nKomentářů: 4 ke článku Padla na vás únava? Přeneste se na pláž\nDenisa napsal:\t16.7.2012 v 10.08\tPomocníky proti únavě mám tyto 3 pětiminutovky:\n* vyběhnu ven – mé pracoviště je přímo v krásném lesoparku (nebo se opřu o strom, sednu do trávy)\n* zatelefonuji někomu, na kom mi záleží – stačí slyšet jiný hlas, téma, zkrátka vědět „jak se máš?“ nebo se podělit o dobrou náladu\n* dám si kratičkou meditaci – někdy stačí jen zavřít oči a nemyslet na vůbec nic, zaposlouchat se do ticha…\nDříve jsem brala za vděk tyto berličky:\n* jednu tvrdou punkovou skladbu\n* pokec s kolegyní o ničem\nOdpovědět\tOndřej Kubera napsal:\t16.7.2012 v 21.04\tDeniso, díky moc za inspirativní doplnění!\nOdpovědět\tMaK. napsal:\t16.7.2012 v 13.11\tJá zavřít oči, jsem za minutu tuhej. Na mě funguje kvalitní zelený čaj, nějaká svěží čerstvá sorta. To pak cítím, jak se tělo postupně probírá. Někde jsem i četl aplikovat na sebe mikrospánek:\n1) Sedněte pohodlně do křesla.\n2) Do ruky vezměte svazek klíčů, tak aby ruka položena na opěradle držela klíče nad tvrdou zemí.\n4) Když tělo přechází do druhé spací fáze, ruka uvolní klíče.\n5) Cinkkkk! A jste zase svěží vzhůru.\nOdpovědět\tOndřej Kubera napsal:\t16.7.2012 v 21.03\tMariáne, power naps jsou fajn, ty klíče jsou super nápad :-)\nOdpovědět\tRSS feed komentářů k tomuto článku\tNapsat komentář Zrušit odpověď na komentář


Sobotka: pro Zemana dobrotka… nebo… — ČT24 — Česká televize\nSobotka: pro Zemana dobrotka… nebo…\nPřed pár dny jsem seděl ve společnosti lidí, o nichž si myslím, že jsou dost chytří, důvtipní, schopni komunikace, analýzy i syntézy. Navíc jsme, zdá se mi, i dostatečně nepředpojatí. Nikdo z nás také, doufám, nepodléhá Marxovu pošetilství a nemíní svět měnit. Ba ani vysvětlovat. Spíš jenom popsat, nejsme přece žádní novináři leninského typu: organizátoři, agitátoři a propagandisté.\nByl den po přijetí služebního zákona, aktu, či spíše akce, již nelze označit jinak než jako nehoráznou politickou korupci. Handl před očima voličů, provedený rozhodující částí demokraticky zvolených zástupců lidu. Probíhaly také vazalské rituály, při nichž jednotliví pretendenti na ministerské posty pokorně přicházeli k panovníkovi pro přísný, leč spravedlivý souhlas. Doufali, že palec dolů se konat nebude a že nebudou sraženi do prachu před očima vřeštící lůzy. Pokorní ministři in spe přinášeli na Hrad dary. Tu věnec vuřtů, tlačenku, šunčičku… I krabičku vzácných doutníčků jeden z nich svému hostiteli zanechal poté, co se nechal přezkoušet, aby nebyl superarbitrován (pro bližší vysvětlení viz: Josef Švejk). Ilja Repin mohl by namalovat podle toho obraz „Bojaři prosí cara gosudara o úděly“. Vypadalo by to jako jeho známé dílo „Ivan Hrozný a jeho syn Ivan 16. listopadu 1581“; toho dne car syna zamordoval, když předtím domlátil k potratu svoji snachu. Vytřeštěné oči. Děs ve tváři.\nAndrej Babiš odchází ze schůzky s prezidentem\nSeděli jsme tedy s těmi chytrými lidmi a mně se podařilo na chvíli vystoupit z debaty a být mimo ni, byť jsem jí naslouchal a současně se jí účastnil. Vím, vypadá to divně, ale jde to,\nněkdy si to zkuste. A ke svému zděšení jsem cítil, že nejsme schopni celý ten vývoj kolem nás uchopit, pojmenovat, určit. Že se jenom dotýkáme jakýchsi záchytných bodů, jako přísloveční ztroskotanci stébel, ale ta stébla vzápětí odplouvají. Tahle bulvární a pitoreskní situace, která ovládla veřejný prostor, není vnímatelná jinak než groteskně a absurdně. Jako by Eugen Ionesco, Samuel Beckett a Václav Havel sedli a napsali hru o vznikání české vlády pod názvem Teambuilding. Miloše Zemana hrál by Král Ubu.\nI proto jsem nazval tento článek tak přihlouple: „Sobotka: pro Zemana dobrotka!“ No, není-liž to ono? Stačilo, aby Michal Hašek a spol. nebyli troubové a všechno bylo jinak. Možná by situaci změnilo, kdyby Strana práv občanů - Zemanovci nebyli stejní troubové a nedopadli tak, jak dopadli. Ale to by se museli jmenovat jinak.\nDůvěra v prezidenta Miloše Zemana\nPo půl roce od prezidentských voleb už lidi začali dostávat rozum. V každém případě však První Velké Prognostikovo Spiknutí skončilo fiaskem. Prezidentovy tahy získaly nepříliš\npřitažlivému Bohuslavu Sobotkovi veřejnou podporu. Je to paradox, protože ho měly podlomit. Miloš Zeman se v tomto plánu poněkud odkopal. A některé jeho následné schválnosti a nehoráznosti ho dohonily.\nSnad Bohuslav Sobotka a jeho koalice skutečně začne vládnout. Byť v politické a společenské situaci, kterou zde vytvořil nový prezident, neříkejme „hop!“, dokud jsme alespoň třikrát nepřeskočili. Navíc, i když se zítra bude tancovat všude a naše vítězné vlajky vládní na stožáry země vyletí, nebude to jednotná skočná. Panuje podezření, že Zeman, když se mu nepodařilo rozložit sociální demokracii a Sobotku tak porazit, půjde na to z jiného konce: spolčí se s Andrejem Babišem a rozštípne koalici. A pak vítězoslavně řekne: „Vidíte, já jsem to říkal! Ten Sobotka je k ničemu!“\nMiloš Zeman a Bohuslav Sobotka na Pražském hradě\nLze předpokládat, že si designovaný premiér uvědomuje, že jde do vlády, v níž bude působit další - stínový nebo paralelní - premiér Babiš. Vždyť pán z Agrofertu se jistě cítí být mužem s mimořádným výsostným právem, když ne první noci, pak alespoň veta. Bude-li toto právo používat po poradě s Hradem, má se Sobotka, vláda i celá země na co těšit. Nicméně třeba dosud neslaný, nemastný rytíř oranžové růže zmužněl, ba pochlapil se a stane se pro prezidenta nikoliv snadno skousnutelnou dobrůtkou, ale vzpříčeným soustem. A s Babišem jako rovný s rovným zlomí dřevce v politickém turnaji a odnese si stužku pro vítěze od půvabné krasavice vlády. Bylo, nebylo…\nAle spíš čekají nás nepěkné dny. Prezident Zeman brutálně rozdělil zemi. Nechci mu sahat do svědomí, zda úmyslně, ale výsledek je v každém případě skvost. A ono se to nejspíš bude prohlubovat. A prezident „dolních deseti miliónů“, jimiž ve skutečnosti opovrhuje, čeká, kdy si bude moci přijít natrhat ovoce ze svého sadu, za nějž republiku bezesporu považuje.\nSpasitel. Zachránce. Sjednotitel. Dobrosrdečný, lidový, vtipný tyran. Autoritář se srdcem na dlani. Na jedné dlani. Co bude v té druhé, uvidíme.\nMůžeme předpokládat, že situace v dnešním vypjatém, znervóznělém světě se bude vyostřovat i v zemích Koruny české. Lidé s diktátorskými sklony, a takovým Zeman bezesporu je, vždycky vyvolávají silné pocity na hraně hysterie v obou směrech - ve zbožňování i nenávisti. Jeho vnitřní plán by se mohl skládat z projektu vladaře – vůdce - zachránce. Je to nejspíš jeho vnitřní problém, jakýsi komplex nedocenění okolím, přičemž on sám dobře ví, že ono okolí jeho velikosti nedorostlo. Jakýsi mindrák Shakespearova Coriolana. A další součástí plánu je projekt vášnivé a nenasytné msty, jsme-li už u Shakespeara, pak podobné vztahu Macbetha k Macduffovi. Ostatně Macbethovo obsedantní přesvědčení o královské vyvolenosti, předurčené osudem, bychom v tomto příběhu také našli.\nZástupci ČSSD, lidovců a ANO před podpisem koaliční smlouvy\nDohromady by to doopravdy bylo na shakespearovské drama, kdyby to nebylo tak přízemní\njako shrnutý koberec. Ovšem Sobotkova vláda vstupuje na území nášlapných min. Táhnou se od Pražského hradu až do polí Agrofertu, o Lidovém domě nemluvě. A k tomu přičtěme, že se ten prostý chlapec původem z Telnice u Brna stal předsedou strany i premiérem jaksi nedopatřením.\nMožná to všechno takhle je. Jenomže, co když je to zcela jinak. Je veřejný prostor kolem nás otevřený, slušný a upřímný? Kladně může odpovědět snad jen Pepek Vyskoč. A zásadně dodat: „Méééé!“ Proto jsem se cítil tak marně při té debatě. Jako bychom hráli mariáš bez karet. Jakoby nám občas kdosi strčil do ruky herní list podivné sestavy a řekl: „Včil mudruj!“ Ale jeden z kolegů mě nakonec vytrhl z tísně a deprese, když prohlásil : „Musíme si uvědomit, že začíná jít čím dál víc o svobodu!“ Což byla nesporná věta. Nezpochybnitelná, čnící ze všech úvah jako praporek. A v tom napadl mě, když už jsem si tak užil Labutě Avonské, jak se Shakespearovi také říká, jeho Sonet č. 66:\nZnaven tím vším, já chci jen smrt a klid,/ jen nevidět, jak žebrá poctivec,/\njak pýchou dme se pouhý parazit,/ jak pokřiví se každá čistá věc,/\njak trapně září pozlátko všech poct,/ jak dívčí cudnost brutálně rve chtíč,/\njak sprostota se sápe na slušnost,/ jak blbost na schopné si bere bič,/\njak umění je pořád služkou mocných,/ jak hloupost zpupně chytrým poroučí,/\njak prostá pravda je všem prostě pro smích,/ jak zlo se dobru chechtá do očí./\nZnaven tím vším, já umřel bych tak rád,/ jen nemuset tu tebe zanechat.\nTa na konci může být ženská. Ale taky právě ona svoboda. Nebo obě. Proč je, krasavice, opouštět, když stojí za to.


Prodej lesních pozemků Malšovice | Eurobydleni.cz\nProdej lesních pozemků Malšovice\nNabídka (160+) inzerátů prodej lesních pozemků Malšovice denně zásobovaná mnoha realitními kancelářemi. Vyberte si lesy na prodej Malšovice ještě dnes.\nNedaří se vám najít na realitních portálech kategorii lesní pozemky na prodej Malšovice? Nezoufejte! Internetový portál Eurobydleni.cz vám nyní přináší ucelený přehled o všech aktuálně nabízených lesích k prodeji v okolí Malšovice. Stačí si v prohlížeči otevřít kategorii lesní pozemky na prodej Malšovice a les si můžete vybrat ke koupi dle nejrůznějších parametrů. U všech inzerátů najdete podrobné informace o lesních pozemcích. Lesní pozemek na prodej Malšovice můžete za výhodnou cenu pořídit do osobního vlastnictví pro sebe, svou rodinu i své přátele.\nLes na prodej v Malšovice\nNenajdete-li vysněný les na prodej Malšovice, který by se nacházel v bezprostřední blízkosti Malšovice, neváhejte a prohlédněte si rovněž inzeráty v kategorii prodej lesních pozemků Malšovice. Prodej lesa Malšovice může díky Eurobydleni.cz proběhnout mnohem rychleji, než jste si vůbec dokázali představit, proto neotálejte při splnění svého snu a pořiďte si vlastní les.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii lesy na prodej Malšovice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující lesy Malšovice, a to lesy na prodej Malšovice, pronájem lesa pronájmy lesů Malšovice, Les Malšovice na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii lesy k prodeji Malšovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Malšovice, pozemky k prodeji Malšovice, pozemky k pronájmu Malšovice, Pozemky Malšovice na dražba.\nDalší lokality v okolí lesy na prodej Malšovice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii lesy na prodej Malšovice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr lesy na prodej Malšovice. Určitě lépe naleznete lesy na prodej Malšovice, který hledáte.


Laureta Marrone Cocco Lucida 2 - Italské kožené kabelky\n› KABELKY › Laureta Marrone Cocco Lucida 2\nLaureta Marrone Cocco Lucida 2\nNázev: Laureta Marrone Cocco Lucida 2\nRozměry šířka 33 cm výška 26 cm\nItalská kožená kabelka Laureta Marrone Cocco Lucida 2\nTato kabelka zvaná též "doktorská" se může pochlubit kromě svého klasického designu tím, že dobře drží tvar. Tato kožená kabelka je nositelná do ruky a uzavíratelná na patentek, který pak v případě potřeby můžete uzamknout přiloženým zámečkem. Jejím materiálem je pravá hnědá kůže s úpravou lesklé krokodýlí textury. Součástí balení je přídavný pásek v délce cca 97 cm. Uvnitř najdete kapsu na zip a 2 malé kapsy vhodné např. pro Váš mobil a peněženku a uprostřed je látková přepážka také s kapsou na zip. Kabelka má navíc k tomu všemu kapsu na zip na vnější zadní straně. Hloubka jejího dna je 15 cm.


Samsung VCC47E0H33/XEH - Vysavač | Alza.cz\nVysavač příkon 1500W, sací výkon 310W, nádoba 2l, HEPA 13 filtr, kovová teleskopická trubka, univerzální hubice, hubice štěrbinová\nProd. číslo: VCC47E0H33/XEH\nBezáčkový vysavač Samsung s označením VCC47E0H33/XEH zpříjemní chvíle při úklidu domácnosti. Velmi slušný sací výkon 310 W doplňují kolečka s ochrannou vrstvou proti poškrábání podlahy. Využívaná filtrace HEPA 13 zajišťujem maximální čistotu vzduchu u výstupu z vysavače. Zachytáváním mikročástic prachu a dalších alergenů výrazně napomáhá k zdravějšímu domácímu prostředí. Kvalitní filtrování je jistě výhodou i pro naše nejmenší, kteří tráví spoustu času na zemi a jejich plíce jsou tak přímo v ohrožení. Tato fotografie je vypnuta z colorboxu a nebude se v něm tedy zobrazovat.Vynechat z ColorBoxu Dvě komory, dvojnásobná čistotaJedinečný systém dvou komor Twin Chamber System společnosti Samsung rozděluje normální prachovou komoru na dvě části. Zlepšuje se tak čištění a prodlužuje výkon. Výkonné sání vhání prachové částice do vzduchové cyklóny ve vnitřní komoře a ze vzduchu jsou oddělovány nečistoty.Následkem toho jsou větší prachové částice odloučeny do vnější komory, kde zůstanou až do vysypání. Vysavače se systémem Twin Chamber společnosti Samsung nepotřebují žádné špinavé a drahé náhradní sáčky. Tato fotografie je vypnuta z colorboxu a nebude se v něm tedy zobrazovat.Vynechat z ColorBoxu Tato fotografie je vypnuta z colorboxu a nebude se v něm tedy zobrazovat.Vynechat z ColorBoxu Dýchejte lehce. A to doslovaSpolečnost Samsung používá filtraci HEPA, která zajišťuje maximální čistotu vzduchu na výstupu z vysavače. Zachytáváním mikročástic, například prachu a dalších alergenů, jako je pyl a plísně, zabezpečují filtry HEPA mnohem čistější a zdravější prostředí.Kvalitu vzduchu na výstupu z vysavače a schopnost emise našich filtrů HEPA certifikovala společnost SLG, nejuznávanější institut pro testování a certifikaci v Německu. Certifikovány byly i některé z našich systémů na filtraci roztočů a alergenů vyskytujících se v domácnostech. Úsporně a bez námahyJedním z největších problémů běžných vysavačů se sáčkem na prach je skutečnost, že uživatel musí neustále kupovat nové sáčky. Díky systému Twin Chamber System už nemusíte ztrácet čas hledáním a nakupováním těch správných sáčků na prach pro svůj vysavač. Tato fotografie je vypnuta z colorboxu a nebude se v něm tedy zobrazovat.Vynechat z ColorBoxu Parametry a specifikace:Technické parametryPříkon: 1500 WÚroveň hluku: 81 dB(A)Filtrace: HEPA filtrRadius: 9 mStandardní příslušenství:Sací hubice s přepínáním na tvrdé povrchy a koberce (NB730)Hubice štěrbinováHubice na prach Přečíst více\nPokud vysavač vydává silnější zvuk než 76 dB, je považován za hlučný. Tichý provoz znamená nejen větší komfort při používání, ale je také důležitým faktorem, pokud nechceme vzbudit malé dítě. 81 dB\nbezsáčkový malý, výkonný a levný vysavač, snadné vyprazdňování nádoby nic\nNizka cenaDobra značkaNa bežne vysavani super\nChcete doručiť tovar do Slovensko? Prezrite si Samsung VCC47E0H33 / XEH.


BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm cena od 275 Kč - Srovname.cz\nBANQUET GRANITE Kastrol 20 cm BANQUET TITUS Kastrol 24 cm BANQUET TITUS Kastrol 16 cm BANQUET GRANITE hrnec se skleněnou poklicí 20 x 9,5 cm BANQUET hrnec 22 cm BANQUET Belleza 24x12 cm Banquet Olives 22 cm Banquet hrnec 28 cm BANQUET CONTRA hrnec se skleněnou poklicí 24 x 11 cm BANQUET TITUS kastrol s poklicí 20 cm\nSrovnání cen » Domácnost a kancelář » Kuchyňské náčiní » Hrnce » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm\nBANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm\nNerezový rendlík 0,6 l se skleněnou poklicí BANQUET Piccolo lze používat na všechny typy varných desek včetně indukce. Rozměry rendlíku: průměr 14 cm, výška 5 cm, materiál nerez 18/0.Délka rukojeti (cm)14,5 ElektrikaAno IndukceAno Materiál držadelNerez Materiál pokliceSklo MateriálNerez 18/0 MikrovlnkaNe MyčkaAno ...a dál?\nProdukt BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nBANQUET PICCOLO Rendlík nerezový 14 x 5 cm, s poklicí 48720914\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm Kamody.cz\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm Stavbaeu.cz\nBANQUET Rendlík nerezový PICCOLO 14 x 5 cm, s poklicí\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm hobynepomuk.cz\nVíce možností? BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm koupíte i tady\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm Tipnet.cz\nNerezový rendlík s poklicí Piccolo, BANQUET - průměr 14 cm a výška 45 cm + dárek ZDARMA\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm QRSHOP.cz\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm vetroshop.cz\nVETRO-PLUS BANQUET Rendlík nerezový PICCOLO 14 x 5 cm, s poklicí\nDo obchodu » BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm Nakup-nabytek.cz\nSpecifikace BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm\nNerezový rendlík 0,6 l se skleněnou poklicí BANQUET. Piccolo lze používat na všechny typy varných desek včetně indukce. Výška (cm):5 Základní / přepravní balení:- / 6 Délka rukojeti (cm):14,5 Průměr horní (cm):15 Průměr dolní (cm):13,5 Objem (l):0,6 Materiál:Nerez 18/0 Tloušťka stěny (mm):0,5 Materiál držadel:Nerez Materiál poklice:Sklo Hmotnost netto (kg):0,6 Elektrika:Ano Plyn:Ano Sklokeramika:Ano Indukce:Ano Myčka:Ano Mikrovlnka:Ne Trouba:Ano Ilustrační foto ... a dál?\nPorovnat ceny BANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm\nBANQUET OLIVES termohrnec s poklicí 3,5 L\nBANQUET OLIVES termohrnec s poklicí 1,5 l\nBANQUET VEGETABLES termohrnec s poklicí 1,5 L\nBANQUET VEGETABLES Termohrnec 3,5 L\nBANQUET INSPIRA Rendlík 16 x 8 cm\nZkuste další hrnce Banquet\nBANQUET PICCOLO Rendlík 14 x 5 cm - parametry\nNerezový rendlík 0,6 l se skleněnou poklicí BANQUET Piccolo lze používat na všechny typy varných desek včetně indukce. Rozměry rendlíku: průměr 14 cm, výška 5 cm, materiál nerez 18/0.Délka rukojeti (cm)14,5 ElektrikaAno IndukceAno Materiál držadelNerez Materiál pokliceSklo MateriálNerez 18/0 MikrovlnkaNe MyčkaAno Objem (l)0,6 PlynAno Průměr dolní (cm)13,5 Průměr horní (cm)15 SklokeramikaAno Tloušťka stěny (mm)0,5 TroubaAno Hmotnost netto (kg)0,6 Výška (cm)5 Základní / přepravní balení- / 6


Lošťák chce bojovat s Fryštákem o postup - Zlínský deník\nLošťák chce bojovat s Fryštákem o postup\nFryšták – Jako uragán vletěl do jarních fotbalových odvet I. B třídy skupiny B fryštácký ostrostřelec Luděk Lošťák.\nNaposledy o víkendu popravil dvěma přesnými zásahy lídra tabulky Štítnou nad Vláří (3:0). „Ale oba góly byly spíš náhodné, trefil jsem balon svojí slabší levou nohou,“ podotkl s úsměvem Lošťák.\nJak těžký zápas jste proti Štítné odehráli?\nHodně složitý a zároveň důležitý, protože jsme výhrou zdramatizovali postupovou zápletku. Štítná hraje zarputilý fotbal s mnoha rychlými hráči. Svým výkonem potvrdili, že na čele nejsou náhodou.\nKde hledat klíčový moment utkání?\nÚvodní půlhodinu jsme čelili jejich tlaku zejména ze standardních situací. Naštěstí jsme ji přežili. Klid do žil nám však vlil až úvodní gól krátce před půlí, který nás nastartoval. Chléb se lámal chvíli po přestávce, kdy jsme z nevinné akce zvýšili náskok. Pak jsme jen bránili a čekali, až otevřou hru, abychom přidali pojistku z brejku.\nJak byste popsal obě své trefy?\nNa první jsem si naběhl z druhé vlny a dostal ideální přihrávku od Péti Křenka. Z deseti metrů už nešlo zaváhat. Ke druhé mě skvěle načasovaným pasem kolem stopera vybídl míčový kouzelník Jirka Málek. Samostatný únik jsem zakončil až napodruhé.\nV úvodním jarním kole v Loukách jste načal první výhru krásným gólem. Jste ve formě?\nCítím se dobře především díky kvalitní zimní přípravě a intenzivnímu hernímu zatížení, které vám vždy dodá sebedůvěru i vítr do plachet. Naštěstí se mi zatím vyhýbají vážnější zranění, což je základní stavební kámen pro stabilní výkonnost.\nS 13 góly patříte mezi tři nejlepší kanonýry soutěže. Chcete bojovat o špici tabulky střelců?\nLhal bych, kdybych tvrdil, že nechci. Ale pro mě osobně je to jen vedlejší produkt. Fotbal je kolektivní hra, a proto jsou mojí prioritou výsledky celého týmu. Chci s Fryštákem bojovat o špici tabulky.


Nominace na Karjalu. Jandač bere na Euro Hockey Tour kvartet nováčků - iDNES.cz\nCelkem se v kádru pro první akci série Euro Hockey Tour, která se koná od 3. do 6. listopadu, objevují tři brankáři, osm obránců a čtrnácti útočníků (13 z extraligy, 10 z KHL a po jednom ze Švédska a Švýcarska). Jejich počet se však bude průběžně měnit.\nČeský tým totiž čeká úvodní utkání, které se hraje ve čtvrtek 3. listopadu, se Švédskem v Plzni. Po něm tým s největší pravděpodobností opustí gólman Vejmelka a nejzkušenější hráč výběru Jan Kovář.\n„Vejmelka se dobře jeví v extralize, ale do zápasů nezasáhne a neodcestuje do Finska. Bude pouze v tréninkové přípravě pro případ, kdyby se někdo zranil. Chci, aby nasál atmosféru a byl připravený na další akce,“ pravil reprezentační kouč Jandač.\nNominace na Krajala Cup\nBrankář: Šimon Hrubec (Třinec), Karel Vejmelka (Brno), Dominik Furch (Omsk/KHL).\nTen chce místo Kováře vzít do Finska jiné forvardy, které má v záloze. O koho se konkrétně jedná, to trenér neprozradil. Pouze naznačil, že by se mělo jednat o někoho z Vítkovic, nebo ze Sparty.\nDuel v Plzni naopak vynechají borci, které o dva dny dřív čeká utkání Ligy mistrů. Současná sestava však podle Jandače tvoří základní kostru národního týmu pro tuto sezonu. Byť má v hledáčku další hráče - a převážně útočníky - které chce postupně oslovovat.\nV nominaci se po delší době objevuje i král extraligových statistik Marek Kvapil, který je také jediným třicátníkem v týmu, ovšem chybí jeho parťák Martin Erat. Proč?\n„Samozřejmě víme, že se vrátil do ligy, je víc na očích, daří se mu a hraje výborně. Jsme rádi, že tu máme takového kluka, který si vzal pod sebe talentovaného Nečase. Povolávání do reprezentace však zatím není téma, chceme ho nechat v klidu. O Martinových kvalitách víme a chceme dávat šanci jiným klukům,“ vysvětlil Jandač.\nZ těch slov je patrné, že se s Eratem počítá spíš rovnou na mistrovství světa.\nTrenér je nadšený z výkonů nováčků, všechny chválí. Litvínovského Robina Hanzla sleduje už delší dobu a je přesvědčený, že je hráčem s parametry pro mezinárodní hokej. „Zaujal mě také chomutovský mladík David Kämpf, který podává výborné výkony. A Bulíř měl loni skvělou sezonu, což potvrzuje i letos. Nebýt zdravotních problémů, pak se v mužstvu objevil i Jiří Sekáč.“\nKapitánem národního týmu bude v úvodním zápase útočník Kovář, o jeho nástupci se rozhodne později. V brance začne Furch, Hrubec dostane příležitost až v dalším utkání ve Finsku. Kdo nastoupí do toho poslední, to Jandač nechtěl prozradit.\nTémata: Adam Polášek, David Kämpf, Dominik Kubalík, Chomutov, Jakub Jeřábek, Jan Buchtele, Jan Rutta, Karel Vejmelka, Karjala Cup 2016, Liberec, Marek Kvapil, Martin Erat, Michal Bulíř, Milan Doudera, Petr Holík, Radim Šimek, Richard Jarůšek, Robin Hanzl, Šimon Hrubec, Vladimír Roth, Dominik Furch, Euro Hockey Tour, Jan Kovář, Josef Jandač, Karjala Cup, Kontinentální hokejová liga (KHL), Litvínov, Lukáš Radil, Petr Zámorský, Robert Kousal, Sparta, Tomáš Filippi, Tomáš Kundrátek