Sbohem Československo: Jak jsme si společně i sami zpívali a hráli — Česká televize\nJak jsme si společně i sami zpívali a hráli (2/12)\n00:00:12 Jak jsme si společně i sami zpívali a hráli.\n00:00:20 Sledujete záběry staré přesně 20 let.\n00:00:24 Ve Slovenském národním divadle probíhá zkouška Ľudomila.\n00:00:28 Do premiéry zbývá jen pár dní.\n00:00:31 Společnému státu Čechů a Slováků zbývá jen několik týdnů.\n00:00:37 Jakýsi vysoce postavený kretén mi vyhrožuje cenzurou. Mně!\n00:00:42 Tak já nevím, možná vám přijdu afektovaná a patetická,\n00:00:46 ale já mám o ty děti strašný strach. Strašný strach.\n00:00:49 A nevím, čeho se mám bát víc, jestli ekologie,\n00:00:52 jestli toho bublání politicko-historicko-nevímjakého.\n00:00:58 Je to takové zvláštní.\n00:01:02 Na jedné straně mi z toho bylo velmi těžko\n00:01:06 a na druhé straně tehdy velmi mnoho lidí z mého okruhu,\n00:01:11 a moudrých lidí, říkalo, víš co, asi to bude k něčemu i dobré.\n00:01:17 Znáte to, když se rozdělíte, už nemáte na co se vymlouvat,\n00:01:21 ani na Sovětský svaz, ani na Čechy, už nás nikdo neutlačoval.\n00:01:27 Jen naše mínusy, těžké mínusy, ty nám komplikovaly život.\n00:01:34 -Přese všechno bude dominovat to,\n00:01:37 že to je přece jen, přece jen, jistá vnitřní vazba.\n00:01:42 Je to hlubší provázání přes lidi než přes politiku.\n00:01:48 A já bych strašně nerad, strašně nerad bych byl,\n00:01:52 aby se i v našem případě, Slováci a Češi,\n00:01:55 potvrdilo to Kollárovo rozkydaní Slávové,\n00:02:01 to bych si nepřál z hloubi své duše.\n00:02:06 -Víte, máme štěstí,\n00:02:10 že v té Evropské unii žijeme pořád v Česku i na Slovensku.\n00:02:14 Takže to zůstalo zachované a přetrvává.\n00:02:24 My se budeme střídat v návštěvách,\n00:02:27 budeme utužovat nepřetržitě československé tradice.\n00:02:35 A to se splnilo, a proto já jako šťastný osmaosmdesátiletý stařec,\n00:02:47 Člověk na to musí myslet, odcházím v podstatě spokojený.\n00:02:54 -Víte, mně asi největší potěšení v životě, ne poslední tři,\n00:02:58 ale třináct let, přináší má dcera. Mám skvělou, vydařenou dceru,\n00:03:02 a ta mi denně přináší nějaké potěšení.\n00:03:05 Kdybych ji neměla, tak bych vám asi na tuhle otázku odpovídala tíže.\n00:03:10 Na té dceři je vidět, že těch 20 let uběhlo.\n00:03:13 Protože před 20 lety jí bylo 13 let, byla milá holčička,\n00:03:17 a teď je sebevědomá mladá žena.\n00:03:19 Je můj parťák, je můj největší kritik,\n00:03:22 před ní mám vždycky největší trému na jevišti, pekelnou trému,\n00:03:27 protože tihle mladí lidé si neberou servítky, ona mi to parádně natře.\n00:03:33 A to je úžasné.\n00:03:36 Tak takhle se těch 20 let vyvinulo do něčeho fantastického.\n00:03:40 25. listopadu 1992 ve 13 hodin 22 minut\n00:03:44 přijalo toto Federální shromáždění\n00:03:47 zákon o zániku České a Slovenské federativní republiky.\n00:03:52 To rozdělení bylo pro mě strašné. Já jsem, vždyť jsme umělci,\n00:03:58 jsme i trošku emotivnější než normální lidé,\n00:04:01 ale bylo to fakt strašné.\n00:04:03 Protože tady byl ten mečiarismus, my jsme neměli žádnou naději.\n00:04:07 Já jsem tak zbožňovala Václava Havla, najednou už nebyl náš\n00:04:11 a bylo to hrozné.\n00:04:13 Já si pamatuji, že po tom rozdělení jsme hostovali ve Zlíně,\n00:04:16 těsně po Novém roce.\n00:04:18 A byla to sobota nebo neděle, nebyla žádná auta na dálnici, nic,\n00:04:22 a najednou jsme přejížděli Slovensko-Morava,\n00:04:25 a tam byla obrovská celnice, to bylo hrozné.\n00:04:30 Ale podle mě to všechno pominulo,\n00:04:33 jsme všichni v jednom velkém domě Evropská unie, neexistují hranice.\n00:04:42 Já mám takový pocit, že svět se strašně...\n00:04:45 Dámy a pánové ze Sratiť ruku v Spokane,\n00:04:48 za 5 minut přestávka končí,\n00:04:50 za 5 minut přestávka končí, přijďte prosím do malé zkušebny.\n00:04:54 Počkejte, jakou jsem měla poslední větu?\n00:04:57 -Já si myslím, že život jde dál, prostě nevěřím tomu,\n00:05:00 že by to skončilo nějak vysloveně katastrofálně.\n00:05:03 Když se setkáváte s lidmi a všichni hýkají a chytají se za hlavy,\n00:05:07 to bude strašné, to bude strašné, to bude strašné.\n00:05:10 Já si myslím, že není třeba se na to dívat až tak pesimisticky.\n00:05:14 Ano, jsem i dnes optimista.\n00:05:16 A jako vždy říkají všichni vládní představitelé,\n00:05:22 i když se ty vlády mění od roku 1993:\n00:05:25 "Nikdy jsme neměli lepší vztahy než dnes, nadstandardní vztahy."\n00:05:30 Akorát mi to přijde strašně vtipné, víte,\n00:05:33 že když se dívám na českou a slovenskou politiku,\n00:05:36 tak mám pocit, že jsme se nemuseli rozdělovat,\n00:05:39 protože je to úplně stejné, jako bychom byli společný stát.\n00:05:43 To co se děje u vás a co se děje u nás,\n00:05:46 je to katastrofa, ale je to úplně stejné.\n00:05:49 Ale jsem stále optimista a nemyslím si, že je to hrozné,\n00:05:53 a snad bych poukázala na to, že je pravda,\n00:05:57 že když se rozdělil stát a ty nálady, které byly předtím,\n00:06:04 že Češi obviňovali Slováky, že doplácejí na Slováky\n00:06:09 a Slováci obviňovali Čechy,\n00:06:11 ty nacionalistické nálady, které byly v národě,\n00:06:15 tak to jsem vnímala jako trošku nebezpečné.\n00:06:19 A musíme připustit tu možnost, že by se to zvrtlo,\n00:06:23 vidíme těch příkladů kolem sebe strašně moc v jiných státech,\n00:06:27 myslím si, že tehdy to bylo dost vyhrocené a bylo to nepříjemné.\n00:06:32 Takže tím, že se to stalo, jak se to stalo,\n00:06:35 tak tomu musíme připsat velmi kladné body.\n00:06:38 Ale já nevidím žádné rozdíly mezi tím,\n00:06:40 jak se ty státy vyvíjejí po tom, co jsme se rozdělili.\n00:06:44 Až tak velké rozdíly nejsou.\n00:06:46 Máte přesně takovou, možná větší korupci než u nás,\n00:06:50 ale to jen proto, že je vás jednou tolik co nás, Slováků.\n00:06:53 Ten klientelismus, to je přesně totéž co u nás.\n00:06:56 V čem se lišíme, mi řekněte. V ničem.\n00:06:59 I jazyky máme velmi příbuzné.\n00:07:01 Takže z toho důvodu jsme se skutečně nemuseli rozdělovat.\n00:07:09 Pán a paní ještě nejsou doma. Pojďte dál.\n00:07:11 Je konec dubna 2012.\n00:07:13 A to je současný šéf činohry Slovenského národního divadla,\n00:07:17 Emil Hováth.\n00:07:18 Jsme přítomni jeho režii Tramvaje do stanice Touha\n00:07:22 v pražském Divadle pod Palmovkou.\n00:07:26 V každém případě možná i po 20 letech bych si řekl,\n00:07:32 že o určitých věcech by mělo rozhodnout referendum.\n00:07:36 Ale referendum se neujalo ani na Slovensku, ani v Čechách.\n00:07:41 ...úplně pěkné, expresivní,\n00:07:43 co nejrychleji, šaty a vlasy dát na sebe.\n00:07:47 Možná jsme ztratili jednu šanci, že bychom byli větší,\n00:07:51 já nevím, jestli by to nebyla výhoda,\n00:07:55 ale to už ti, co přijdou po nás, až my tu nebudeme, ať to řeší,\n00:08:01 do jaké míry to bylo pozitivum nebo negativum.\n00:08:05 Spíš zahrát "A voda!" Šplouchla. Vy byste měla být mokrá.\n00:08:11 Absolutně bych řekl, že nějak ustaly radikální tendence -\n00:08:15 my doplácíme na vás, vy na nás atd.\n00:08:20 Mám takový dojem, že v této oblasti je to velmi dobré,\n00:08:24 a mám takový dojem,\n00:08:26 že to ekonomické propojení je tak obrovské,\n00:08:29 strašně moc lidí pracuje tady,\n00:08:32 strašně moc podnikatelů cestuje do Bratislavy,\n00:08:35 to znamená, že svým způsobem to funguje.\n00:08:38 Nemáme prstýnky, řekl bych, ale že to funguje.\n00:09:00 Takže dobrý večer, jsme o 24 hodin dál, jsme v Bratislavě,\n00:09:05 takže vás vítám v nové budově Slovenského národního divadla.\n00:09:11 Právě se chystá předpremiéra Čechovovy hry Racek.\n00:09:16 Pracoval na ní komplet český tým.\n00:09:21 Trigorina alternuje český herec Jirka Langmajer\n00:09:26 s naším Richardem Stankem, takže je to česko-slovenské obsazení.\n00:09:32 -Musí tu být hodně ryb.\n-Borisi, v tomhle tady?\n00:09:37 Rád chytám ryby.\n00:09:40 Ale já si myslím, že kdo zažil požitek z tvorby,\n00:09:43 pro toho už žádný jiný požitek neexistuje.\n00:09:47 Hraju česky z toho důvodu,\n00:09:49 že ve vidění Čechova, tak jak ho vidí pan režisér,\n00:09:54 se ocitáme za polárním kruhem\n00:09:56 a tady přijíždí městští lidé na venkov\n00:10:00 a ne vždycky všichni mluví stejnou řečí.\n00:10:05 Takže já jsem opravdu jediný,\n00:10:07 který tady hraje v překladu pana Suchařípy.\n00:10:11 Když se měla hrát nějaká nová hra, pokaždé se mně zdálo,\n00:10:15 že bruneti jsou nepřátelsky naladěni,\n00:10:18 zatímco blondýni jsou chladně lhostejní.\n00:10:21 To bylo peklo, to bylo utrpení.\n00:10:23 A černovlasí?-Černovlasí?\n00:10:29 -Je to příjemné slyšet vedle sebe češtinu a slovenštinu\n00:10:32 na jednom jevišti.\n00:10:34 Já myslím, že ano. A já to také mám velmi rád.\n00:10:39 Milé je to, že si to člověk uvědomí možná první minutu dvě,\n00:10:43 když se na jevišti mluví těmito dvěma různými jazyky,\n00:10:47 ale po těch dvou třech minutách, aspoň taková je moje zkušenost,\n00:10:51 ale takové jsou i informace, které mám od diváků,\n00:10:54 že oni po těch třech minutách si to přestanou uvědomovat,\n00:10:58 že jsou tam ty dva jazyky, a nevadí to.\n00:11:02 Milovali mě především proto, že jsem byl slušný lékař.\n00:11:07 Je to příjemné,\n00:11:08 když se ten český a slovenský divadelnický element tak ovlivňuje.\n00:11:14 -Říkáte to přesně.\n00:11:16 Ve chvíli, kdy slovenská herečka řekne čajka a on jí rozumí racek,\n00:11:20 říkáme párne, nepárne, sudé, liché,\n00:11:23 mluví se obojjazyčně a ty jazyky se střídají a proplétají,\n00:11:26 když se Vajdičkův překlad slovenský proplétá se Suchařípovým,\n00:11:30 máte zvláštní pocit nějaké zvláštní harmonie,\n00:11:33 něco, co naše babičky asi měly v c. a k. Monarchii,\n00:11:38 tak je to hrozně příjemné a posilující.\n00:11:43 Posilující zvláštním způsobem a máte pocit,\n00:11:46 že je to správná cesta, jak v té Evropě pobývat.\n00:11:50 Protože skutečně takhle těsné pouto,\n00:11:52 takhle příbuznou jazykovou verzi,\n00:11:55 to snad nemají žádné dvě jiné země v Evropě.\n00:12:00 A já doufám, že už odešly takové ty nafrněné časy,\n00:12:04 kdy jsme si mysleli záhy po sametové revoluci,\n00:12:08 že jsme něčím významně extrovnějším zbožím,\n00:12:11 že jsme něco, z čeho si všichni sednou na zadek.\n00:12:15 A dneska už víme,\n00:12:16 že jsme země v tom kontextu světovém, ale i evropském,\n00:12:20 poměrně bezvýznamná. A myslím, že si to Slováci uvědomují taky.\n00:12:24 A o to větší je to síla, o to větší je to radost,\n00:12:28 když můžeme navzájem, napadá mě blbé slovo, kooperovat.\n00:12:32 To zní opravdu velmi odlidštěně, ale souznít.\n00:12:35 Když můžeme společně pracovat a nepodivovat se tomu\n00:12:38 a cítit zvláštní pýchu nad tím,\n00:12:41 že to umíme a že to vydáváme za zcela přirozené.\n00:12:44 Maminko, ale já si ho nevážím. Promiň, maminko, ale i ty chceš,\n00:12:48 abych ho uznával a považoval za génia, maminko.\n00:12:51 Ale promiň, maminko, já neumím lhát.\n00:12:54 Z celého jeho díla je mi na zvracení, promiň,\n00:12:56 je to schematické, formální, bezobsažné\n00:12:59 450stránkové nic, fuj, blij, kýč.\n00:13:03 -Kosťo, bohužel...\n00:13:09 -Není tajemstvím, že já jsem byl velký federalista\n00:13:12 a velmi těžko jsem nesl ten fakt tohoto rozdělení.\n00:13:16 A hlavně ty motivace mi byly vždy úplně jasné.\n00:13:20 Takže tyto třecí plochy paradoxně, musím konstatovat, že nejsou,\n00:13:26 možná to obohacuje vědomí toho, že jsme ten rozvod, ten rozchod\n00:13:32 absolvovali tak kultivovaně. Myslím, že i to je dost.\n00:13:38 A v dnešním světě, když to vidíte kolem sebe,\n00:13:42 že je to dost velká hodnota,\n00:13:44 že ty národy byly natolik moudré a natolik se měly rády,\n00:13:48 že i tento bolestný akt a ne pro každého vítaný akt,\n00:13:54 jsme zvládli poměrně kultivovaně.\n00:14:09 -Promiň, hlava mi zatím cirkuluje.\n00:14:14 Emil Hováth jako zlatý chlapec, tedy ve hře Zlatí chlapci.\n00:14:18 Tím druhým je Marian Labuda.\n00:14:22 Ani ti, kteří byli takoví velcí bojovníci za samostatné Slovensko,\n00:14:28 už nejsou tak divocí. Protože to je fakt.\n00:14:33 Československo se rozdělilo.\n00:14:36 Oni, kteří tak bojovali, zvítězili nebo zbohatli na tom,\n00:14:40 na té ideji, že si dali ruku na srdce, Ústava slovenská,\n00:14:46 těžký boj jsme svedli.\n00:14:51 Je to směšné. Žádný boj. Oni bojovali jen o majetky.\n00:14:56 A ty shrábli.\n00:14:59 Víš co, ve svojí půlce si říkej, co chceš,\n00:15:02 a já si ve své půlce budu říkat, co chci.\n00:15:05 -Když se po mém "ťuk, ťuk, ťuk" ozve to tvé "vstupte", tak vstoupím,\n00:15:09 ale ne sám, přivedu si advokáta.\n00:15:11 -Já jsem v takovém věku, kdy už mi je všechno jedno,\n00:15:15 takže kdybyste se mě zeptali před 10 lety,\n00:15:19 tehdy jsem byl ještě plný síly a toho...\n00:15:22 Marian Labuda možná zapomněl,\n00:15:24 ale my jsme si s ním před těmi 10 lety opravdu vyprávěli.\n00:15:28 Můj pocit je, že ta republika se rozdělila,\n00:15:32 zneužily se na Slovensku všechny city těch pravých národovců,\n00:15:36 skutečných, co ruku na srdce, mít svůj národ,\n00:15:40 v Čechách zase to "ať si jdou", ta nervozita,\n00:15:43 prostě dohnat Ameriku, Švýcarsko, tam by nás ti Slováci zatěžovali,\n00:15:48 to se jen zneužilo. Hlavní bylo rozdělit ten stát,\n00:15:52 protože, řeknu vám to takhle,\n00:15:55 když se něco stalo v Bratislavě za komunismu,\n00:15:59 přijela to vyšetřovat kriminálka z Prahy,\n00:16:02 aby to bylo objektivní,\n00:16:04 aby tam nikdo nikoho neznal, aby to bylo čisté.\n00:16:07 A stejně když se něco stalo v Praze,\n00:16:09 přijela kriminálka z Bratislavy.\n00:16:11 A stát se rozdělil, aby už nikdy nepřijela žádná kriminálka,\n00:16:15 aby si ho mohli všichni rozkrást sami pro sebe, bez dohledu.\n00:16:19 -Na obou stranách se všelicos rozkradlo,\n00:16:21 bez toho, aby do toho ten druhý mluvil.\n00:16:24 A to se myslím podařilo.\n00:16:27 To už je Milan Lasica. Také před 10 lety. A Milan letos.\n00:16:33 Opět ironicky a stručně.\n00:16:35 Já jsem nebyl přívržencem rozdělení Československa\n00:16:40 a nakonec víceméně nikdo z naší branže,\n00:16:47 protože jsme chápali, že větší trh je větší trh než ten malý,\n00:16:54 ale ukázalo se, že ten trh pokračuje přes,\n00:17:02 nebo díky minimální jazykové bariéře.\n00:17:08 O rozdělení se snažili politici, kteří ho dosáhli.\n00:17:13 A teď namísto na Prahu nadávají na Brusel.\n00:17:22 Milan s druhým Milanem. S Milanem Kňažkem.\n00:17:26 Ten mezi politiky byl před 20 lety až po uši. A dělil.\n00:17:32 Ten kufr je federace. Obsah jakoby neexistoval.\n00:17:36 My říkáme, že se nám ten obsah prostě do toho kufru nevejde.\n00:17:41 To překrásné české sklo a ta slovenská keramika,\n00:17:44 to se rozbije v tom jednom kufříku. A druhá strana říká:\n00:17:48 "Tenhle kufr si vezmeme, i kdybychom to měli semlít."\n00:17:52 Asi tak mi to chvílemi připadá. Vezmeme si tu moučku na cestu.\n00:17:58 Za posledních 150 let jsme měli čtyři hlavní města.\n00:18:01 Vídeň, Budapešť, Prahu, Bratislavu.\n00:18:04 A kdybych žil těch 150 let,\n00:18:07 tak bych se asi nezbavil bolesti a stesku po tom prvním,\n00:18:12 po Rakousku-Uhersku nebo po Československu.\n00:18:15 Důležité je, že žijeme vedle sebe, ale žijeme spolu.\n00:18:23 Že všechno to, co nás spojuje, nemá teď žádné překážky,\n00:18:28 které to tehdy mělo.\n00:18:31 Takže podstatné je, jak vzájemně fungujeme,\n00:18:35 a ještě důležitější je, jak budeme fungovat.\n00:18:40 Je skutečností, že už před časem začala kampaň,\n00:18:43 jejímž cílem je nasadit slovenskému premiérovi jakousi psí hlavu.\n00:18:48 Jeho pomlouvání v pražském tisku se děje téměř každodenně\n00:18:52 a nejaktivnější jsou bohužel právě periodika\n00:18:56 blízká Hradu a Občanskému fóru.\n00:19:03 Nechci se bránit takovým klišé, že po bitvě je každý generál.\n00:19:08 Ale v zásadě ne,\n00:19:10 v zásadě si myslím, že jsem se vždy rozhodoval na základě informací,\n00:19:15 které jsem měl k dispozici, a konkrétní situace.\n00:19:20 A tak, jak je to napsáno v ústavě, podle svého vědomí a svědomí.\n00:19:25 Takže neměnil bych, neměnil bych nic.\n00:19:30 že bych se možná vyhnul některým setkáním a některým aktivitám.\n00:19:34 Ale to vím dnes. Tehdy jsem asi nemohl jednat jinak.\n00:19:42 -Kde je Kňažko, tam je těžko.\n00:19:49 Je rozhodnuto,\n00:19:51 Mečiar a jeho HZDS přišli s požadavky na rozdělení republiky.\n00:19:55 Já jsem využil svého dlouholetého přátelství s Milanem Kňažkem,\n00:19:59 šel jsem za ním\n00:20:01 a Milan Kňažko na moji otázku, jak dopadlo jednání,\n00:20:04 odpověděl geniálně: "Prepáčte, prší." A odešel.\n00:20:08 Promiňte, ale prší.\n00:20:10 Vrátím se k legendární větě "Prší."\n00:20:15 Ono počasí je takové, že někdy prší, někdy je pěkně\n00:20:19 a někdy je něco mezi tím. Počasí je úžasná sféra.\n00:20:29 Já ti říkám, že jsem byl dítě, že jsem tomu nerozuměl.\n00:20:32 A švagr Hlava mi to nakreslil, měl takové leporelo.\n00:20:38 Střih a Milan Lasica je v jiné hře. Tentokrát s Bolkem Polívkou.\n00:20:43 Jak říká Bolek, Valaši jsou železným,\n00:20:46 pardon, zrezivělým svorníkem mezi Čechy a Slováky.\n00:20:51 -Dáte si trošku brandy?\n00:20:54 Kdo chce zdravý býti, musí brandy píti.\n00:20:59 -Tak, z Garderobiéra budeme skákat na Valašsko na natáčení pohádky.\n00:21:03 Ostatně jako Bolek.\n00:21:07 -Se slzami jsme to přijali. My jsme se moc neradovali.\n00:21:10 Protože otec nás vychovával jako Čechoslováky,\n00:21:13 tak jsme zůstali Čechoslováky.\n00:21:16 No a vždycky říkal, bratři, jak se říká, bratři Slováci,\n00:21:20 tak vždycky jsme říkali: "Bývalý bratr neexistuje!"\n00:21:24 Ahoj, ahoj.-Zdravíčko.\n00:21:26 -Je vyprodáno, musíme hrát.\n00:21:30 -Co hrajeme?-Sire, dnes večer jde Král Lear.-Leara nehraju.\n00:21:38 Rádi jsme hráli v Bratislavě, rádi jsme do Bratislavy jezdili\n00:21:42 a naše spolužačky a přítelkyně\n00:21:45 se těšily z elegance, krásy a gentlemanství Slováků.\n00:21:53 A zase Slovenky se těšily\n00:21:55 z našich schopností seifertovsko-nezvalovských,\n00:21:59 takže to bylo takové vždycky propojené nějakým způsobem.\n00:22:03 Takže jen pokračujme v tom, co bylo, možná ještě s vědomím,\n00:22:07 že to třeba k něčemu...\n00:22:11 Ta slza, zrovna při této debatě.\n00:22:16 Vždycky vím, že v tom hledišti\n00:22:18 je alespoň jeden člověk, který mně rozumí.\n00:22:22 A proto já hraju.\n00:22:29 Národní umělci! Odpolední seriál pro kojící maminky!\n00:22:35 Za pár dní půjdete do Zlaté kapličky možná převzít Cenu Thálie.\n00:22:40 Bez nadsázky je to pro mě velká čest.\n00:22:44 Tato nominace velmi úzce souvisí s tím,\n00:22:48 co byli Češi pro slovenské divadelnictví a herectví.\n00:22:52 Myslím, že to bylo v roce 1919 nebo kolem roku 1919,\n00:22:59 to vznikla Jeřábkova kočovná společnost,\n00:23:04 která začala hrát česky.\n00:23:07 Potom přišel Oskar Nedbal, hrálo se česky.\n00:23:11 Až potom přišel Drašar,\n00:23:14 činohra se rozdělila na českou a slovenskou,\n00:23:17 až tehdy se začalo hrát slovensky.\n00:23:20 To znamená, že bez Čechů by určitě později vznikla\n00:23:24 profesionální divadelní scéna na Slovensku.\n00:23:28 Moje nominace je přirozeným poděkováním Čechům za to,\n00:23:32 co pro slovenské divadelnictví a pro slovenské herectví udělali.\n00:23:37 Děkuji. Děkujeme, bez vás by to nebylo možné a je to jen...\n00:23:46 Může to naplnit lidi uspokojením, že se ta investice vyplatila.\n00:23:52 Ponižujete se, protože neděláte to, co chcete,\n00:23:55 nikdy neděláte to, co chcete,\n00:23:57 a nikdy nebudete dělat to, co doopravdy chcete. Ponižujete se,\n00:24:00 protože i publikum vám nedovolí dělat to, co doopravdy chcete.\n00:24:04 Ponižujete se!\n00:24:06 A přizpůsobujete svůj vkus vkusu tohoto publika.\n00:24:10 Já se musím přiznat,\n00:24:11 že já jsem byl velice proti tomu, aby se Československo rozdělilo.\n00:24:15 Vždycky jsem měl pocit, že mi berou něco, co jsem udělal,\n00:24:18 že mi berou Emu Destinovou nebo Stíny horkého léta\n00:24:21 nebo já nevím, filmy, které jsem tu udělal,\n00:24:24 ten podíl, který byl na české straně.\n00:24:27 Nechal jsem se vyfotit do Mladého světa s československou vlajkou,\n00:24:32 aby bylo jasné, že jsem proti.\n00:24:34 Musím upřímně přiznat, že jsem se velice mýlil.\n00:24:38 Že to rozdělení je velmi pozitivní pro oba národy,\n00:24:41 hlavně, v první řadě, a to všude opakuji, všude na světě, kde jsem,\n00:24:47 jakým způsobem se profilovaly tyto národy.\n00:24:50 Jak kultivovaně, inteligentně, jak demokraticky se rozdělily.\n00:24:54 Když si vezmeme, jak se dělí ostatní národy,\n00:24:57 jak se dostávají do konfliktů, jak to končí vraždami a nenávistmi.\n00:25:02 A když si uvědomíme, na jaké úrovni, neuvěřitelné úrovni,\n00:25:06 se Češi se Slováky rozdělili,\n00:25:09 rozdělili si všechny majetky a zemi,\n00:25:13 udělali nové hranice, tak to mě naplňuje pýchou.\n00:25:17 A já bych rád, kdyby se to ve světě víc vědělo.\n00:25:21 Víc se o tom mluvilo. To je jedna stránka věci.\n00:25:24 Druhá je, že pro Slováky je to podle mě velmi důležité.\n00:25:27 Je velmi důležité, že vstoupili do Evropské unie jako jeden stát,\n00:25:32 o němž už nikdo nemůže říci,\n00:25:34 že by nebyl schopný sám existovat a stát pevně na vlastních nohách.\n00:25:40 Takto se dokázalo, že je to možné, že ten stát je skutečný\n00:25:44 a že ti lidé jsou strašně šikovní a jsou schopní.\n00:25:47 A to, co udělali, je úžasná věc, to je úžasná věc,\n00:25:50 to je klobouk dolů, to je klobouk dolů pro Čechy i Slováky,\n00:25:54 protože to není jednoduché, to je obrovský kus práce.\n00:25:57 Když najdete něco, co sice není to, co doopravdy chcete,\n00:26:00 není to ono, ale je to úplně blízko,\n00:26:03 úplně blízko tomu, co doopravdy chcete\n00:26:05 není to ono, ale je to úplně blízko,\n00:26:07 musíte je prosit, aby u vás hráli.\n00:26:09 Nakonec ani tak nedostanete to, co jste doopravdy chtěl,\n00:26:13 ale jenom to, co je úplně blízko. Není to ono, ale říkáte si,\n00:26:16 je to úplně blízko tomu, jak to má být.\n00:26:18 Takže vlastně nikdy neděláte to, co jste doopravdy chtěl,\n00:26:21 ale jen něco, co je úplně blízko a s někým, koho jste nikdy nechtěl,\n00:26:26 ale je úplně blízko, tak děláte něco, co jste nikdy nechtěl.\n00:26:29 A koho si vážíte?\n00:26:31 SMÍCH, POTLESK\n00:26:41 Z pražských činoherních prken na bratislavskou Novou scénu.\n00:26:45 Radek Brzobohatý s manželkou a principálkou Hanou Gregorovou\n00:26:49 sem přivezli jejich Tančírnu.\n00:26:51 Byli jsme v dubnu exkluzivně u toho i s prezidentem.\n00:26:55 Povídali jsme si den po famózním úspěchu.\n00:26:59 Představení půjde dopředu a my se budeme vracet.\n00:27:18 My jsme důkazem, že se potřebujeme, to Československo. Už 32...\n00:27:23 -Jak to vychází u vás?\n-Dobře, Slováci stále vedou.\n00:27:28 -Co Valach na to?\n-Tak my Valaši...\n00:27:33 Ne, nebudu do politiky radši mluvit.-Ne.\n00:27:37 Můžeš do soukromí leda. Že ti to vyhovuje.\n00:27:41 -No tak máme pár Valachů, kterým...\n-Ale vyhovuje ti to?\n00:27:46 -Ne, my Valaši jsme pracovití lidé.\n-A co my Slováci, jsme nepracovití?\n00:27:51 -Ne, takoví organizačně znamenití.\n00:27:55 Aha. Už jsem se polekala, že jsi...\n00:27:58 My Valaši jsme pracovití ohromně.\n00:28:00 Ty jsi vlastně taková námezdní síla nás, Slováků.\n00:28:04 Ne námezdní síla. Že si vyhovujeme vzájemně ohromně.\n00:28:08 To je taková nejenom potřeba vzájemné kultury,\n00:28:14 ta je velice podobná a potřebná dohromady,\n00:28:18 ale i ta lidská sounáležitost je prostě obrovská.\n00:28:24 Já bych to zkrátila. Prostě beze mě by byl ztracený.\n00:28:28 Jednoduchou větou se to dá všechno říct. Chápeš?\n00:28:31 -A tím pádem nejsem ztracený.\n00:28:37 Čo tebe dám, to mezi mnou...\n00:28:48 Co bolí, to přebolí.\n00:28:52 Nepředbíhej čas.\n00:28:57 Ponechám to po moři...\n00:29:00 Schází nám Československo po těch 20 letech?\n00:29:05 -Je to teď tak, jak to je.\n00:29:07 V podstatě oba dva jsme to rozdělení dvakrát moc nepřijali.\n00:29:15 Skutečně, potom jsem to nesla velmi těžko.\n00:29:19 Já jsem pravidelně jezdila do Bratislavy, měla jsem tu maminku.\n00:29:23 A skutečně ty první chvíle byly pro mě hrozné.\n00:29:27 A neznám na světě dva národy, které jsou si tak blízké.\n00:29:32 Jazykem, svou náturou, že jsme se tak dobře doplňovali.\n00:29:37 České, to je takové trošku německé, studenější,\n00:29:41 to naše slovenské je takové jižní, tatarské,\n00:29:45 ale dohromady to skutečně tvořilo jeden...-Fungovalo to.\n00:29:49 Fungovalo to jako dobrý národ a myslím si, že to stále funguje.\n00:29:54 A dnes naopak funguje turistika mezi námi a kultura funguje stále.\n00:30:02 (zpěv) Co bolí, to přebolí...\n00:30:06 JÁSOT, POTLESK\n00:30:18 Dnes si myslím, že není proč si stýskat,\n00:30:22 protože ty vztahy se nezměnily.\n00:30:24 Dokonce si myslím, že některé se více umocnily,\n00:30:28 a jsem velmi rád, že jsme se navzájem pochopili.\n00:30:31 Jsme samostatní, a přitom jsme spolu.\n00:30:34 A to se nedá oddělit,\n00:30:36 protože naše historie, naše kultura, jazyk a vůbec,\n00:30:40 a řekl bych i taková nátura je velmi blízká.\n00:30:44 Jsme stále, jako bychom spolu žili dál.\n00:30:48 -Tím, že je to takové československé,\n00:30:51 tak to fakt přijímají a každý si tam prožije svoji etapu.\n00:30:55 My, tedy já až od roku 1980.\n00:31:00 (zpěv) To Slovensko naše dosial tvrdo spalo...\n00:31:05 -Je to zajímavé z toho pohledu, že se ptáte, pane režisére,\n00:31:10 jak to teď vnímám a jak předtím, je to úplně něco jiného.\n00:31:14 Je to rozdíl. A už dnes vlastně z těch, kteří jsme byli při dělení,\n00:31:20 už jsou jen dva, kdo jsme byli přímo u toho.\n00:31:26 Pan Klaus v Čechách a já na Slovensku.\n00:31:28 Jiný už nikdo není.\n00:31:33 Dnes jsme každý na svém, máme stejně dobré vztahy\n00:31:37 a už ani nemohu na Čecha říct...\n-Úžasné. Ano, úžasné.\n00:31:40 -...že on na mě pracuje a já že na něj.\n00:31:43 Ale to my, Valaši, nadáváme na Čechy taky úplně.\n00:31:50 Tak tohle natáčet!\n00:31:52 -Když my se doma pohádáme, tak Valach: "Vy Slováci, no!"\n00:31:56 Já vždycky zastupuji celý slovenský národ.\n00:31:59 Když něco řeknu, že jen na Slovensku, tak:\n00:32:02 "Vy Slováci! Grófové!" Protože jsme grófové. Jsme.\n00:32:06 -Jinak to nebylo jednoduché.\n00:32:08 Poslední večer na Boriku, když jsme seděli naproti,\n00:32:12 kde se řeklo, že definitivní konec,\n00:32:15 to nemohu říct všechno, jak to tam vypadalo.\n00:32:19 Když to nebude takhle, tak vám to povím.\n00:32:26 (zpěv) -Vyznání.\n00:32:29 Zpívání je to, co máme společné.\n00:32:32 ...krásně zní.\n00:32:34 Tato melódia ozaj zázračne.\n00:32:41 Já jsem československé krve.\n00:32:44 Protože můj tatínek je z Nitry, z Párovských hájů,\n00:32:48 takže já jsem to prožíval poměrně emotivně v tom,\n00:32:51 že já mám půlku příbuzenstva v Nitře,\n00:32:53 a ti to prožívali.\n00:32:57 -Prožíval jsem to docela těžce,\n00:33:00 protože moje maminka pocházela ze Slovenska,\n00:33:03 už jí bylo tehdy hrozně moc let a nedovedla si to představit,\n00:33:07 co se vlastně děje.\n00:33:11 -Já jsem to Československo považoval za území,\n00:33:15 kde jsem se narodil, já se považuju za Čechoslováka.\n00:33:19 Dodnes se cítím na Slovensku být doma.\n00:33:22 A zejména to považuju za jeden kulturní prostor.\n00:33:26 (zpěv) Co bolí, to přebolí,\n00:33:30 co neznáš, už znáš.\n00:33:33 Spíš mě to zasáhlo v tom smyslu, že mám spoustu kamarádů,\n00:33:37 na škole jsem měl spoustu spolužáků Slováků\n00:33:40 a přišlo mi to celé absurdní.\n00:33:42 Mně to hlava nebrala, dodneška trošku mi to hlava nebere.\n00:33:46 Bylo mi jasné,\n00:33:47 že tam jsou nějaké mocenské věci, nějaké politické záležitosti,\n00:33:51 nějaké ješitnosti a tak dále.\n00:33:53 Na obou stranách barikády, samozřejmě.\n00:33:56 Ale říkal jsem si, že dříve nebo později\n00:33:58 dojde stejně k nějaké fúzi a k nějakému urovnání těch věcí,\n00:34:02 v podstatě to, co se teď děje.\n00:34:04 (zpěv) ...pod hladinou...\n00:34:08 Ale já jsem přesvědčený, že to principiálně\n00:34:12 na tom vztahu těch dvou národů neudělalo vůbec nic.\n00:34:16 (zpěv slovensky)\n00:34:17 ...po schodech, po schodech poznávám poschodí,\n00:34:20 poznám po schodech, po zvucích, co jsme to za lidi...\n00:34:24 -Ne každé zjednodušení, a že to rozdělení těch dvou zemí\n00:34:28 bylo pro nás Čechy velké zemětřesení,\n00:34:30 ne každé zjednodušení je pro nás obohacení.\n00:34:33 Pro mě je tahle ta země, zvlášť v tom 20. století,\n00:34:37 taková země, která furt něco okrajuje.\n00:34:41 Nejdřív okrojila Němce, pak okrojila Slováky.\n00:34:44 Furt je to jednodušší a jednodušší.\n00:34:47 Soužití s Němci bylo těžké, soužití se Slováky bylo těžké,\n00:34:51 ale něco jsme ztratili, a tohle já nejvíc cítím.\n00:34:55 (zpěv slovensky)\n00:34:57 ...pojďme se zachránit, v sobě máš ten protijed,\n00:35:00 vymyslím si z dlaní vlastní svět...\n00:35:03 Mnohokrát jsem od té doby cestoval po světě,\n00:35:06 a když člověk jede třeba autobusem, řekněme na Novém Zélandu\n00:35:10 a tam jsou různí lidé z celého světa,\n00:35:13 tak vsadím se, že kterýkoli Čech uvítá, když pochopí,\n00:35:16 že mezi těmi cestujícími je Slovák nebo slovenská dvojice.\n00:35:20 Najednou cítíme, že tam jsou naši.\n00:35:24 Samozřejmě, že s nimi sdílíme nejen dlouhou společnou historii,\n00:35:28 ale sdílíme i to, že rozumíme vzájemně takovým obyčejným věcem,\n00:35:32 jako co to je Elán nebo Lucie Bílá nebo Ríša Müller\n00:35:36 nebo kdo je to Mečiar, kdo je to Klaus, kdo je to Havel.\n00:35:40 To ostatní lidi v tom autobuse vědět nebudou.\n00:35:49 -S tím vzájemným ovlivňováním\n00:35:51 samozřejmě bychom měli začít už někdy v 60. letech.\n00:35:55 Protože v 60. letech\n00:35:57 tady se zrodila velká silná česká pop-music.\n00:36:00 Vondráčková, Neckář, Gott. Na Slovensku nebylo nic,\n00:36:03 tam byl Jan Krištof Veselý a slovenské tango, nic víc.\n00:36:07 A pár barových muzikantů. Když přišla normalizace,\n00:36:10 tak většina těch zpěváků, aspoň v letech 1970, 72, 73,\n00:36:14 toho moc nemohla zpívat,\n00:36:16 protože všechny písničky byly vyškrtané v rádiích,\n00:36:19 nesmělo se v rádiu nic hrát.\n00:36:21 A tehdy to rádio lepilo tím, že hrálo buď dechovku\n00:36:25 nebo slovenské písničky.\n00:36:30 Zase na druhou stranu, taková věc přinesla jinou výhodu.\n00:36:33 To znamená,\n00:36:35 že poptávka po slovenské populární hudbě byla veliká,\n00:36:38 muselo se zaplnit to vysílací schéma slovenskými písničkami.\n00:36:42 Takže najednou se objevil Modus,\n00:36:44 s ním se objevil Lehotský, Žbirka a další zpěváci.\n00:36:49 (zpěv slovensky)\n00:36:50 Sklíčka, sklíčka dotyků svítí ve dne, ty jsi taková fajn....\n00:36:57 Moje zkušenost byla taková v 80. letech,\n00:37:00 že slovenská hudba tehdy byla dost na vzestupu.\n00:37:03 Tam byly velice populární kapely i jednotlivci.\n00:37:06 Myslím si, že Elán byl ten federální fenomén,\n00:37:09 že toho přijímali úplně stejně v českých zemích jako na Slovensku.\n00:37:14 Mě na tom poutalo to,\n00:37:16 že na Slovensku je zvláštní tradice,\n00:37:19 že tam se vesměs tvořila hudba na hotové texty.\n00:37:24 Proto ty texty byly mnohem, mnohem zajímavější a hodnotnější obecně\n00:37:29 nežli v českých zemích v té době. To pro mě bylo zajímavé.\n00:37:33 A trvá to tam pořád, na Slovensku.\n00:37:35 Mě se tehdy všichni novináři ptali, co si o tom myslím,\n00:37:40 o tom rozchodu, rozpadu.\n00:37:42 A já jsem říkal jedno a myslím si to dosud.\n00:37:44 Je to škoda, ale bylo to myslím velmi správné rozhodnutí.\n00:37:48 Protože jednou provždy bychom si vyčítali\n00:37:53 nějaký pragocentrismus a bratislavocentrismus,\n00:37:57 stále by byly nějaké třenice.\n00:37:59 Takhle je máme v Praze i v Bratislavě,\n00:38:03 ale je to na vlastním písečku.\n00:38:08 Já jsem to neprožíval nijak dramaticky vlastně.\n00:38:11 Myslím, že takový dobový kolorit té doby spočíval v tom,\n00:38:15 že všichni obyčejní lidé z toho měli trošku strach,\n00:38:19 takový ten pocit té nepatřičnosti.\n00:38:23 Ale já si pamatuji v zásadě jeden jediný titulek novinový,\n00:38:27 který mi utkvěl, jak jsem si skutečně představoval, že to je,\n00:38:33 jak to bylo odkomunikované Mladou frontou nebo kým:\n00:38:37 "Slovákům hrozí, že jim Češi vyhoví".\n00:38:41 To byl moment, jak jsem to cítil podobně.\n00:38:48 ...vidím len, jak tvoje lúče...\n00:38:52 Zvukomalebnější určitě je slovenský jazyk,\n00:38:55 pokud ho lidé zvukomalebně používají.\n00:38:58 Já bohužel nepatřím mezi ně,\n00:39:00 protože já jsem ľ v písničce ještě nezazpíval.\n00:39:06 Slovenština je měkčí jazyk než čeština,\n00:39:09 má výhodu, že má pohyblivý přízvuk za určitých okolností,\n00:39:14 což čeština nemá kromě ostravského dialektu,\n00:39:18 kde je přízvuk na předposlední jako v polštině,\n00:39:22 ale přízvuk na první dobu,\n00:39:24 to znamená, že to jde do těžké, do nohy,\n00:39:27 a proto Češi tleskají obráceně, a ne na lehkou,\n00:39:30 protože tam ta synkopa, v tom jazyce není,\n00:39:33 jako třeba v angličtině.\n00:39:35 (zpěv) Za to všechno može atmosféra, máme tlakovú níž...\n00:39:45 Já mám strašně rád češtinu, protože se mi zdá být velmi bohatá,\n00:39:51 že se dá pracovat se slangem.\n00:39:55 Například to je velmi důležitá záležitost.\n00:39:58 Protože vy můžete dát do písničky "dobrej večír" a nic se nestalo.\n00:40:03 Ale na Slovensku to nemůžete udělat,\n00:40:06 protože v tom okamžiku už jste zašli do nějakého nářečí.\n00:40:13 V horkém létě 1992 jsme nad Vltavou točili s Meki Žbirkou.\n00:40:19 A setkání jsme po 20 letech zopakovali.\n00:40:22 Tak já mám manželku z Prahy,\n00:40:24 takže na co dnes myslím, je dost jasné,\n00:40:27 jak pojedeme do Bratislavy přes hranice.\n00:40:30 Otevřou auto, budou se nás ptát: "Vezete nějaký alkohol nebo něco?"\n00:40:35 A zase pojedeme zpátky do Prahy,\n00:40:36 zase nás zastaví, podívají se nám do pasů a tak.\n00:40:40 A myslím i na to,\n00:40:42 až se mě jednou malá Linda zeptá: "To bylo kdysi dohromady?"\n00:40:46 A já jí budu říkat: "Ano, to bylo kdysi Československo."\n00:40:50 "A proč se to rozdělilo? "Já nevím."\n00:40:52 Víte co, já vám radši zazpívám.\n00:41:04 (zpěv slovensky) Drahá, mě nesmírně baví\n00:41:08 sledovat večerní zprávy.\n00:41:12 Vím, že to nevidíš ráda, v městě však zasedá vláda.\n00:41:19 Vím jenom to, že se nás tehdy nikdo na to neptal.\n00:41:24 Rozdělili to a hotovo.\n00:41:26 To nebylo poprvé v životě, co rozhodli jiní o mém životě.\n00:41:32 Beru to jako fakt.\n00:41:35 (zpěv slovensky)\n00:41:36 Řeší vždy zásadní spory, každý tam za pravdu hoří.\n00:41:43 Nevím jen, který je který, nekonečné rozhovory.\n00:41:50 A domnívám se, že jakýkoli postoj kohokoli je legitimní.\n00:41:54 Každý si to mohl představovat tak, jak chtěl.\n00:41:58 Jen jednu mám poznámku, že neproběhla ta otázka,\n00:42:02 že jsme se k tomu nevyjádřili.\n00:42:05 Ale jsem gentleman, i tak to může být.\n00:42:09 (zpěv slovensky) Jeden je vlevo, druhý je vpravo,\n00:42:12 všichni se bijí jen za svůj národ.\n00:42:16 Drahá, mě nesmírně baví sledovat večerní zprávy.\n00:42:24 Kdyby například mně někdo vytýkal: "Ty jsi nebyl pro samostatný stát!"\n00:42:30 To ještě neznamená, že jsem proti Slovákům. Vždyť jím sám jsem.\n00:42:36 Takže to není totéž.\n00:42:39 A to se tehdy myslím velmi spojovalo.\n00:42:43 Buď jste byli pro samostatný slovenský stát\n00:42:46 anebo jste byli pro společný stát. To nešlo dohromady.\n00:42:50 A když jste byli pro společný stát,\n00:42:53 jako byste nebyli tím dobrým Slovákem.\n00:42:55 Ale já se domnívám, že uplynulo - kolik let, poradíte mi?\n00:42:59 Mnoho. Mnoho let.\n00:43:01 A ukázalo se, že nadále tvořím slovenské písničky,\n00:43:05 možná, že jsem přispěl víc k tomu slovenskému než mnozí politici.\n00:43:12 Myslím, že to už dnes mohu říct. Udělal jsem toho asi víc.\n00:43:18 Neboj se, my jsme ti praví, ty z Prahy, já z Bratislavy.\n00:43:24 Změníme svět od podlahy, nech si kto chce, čo chce vraví.\n00:43:32 Nech si kto chce, čo chce vraví.\n00:43:38 A pak přišlo to rozdělení a najednou bylo něco jako,\n00:43:43 jako kdybychom se cítili uražení tím rozdělením.\n00:43:48 Najednou to, co byla slovenská pop-music, přestalo existovat.\n00:43:54 Klasický případ je třeba Habera, který před rozdělením\n00:43:58 byl nejprodávanější československý zpěvák,\n00:44:01 má co já vím 200 000 prodaných desek.\n00:44:05 A další rok byl nejprodávanější zahraniční zpěvák\n00:44:08 a jenom 60 000 desek.\n00:44:11 Takže je na tom krásně vidět, jak česká strana\n00:44:15 přestala o tu slovenskou populární hudbu jevit zájem.\n00:44:19 Změna přišla až někdy kolem roku 1999 až 2000.\n00:44:26 To jsem u toho stál, byl jsem v rádiích přesně v té době,\n00:44:31 kdy ta změna přišla. Písnička Voda, čo ma drží nad vodou.\n00:44:35 (zpěv) Ak ťa ešte trápi\n00:44:39 smutok z rozchodov,\n00:44:43 ono sa to poddá, ty si predsa voda,\n00:44:47 čo ma drží nad vodou.\n00:44:53 Po zhruba 8 nebo 9 letech první slovenská písnička,\n00:44:57 která u nás v Čechách začala znova fungovat.\n00:45:00 A tím se najednou jakoby prolomily vody,\n00:45:04 vzrostl zájem o Richarda Müllera, objevily se další slovenské kapely,\n00:45:09 Elán, který předtím byl kapelou,\n00:45:13 na kterou v Čechách skoro nikdo nechodil, se stal mýtickou kapelou,\n00:45:17 všechno se během jednoho nebo dvou let změnilo.\n00:45:21 A od té doby to funguje tak,\n00:45:23 že existuje několik slovenských kapel,\n00:45:26 které zaplnily na české scéně místa,\n00:45:29 kam by se hodila nějaká česká kapela, ale žádná taková není.\n00:45:33 -Po tom roce 1989 z mého hlediska my jsme tady zamrzli\n00:45:39 a oni se pustili směrem do světa.\n00:45:45 My máme príma rodiče, nekoukaj dírkou na klíče...\n00:45:48 A najednou dneska, když jedeš\n00:45:51 a posloucháš česká rádia až na hranici,\n00:45:54 pak si přepneš na slovenská rádia, to je úplně jiný svět.\n00:45:58 To je najednou úplně nová muzika.\n00:46:00 Slovenská muzika moderní, zahraniční moderní muzika,\n00:46:04 to je úplně jinak.\n00:46:05 (zpěv) V pohodě, v pohodě, po kotníky ve vodě...\n00:46:09 Tak tam najednou nastala obrovská propast v tom,\n00:46:12 že místo toho, aby ta muzika šla dopředu,\n00:46:15 tak se začala obracet sama do sebe dozadu.\n00:46:17 Začaly se vyhrabávat ty nostalgické věci,\n00:46:20 začaly se hrát tyhle věci.\n00:46:22 A v těch médiích přestalo být místo na novou progresivní muziku.\n00:46:26 A tohle na Slovensku z mého hlediska nenastalo.\n00:46:30 (zpěv) Dnes nepůjdem spát do noci perutí snad...\n00:46:35 Já osobně si myslím, že co se týče hudby,\n00:46:38 tak jsme spíš ztratili.\n00:46:40 To věčné tření mezi těmi Slováky na jedné straně a těmi Čechy,\n00:46:45 to, že ti Slováci měli tu muziku takovou rytmičtější,\n00:46:48 my jsme zase šli spíš po té melodické, dechové hudbě,\n00:46:52 tím myslím dýchání, ne dechovku,\n00:46:55 a tohle tření vždycky tu muziku obohacovalo.\n00:46:59 A zrovna v těchhle letech, to znamená po roce 2000,\n00:47:03 by tohle obohacování pravděpodobně bylo strašně silné.\n00:47:06 -Ale oddělení způsobilo to,\n00:47:09 že my si každý hrajeme na svém písečku,\n00:47:12 samozřejmě po sobě pořád pokukujeme.\n00:47:14 My jim teď závidíme.\n00:47:16 Oni do jisté míry zase závidí nám, protože nám se tady udržela\n00:47:19 nějaká hudební periodika, ať už internetová nebo tištěná.\n00:47:23 To oni tam vůbec nemají.\n00:47:25 (zpěv) Haló, příteli můj, prý už sedíš ve vlaku.\n00:47:28 Jo jedu za tebou už stovky kiláků.\n00:47:30 Naši už chystají oblíbené koláče\n00:47:33 tu vaši pohostinnost znám ještě z totáče.\n00:47:38 Těším se na tebe, můžeme debatovat do rána...\n00:47:41 V rámci toho rozdělení já jsem to vnímal pozitivně,\n00:47:46 protože jsme s otcem,\n00:47:47 byli jsme malí kluci, bylo nám 12 až 13 let,\n00:47:50 tak nám otec vysvětloval, že to bude dobré pro obě země,\n00:47:54 protože každý má svou reprezentaci fotbalovou,\n00:47:58 svou reprezentaci hokejovou,\n00:48:00 každý má svoji ekonomiku, politiku, svoje trable a svoje výhody.\n00:48:04 A nebude se moci žádná země vymlouvat na tu druhou,\n00:48:08 proč je tolik Slováků v útoku, proč je tolik Čechů v útoku.\n00:48:11 Já si myslím, že ten český národ i ten slovenský národ\n00:48:15 se dostatečně osvobodily tím rozdělením.\n00:48:18 A já to vnímám pozitivně.\n00:48:20 (zpěv) ...za to díky, čus a amen.\n00:48:22 Já jsem byl shodou okolností před rozdělením v USA,\n00:48:26 s otcem na dva měsíce.\n00:48:29 A tam jsme se dozvěděli z televize nebo z novin, že dojde k rozdělení.\n00:48:33 A Američani říkali: "Nevracejte se domů.\n00:48:36 Protože to bude občanská válka, to bude peklo. Zůstaňte tady."\n00:48:40 A samozřejmě jsme se vrátili a proběhlo to v klidu.\n00:48:43 Tenkrát mě to mrzelo,\n00:48:45 protože mi přišlo, že si to politici vymysleli,\n00:48:48 ačkoli to lidi vlastně nechtějí, se rozdělit.\n00:48:51 Celá Evropa směřuje k tomu, že se spíš dává dohromady,\n00:48:55 a my jsme se rozdělili. Přišlo mi to vlastně zbytečné.\n00:48:59 (zpěv) ...celý svět,\n00:49:01 jak se dá rozejít bez krve naposled a poprvé.\n00:49:05 Málokto vrátil by to späť, dneska jsme každý vlastním pánem...\n00:49:12 My jezdíme na Slovensko dlouho. 15 let.\n00:49:15 Jezdili jsme na první koncerty do Popradu vlakem.\n00:49:19 A za těch posledních 15 let\n00:49:21 vždycky jeden měsíc každého roku strávíme na Slovensku.\n00:49:25 Troufnu si říct, že máme mnohem víc kamarádů v hudební branži\n00:49:29 mezi kapelami na Slovensku než v Čechách.\n00:49:33 Vždycky jedeme v turné s nějakou slovenskou kapelou\n00:49:36 nebo slovenskou zpěvačkou. Já je mám rád. Vyhovuje mi to.\n00:49:40 Jdeme si do noty. Je to dobré.\n00:49:45 (zpěv) Dneska jsme každý jiným pánem, za to díky, čus a amen.\n00:49:49 Tak nějak?\n00:49:52 -Samozřejmě když kapela hraje česky,\n00:49:54 tak samozřejmě jezdí na Slovensko.\n00:49:57 Samozřejmě, když kapela zpívá slovensky, tak jezdí do Česka.\n00:50:00 To znamená to teritorium, kde ti lidé mohou hrát,\n00:50:04 je samozřejmě pořád stejně velké.\n00:50:06 V tomhle smyslu se nezměnilo vůbec nic, naopak.\n00:50:09 Důležité je, že spolu můžeme hrát. Tyhle věci jsou strašně príma.\n00:50:14 To znamená, začaly vznikat společné česko-slovenské songy,\n00:50:18 úplně jak obrození.\n00:50:19 Lucka byla jednou z prvních skutečných českých hvězd,\n00:50:23 které nám daly šanci, byl to program Lucie na bílo,\n00:50:26 rok 2000, 2001, 2002,\n00:50:29 Od té doby se máme moc rádi.\n00:50:31 A když přišli s nápadem udělat společnou písničku,\n00:50:34 tak jsem řekla, pánové, vaše CD velmi ráda podpořím.\n00:50:38 (zpěv slovensky) Děvušky, děvčata, zůstaňte nad věcí,\n00:50:40 navždy budete múzami umělců,\n00:50:43 bez vás se těžko žije jste každá dílem fantazie...\n00:50:51 Já jsem na Slovensku hodně často. Je pravda, že jsem tu ráda,\n00:50:55 protože je tady velmi temperamentní publikum.\n00:50:58 A jsem tu taky ráda, protože můj táta je z Petržalky.\n00:51:01 Takže já vždycky na každém koncertě říkám,\n00:51:04 vyberte si půlku, která se vám líbí.\n00:51:06 A já se považuju za československou zpěvačku, můj svět je tady.\n00:51:10 Co se děje za hranicemi,\n00:51:12 tam už jsem jenom za Haničku Zaňákovou,\n00:51:14 která tam jezdí ráda, ale strašně ráda se vrací domů.\n00:51:18 A hlavně já nevidím ty hranice a nikdy je vidět nebudu.\n00:51:21 Takže vždycky říkám, že jsem československá.\n00:51:24 Jak jste to prožívala tenkrát před 20 lety?\n00:51:27 Strašně mě to mrzelo a vadilo a přišlo mi to úplně bláznivé.\n00:51:31 I můj tatínek si musel žádat o české občanství,\n00:51:34 je to prostě úplně bláznivé.\n00:51:37 Myslím si, že to byl zbytečný krok, který stejně lidé vnímají,\n00:51:42 že byl zbytečný a neberou ho moc vážně,\n00:51:44 protože stejně pořád jsme sourozenci,\n00:51:47 vidíte to v mnoha směrech.\n00:51:49 Lidi se považují za bratrance a navzájem si fandíme.\n00:51:53 My fandíme Slovákům a Slováci zase Čechům.\n00:51:55 A Čech chválí Slováka a obráceně. Je to tak jako... patříme k sobě.\n00:52:02 Trhat rodinu je zbytečné. Takový rozchod neměl vůbec žádný význam.\n00:52:07 Je mi úplně jedno, jestli mezi nás někdo postavil nějakou zeď,\n00:52:11 protože já jí nevidím.\n00:52:13 Já těmi dveřmi nebo tou zdí procházím velmi často\n00:52:16 a neberu to tak, beru to pořád jako dohromady,\n00:52:19 že prostě k sobě patříme a vždycky patřit budeme.\n00:52:30 -Kam jedeme?\n00:52:34 -Koncert vyprodán?\n-Vyprodán hned, během několika dní.\n00:52:38 Tak kapka už se seznámila se Slovenskem.\n00:52:41 Jak to bude s Tomášem Klusem, poprvé koncertovat sám tady?\n00:52:46 Poprvé sám. Som z toho taký...\n00:52:48 To je zatím všechno, co jsem se naučil slovensky.\n00:52:52 -Má pocity, že jede do ciziny?\n-Nemám. A nikdy jsem neměl.\n00:52:56 Mě to naopak spíš rozčiluje, že to tak člověk je nucen přijímat.\n00:53:01 Že si musí měnit peníze a kdesi cosi.\n00:53:06 I když já jsem vlastně už většinu času prožil v České republice,\n00:53:10 ne v Československu,\n00:53:12 tak mi to furt přijde, že to je škoda.\n-No, Slováci postoupili.\n00:53:26 -Já sú šťastné.\n00:53:30 (zpěv) Jsem jako vy,\n00:53:32 tvárná, vždy nová, přesně takovou jste si mě přáli.\n00:53:37 Nemějte obavy, jsem též dcera Kainova,\n00:53:41 figurka na hraní.\n00:53:44 Já mám pocit, že Slováci, co se týče toho,\n00:53:47 užiji to slovo, ačkoli ho nemám moc rád, toho mainstreamu,\n00:53:51 tak jsou progresivnější.\n00:53:53 Že jsou ochotni poslouchat i mladou tvorbu\n00:53:57 a dávají jí víc prostoru než u nás.\n00:54:02 U nás jsme tak nějak...\n00:54:05 Je to hrozně divné, říkat u nás, u nich.\n00:54:08 -Šaksi vaksi.\n00:54:10 -Šaksi vaksi. -Šaksi vaksi.\n-Šaksi vaksi. -To je velmi daleko.\n00:54:14 -Ale rýmuje se to.\n00:54:16 POTLESK, JÁSOT\n00:54:25 Za co, Pane Bože, za co, trestáš tento prostý lid?\n00:54:31 Za co, Pane Bože, za co, nechals nás se napálit?\n00:54:36 Za co, Pane Bože, za co? Za čtyři roky v prdeli.\n00:54:42 Za co, Pane Bože, za co? omluv mě, že jsem tak smělý.\n00:54:48 Nejčastějším oslovením je bratři.\n00:54:51 A tady je to v dobrém smyslu slova, tady to není jako s rudými bratry,\n00:54:55 tady je to fakt myšleno dobře.\n00:54:58 A to si myslím, že dokazuje to, že sice jsme rozděleni územně,\n00:55:03 nikoli však duchem.\n00:55:06 Za co, Pane Bože, za co, Snad mě někdo odstřelí.\n00:55:10 POTLESK, JÁSOT\n00:55:14 -Děkujeme. -Děkujeme vás.\n00:55:19 Skryté titulky: Alena Kardová, Česká televize 2012\nV horkém podzimu před dvaceti lety zkoušeli v Slovenském národním divadle Ľudomila. Do premiéry zbývalo pár dní. Společnému státu Čechů a Slováků zbývalo pár týdnů. S předními slovenskými herci jsme si povídali o tom, jak vše prožívají. S mistrem Chudíkem, Božidarou Turzonovovou, Zuzanou Kocúrikovou, Ingrid Timkovou jsme po dvaceti letech bilancovali.\nSchází nám Československo? S Jurajem Kukurou jsme přemýšleli o stejném v době, kdy byl čerstvě nominován na nejprestižnější českou divadelní cenu Thálie. Na prknech Divadla Bolka Polívky se prolíná čeština se slovenštinou běžně, a tak o ztrátách a nálezech rozdělení Československa také s Bolkem Polívkou, Milanem Lasicou i Milanem Kňažkem.\nNa půdě Slovenského národního divadla v novém nastudování Čechovova Racka/Čajky se úžasně vzájemně doplňuje český Suchařípův a slovenský Vajdičkův překlad. Byli jsme při premiéře. Stejně tak jsme byli i u fenomenálního úspěchu česko-slovenské manželské dvojice na bratislavské Nové scéně. Ona – Hana Gregorová (principálka a herečka). On – Radoslav Brzobohatý (první herec). Představení Tančírna.\nŘíká se, že vše zlé je k něčemu dobré. V případě československé populární muziky to platí také. Omezování českých hvězd šedesátých let v době normalizace neuvěřitelně katapultovalo slovenskou populární hudbu.\nO tom, jak jsme se k sobě po rozdělení k sobě otočili zády, abychom se za deset let o to intenzivněji našli, si povídáme s Josefem Vlčkem, Pavlem Andělem a Michalem Horáčkem. Jedeme na první koncert na Slovensko s Tomášem Klusem, na česko-slovenské hranici si povídáme s Michalem Malátným. Na stejné otázky odpovídá v Praze Igor Timko. Na koncertě v Pezinku Lucie Bílá. Zachytili jsme i krásnou atmosféru vzájemného souznění na společném koncertě Richarda Mullera a Dana Bárty.


Stojan na víno v designovém provedení. | StaráKrása.cz\nÚvodní » Dekorace » Stojany na víno » Stojan - Sloten 3\nStojan na víno v designovém provedení.\nKaždý produkt je originál, který se po úhradě objednávky vyrobí přímo pro Vás. Doba dodání je od 4-12 pracovních dnů\n3 388 Kč (s DPH)\n2 800 Kč ( bez DPH)\nDesignový držák na 3 lahve vína, krásná stylová dekorace do interiéru kde potřebujete navodit krásnou romantickou atmosféru a vdechnout ducha starých vinných sklepů. Výrobek, je ze starých sudů, ve kterých bylo uloženo převážně červené víno,\nDřevo je ošetřeno přírodním olejem, je to nejlepší ekologická volba zdravého ošetření veškerých dřevěných povrchů. Povrch zcela neuzavřou, takže dřevo může dýchat. Každé napuštění dřeva olejem krásně vyzdvihne jeho kresbu. Kovové prvky jsou natřené černou kovářskou matovou barvou.\nPokud si zakládáte na originalitu a neradi nakupujete v obchodních řetězcích sériovou výrobu, pak je tohle správný kousek pro Vás. MIMOŘÁDNÉ ZBOŽÍ, PRO MIMOŘÁDNÝ DOMOV.\nVelmi časté využití: restaurace, bary, roubenky, sruby, zahrady, retro bydlení, vintage styl atd....\nZakázková výroba s dodáním od 4 - 12 ti pracovních dní.\nDřevěné a kované stojany na víno\nRozměry: průměr 54 – 56 cm, hloubka 15 cm, váha 5 kg\nZakázková truhlářská výroba, to je jednoduše řečeno Stará Krása. Naše prodávané výrobky, jsou buď naší vlastní výrobou nebo našeho smluvního partnera. Obchodní partnery si vybíráme velmi pečlivě. Máme zásadní podmínky, mezi které patří: ruční výroba, výrobky z České Republiky nebo z EU. Další důležitou podmínkou je pouze maloobchodní prodej. Tím naše společnost získává jistou výhodu a exkluzivitu na trhu. Většina našich smluvních partnerů není vůbec aktivní v samostatném prodeji a výrobky vyrábí přímo pro Starou Krásu. Mezi naší oblíbenou kategorii patří právě stojany – držáky na víno. A to zejména proto, že mají mnohačetné využití a můžeme je nabídnout jak do Vašich domovů, tak pro komerční využití. Naše stojany na víno jsou z 95% dubové a mají velmi masivní provedení s výbornou stabilitou. Jejich design je zařazován do rustikálního či selského stylu. Může být také vnímán, jako luxusní anglický retro styl.\nPokud chcete neokoukaný design prvotřídní zakázkové výroby, jsou naše stojany na víno jasnou volbou.


Nejpodivnější město mistrovství světa Trendy018: co říkají zahraniční\nNejpodivnější město mistrovství světa 2018: co říkají zahraniční fanoušci o Saransku\nHlavní událostí Saransku, který hostí MS 2018, byl samozřejmě příchod světově proslulého fotbalisty Cristiana Ronalda v předvečer zápasu portugalské reprezentace s Íránem.\nPřed zápasem si fotbalová hvězda chtěla odpočinout a nabrat sílu, ale musí Ronaldo neuspěl: hotel, kde byl ubytován, byl obklopen davem fanoušků a příznivců. Cristiano dokonce musel požádat fanoušky, aby ho nechali na pokoji.\nKromě přítomnosti Cristiana Ronalda v hlavním městě Mordovia, samotné město udělalo na zahraniční fanoušky pozitivní dojem.\nSaransk je velmi cool. Stále nevěřím, že vidím, jak se Peru vrací na mistrovství světa a do arény Mordovia.\nKupodivu se hosté mistrovství světa v roce 2018 uspokojí v Saransku nejen s fotbalovou atmosférou, ale také s místní architekturou.\nTato katedrála je nejkrásnější ve městě. Líbila se mi jeho barva a škála.\nNěkteří fanoušci ale nazývají hlavní město Mordovia nejpodivnějším hostitelským městem mistrovství světa v roce 2018. Mimochodem, tito muži z Brazílie si udržují svůj blog, kde podrobně hovoří o svém pobytu v Saransku v angličtině.\nFotbaloví fanoušci se na zápas dostávají úplně jinými způsoby. Například fanoušek portugalského národního týmu přijel do Saransku vlastním transportem - dodávka se na několik dní stala místní atrakcí a přilákala velké množství turistů.\nNejen místní památky a architektura, ale také gastronomie překvapí hosty města.\nSaransk nějak obešel směrnici o prodeji pouze špíny schválené FIFA. Před stadionem je krásný food court, kde se prodávají lahodné halal kebaby. Můj postoj k Saransku se zlepšuje!\nDostal jsem se do Saransku, nejpodivnějšího a nejúžasnějšího města světového poháru. Dnes je vroucí den a atmosféra před zápasem Portugalsko - Írán je divoká, dobromyslná a veselá. Tuto atmosféru vytvářeli fanoušci, dokonce i íránská hudba zní na hlavním náměstí.\nPředchozí příspěvek Jak si rezervovat stůl ve sportovním baru a ne pokazit: 5 životních hacků\nDalší příspěvek Vzácné záblesky německého dědictví: zahraniční fanoušci na Kaliningradu


Termín přesunu uprchlíků do stanového městečka v Troji zatím stále nebyl určen | Radio Prague International\nTermín přesunu uprchlíků do stanového městečka v Troji zatím stále nebyl určen\nPřesný termín přesunu ukrajinských uprchlíků do stanového městečka v pražské Troji dosud stále nebyl určen. Areál, jehož stavba začala ve středu večer, zatím není zcela dokončen. Na dotaz ČTK to sdělil mluvčí magistrátu Vít Hofman. Městečko má sloužit zejména pro uprchlíky, kteří jsou nyní na hlavním nádraží. Podle dřívějších vyjádření představitelů magistrátu by se měli do Troji přesunout o víkendu. Městečko vzniklo na základě výzvy ministra vnitra Víta Rakušana (STAN).\nPraha se potýká s velkým náporem uprchlíků a nedostatkem míst. Asistenční centrum ve Vysočanech (KACPU), které slouží pro metropoli a střední Čechy, od začátku ruské invaze na konci února odbavilo přes 84.000 uprchlíků. "Stanové městečko stále není zcela hotové a ještě se dovybavuje základními službami a zázemím. Svůj provoz zahájí tento víkend a bude sloužit zjednodušeně řečeno jako další čekárna Krajského asistenčního centra pomoci Ukrajině," uvedl Hofman.\nNa pozemku mezi Povltavskou ulicí a městským okruhem postavili hasiči deset stanů. V areálu jsou lůžka pro 150 lidí, jídelna, sprchy a toalety. Uprchlíci se do stanového městečka dostanou pouze prostřednictvím KACPU, tudíž individuální příchod nebude možný. Na provozu by se měly podílet magistrát, Správa uprchlických zařízení a neziskové organizace jako Romodrom. Jak konkrétně se bude na provozu stanového městečka podílet Praha, zatím není jasné. Podle občanských iniciativ na hlavním nádraží v nedůstojných podmínkách přebývají stovky běženců převážně romského původu.\nKvůli situaci uprchlíků na hlavním nádraží v Praze vznikne dočasné přístřeší v Troji\nV pražské Troji začalo fungovat stanové městečko pro uprchlíky\nStanové městečko v Praze je téměř plné, azyl tam našlo přes 140 uprchlíků


Petr-Gawlas.cz - Zakažte sběrny kovů, žádají radnice v regionu\n„Rozhodli jsme se, že nebudeme čekat na připravovanou velkou novelu zákona o odpadech a navrhli jsme novelu vlastní, která je zaměřena právě na problematiku sběren druhotných surovin. Většina praktických pravomocí by přešla na úroveň obcí, které by mohly vyhláškou stanovit, kde a jestli mohou být sběrny v provozu,“ řekl senátor Petr Gawlas. Dodal, že obce by také mohly omezit provozní dobu sběren nebo je úplně zakázat. „Velmi zjednodušeně: sběrny by podléhaly přísné kontrole, a pokud by tato kontrola zjistila, že sběrny odebírají to, co nemají, byly by bez diskuse uzavřeny,“ doplnil.\nPodle Folwarczného je kontrola sběren nedostatečná a postihy jsou symbolické. S tím souhlasí i Gawlas. „Můj názor na danou problematiku by se dal shrnout slovy: vytrvalá, důsledná evidence a kontrola sběren nejlépe přímo na úrovni obcí, znalých místních podmínek,“ sdělil Gawlas.\nVe výkupnách přitom končí bez problému předměty, které podle zákona o odpadech provozovatel nesmí od fyzických osob převzít. Jsou to umělecká díla, pietní předměty, obecně prospěšná zařízení a dopravní značení, nebo jejich části.\n„Možnost zákazu sběren by ovšem chtělo koordinovat s polskou stranou, abychom se nedočkali odpadové turistiky. Už i tak máme signály, že naši občané vozí do polských výkupen především kradené věci,“ dodává místostarosta. Policejní statistiky mu dávají za pravdu. Například tři pamětní desky z Hrádku, Hnojníku a Oldřichovic a také řadu kovových ozdob ze hřbitovů na Třinecku ukradli před dvěma lety dva Třinečáci. Policistům se po dopadení přiznali, že je prodali ve sběrně v Polsku.\nPodle místostarosty je zřejmé, že dnešní úprava legalizuje krádeže. „Většina věci ve výkupnách je kradená. Na území města není skládka, kde by se dal recyklovatelný odpad najít. Navíc cokoliv, co leží na veřejném prostranství a nikdo se k tomu nehlásí, je dle zákona majetkem města. Sběrači kradou i papír z kontejnerů, do kterého jej ukládají občané. Často to jsou profesionální sběrači, kteří mají k dispozici i auto. Poškozeni tím jsou všichni, protože město tak přichází o peníze, kterými dotuje odpadové hospodářství,“ dodává Folwarczny. Ten navíc připomněl, že od příštího roku budou muset obce podobně jako pro plasty, sklo či papír poskytnout možnost odděleného sběru také pro kovové odpady. „Takže pro nás to bude znamenat náklady na pořízení a provozování dalšího typu kontejnerů, které budou sběrači vykrádat podobně, jak se to děje s nádobami na papír nebo vysloužilou elektroniku,“ uvedl.\nStejného názoru je i Roman Samek, který zajišťuje roznos letáků a radničního zpravodaje. „Máme signály, že za našimi pracovníky jdou sběrači a přímo ze schránek nebo nádob na letáky ve vchodech domů vybírají čerstvou roznášku. Letáky i zpravodaj jsou rozměrově větší než schránky,“ vysvětlil Samek. Starostům stále také chybí propojení údajů ze sběren a výplatních míst dávek. Sociální pracovnice tak netuší, že si jejich klienti přijdou na další tisíce prodejem kovových věcí.\nVýkupem kovů se intenzivně zaobírá i Svaz měst a obcí ČR. „Už před časem jsme se shodli, že jako jednu z priorit budeme prosazovat zákaz výkupu kovů od fyzických osob. Z praxe totiž vyplývá, že právě ty často nerespektují zákony a snahou získat peníze prodejem třeba zabezpečovacího zařízení od železnice ohrožují bezpečnost, demontáží a následným zpeněžením vnitřku staré ledničky poškozují životní prostředí, krádež a výkup veřejného osvětlení nebo kanalizačního poklopu zase zvyšuje riziko úrazu,“ říká předseda Svazu měst a obcí ČR Dan Jiránek. Připomíná, že za ukradenou část železniční, silniční nebo dálniční infrastruktury či obecního majetku dostane zloděj ve výkupně zpravidla pár stovek. Škoda, kterou způsobil, je však několikanásobně vyšší.\nNa území Českého Těšína už policisté dopadli zloděje svodidel, kolejnic, železničního dvojkolí a staré litinové brány z parku, dále město přišlo už o většinu kanálových poklopů. Zloději odcizili i pamětní desky, mimo jiné k uctění památky zavražděných Židů. Kradou se i urny. „Jednu jsme převzali od policistů, kteří ji našli mezi dalším kradeným zbožím, do úschovny v oddělení ztrát a nálezů,“ uvedl Ivan Beták. Zloději před dvěma roky dokonce způsobili ekologickou havárii, když v městské části Mistřovice na staveništi plynovodu rozebrali rýpadlo a vypustili do ledu desítky litrů nafty.\n„V Jablunkově s tím naštěstí až takový problém nemáme. Pokud se snahy o prodej podobného „horkého zboží“ přece jen objeví, jedná se v drtivé většině o přespolní občany, kteří materiál „naskladnili“ někde jinde. Naše městská policie ale i lidé samotní jsou na podobné sběrné nájezdníky připraveni, takže pokud se u nás nějaké podezřelé auto objeví, je ihned legitimováno strážníky,“ dodal senátor Gawlas.


Jak o sobě mluvit v angličtině| Kaplan Blog\nKolikrát vás někdo vyzval k tomu, abyste mu o sobě něco řekli? Osobní otázky mohou přijít, kdykoli když potkáte někoho nového, ať už je to večírek anebo pracovní pohovor. Často se s tím také setkáte ve třídě, když se budete představovat svým spolužákům. Takže, kde začít? Pokud se učíte anglicky, náš průvodce Vám poradí, jak o sobě mluvit podle dané situace.\nČasté fráze, kterými se můžete popsat:\nWhat's your name? (Jak se jmenuješ?) My name is Patricia. (Jmenuji se Patricie.)\nHow old are you? (Kolik ti je?) I’m 23 years old. (Je mi 23 let.)\nWhat do you do? (Co děláš za práci?) I’m a student. (Jsem studentka.)\nWhere do you live? (Kde bydlíš?) I live in London. (Žiji v Londýně.)\nWhat do you do for fun? (Co tě baví?) I like to paint in my spare time. (Ve volném čase ráda maluji.)\nZapamatujte si tyto všeobecné otázky i odpovědi, ale nemusíte samozřejmě použít všechny na jednou. Záleží na situaci. Při formálních situacích, jako je pracovní pohovor, lidé chtějí slyšet o vašem vzdělání a pracovních zkušenostech stejně jako poznat vaši motivaci a zájem o daný obor. Naopak při neformálních příležitostech jako je večírek se spíše budou ptát na to, co děláte, jak se znáte s hostiteli a co rádi děláte ve svém volném čase.\nOdpověď na otázky pří pohovorech\nJe mi 21 let a právě jsem dokončila své bakalářské stadium filozofie. Ráda bych se zaměřila na rozvoj dalších schopností, které mi pomohou s prací v politice. Velmi jsem si užila práci na svém postu prezidentky debatního spolku, která mi pomohla v konstrukci argumentů z různých pohledů. Setkala jsem se tam také se spoustou zajímavých lidí. Ráda bych se rozvíjela v tomto ohledu, a proto si také přeji pracovat pro …………….\nOdpověď na otázky na večírcích\nPrávě jsem dokončila studium filozofie. Byly to opravdu náročné tři roky, ale rozhodně to za to stálo. Sally jsem potkala minulý rok na večírku našeho debatního spolku a vycházíme spolu velice dobře. Myslím, že to je proto, že obě zbožňujeme techno! A co ty?


Zastihla vás bouřka na cestách? Podívejte se, jaká rizika hrozí při zasažení automobilu bleskem | AutoRoad.cz\nAntonín Marek / AutoRoad.cz, 1. června 2018, 14:13 Facebook Twitter Google+\nBěhem několika posledních týdnů jsem zažívali počasí, které by se bez velkého přehánění dalo označit za tropické. V následujících týdnech bychom se však měli dočkat mírného ochlazení a hlavně tolik očekávaného deště. Spolu s ním však dorazily i bouřky, které jsou na mnoha místech doprovázeny blesky. Co o všem dělat, pokud se v takovou chvíli nacházíte v automobilu.\nAutomobil zasažený výbojem o síle 800 000 V přežil bez problémů | foto: youtube.com\nŽe nemá člověk v bouřce stát v otevřeném terénu, ani se schovávat pod stromem, už ví asi každý. Jak je to ovšem v situaci, kdy sedíte v automobilu a počasí kolem vás začne silně připomínat konec světa? Všeobecně převládá názor, že automobil je tím nejbezpečnějším místem, kde se můžete během bouřky nacházet. Ovšem i tohle pravidlo má své výjimky.\nKaroserie automobilu, která je ve většině případů tvořená kovem, funguje jako tzv. Faradayova klec, jejímž principem fungování je soustředění elektrického náboje pouze na povrchu vodiče (karoserii), nikoliv uvnitř - tedy v kabině vozidla. Díky tomu by tak měl blesk sjet po karoserii a posádce by se nemělo nic stát.\nZa zdůraznění však stojí ono slovo nemělo, neboť to nemusí platit vždy. Jedním problémem mohou být vozy s otevřenou karoserií - kabriolety, u kterých je vlivem chybějící střechy tzv. Faradayova klec narušena. To samé platí i pro automobily, jako je Trabant, jejichž karoserie není tvořena kovy.\nČlověk však může být zranitelný i uvnitř klasického automobilu. Základem je totiž nechat zavřená okna a nedotýkat se karoserie. Kromě toho se však nedoporučuje ani sahat na volant nebo na elektrické vybavení. Moderní automobily už by sice měly mít elektroniku chráněnou, ovšem u starších vozidel, kterých je v Česká stále většina, je ochrana elektroniky spekulativní.\nWeb Weather.com přinesl v červnu roku 2016 rozsáhlý článek na téma automobilů zasažených bleskem, ve kterém uváděl několik případů, kdy ani moderní automobil zásah bezpečně neustál. V jednom případě mělo při zásahu moderního pick-upu bleskem dojít k vyřazení motoru a následnému drobnému požáru v kabině vozidla. Řidič však vyvázl nezraněn.\nDalší případ zasažení automobilu bleskem, který se odehrál v roce 2015, způsobil opětovné zhasnutí motoru, které však následovalo odpálení airbagů. Řidička tak nakonec skončila s pohmožděnými žebry. V tomto případě však nevíme, v jak starém automobilu seděla. Některé weby také hovoří o policistech, jejichž automobil byl zasažen v momentě, ky komunikovali přes vysílačku. To mělo mít za následek drobná poranění na rukou.\nVšeobecně se však nedoporučuje manipulovat s jakoukoliv elektronikou, která je jakkoliv připojena k automobilu. Řeč může být například o GPS navigaci nebo mobilním telefonu na nabíječce. Jako zcela nejbezpečnější způsob jak přečkat bouřku, během které hrozí opravdu vysoké riziko zasažení vašeho automobilu bleskem, uvádí web Weather.com zastavit na krajnici, nechat rozsvícená varovná světa a přečkat s rukami v klíně.\nExperiment s automobilem zasaženým bleskem | zdroj: youtube.com\nBezpečnost moderních automobilů si však na vlastní kůži vyzkoušel před lety moderátor Top Gearu Richard Hammond, který se ve speciálním zařízení společnosti Siemens v Německu usadil do Volkswagenu Golf a nechal se zasáhnout výbojem o síle 800 000 voltů, což je poměrně dost. Hammond i Golf přečkali bez úhony, ačkoliv se na přístrojovém štítu automobilu rozsvítily varovné kontrolky ruční brzy a motoru.\nDiskuze: Zastihla vás bouřka na cestách? Podívejte se, jaká rizika hrozí při zasažení automobilu bleskem\nNastává doba autonomní? Google si objednal 62 000 vozidel, která nepotřebují…


Českotřebovský deník 280/2017 (15/10)\nZŠ Praktická Česká Třebová už vlastně neexistuje\nNa budově školy na náměstí 17. listopadu v Borku to je sice stále tabule "Základní škola praktická", existují také stále původní webové stránky školy, ale je skutečností, že Základní škola Praktická Česká Třebová jako samostatný subjekt zanikla k 31. 8. 2017 a nyní funguje dále pouze jako odloučené pracoviště speciální školy v Ústí nad Orlicí. S rozhodnutím se dlouho čekalo, protože nebylo jasné, zda nová legislativa umožní jako v minulých letech zřídit při ZŠ praktické ještě i předškolní třídu. Tato nejasnost se také podepsala na tom, že se opozdila i stavební příprava nutná pro otevření zdejší odloučené třídy Mateřské školy Vinohrady. Kdyby byla možnost v\_tvořit předškolní třídu, nebyla by možná mateřská škola zapotřebí. Při pohledu na zcela zaplněnou třídu mateřinky v Borku (s 27 dětmi a dalšími odmítnutými) tomu ovšem tak moc nevěřím.\nZŠ praktickou (nebo to co z ní zbylo) nyní navštěvuje 17 žáků ze 3. - 9. třídy. Jsou rozděleni do dvou tříd, z té vyšší budou letos vycházet (někteří díky opakování ročníku třeba z nižší než deváté třídy). V příštím roce zde tedy zřejmě zbude již jen hrstka žáků, škola možná i zcela zanikne. Prostory školy jsou ovšem kapacitně určeny pro dobrých 100 žáků a jsou dobře vybavené, dostatek učeben včetně dílen, počítačové učebny, jídelny, výdejny stravy, klubovny, školní družiny, tělocvičny a venkovního hřiště. Byla by škoda tyto pro výuku vhodné vybavené prostory opustit, protože dětí je v Borku opravdu dostatek. A my je nyní nutíme dojíždět do města a způsobujeme tím jak dětem, tak jejich rodičům nemalé obtíže.\nNelogičnost současného řešenu mohu ukázat na výdej dovážené stravy. Pro 27 předškoláků se vozí strava ve varnicích z kuchyně v MŠ Vinohrady, zatímco pro 17 žáků ZŠ praktické se vozí jiným autem jiná strava z jídelny ZŠ Habrmanova, aby se pak všechno vydávalo ve stejné jídelně ze stejného okénka. Pro každou školu jsou jiné podmínky, jedna strava je dotovaná, druhá nikoliv. Chtěl bych to porovnat s tím, jak od 1. ledna letošního roku město (vlastně údajně Sociální služby) odmítlo vozit cca 20 obědů do domu s pečovatelskou službou (ačkoliv to bylo při cestě vozidla směr stacionář Lhotka). Nebylo to ekonomické, ač si dovážku zdejší obyvatelé zaplatili vysokou přirážkou k ceně. Zde v Borku se nic k ceně nepřidává a vozí se sem dvojí jídlo ze dvou kuchyní do stejné jídelny. Nezdá se vám to jako v Kocourkově?\nLogickým řešením, které by nahradilo současný těžkopádný systém "odloučených pracovišť" pro třídy ZŠ praktické i nově zřízené mateřinky, by bylo vytvoření "plnohodnotné ZŠ a MŠ Česká Třebová Borek". Tuto školu by navštěvovaly děti předškolní (a ukazuje se že v dostatečném počtu) a také děti např. prvních tří nebo čtyř ročníků školy základní. Na to má budova dost velkou kapacitu.\nSituace se obrátila: Maminky dětí z Borku chtějí chodit do práce a zdejší mateřská škola musí jejich děti již odmítat (musí jezdit do města). Také základní škola blízko bydliště by daleko lépe umožnila kontakt školy s rodiči, možnost využívat školní družinu a dále tím systematicky působit na děti. Zatímco rodiče děti z města vodí děti do školy a ze školy domů třeba i ve věku druhé třídy, tak malé děti z Borku mají všechno daleko složitější. Musí do školy a ze školy jezdit přeplněným autobusem, je problém děti ve škole či v družině ve městě vyzvednout, sledovat jejich prospěch a kontaktovat osobně vzdáleného učitele. Jen do první třídy by zde mělo v příštím školním roce nastoupit 19 prvňáčků! Město by takové řešení o mnoho více nestálo. Budovu školy v Borku by Město získalo zpět od Pardubického kraje bezplatně, muselo by zajistit jejich provoz a údržbu jako u jiných základek ve městě, učitele, vychovatele a asistenty platí Pardubický kraj.\nPro děti s problémy výuky a výchovy by v budově samozřejmě mohla zůstat např. jedna speciální třída tak jako nyní řízená speciální školou z Ústí nad Orlicí, pokud by to bylo potřeba. Zrovna tak by taková třída mohla být vytvořena i na jiné ZŠ ve městě (pokud by to bylo vhodnější), kde by na to byly prostorové podmínky. Milan Mikolecký\nFotografie: Budova, školní hřiště a učebna v ZŠ praktické v pátek 13. října.2017....\nStříbro z bosenského Mostaru\nVÝSLEDKY STRUČNĚ: 2. místo – Petra Vážková\nV pátek 6. 10. 2017 v 6:30 ráno jsme se vydali se 7 judisty na dalekou cestu do bosenského Mostaru, kam jsme byli pozváni na místní mezinárodní turnaj v judu, kterého se letos účastnilo přes 1000 závodníků z 31 zemí včetně exotické Indie. Pokud bych popisoval samotný průběh cesty, tak by to vydalo na několikastránkový cestopis, a kdo by chtěl číst o našich zajížďkách, kdy se kocháte přírodou, ale již nekoukáte na směrové cedule J. V pátek po deštivém a velmi větrném příjezdu jsme se odvážili a ubytovali v jednom místním penzionu Hana a v sobotu ráno jsme se přesunuli do sportovní haly na samotný turnaj.\nPrvní se na tatami představily Martina Paarová a Petra Karastojanová ve váze do 36 kg. V pavouku o 20 děvčatech to byla opravdu velká konkurence. Martina bojovala velmi dobře v prvním zápase proti Rusce, ale bohužel se dostala do držení a z něho již neutekla. Nicméně jsme věřili, že jí Ruska vytáhne do oprav, a to se také stalo. V opravách bojovala proti Maďarce a ta jí po jedné drobné chybě hodila na waza-ari. Martina však bojovala až do konce zápasu jako lvice a bylo vidět, že chce vyhrát a že na soupeřku má. Nicméně zápas skončil bez dalšího bodového hodnocení a Martina tak v turnaji skončila.\nPetra měla v první kole volný los a ve druhém narazila na soupeřku z Albánie, kterou na držení v časovém limitu porazila a ve čtvrtfinále ji čekala Britka, která Petru nepustila do úchopu a při úbytku sil stihla Petra nasbírat 3 tresty a musela tak do oprav. Tam narazila na Chorvatku, která Petru porazila na ippon a Petra se umístila na pěkném 9. místě.\nNejvětším želízkem v ohni však byla Petra Vážková, která si ve své váze do 63 kg poradila postupně se soupeřkami z Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, opět z Chorvatska a ve finále ji čekala Turkyně. Po chybě Petry zakončila turecká závodnice zápas na ippon a Petra si tak odvezla stříbrnou medaili. Poslední třebovskou judistkou na bosenském tatami byla Zuzka Gregarová, která ve váze do 57 kg nejprve neúspěšně bojovala proti velmi dobré Srbce a následně v opravách šla proti domácí závodnici, kde chyběl jenom kousek od úspěšného zakončení zápasu. Bohužel pro Zuzku pro ni turnaj skončil a odjela „pouze“ s velmi cennými zkušenostmi, které jistě zúročí v dalších letech.\nNásledně už nám na tatami konečně nastoupili i kluci. Nejdříve Lukáš Hübl ve váze do 46 kg narazil na velmi technicky vybaveného borce z Černé Hory a bylo vidět, že si s jeho bojem o úchop moc neví rady. Soupeř ho nakonec udolal na držení a Lukáš tak musel čekat na případné opravy. Černohorec však skončil ve čtvrtfinále a turnaj tak pro Lukáše skončil. Předposledním judistou byl Matěj Řezníček ve váze do 60 kg, který měl proti sobě Moldavana a jako trenér jsem si byl téměř jistý možností Matějova postupu, protože na svého soupeře měl jak technicky, tak i silově a byla vidět Matějova touha po úspěchu. V rozhodujících momentech však chyběl účinný úchop a Matěj tak musel čekat na opravy.\nStejnou trenérskou jistotu jsem měl i u Tomáše Rybky, který ve váze do 60 kg narazil na Holanďana a v jednom momentu ho měl téměř „na lopatě“. Bohužel však pustil soupeřovo kimono a chvat nedotáhl do vítězného konce. Po jedné chybě upadl na waza-ari a následně ho soupeř udržel na ippon a Tomáš také musel čekat na opravy. Bohužel se ani Matějův, ani Tomášův soupeř neprobojoval do semifinále a turnaj tak pro oba naše judisty skončil. Z Bosny si tak JUDO Česká Třebová odvezla 1 stříbrnou medaili a velmi cenné zkušenosti.\nAle aby to nebylo na konci tak pesimistické, tak to koupání v podzimním moři se dětem i trenérům moc líbilo. Co na tom, že to pisatel odnesl smrtelnou mužskou nemocí J. Ale to už je jiný příběh. JUDU zdar! Vlastimil Zemánek\n1) 1.11. 2017 přednáška: Zadarmo, anebo nadarmo - Martin Luther včera, dnes a zítra\npřednáší: Mgr. Tomáš Matouš Živný, farář sboru Evangelické církve augsburského vyznání v Plzni\n2) 8.11. 2017 přednáška: Bratrské a kališnické osobnosti rodu ze Semanína\n3) 15.11. 2017 Tištěný text v období reformace\n4) 22.11. 2017 Reformace zpívaná exkurze do dobového provozu liturgické hudby se živými hudebními ukázkami:\n5) 29. 11. 2017 přednáška: Martin Luther, muž, kterého doba potřebovala\nVelkou Pardubickou vyhrál absolvent kladrubské školy\nKaždoročně patří druhá říjnová neděle vrcholu dostihového sportu, který sledují ať už naživo, nebo u obrazovek miliony lidí. V pořadí již 127. Velkou pardubickou ovládl v letošních extrémních podmínkách šestadvacetiletý Jan Kratochvíl, absolvent Střední školy chovu koní a jezdectví v Kladrubech nad Labem.\n„Na studium v kladrubské škole vzpomínám velmi rád. Myslím si, že je to nejlepší škola v oboru, která se studenty snaží seznámit s každým odvětvím tohoto sportu. Já sám jsem se tam naučil spoustu věcí od dostihů až ke kočárům, díky škole se tak orientuji ve všem, co se týká koní,“ zhodnotil svá studijní léta vítěz Velké pardubické Jan Kratochvíl. „Pokud chce však člověk něčeho dosáhnout, po dokončení školy na sobě musí dál pracovat, nepřestávat se zdokonalovat a využít každé šance, která ho posune vpřed,“ doplnil Jan Kratochvíl. „Současným studentům bych vzkázal, aby si věřili, že úspěch se jednou dostaví. A pokud se objeví neúspěchy, je potřeba bojovat dál a nevzdávat to,“ uzavřel žokej. Foto Tomáš Kubelka\nStížnost stále považuji za neuzavřenou\nVážený pane starosto, rado města, zastupitelé města\nNesouhlasím s Vaší nic neříkající odpovědí na stížnost a hlavně aroganci, řvaní, urážky a impertinence ve Vaší přítomnosti a p. D. Keprta ze strany p. L. Vašiny.\nHLUK: pokud to šlo v roce 2016, proč to nešlo v jiných letech? Jen úmyslná zlovůle! Poškození a znečištění majetku na akci uspořádané pod Vaší záštitou: odškodnění nula ???\nZjistila jsem, že o stížnosti nebylo informováno zastupitelstvo města ZM nejsou informováni o stížnosti a hulvátství p. Vašiny.\nPřekvapilo mě vysílání OIKTV, kdy všichni, tedy vy osobně, rada města a zastupitelstvo řeší hluk na Splavě. Stěžující občany chápu, bylo 13 podpisů. Stížnost - petice za hluk z veřejné produkce, způsobený špatnou prací neschopných zvukařů 28 podpisů, Vás nezajímal celé roky - PROČ?\nStížnost nepovažuji za uzavřenou dokud nedostanu odpovědˇ na všechny připomínky v dopise ze dne 24. 9. 2017. Prosím přímé odpovědi na vše. Pane starosto, hulvátství, řvaní a impertinence ze strany p. Vašiny za přítomnosti starosty a místostarosty, - není to náhodou šikana občana ze strany zastupitele? Podívejte se na svůj předvolební baner TOP09 a text pod Vaším portrétem.\nI. volejbalová liga juniorů - výsledky ze soboty 14.10\n17 14.10. 11:00 Pardubice - Šlapanice 3:0 (18,17,17)\n18 14.10. 09:00 Havlíčkův Brod - Brno 0:3 (-14,-16,-21)\n19 14.10. 10:00 Svitavy - Česká Třebová II 0:3 (-20,-23,-21)\n20 14.10. 11:00 Drásov - Česká Třebová 3:2 (-17,16,-20,18,13)\n21 14.10. 15:00 Pardubice - Šlapanice 2:3 (23,-18,21,-21,-11)\n22 14.10. 13:00 Havlíčkův Brod - Brno 3:2 (25,22,-21,-15,11)\n23 14.10. 14:00 Svitavy - Česká Třebová II 1:3 (27,-18,-16,-26)\n24 14.10. 15:00 Drásov - Česká Třebová 3:1 (-26,11,20,15)\n1. liga junioři - skupina C\n1. TJ Sokol Brno I 6 5 1 0 17:3 483:341 16\n2. TJ Sokol Česká Třebová II 6 5 1 0 15:4 473:375 15\n3. TJ Svitavy 6 4 2 0 13:6 453:389 12\n4. TJ Jiskra Havlíčkův Brod 6 4 2 0 12:8 436:434 11\n5. INTERTECH VS Drásov 6 4 2 0 12:10 483:466 11\n6. TJ Sokol Pardubice I. 6 1 5 0 5:15 350:461 4\n7. TJ Sokol Šlapanice u Brna 6 1 5 0 4:17 408:497 2\n8. TJ Sokol Česká Třebová 6 0 6 0 3:18 380:503 1\nII. Hokejbalová liga\nHradec Králové B - Loko Č. Třebová 0:1 (0.1, 9:9, 9:9) Střely 17 : 30\nTabulka - 2.Liga 2017-2018 - ČECHY VÝCHOD - Základní část\n1. Chlumec n./C. 5 4 0 1 0 24:11 13\n2. Autosklo PCE B 6 4 0 0 2 22:17 12\n3. Č.Třebová 6 4 0 0 2 15:11 12\n4. 1.HBC Svitavy 6 3 1 0 2 29:18 11\n5. Ježci HM 6 3 0 0 3 15:17 9\n6. Přelouč B 6 2 1 0 3 22:30 8\n7. Žamberk 6 2 0 1 3 18:19 7\n8. Rangers Opočno 5 2 0 0 3 22:24 6\n9. H.Králové B 6 2 0 0 4 16:21 6\n10. Svítkov Stars B 6 1 0 0 5 14:29 3


Hra Fly není pro nic za nic Online. Zahrajte si zdarma\nHra Fly není pro nic za nic\nHrát hru Fly není pro nic za nic online:\nPopis hry Fly není pro nic za nic\nNemáš lehký úkol, aby náklad přes nastraženou výbušninou vzdušného prostoru. . Hrát hru Fly není pro nic za nic online.\nTechnické vlastnosti hry Fly není pro nic za nic\nHra Fly není pro nic za nic přidáno: 24.12.2011\nHry jako je hra Fly není pro nic za nic\nStáhnout hru Fly není pro nic za nic\nVložte si hru Fly není pro nic za nic na své stránky:\nFly není pro nic za nic\nChcete-li vložit do hry Fly není pro nic za nic na svých webových stránkách, zkopírujte kód a vložit do HTML kódu své stránky. Také, pokud se vám hra líbí Fly není pro nic za nic, kopírování a odeslat odkaz známému nebo všechny své přátele, sdílejte hru s celým světem!\nS hrou Fly není pro nic za nic, také hrál ve hře:


www.kymir-dietykolemnas.estranky.cz - Speciální jarní dieta\nÚvod » Speciální jarní dieta\nSpeciální jarní dieta: A kila jsou fuč\nNěmecký deník Bild se zeptal odborníků. S jejich radami to hravě zvládnete!\nPravidlo č. 1: Nečekejte zázraky\nNepropadejte planým nadějím. Zhubnout 15 kilo za dva týdny je prostě nemožné! Dokonce ani s takzvanou nulovou dietou (tedy hladověním) potřebujete 3 až 4 dny na to, abyste zhubla jedno kilo. S následující dietou, kterou vám přinášíme, zhubnete 500 až 1 000 gramů za týden. Zato bez hladovění a zdravě!\nPravidlo č. 2: Napište si seznam\nJe třeba změnit stravovací návyky. Ještě než s dietou začnete, si proto napište, co všechno za jeden den sníte a vypijete. Když budete mít seznam na očích, dojde vám například, že jíte daleko více tučného, než byste měla. Pak se zamyslete nad tím, čím by šly tuky nahradit. Tak třeba pod krajíc s marmeládou nemusíte nutně mazat máslo, zkuste jej nahradit nízkotučným tvarohem. Steak stačí před smažením jen potřít olejem, nemusí se v něm na pánvi nutně topit.\nPravidlo č. 3: Bílkoviny, balastní látky, dietní potraviny\nVedle dietních pokrmů s nižším obsahem tuku je důležité přijímat také potravu bohatou na bílkoviny a balastní látky. Pokud tápete a nevíte, jaké jídlo to je, stačí jen řídit se následujícími seznamy.\nKafe.cz zjistilo: Co jsou to balastní látky?\nZnáte je pod pojmem vláknina. Jde o látky, které tělo v nezměněné formě je vylučuje střevem. Přesto však mají důležitou úlohu v trávení, které velmi kladně ovlivňují. Jde o látky bobtnavé, které na sebe váží vodu, a tak zvětšující objem stolice.\nPotraviny bohaté na balastní látky\nPšeničné klíčky 45/100 g, 172 kcal\nLněná semínka 35/100 g, 372 kcal\nMák 20/100 g, 472 kcal\nMandle 15/100 g, 569 kcal\nJáhly 13/100 g, 330 kcal\nSlunečnice 12/100 g, 31 kcal\nSušené meruňky 11/100 g, 249 kcal\nSušené jablko 19/100 g, 278 kcal\nSušené švestky 9/100 g, 261 kcal\nCelozrnný chléb 8/100 g, 187 kcal\nZelenina s nejmenším počtem kalorií\nCeler 16 kcal/100 g\nŘedkvičky 16 kcal/100 g\nRajčata 17 kcal/100 g\nČerstvá čekanka 19 kcal/100 g\nČervené zelí (konzerva) 15 kcal/100 g\nČerstvá okurka 12 kcal/100 g\nLedový salát 13 kcal/100 g\nTvrdý sýr 31/100g\nHovězí 29/100 g\nVepřové koleno 28/100 g\nVepřový řízek 28/100 g\nTelecí 28/100 g\nKrůtí 27/100 g\nTavený sýr 27/100 g\nGouda 25/100 g\nHermelín 21/100 g\nTatarák 21/100 g\nHlídejte si příjem kalorií (ženy 1200 – 1400), muži (1400 – 1600). Pokud jich přijímáte méně, ubývají vám svaly.\nJezte čerstvé ovoce a zeleninu.\nPřijímejte dostatek balastních látek a proteinů.\nPřijímejte správné tuky (řepkový olej, margarín s nižším obsahem tuku).\nNehltejte. Jídlo si vychutnávejte.\nPokud možno, vyhněte se stresu.\nDenně se pohybujte 15 až 30 minut.\nJezte třikrát denně se čtyřhodinovými odstupy mezi jídly.\nVyvarujte se častých svačin.\nJezte z menších talířů.\nTip Kafe.cz: Ukázka jídelníčku\nSnídaně (400 kcal)\nJablko nebo hruška nebo malý banán\nDva celozrnné chleby s odtučněným tvarohem, bylinkami a cibulí nebo s marmeládou (1 lžíce)\nPůl lžičky margarínu\nKáva se čtyřprocentním kondenzovaným mlékem\nAlespoň dvě sklenky minerálky\nOběd (500 kcal)\nTalíř zeleninové polévky nebo zeleninový salát s dresinkem.\nČtyři menší oloupané brambory nebo 200 g rýže nebo celozrnných těstovin, 200 g zeleniny, k tomu menší hovězí steak nebo menší vepřový řízek, dvakrát týdně ryba, 1 lžička řepného oleje na smažení, jodová sůl\nČokoládová tyčinka jako desert (maximálně 100 kcal)\nVečeře (500 kcal)\nZeleninový salát s jogurtovým dresinkem\nDva celozrnné chleby, dva plátky šunky, jeden plátek tvrdého sýra\nČajová lžička margarínu\nBílý jogurt s vanilkou, skořicí, čajovou lžičkou marmelády a lžičkou lněných semínek


Lockdown Chastity Cage (Large) - Pás cudnosti pro muže / Luxusní set | ErosStar.cz\nJsi připraven na vzrušující bondáž?\nPác cudnosti pro muže Lockdown zajistí, že muž nebude schopný dostat erekci.\nKlec na penis je přizpůsobená, aby ji bylo možné nosit několik dní v kuse.\nDlouhodobým nošením může dojít ke zvýšení sexuální chutě a tak vzrušující předehře.\nPánský pás cudnosti má na špičce otvor pro možnost močení.\nSet obsahuje 5 různých poutacích kruhů k výběru.\nTím máš jistotu, že klec bude pohodlné pro každého.\nK čemu by ale byla klec bez zámků a klíčů.\nV balení dostaneš kovový záměček s klíči a dalších 5 plastových kotev s unikátními čísly.\nTermíny dodání jsou platné, pokud zboží objednáte nyní, k 17.04.2021 00:28 a pro 1 kus.


Samsung P510 :: Katalog Mobilů\nKatalog Mobilů › Samsung › P510\nPřeposlat Samsung P510\nAhoj, posílám tip na model: Samsung P510.\nAutomatické otevírání. Jedinečná vlastnost telefonu Samsung P510 Vám ušetří čas automatickým otevíráním. Dopřejte si pohodlí otevírání telefonu pouhým krátkým dotekem. Samsung P510 je ale zajímavý i svou výbavou. Začít můžeme displeji. Vnější je typu OLED, ale oproti modelu E700 je jen monochromatický. Displej je perfektně čitelný a výhodou je, že horní dva řádky (čas, síla signálu, stav baterie) zůstávají stále svítit. Vnější displej lze použít i jako hledáček fotoaparátu a obraz je lepší, než na vnějším displeji Samsungu E700. Ještě zajímavější je hlavní displej. Ten umí zobrazit 260 000 barev a je tak po displeji modelu D410 druhým Samsungem pro GSM s displejem těchto parametrů. Jeho kvalitu oceníte především při fotografování a pořizování videozáznamů. Oboje nový Samsung umí. Fotoaparát má VGA rozlišení a CCD čip. Kapacita paměti telefonu je cca 5 MB pro fotografie a to samé i pro videozáznamy. Telefon disponuje GPRS třídy 10, má Javu a pro někoho může být podstatná informace, že disponuje šedesátičtyřhlasou polyfonií. V nabídce jsou nové a nutno podotknout že povedené melodie. Telefon hraje opravdu dobře. Jak je u Samsungu zvykem, žádné výhrady jsme neměli k zpracování které je perfektní a velmi pohodlná je i klávesnice.\nGalerie Samsung P510\nFotografie mobilů Samsung P510\nZákladní údaje Samsung P510\nZákladní skupina Samsung P510\nUvedení na trh 2010-03-18\nHardware Samsung P510\nBaterie Samsung P510\nDisplej Samsung P510\nRozlišení hlavního displeje 128 × 160 bodů\nPaměť telefonu Samsung P510\nVnitřní paměť 6.5 MB\nDigitální fotoaparát Samsung P510\nRozlišení snímače 0,3 MPx\nData Samsung P510\nRozhraní Samsung P510\nFunkce Samsung P510\nFunkce Kalendář, Upomínky, Úkoly, Kalkulačka, Konvertor\nBudík Samsung P510\nMédia a zábava Samsung P510\nVyzvánění Samsung P510\nMožnosti vyzvánění Odlišení volajících zvoněním, Přiřazení obrázku k volajícímu (či skupině)\nDruhy vyzvánění Samsung P510\nAdresář Samsung P510\nMožnosti zpráv Samsung P510\nDalší vlastnosti a možnosti Samsung P510\nObsah balení nového mobilu Samsung P510\nSouvisející Samsung P510\nČlánek: Samsung Galaxy Exhibit\nČlánek: Samsung Ativ S Neo\nČlánek: Samsung představil novinku střední třídy s průstřelem,…\nHodnocení Samsung P510\nHodnocení mobilu Samsung P510\nDiskuze Samsung P510\nDiskuse ke P510


Moncler představuje elektrické kolo vhodné i do terénu s dojezdem až 110 kilometrů | REFRESHER.cz\nDostupných přitom bude jen 1 000 kusů v 2 barevných provedeních.\n6. květen 2020, 17:20 Čas čtení: 0:59\n6. květen 2020, 17:20\nMoncler je ikona, kterou zná každý, kdo alespoň příležitostně sleduje dění kolem oděvního průmyslu nebo náš web. Značka s francouzskými kořeny aktuálně sídlící v Miláně se proslavila zejména výrobou prvotřídních péřových bund, avšak její portfolio je mnohem bohatší a zahrnuje několik zajímavostí.\nTy vycházejí většinou pod hlavičkou divize Genius, na kterou mají vliv přední designéři v čele s Hiroshim Fujiwarou či Craigem Greenem. Jinak tomu není ani v případě novinky v podobě elektrického kola.\nČTI TAKÉ 10 párů tenisek, díky kterým ozvláštníš své outfity10 párů tenisek, díky kterým ozvláštníš své outfity\n10 párů tenisek, díky kterým ozvláštníš své outfity10 párů tenisek, díky kterým ozvláštníš své outfity\nTechnologická hračka pro bohaté vznikla ve spolupráci se značkou MATE patřící mezi špičku v oboru. Dánskou společnost ve světě proslavil zejména ikonický design značně připomínající BMX modely kol, na jakých jsme se proháněli během dětství. I to byl určitě jeden z důvodů, proč si na prezentaci nejnovějšího kousku s logem Moncler na hliníkové kostře kompetentní lidé vybrali jezdce Nigela Sylvestra.\nVraťme se ale zpět k samotnému eBikeu, který bude pro veřejnost dostupný v 2 barevných provedeních, a to „Peak White“, respektive „Deep Black“ v limitovaném počtu 1 000 kusů. Svým majitelům nabídne kromě povedeného vzhledu také motor s výkonem 250 nebo 1 000 W, z něhož dokážeš dostat slušných 52 km/h v ulicích města, ale i horském prostředí. Napájením kola je přitom vylepšená baterie Smart BMS, která zajišťuje dojezd na úrovni 110 kilometrů. Kontrolu rychlosti a vysokého točivého momentu má zase na starosti hydraulické brzdění a 8stupňový převodový systém od Shimano.\nCena za tuto dvoukolový krásu začíná na částce v přepočtu zhruba 60 tisíc korun a dostupná je zatím výhradně přes platformu Indiegogo, přičemž doručena ti v případě koupě bude nejdříve až v září.\nZdroj: hypebeast.comFoto: MATENáhledový obrázek: MATE Tagy: Móda Refresher, Moncler Genius, MATE, eBike\nMóda Refresher Moncler Genius MATE eBike


DVD Metoda Ludmily Mojžíšové pro otěhotnění - Otehotnet.cz\nDomů / Pomůcky / DVD Metoda Ludmily Mojžíšové pro otěhotnění\nZakoupit nyní můžete DVD Metody Ludmily Mojžíšové ve výhodné sadě Posílení pánevního dna spolu s ADIEL Drmkem forte a čaji Ludmily Mojžíšové za výhodnou cenu. Ověřená bylinná směs Čaj Ludmily Mojžíšové, funguje jako skvělý podpůrný doplněk stravy při cvičení. Ověřte své plodné dny pomocí ovulačních testů Midstream, které si můžete předběžně zjistit pomocí naší ovulační kalkulačky.\nNeváhejte využít při posilování pánevního dna i jedinečné Yoni intimní vajíčka. S Yoni vajíčkem můžete fungovat v běžném životě například jít na nákup, do restaurace na jídlo, do práce a nechat vajíčko plnit svoji funkci. S vajíčkem lze provádět i plno jednoduchých cviků na posílení pánevního dna a tím zvýšit i jeho účinnost.\nChcete ochutnávku? Prohlédněte si ukázky cvičení Ludmily Mojžíšové v našem článku. Všechny zásilky posíláme v diskrétním neutrálním balení.\nJak často cvičit cviky dle metody Ludmily Mojžíšové?\nKolikrát mám jednotlivé cviky opakovat?\nCo je Mojžíšové metoda?\nMáte DVD i ke stažení?\nZvládnu cvičit i sama bez pomoci fyzioterapeuta?


Zn: Hledáme strojaře. Ve Zlíně začaly dny strojírenství - Deník.cz\nZn: Hledáme strojaře. Ve Zlíně začaly dny strojírenství\nZlín – Nezaměstnaných sice neubývá, přesto jsou obory, které bojují s nedostatkem pracovních sil. Zejména strojaři o tom ví své. Kvalifikované, poctivé pracovníky, aby dnes totiž v tomto oboru člověk pohledal.\nVýstava Dny strojírenství ve Zlíně. Výstava se koná u příležitosti 110. výročí založení Baťových strojíren. Obráběcí stroj DMU 100 mono BLOCK od firmy Deckel Maho | Foto: DENÍK/Jan Karásek\nK obratu tohoto nepříznivého kurzu, alespoň ve zlínském regionu, mají přispět i zlínské Dny strojírenství. Ty právě v těchto dnech probíhají v budově číslo 53 bývalého areálu Svitu. Ambice nejsou malé. Organizátoři výstavy, chtějí strojírenství zpopularizovat a vyvrátit některé mýty. Asi tři tisíce žáků a studentů ze Zlínska se o atraktivitě strojírenství přesvědčí na vlastní oči.\n„Myslím, že technika je málo zpopularizovaná. Chybí nám konkrétní zajímavé příběhy lidí z tohoto oboru. Potřebujeme nalákat především soustružníky, frézaře či vrtaře. Tyto pozice působí na lidi neatraktivně, pomalu až apatickým dojmem. Přitom strojaři se mohou uplatnit i v dalších oborech," vysvětlil důvody vzniku výstavy Pavel Novosad, manager Dnů strojírenství.\nPodle něj se i vytrácí strojařská tradice, která se dříve v rodinách dědila z generace na generaci. I díky této výstavě tak chtějí pořadatelé probudit v dětech „technické mozkové závity".\nVůbec prvními návštěvníky výstavy byli studenti zlínské Střední průmyslové školy.\n„Je toho tady hodně zajímavého. Dívali jsme se především na možnosti práce s CNC stroji," uvedl student Jakub Sigmund. „Přijde nám to zajímavější než třeba obrábění," doplnil jej spolužák Patrik Melichárek. Oba si také mohli prohlédnout nové strojírenské trendy. Například 3D laserové skanování.\n„Dnes se bez tohoto neobejde žádná firma z oboru. Pokud chybí k nějaké součástce dokumentace, nezbývá než ji naskenovat. Skaner se však používá i v daleko širším záběru. Například historici s ním zkoumají různé předměty nebo i hroby," vysvětlil Lukáš Mikulka ze společnosti SolidVision.\nSvůj „stánek" na výstavě rozbalí i zlínský úřad práce. Chce potvrdit tvrzení strojařů, že volných míst je v tomto oboru skutečně dostatek.\n„Strojírenství patřilo vždy mezi nejvíce nabízená pracovní místa. To platilo ve všech dobách. Mnoho nabídek je i ze zahraničí. V rámci EU evidujeme desítky tisíc pracovních nabídek. Bohužel skutečně kvalifikované síly je málo. Snažíme se proto už dnes žákům a rodičům vysvětlovat, že ve strojírenství nebo řemeslu je budoucnost jistého uplatnění," vysvětlila Miriam Majdyšová, mluvčí úřadu práce Zlínského kraje.\nTrend se však obrací jen velmi pomalu. Pomoci mají i krajská stipendia pro učňovské obory.\n„Je potřeba změnit hlavně myšlení rodičů a odstranit jejich předsudky. Už dnes jsou však rodiče, kteří nepřemýšlejí jen nad tím jak získat nějaký „papír" o vystudovaní, ale hlavně jaké budou mít děti uplatnění," doplnil Novosad. Nedostatek kvalifikovaných sil donutil managament srojírenských firem ke změně přístupu. Řada z nich má rozvinutý vnitropodnikový systém vzdělávání.\n„Zaměstnance si vychováváme. Vyučení v poněkud odlišném technickém oboru není na závadu," říká Ivo Chytil ze zlínské kalírny Chytil.\nDny strojírenství budou ve Zlíně probíhat až do konce června. Navštíví je tisíce žáků a studentů, ale i bývalých zaměstnanců zlínských strojírenských firem.\nDny strojírenství: zajímavosti, které možná nevíte\n- V době protektorátu, konkrétně mezi lety 1938 až 1944, stoupl počet zaměstnanců z dvou a půl na více než 8 tisíc. Důvodem byla válečná výroba.\n- V bývalém areálu Svitu sídlí i dnes sedm strojírenských firem.\n- Největším regionálním zaměstnavatelem ve strojírenství je Česká zbrojovka Uherský Brod.\n- Některé firmy navazují na tradiční značku ZPS a ponechaly si ji v názvu. Jsou to například slévárna ZPS foundry, ZPS Prefix nebo ZPS frézovací nástroje.\n- Značka Svit nezanikla. Místo obuvi se však společnost Svit Machinery zaměřila na obuvnické stroje a zařízení.\n- Výstava znázorňuje „rodokmeny" zlínských strojírenských firem.\n- Část výstavy se věnuje období válečné výroby pro wehrmacht.\nVedoucí technolog Kalírny Chytil Ivo Hanáček:\nStále více jsou potřeba v oboru dobří modeláři\n„Inspiruje nás německý styl řízení. A když to jinak nejde, nemáme problém si uchazeče o místo v naší výrobě vychovat," tvrdí Ivo Chytil, majitel zlínské rodinné kalírny, která se podobně jako řada dalších firem prezentuje na Dnech strojírenství v areálu Svitu ve Zlíně.\nCíle má společnost baťovské. Nedělat dluhy a udržet si stabilitu a přiměřený růst. Tak zní i heslo firmy. Vedoucí technolog Ivo Hanáček prozradil, v čem může práce ve strojírenských oborech žáky a studenty zaujmout.\nMyslíte si, že strojařem může být každý? Bude stačit zlepšit tomuto oboru mediální obraz?\nUrčitě je potřeba mít k tomuto oboru trochu vztah. I ten jde však získat. Především je potřeba zbavit lidi některých mýtů. Věřím, že tato výstava tomu pomůže.\nJe ve strojírenství nějaký konkrétní obor či činnost, které byste studentum doporučil?\nPokud je člověk zvídavý, nechce dělat pořád to samé a rád se seberealizuje, určitě bych doporučoval věnovat se kusové výrobě. To je mnohem zajímavější práce než například jen nastavit na stroji program a kontrolovat jej. Někomu to však vyhovuje i tak.\nPřesto asi v tomto oboru nejde pracovat dobře bez nějakého osobního vztahu.\nPokud to někdo dělá tak, že si to jen odstojí u stroje, není to dobře. Ani pro firmu ani pro zaměstnance. Zájem je vždy potřeba. Důležitá je taky komunikace. Není to o tom se někde zavřít ke stroji nebo výkresu, ale lidé musí hodně komunikovat a umět si poradit i v nečekaných situacích.\nMůže se ve strojírenství uplatnit i někdo, kdo pracuje nerad s kovem?\nAno, i to je možné. Stále více jsou potřeba dobří modeláři. Můžete mít výkres, jaký chcete, ale až při výrobě dřevěného modelu se pozná, že to či ono takhle vyrobit nejde.\nKlasické povolání kováře už nahradily stroje, říkají ve VIVĚ\nDo strojírenské výstavy se zapojila také známá zlínská firma Kovárna VIVA.\n„Naším záměrem je ukázat studentům, že strojírenské firmy mohou nabídnout celou řadu atraktivních pozic a velmi zajímavé práce. A to i přesto, že se v našem případě jedná o tradiční „černé" řemeslo," uvedl předseda představenstva společnosti Zbyněk Rozsypal.\nDoplnil, že klasické povolání kováře dnes nahrazují stroje a počítače, které ovšem pořád musí lidé umět odborně obsluhovat.\nV Kovárně VIVA se tak středoškoláci mohou seznámit s kouzlem profesí, jako jsou konstruktér, programátor nebo operátor výrobních linek. Kromě teoretického výkladu budou mít studenti možnost nahlédnout během komentovaných prohlídek i do výrobních provozů, například do nové budovy č. 72, kterou Kovárna VIVA před nedávnem zachránila před úplným zničením a vybudovala zde moderní automatizované linky.\n„Chceme studentům i ukázat, kde se v praxi naše výrobky uplatňují, aby měli lepší představu o reálném využití výkovků z VIVY. Podařilo se nám např. vyvinout některé unikátní součástky, kde jsme výhradními dodavateli pro Mercedes, BMW a další špičkové firmy," upřesnil Rozsypal. (poh)\nZlín, výstava, student, Svit, Úřad práce, Evropská unie, BMW, Mercedes-Benz, Česká zbrojovka a.s., střední průmyslová škola, mýtus, VIVA, technika


Karla Rodena přiveze do ústeckého divadla sdružení Fokus - Mostecký deník\nKarla Rodena přiveze do ústeckého divadla sdružení Fokus\nÚstí nad Labem, Děčín, Teplice – Jako bude Otevřené manželství? Ve středu 10. října od 19.00 nás čeká zoufale jedovatá hra.\nKrausová a Roden. | Foto: Studio Dva\nÚspěch má Týden pro duševní zdraví 2012, série programů, které na severu Čech opět pořádá sdružení Fokus. Nabídlo besedy, promítání, výstavy, show, konferenci a další zábavu i poučení. Týdny nyní jdou do finále, a to díky třem divadelním představením.\n„Máme radost. Inscenace Jaroslava Duška Čtyři dohody dnes v Městském divadle v Děčíně i pokračování hry se stejným oblíbeným hercem Pátá dohoda (zítra Krušnohorské divadlo Teplice) jsou beznadějně vyprodány," řekl Milan Kutina, organizátor Týdnů pro duševní zdraví a vedoucí kavárny Fokus kafe z Ústí.\n„Ještě ale zbývají v prodeji vstupenky na balkon i do lóží Severočeského divadla na středu 10. října na hru Otevřené manželství. Hrají v ní Karel Roden a Jana Krausová, která je Rodenovou životní partnerkou také v občanském životě. Lístky na představení stojí 340, 270 a 200 Kč," prozradil.\nHry o duševním zdraví\nDosud Fokus nepřivezl do Ústí inscenaci, o níž by nebyl zájem. Vždy bylo vyprodáno. Podle čeho představení volí? „Při výběru divadelních představení, které v rámci Týdnů pro duševní zdraví uvádíme a produkujeme, hledáme taková, která jsou na jedné straně pro diváka atraktivní (vyhlášené divadlo, známý herec či herci). A na druhé straně se také svým obsahem dotýkají či přímo pracují s tématikou duševního zdraví a duševních nemocí, mezilidských vztahů, ale i hranic mezi tzv. normálním a šíleným. Například prvním realizovaným představením v rámci našeho festivalu sehrálo Dejvické divadlo v Ústí Příběhy obyčejného šílenství," vysvětlil Milan Kutina. „A na základě tohoto klíče jsme volili i letošní tragikomedii Otevřené manželství," dodal.\nPřijďte na jedovatou hru\nZoufale jedovatou tragikomedii o odvrácené straně lásky zahrají zmínění herci jako benefiční představení pro Fokus. V Severočeském divadle uvidíme brilantní hru o svérázném páru od italského dramatika Daria Fo (nositele Nobelovy ceny za literaturu) a jeho ženy Franky Rame.\nKomedie je věčným střetem mužského a ženského principu a groteskním bojištěm vztahu mezi dvěma lidmi, kteří se při komicky neohrabaném hledání lásky a souznění v partnerském životě ubíjí navzájem. Především však diváci mohou prostřednictvím smíchu, při úzkostlivém střetávání v konfliktních situacích, proniknout přímo do nitra těchto postav. Oblíbit si je dokonce i s jejich slabostmi, nedokonalostmi," řekl o hře divadla Studio Dva její režisér Patrik Hartl. Není to přitom žádná žhavá novinka: Premiéru měla už v lednu 2002.\n„Ty střídáš ženy, jako jiní sázejí fazole. Vyhrabat dírku, šup šup a jede se dál!" spílá Antonie (Jana Krausová) svému dlouholetému manželovi (Karel Roden), zatímco si jednou rukou míchá koktejl ze sedativ a druhou si už už přikládá revolver ke spánku. Mužovy nekonečné milostné avantýry a pocit nemilovanosti v ní rozdmýchávají stavy krajní hysterie, během kterých se vždycky snaží sáhnout si na život. Záletný manžel jí pokaždé zdůrazní rozdíl mezi živočišnou touhou (kterou si vybíjí mimo domov) a skutečnou láskou (již cítí k ní). A tak jejich manželské tango pokračuje dlouhá léta…\nKdyž si začne užívat žena…\nKdyž Antonie navrhne oddělené bydlení a oboustrannou toleranci k milostným dobrodružstvím, myslí si její choť, že má vyhráno - může se vydovádět, jak se mu zlíbí, a k ženě chodit jen dvakrát denně na jídlo a rutinní manželskou bojůvku. Otevřené manželství mu však vyhovuje jenom do dne, než si jeho výhod začne užívat i jeho drahá choť…\nA jak to dopadne? Víme, ale nepovíme. Přijďte se pobavit, stojí to zato.