Materasso Matrace PARTNER BIOGREEN 1+1 zdarma Lyocell - 195 x 80 x 18 | Ceske-matrace.cz\nÚvodní stránka > Matrace > 1+1 zdarma > Matrace PARTNER BIOGREEN 1+1 zdarma\nMaterasso Matrace PARTNER BIOGREEN 1+1 zdarma Lyocell 195 x 80 x 18\n195 x 80 x 18195 x 80 x 20195 x 80 x 24195 x 85 x 18195 x 85 x 20195 x 85 x 24200 x 100 x 18200 x 100 x 20200 x 100 x 24200 x 140 x 18200 x 140 x 20200 x 140 x 24200 x 160 x 18200 x 160 x 20200 x 160 x 24200 x 180 x 18200 x 180 x 20200 x 180 x 24200 x 80 x 18200 x 80 x 20200 x 80 x 24200 x 90 x 18200 x 90 x 20200 x 90 x 24\nHodnocení majitelů "10568"\nZobrazujeme pouze hodnocení, ve kterých majitelé '10568' přidali i slovní popis.\nKomentáře k produktu "Matrace PARTNER BIOGREEN 1+1 zdarma"\nVhodná pro komfortní spánek, dlouhodobě nemocné, při problémech se zády.\nPartnerská sendvičová matrace z přírodních pěn Biogreen z rozdílnou tuhosti každé strany. Zelená strana je tuhá, hnědá strana je měkká. Matrace je vyztužená odvětraným a tuhým jádrem ze značkové pěny Eliocell. Matrace je dobrá volba pro toho, kdo hledá matrace s výrazně odlišnými stranami tuhosti. Potah Lyocell obsahuje přírodní vlákna z dřevní celulózy, která dobře absorbuje a odvádí vlhkost. U látky je použit prošev s vysokou gramáží dutého vlákna, které maximálně odvede případnou vlhkost z potahu, čímž se zvyšuje hygieničnost matrace. Potah je snímatelný a pratelný na 60 °C.\nBIOGREEN – na této pěně se ukazuje, že spojení nejmodernějších technologií a obnovitelných přírodních zdrojů je možné i v oblasti výroby matrací. Toto spojení nejen šetří náš ekosystém, ale zároveň přináší i kus přírody do našich ložnic. Suroviny vyráběné z ropy jsou v této pěně nahrazeny přírodním materiálem – ricinovým olejem, který je už léta využíván ve farmacii. Rostliny z nichž se vyrábí, přijímají během svého růstu energii ze země a slunce, která se pak prostřednictvím oleje, dostává i do našich matrací. Pěna BIOGREEN je napuštěna výtažkem z ALOE VERA, který přirozeně zvyšuje hygienu matrace tím, že likviduje roztoče a bakterie. Zároveň dodává matraci charakteristické aroma, které během krátké doby odvětrá.\nPěna BIOGREEN používaná firmou MATERASSO, je jediný originál na trhu s garantovaným složením pěny s použitím přírodní složky ve formě ricinového oleje a mikrokapslemi ALOE VERA. Tato pěna se vyznačuje specifickou mramorovou strukturou. Jen v případě pěny BIOGREEN máte jistotu dlouhé životnosti, tvarové stálosti, vysoké elasticity, potažmo pak kvalitního spánku. To vše při zatížitelnosti až do 170?kg a garanci až 5 let na neproležení jádra matrace. Pěna BIOGREEN je v nabídce naší společnosti již několik let a její kvalita je tedy náležitě ověřena. Materiály s nápadně podobným pojmenováním jsou pouze pokusem využít dobrého jména tohoto materiálu a jejich kvalita je v řadě případů velmi sporná. Firma MATERASSO je výhradním dovozcem pěny BIOGREEN do České i Slovenské republiky.\nLYOCELL je materiál, jehož vlastnosti ho předurčují pro výrobu matrací.Kvalitní vlákno, činí tuto látku sametově hebkou, dobře drží tvar a působí luxusním dojmem. LYOCELL je přírodní produkt, jehož základem je dřevní celulóza. LYOCELL dobře absorbuje a odvádí vlhkost, rychle odvětrává, čímž zajišťuje vysokou hygienu matrace. Materiál je přirozeně antibakteriální. Potah boční strany matrace je tvořen kombinací 3D textilie a Lyocellu, pro lepší provzdušnění jejího jádra. Potah je odnímatelný a pratelný na 60°C.\nDo košíku vložte 1 ks zboží. Automaticky obdržíte 2 kusy.\nMateriál přírodní pěna BIOGREEN + značková pěna ELIOCELL\npotah LYOCEL prošitý s PES vláknem – gramáž 300 g/m2\nvrchní profil: přírodní pěna BIOGREEN\njádro matrace: značková pěna Eliocell o hustotě 35 kg/m3\nspodní profil: přírodní pěna BIOGREEN\ndoporučené všechny typy roštů\nMatrace PARTNER BIOGREEN 1+1 zdarma\nod11 810 Kč\nVhodná pro komfortní spánek, dlouhodobě nemocné, při problémech se zády. Partnerská sendvičová...\nMateriál: přírodní pěna BIOGREEN + značková pěna ELIOCELL\nTvrdost: dvojí tvrdost 3 a 4\nod11 301 Kč\nUnikátní provzdušněná matrace. Jádro matrace je tvořeno tvrzenou pěnou MediFoam s příčnými otvory....\nMateriál: Studená HR Bio pěna + tvrzená pěna MediFoam\nTvrdost: dvojí tvrdost - 2 a 3


Colours of Ostrava je nejlepší hudební festival u nás. I široko daleko. O festivalové sociální sítě se staráme už pátým rokem, i když teď se situace trošku změnila. Ale o tom až za chvíli...\nZ foťáku rovnou na LEDky\nV prvních letech jsme se zaměřili na realtime obsah. Dali jsme se dohromady s fotografy, abychom měli ty nejlepší fotky. Hned. Ne až za hodinu nebo snad půl dne. Začali jsme pracovat s LED obrazovkami v areálu a promítali jsme vybraný obsah fanoušků přes náš # přímo na největší dvě stage. Založili jsme Snapchat. Zrušili jsme Snapchat.\nColours Awards, nebo TikTok?\nV dalším roce jsme spustili soutěž Colours Awards inspirovanou Musical.ly, dnešním Tik Tokem. Nejlepší lip sync videa fanoušků soutěžila na našem Instagramu ve stories a ostatní rozhodovali, kdo si zaslouží VIP lístky a speciální prohlídku zákulisí. Na té se potkávají každý rok influenceři, fanoušci, ale i hateři přímo s festivalovým týmem.\nVzhůru na výlet do zákulisí\nVšechno šlapalo jako na drátkách. Kam se dál posunout, co víc lidem ukázat? Jasně, backstage! Tak jsme začali tvořit speciální obsah, díky kterému jsme fanoušky vzali tam, kam by se jinak nedostali. Plus jsme založili facebookovou skupinu pro ty největší fandy a hudební fajnšmekry. Všechno vypadalo úplně skvěle, jenže...\nFestival bez festivalu\n...přišla pandemie. Takže vloni festival nebyl a když nám v půlce akce zrušili i NeFestival, už nás to tak naštvalo, že jsme přišli s kampaní #zminutynaminutu, ke které se připojila řada dalších kulturních organizací a festivalů.\nS tím, že Colours vloni nebyly a možná nebudou ani letos, jsme si ale dokázali i tak poradit. Třeba jsme společně s kolegy z Videomakers spustili vlastní televizi. Fanoušci v ní našli rozhovory, záznamy koncertů z Colours, klipy z naší festivalové abecedy nebo bizarní Freakshow, kde vezmeme diváky do opravdového hudebního pekla a zase zpátky. Koukněte na znělku nebo, jak se moderně říká, ident ▼\nFotky do 5 minut\nTeď vám ale ukážeme, jak vypadaly Colours, když byl svět ještě v pořádku. Festival je svět sám pro sebe. Během těch čtyř dní nic jiného neexistuje. A tak k tomu přistupuje i náš tým. Co čekáte od festivalu? Fotky? Videa? Odpovědi na otázky? Asi všechno, hned a v nejlepší kvalitě. Ve chvíli, kdy skončí koncert, musí být připravené ty nejkrásnější fotky, texty i videa. Na míru pro všechny formáty a sítě. Podívejte.\nKdyž už vytváříme dobrý obsah, chceme, aby byl vidět úplně všude. I tam, kde by to člověk nečekal, a ve chvíli, kdy nemá v ruce telefon. Prostě offline. Takže už několik let posíláme stories rovnou i na LED obrazovky u hlavních pódií, protože 9:16 je ideální formát i pro ně.\nNejen, že tam fanoušci několik minut po koncertě vidí ty nejlepší fotky v obří velikosti, ale dáváme jim tam i tipy na koncerty, denní sestřihy nebo důležitá produkční oznámení. Hlavně nás ale baví funkce otázek. Občas totiž některé odpovědi pustíme do davu desítek tisíc lidí čekajících na koncert a prožíváme to s nimi.\nNěkdy si dovolíme ale i něco navíc. Třeba, když dáme ven úplně random odpočet a inspirujeme tím i ostatní festivaly. Nebo když lákáme fanoušky na oznámení kapely, ale chceme to udělat trošku jinak, než jsme to dělali dřív. Takže použijeme klasickou mřížku, kterou zná asi každý grafik.\nA textace příspěvků na Colours? To je kapitola sama pro sebe, někdy vám o tom procesu budeme vyprávět. Třeba na koncert 2Cellos budeme ještě dlouho vzpomínat. Nebo na koncert Kyga, ale o tom až jindy...\nJaká je ta nejlíp zvládnutá krize? Ta, o které se vůbec nedozvíte. Nebo ji dokonce dokážeme zvrátit ve svůj prospěch. Třeba když jsme před lety chtěli zavést stání u pódia a lidem se to vůbec nelíbilo. Tak moc, že nám poslali přes 600 angry reakcí a stovky opravdu ošklivých komentářů. Dali jsme hlavy dohromady, celý nápad zrušili a otočili fanoušky na svoji stranu. To, že reagujeme na názory návštěvníků, nakonec vidělo dvakrát tolik lidí než původní příspěvek.\nJednou jsme taky pochválili koncert George Ezry, což někteří nesli velmi nelibě, třeba Žofie Žofko Žof s profilovkou papouška. To vyžadovalo sice trošku individuální přístup, ale i tak jsme to, myslíme, zvládli.\nNo, letos moc ne, ani vloni, co si budeme povídat. Tak vám ukážeme alespoň ta z roku 2019, včetně srovnání interakcí na Facebooku, z toho jsme měli ohromnou radost. Snad se k nim zase brzy vrátíme...\nInterakcí na facebookové stránce za rok 2019\nKumulativní reach facebookové stránky za rok 2019\nZobrazení postů na Instagramu\nInterakcí na Instagramu za rok 2019


Výroční konference AFI - zpráva | AFI\nVýroční konference AFI - zpráva\nPrvní Výroční konference AFI, 3. září 2020\nDůstojné prostředí kongresových prostor České národní banky skvěle podpořilo závažnost témat, debatovaných mimořádně povolanými experty během první Výroční konference AFI. Zhruba stovka přítomných zástupců managementu firem z celého Česka si tak mohla poslechnout „z první ruky“ fundované postřehy ekonomických expertů, zástupců byznysu i státních institucí, kteří své názory prezentovali během čtyř tematických panelů. Debata se točila kolem dvou hlavních témat - současné ekonomické situace Česka a stavu investic a vyhlídek do budoucna.\n„Všechny diskuse byly k věci, velmi podnětné a místy velmi živé! Potvrdilo se, že v mnoha klíčových bodech panuje mezi lidmi, kteří ekonomice a investicím opravdu rozumí, konsensus. Odborné závěry jsme pečlivě zaznamenali a jménem AFI, tedy Sdružení pro zahraniční investice, je budeme v příštích dnech komunikovat vládě i dalším stakeholderům,“ uvedl Kamil Blažek, předseda AFI.\nJednoznačná shoda panovala např. během druhého panelu „Investiční politika státu, fond obnovy EU a Národní rozvojový fond“. ČR má podle přítomných expertů velmi mnoho finančních zdrojů včetně těch z EU, ale chybí projekty. Kromě toho je třeba zvýšit efektivitu státní správy a posílit digitalizaci, ale hlavně začít opravdu projekty plnou parou připravovat. Radek Špicar, místopředseda Svazu průmyslu a dopravy, připomněl, že ČR se dlouhodobě nachází v pasti levné ekonomiky. „Problémem je mimo jiné 4x nižší produktivita práce v ČR než Německu. Kromě toho jsme „odtoková ekonomika“, ze země odchází ročně 300 mld., i proto platy zůstávají nízké. Je to dáno mj. strukturou české ekonomiky,“ uvedl Špicar.\nBývalý guvernér ČNB Miroslav Singer pak ve třetím panelu o mikro a makro pohledu na stav české ekonomiky poznamenal: „Nacházíme se v období ekonomického blackoutu, v bezprecedentním propadu. Viděl jsem grafy, které to jasně ukazují. Myslím, že je rozumné se nejen ptát, jak blackout nastal, ale je třeba se nejdříve snažit rozsvítit, tedy nastartovat ekonomiku.“\nVětšina speakerů se shodla, že jedním z možných řešení je příliv nových investic. Ty jsou brzděny řadou faktorů, jako jsou povolovací procedury a obecně komplikovaná regulace, kterou např. Luděk Niedermayer označil za velký problém. Příkladem je fakt, že za 30 let ani sám stát nedokázal postavit dálnici z Brna do Vídně. Právě chybějící infrastrukturu do Rakouska označil za jeden z důvodů, proč investoři neuvažují o tuzemsku, i Pavel Sovička ze společnosti Panattoni. Zároveň je nutné pečlivě vybírat, do kterých sektorů by měly investice plynout, uvedlo několik speakerů. Pro řadu klíčových sektorů, jako jsou například diskutované klima a energetika, však nemá Česká republika jasnou politiku.\nGalavečer a předávání cen AFI\nSoučástí výroční konference bylo také předávání cen AFI, a to ve dvou, již historicky zaběhlých, kategoriích. Cenu za Významný počin v oblasti investic získala vědecko-výzkumná instituce BIOCEV za vývoj protirakovinné látky MitoTam. Cenu za celý tým převzal prof. Jiří Neužil. V kategorii dlouhodobý přínos investičnímu prostředí ČR byl vítězem zvolen Martin Jahn, a to za své aktivity, kterými přispěl k posílení jména České republiky jako vhodné destinace pro investory z pozice generálního ředitele CzechInvestu, místopředsedy vlády pro ekonomiky a také za jeho úspěšnou kariéru v českém automobilovém průmyslu.\nFotografie ke stažení lze nalézt pod tímto odkazem. Sestřih nejzajímavějších momentů z konference si budete moci poslechnout (a prohlédnout) v následujících týdnech na našich sociálních sítích a webu.\nRozhovor K. Blažka pro INFO.CZ\nRozhovor K. Blažka pro Euractiv.cz\n3 zprávy ČTK: AFI1_CTK, AFI2_CTK, AFI3_CTK


Pohyb, lék na moderní dobu | Běžecká škola Miloše Škorpila\nPohyb, lék na moderní dobu\nČlověk nemění jen prapůvodní význam slov, mění vše okolo sebe, jako by byl spasitelem, přitom je jen a jen hospodářem.\nPísečná poušť, příklad toho, co může vzniknout, když se člověk cítí být zeměvládcem.\nVětšina pouští bývala velmi, velmi, velmi dávno územím, na němž kypěl život, co se stalo s tím vším, co zde rostlo a poskytovalo ochranu a život veškerému životu široko daleko? Kam se poděl ten pozemský ráj na pohled i na dotek? Jak se stalo, že řeky, které jej napájely, vyschly? Jak se stalo, že veškerou tu krásu postupně zavál písek a uložil ji k věčnému spánku, odsoudil ji k věčnému klidu, který my zde nyní místo ní tak opěvujeme?\nJak se pozemský ráj mohl stát pouští?\nCelkem snadno. Stačilo, že člověk zlenivěl, přestal pracovat, přestal dělat to, co po staletí dělal, a sice zušlechťoval a staral se, aby územím proudila životodárná tekutina – voda. S vodou pak odešel veškerý život. Člověk se pak sebral a šel „zušlechťovat” jinam.\nJak se stane člověk pouští\nPohyb, chůze, běh – léky na zdravý, plnohodnotný žívot\nPomalý běh je skutečně velmi pomalý. Je to běh, který většině lidí přijde v počátku spíš jako chůze, zejména když jeho rychlost budou porovnávat s rychlostí černých chlapíků, které jim nabízí na obrazovkách televize při přenosech z běžeckých závodů.\nKdyby se stejná televize zaměřila ve svém sledování na běh účastníků, končících na chvostu startovního pole, snadno byste zjistili, co míním pojmem – pomalý běh.\nAle nač čekat, až tyto lidi televize zabere, dojděte se podívat na nějaký běžecký závod sami a zaměřte svůj pohled na ty muže a ženy, kteří budou dobíhat mezi posledními.\nTo jsou vaše vzory. Skutečné vzory, protože oni překonali ostych a prostě se vydali na dlouhou cestu za zdravím.\nA kupodivu zjistíte, že tihle muži a ženy nejsou ostatními vysmíváni, ale právě naopak, jsou oslavováni více než vítězové.\nTo proto, že většina účastníků běžeckých závodů ví, čím si museli projít, neboť i oni učinili tuto zkušenost na vlastní kůži.\nKdyž začnete s indiánskou chůzí, pak indiánským během a posléze pomalým během, stane se to, že se postupně pročistí a obnoví vaše krevní řečiště.\nKrev začne transportovat do svalů, šlach a úponů, kostí, kloubů, vnitřních orgánů krev a s ní energii, kyslík, stavební kameny. Vaše tělo se z umírající pouště znovu postupně promění v pozemský ráj.\nVy se začnete cítit zdravě, postupně přestanete brát léky – už nebudete tyhle berličky potřebovat, postupně odhodíte berle a hole, zlepší se vám jak zdraví fyzické, tak psychické a vy zjistíte, že nejste ještě tak staří, abyste pomýšleli na smrt, ale naopak, že máte ještě spoustu času život si aktivně užívat.\n← Předchozí příspěvek: OCEÁNSKÁ VLNA SE ŘÍTÍ NA NÁPLAVKU POMOZTE PLANETĚ I VY A SBÍREJTE KILOMETRY Další příspěvek: Nespoutaný běh →


Starosta Přimdy žertuje: 'Někdo se snaží hodit vinu na policii'\nStarosta Přimdy žertuje: 'Někdo se snaží hodit vinu na policii' 2005-12-29, 23:09:00 • Média\n mrdky! (30.12.2005, 00:11:05)\nsou to normální mrdky! Roman: Starosti starosty (30.12.2005, 02:09:28)\nStarosta Sopko je ten, kterej lezl za Parubem s peticí komunistů, aby CZTK jednou provždy vyhladili. Možná postačí se zeptat lidí jako starosta Sopko na to, aby ty svoje pěti až šesticiferný škody opřeli o nějaký normální propočty. Bysme asi zírali... Stačí si připomenout, že Ředitelství silnic a dálnic vyčíslilo opravu 20 m protrženýho plotu + odstranění nápisu FUCK POLICE na vozovce na cca dvěstětisíc korun. Zkuste vy někomu nabídnout takovou službu za takový peníze... _the_wolf_: Plot (30.12.2005, 03:13:49)\nnene, to neni dvacet metru, kdyz uz se opravuje plot, tak preci poradne, ne? ;-)\n- http://wolf.n.cz/photo/20050826_tachov/img107.jpeg.html Starostovy Bajky (30.12.2005, 08:05:30)\n... ja fakt nevím, komu chce namluvit, že vina je na někom jiným než na Policii ČR a jejím sádelnatém mogulovi Parubovi :DDD (30.12.2005, 08:19:17)\nhe he he... ;) Petrushka: (30.12.2005, 12:08:24)\nJak nám potvrdil na ParoubTeku jeden domorodec z Mlýnce; oni si nejen opravili plot, ale především si ho postavili i tam, kde původně vůbec nebyl...\nJe třeba se připravit na nájezdy technařů v příším roce ;-) to Petrushka ; D (30.12.2005, 13:34:19)\nKdo chcete nový plot nabídněte urychleně pozemek. Minimálně 20 ha, s přístupovou cestou. Nejlépe v okrese Tachov. Datum realizace srpen 2007. Stavební dozor: Jeho Veličenstvo Paroubek osobně.\nNabídky posílejte na CzechTek 07 Vypráskaná ul. 666 66 Policejní Budocnovice\nČeská Postkomunistickypředfašistická Republika  JNL: (30.12.2005, 18:16:03)\nTyjo,jestli 20 metrů takovýho řídkýho pletiva stojí 200000,tak to bude ze zlata! Asi tam zajedu ;D


Jak udělat neslanou dietu chutnější? - Ledviny.cz - o životě s dialýzou\nJste zde: Ledviny.cz ČlánkyŽivot s dialýzou Jak udělat neslanou dietu chutnější?\nJak udělat neslanou dietu chutnější?\nDieta s omezením soli pro mnoho lidí znamená jídlo bez chuti. Ve skutečnosti jde pouze o to, odvyknout si na slanou příchuť a začít vychutnávat přirozenou chuť potravin. Při přípravě pokrmů je pak možné používat celou řadu neslaných dochucovadel, např. ocet, kůru z citrusů, čerstvé bylinky nebo koření.\nTipy pro dochucení pokrmů\nOcet – kromě klasického lihového octa (vyrábí se kvašením ředěného etanolu) se dnes již běžně používají i další druhy octů, např. ocet jablečný (vzniká kvašením jablečného moštu, obsahuje však vyšší množství draslíku), balzamikový (vyrábí se kvašením speciální odrůdy vinných hroznů), vinný (vyrábí se z červeného nebo bílého vína) či rýžový ocet (tradiční součást asijské kuchyně, vyrábí se z rýže nebo rýžového vína). Je nutné kontrolovat etiketu se seznamem přísad, kvůli případnému přídavku sodíku. Kromě tradičních octů je možné si připravit ocet podle své chuti. Stačí v octu nechat vyluhovat oblíbené bylinky, ovoce nebo koření, jako základ je nejvhodnější použít ocet lihový nebo vinný.\nKůra z citrusů – barevné kůry citronů, limetek, pomerančů a grapefruitů jsou voňavé a chutné. Lze je použít při přípravě cukrářských výrobků, marmelád, kompotů, horkých nápojů, ale i některých omáček a masitých jídel a ryb. Důležité je sloupnout pouze kůru bez hořké bílé dužiny pod ní nebo je možné si zakoupit již sušené výrobky. Kůra citrusů má velmi nízký obsah sodíku a jedna polévková lžíce má přibližně 10 mg draslíku. V obchodech si vybírejte spíše citrusy v kvalitě bio, jejichž kůra nesmí být chemicky ošetřena.\nČerstvé bylinky – mohou pokrmům dodat velmi zajímavé aroma. Při ledvinové dietě lze k přípravě vařených i syrových jídel použít např. bazalku, pažitku, koriandr, kopr, fenykl, zázvor, mátu, oregano, petržel, rozmarýn, šalvěj, saturejku, estragon nebo tymián. Bylinky můžete pěstovat na zahradě, za oknem v květináči nebo koupit v obchodě či na trhu. Čerstvě natrhané bylinky uchovávejte ve svazcích v chladničce se stonky ve vodě, podobně jako řezané květy.\nKoření – nové chutě vašich pokrmů získáte přidáním např. nového koření, kmínu, kari, muškátového oříšku, papriky, pepře, estragonu nebo kurkumy. Kupte si směsi koření a bylinek s nízkým obsahem sodíku nebo si zkusit vytvořit vlastní kořenící směsi.\nZdroje: http://blogs.davita.com/…y-diet-tips/?… http://www.svet-potravin.cz/clanek.aspx?… http://clanky.vareni.cz/…ancova-kura/\n8. 12. 2014 | Redakce Ledviny.cz | Život s dialýzou\nPředcházející: Vláknina může zlepšit výsledky dialýzy Následující: Vitamin C u pacientů na hemodialýze


Rozhovor pro Indiewire | Kristen Stewart CZ/SK\nRozhovor pro Indiewire\n21. prosince 2012 v 13:01\t| Ajjinka\t| Rozhovory\nA protože se s rozhovory roztrhl pytel, máme tady další, tentokrát - řekla bych - zajímavější :) Samozřejmě mluví o On the Road, ale zmíní i jiné filmy. Celkově hodně dobré interview! :)\nCo se změnilo na verzi filmu, která byla promítána v Cannes, od té, kterou jste pouštěli v Torontu, především co se týče tvé postavy?\nPůvodní verze byla delší, ale není to jediný rozdíl. Je tolik možných způsobů, jak s tímhle příběhem naložit. Můžete číst knížku a vybrat si, kterou jízdu chcete. Pokaždé, kdy knihu čtete, to ve vás zanechá něco jiného. Myslím, že Walter chtěl smrsknout co nejvíce energie - ale i tak pořád můžete být plní různorodých dojmů při sledování filmu - chtěl se opravdu zaměřit na bratrství, soustředit se na Deana a Sala. První verze je trošičku víc zdlouhavá. Nechci říct, že to bylo volnější…\nJe to pořád docela volné. Má to být jazzové.\nTo je to, co jsem myslela. Bylo to možná trošičku moc. Jednoznačně vás zavede do bodu, kdy na konci filmu budete s postavami naprosto sžití. Ne, že byste předtím nebyli, jen je to teď trochu jednodušší. Ale pro diváky v Cannes to bylo dokonalé.\nZ hlediska tvé postavy, jaký byl tvůj pohled na první a druhou verzi scénáře?\nCelkově byla první verze mnohem pikantnější. Natočíte tyhle scény a pak se podíváte zpětně a jste jako: Na co jsme to kurva dělali? (směje se) Waltere, co to kurva? Ne, dělám si srandu.\nV nové verzi je pořád dostatečné množství sexu.\nJo, to je, určitě.\nTakže to ti v druhé verzi nechybí?\nNevím. To poslední, co u tohohle projektu chci, je, aby se lidé soustředili na tohle, takže jsem vlastně vděčná, protože v nové verzi je toho dost. Ale zároveň je to tak, jak to je. Byly tam rozhodně momenty, které by byly dobré, ale to je jedno. Kdybych měla začít úplně od začátku, byla jsem prvák, když jsem knížku poprvé četla.\nNa střední? To je dost brzo.\nVyrostla jsem v LA. Bylo mi třináct nebo čtrnáct. Bylo to určitě brzo. Ale na jednu stranu mi to otevřelo mnohé dveře. Najednou jsem začala hodně číst. Tahle knížka to odstartovala. Poprvé. Ani na vteřinu jsem si nemyslela, že bych mohla hrát Marylou. Nikdy. Ani na vteřinku. Pro tenhle film bych udělala cokoliv, takže jsem tuhle roli vzala, když mi bylo sedmnáct - což bylo ode mě jako herečky velmi nezodpovědné, nemůžete vzít roli, dokud nevíte, že ji můžete zahrát - ale prostě jsem On the Road nemohla říct ne. Musela jsem se o to pokusit. Možná proto, že tohle byl typ lidí, který jsem chtěla poznat. Chci najít takové lidi a trávit s nimi čas.\n"The mad ones."\nJo. Myslím, že mi bylo čtrnáct, kdy jsem vzhlédla a uvědomila si, že si můžete vybrat tyhle lidi místo těch, které pohodlně potkáváte kolem sebe. Prostě jít ven a najít ty, kteří to z vás vypáčí! Protože Marylou není v popředí příběhu, ale jen na okraji, doopravdy nevíte, co se jí děje v hlavě a srdci, když je celá kniha vyprávěna jako román. Myslím, že možnost poznat ženu, která byla předlohou Marylou, pomohlo poskládat si drobečky - protože jsem citlivá, normální dnešní holka, která je rozhodně až v lize za ní v tom, cítit se pohodlně sama se sebou a se svým životem - ona taková byla a přitom byla tak mladá. To není věc teenagerů - být naprosto motivován strachem a neochromovat se jím. Takže proto je vážně dobré, že jsem měla pár let na to dospět - bylo mi dvacet, když se film natáčel. I když jí bylo na začátku příběhu teprve šestnáct.\nKdyž uvažuješ o výběru rolí a víš, že budeš dělat věci jako tyhle, i když to pro tebe není přirozené, odkud to pak bereš?\nHerci, kteří tvrdí, že opravdu chtějí vykročit ze sebe a být na chvíli postavami, ti je ve skutečnosti nemají rádi…\nJako záporáci. Uslyšíš někoho, jak říká: "Můžu dostat ven všechen svůj vztek…"\nVidíš, to je ono. Mají vztek. Víš, co tím chci říct? Nemůžeš ho nemít. I když je třeba někde hluboko uvnitř. Je to trochu, jako když čtete nějaký scénář, který vás vyzývá na úrovni, která vás překvapí. Jako: "Co to kurva bylo? Musím zjistit, proč to se mnou hnulo, protože tohle já nejsem." Většinou to nejsou ty části vás, které dobře znáte, ale pořád tady jsou. Takže natáčení filmu je vždycky o tom zjistit, proč čtení bylo takový zážitek.\n(bez odpovědi se směje)\nNaznačíš, co jsi v tomhle případě zjistila?\nNikdy v životě jsem nepoznala další postavu/osobu, která by ze všeho vyšťavila poslední kapku tak, jako to dělala ona. Nechci říkat, že jsem teď jako Marylou. Není to tak, že bych si řekla: "Oh, konečně teď můžu být volná…" Nevím. Rozhodně jsem to okusila, takže vím, že to v sobě někde mám. Víš, jak to myslím?\nBylo by jednoduché soustředit se na sexuální podtext, ale zní to, jako bys to brala v širším smyslu.\nJo, dělat tohle ale… Upřímně? Taneční scéna pro mě byla o tolik děsivější, než kterékoliv milostné scény. Děsila jsem se toho.\nJe těžké tancovat před svými přáteli. Jak sis vedla s tímhle tancem v takovém filmu?\nNacpali jsme, tuším, šedesát komparzistů do mrňavé místnosti. Doslova jsem cítila, jak pod námi vibruje podlaha. Bylo to kurevsky parádní. Ale byla jsem vyděšená.\nTakže to vlastně bylo působivější a intenzivnější, než kterákoliv z milostných scén?\nStokrát. Stokrát, jo.\nJodie Foster vždycky o The Accused říkala, že scény znásilnění byly těžké, ano, ale nejtěžší byl tanec předtím, když musela tančit svůdně.\nOh. Určitě, samozřejmě. To by bylo mnohem složitější. To je opravdu zajímavé. Mně to dává naprostý smysl.\nZměnil se v posledních letech tvůj přístup k tomu, proč bys vzala roli v nezávislém filmu?\nJe to velmi specifické. Děláte ze sebe někoho jiného a v závěru to vidí jen pár lidí. Spousta lidí, kteří tuhle práci dělají, tak nějak můžou udělat krok zpátky, podívat se na svou kariéru jako celek a říct si: "Chci skončit tady…" Nemám vůbec ponětí o tom, co chci dělat, dokud to není přímo přede mnou. Takže jsem měla opravdu štěstí, všechno zatím bylo dost pestré.\nDobře. Ale patrně tu není vždycky jen jedna věc, na kterou reaguješ, pořád si musíš z něčeho vybírat. Také máš agenty a manažery, kteří role zvažují z vlastních důvodů.\nTo je pravda. Myslím, že jestli projekty zvažují, pak jsou to géniové - a nemyslím si, že by se tohle dělo - v tom smyslu, že by šly projekty mimo mě.\nPřesvědčí tě, že to byl tvůj nápad…\nNebo mi možná jen neukazují všechno, ukazují mi jen věci, které chtějí, abych dělala. To mě ve skutečnosti občas děsí. Ale abych k tobě byla úplně upřímná, tyhle věci nemůžu dělat. Někdy filmy začínají jako nápady. Obzvláště filmy velkých studií. Mají koncept ještě před tím, než mají postavy, a ty jsou pak totálně bezduché.\nOK, trocha ďáblova advokáta: jakým směrem se bude ubírat tvoje postava v pokračování Snow White?\nOh, bude to kurevsky úžasný. Ne, jsem na to vážně natěšená, je to šílené.\nMůžeš mi naznačit, jak to bude?\nNemůžu o tom mluvit. Nedávno jsem řekla, že je tu silná pravděpodobnost toho, že budeme dělat na pokračování, a to je vážně pravda, ale všichni na mě: "Hej, přestaň o tom mluvit." Takže ne, rozhodně o tom nemůžu mluvit.\nAle dá se říct, že jsou nějaké nápady, které prošly diskuzí a které tě zahrnují.\nBože. Kurva, jo. Rozhodně. A jsou opravdu úžasné… (usmívá se) Takže jo. Všechno je dobrý (směje se)\nJaké to je sledovat sama sebe při sexu? Když tedy neřešíme možnost, že máš doma nějaké domácí nahrávky nebo podobně?\nSprávně (směje se) No, doopravdy jsem neměla sex. Upřímně - myslím si, že když vezmete tyhle scény samotné, je směšné sledovat sám sebe, jak předstíráte, že máte sex. Ale kvůli filmu, při jeho sledování, to v tomhle případě zvládám. Viděla jsem ho třikrát, což pro mě není typické. Musím dokončit proces, musím film po dokončení vidět. Ale třikrát?\nProč tedy zrovna tenhle?\nNevím. Walter by mohl sestříhat 24-hodinový film. Sledovala jsem film, a to je vtipné, vybavuju si ty momenty, jako by byly z mého vlastního života. To se většinou stává, když sledujete film, ale u tohohle je to zvláštní, protože se nemůžu ztotožnit s žádnou ze scén. Jsou tam části, momenty, kdy mi nepřijde, že se dívám na film, ale na domácí video. A vím, že tohle zní jako bláznivý žvanění.\nTo je taky způsob, jakým to Walter točil. Aby se v něm dalo žít.\n100%. Takže mi to nepřijde tak divné. Přijde mi, že sledování Welcome to the Rileys bylo divnější. Ale to byl ten důvod - trošičku to bylo tím, že se na to doopravdy nechcete dívat.\nProtože v tomhle případě si to Marylou užívala.\nJe to kurevská zábava! Tenhle film je rozhodně plný lásky.\nCo ty a kampaně předávání cen? Musí to být divné pro někoho v tvé pozici, kde jsou společnosti, které se snaží vydělat peníze, a pak film jako tenhle. Je to možná ten nejdůležitější film IFC Films, který pod nimi kdy vyšel. To pro někoho, jako jsi ty, může znamenat, že tam byl vložen, aby pomohl s prodejem. V tomhle smyslu je pohled na tvou roli jaký?\nNásledovala bych Waltera kamkoliv. Jsem na něj tak hrdá. Pomohla bych mu s čímkoliv. Přijde mi, že to dává naprostý smysl - stát vedle Garretta, Waltera, Sama, Toma a všech, jako když jsme byli v Cannes, bylo to pro mě přirozené. Nikdy jsem se necítila silnější. Opravdu ráda o filmu mluvím, stejně tak dělám tiskovky, vlastně je to docela zábava - bez prdele.\nPřipadá ti tohle jako jiný druh tiskovky než u něčeho, jako je Twilight?\nPřipadá, je to prostě méně monotónní, protože lidé si o tom ve skutečnosti povídat chtějí.\nJako: "Oh, můj bože, ty jsi Bella… Nemůžu dýchat."\n(směje se) Jo, přesně. Nebo: "Jaké to je být upír?"\nKolikrát bys řekla, žes tuhle větu slyšela?\nUpřímně? Stokrát. Beze srandy.


Návštěva náměstka ministra zahraničních věcí Miloslava Staška | Generální konzulát v Chengdu\nÚvod > novinky a události > Návštěva náměstka...\nFoto: Tomáš Hlavan\nVe dnech 11. až 14. června 2017 se uskutečnila pracovní návštěva náměstka ministra zahraničních věcí ČR pana Miloslava Staška a jeho delegace v čínských provinciích Yunnan a Sichuan.\nV rámci své čínské cesty pan náměstek Stašek navštívil město Kunming v provincii Yunnan, kde se zúčastnil slavnostního zahájení a prohlídky výstavních pavilonů jednoho z největších veletrhů v oblasti jižní a jihovýchodní Asie – „South and Souteast Asia Commodity Expo and Investment Fair“. Náměstek Miloslav Stašek v Kunmingu také absolvoval bilaterální jednání s viceguvernérem provincie Yunnan panem Zong Guoyingem.\nV průběhu cesty delegace vedená panem náměstkem Staškem navštívila hlavní město provincie Sichuan – Chengdu, kde došlo k několika bilaterálním jednáním. Pan náměstek Stašek se nejprve setkal s viceguvernérem provincie Sichuan panem Zhu Hexinem a později vedl jednání s představiteli vedení čínské letecké společnosti Sichuan Airlines, která provozuje přímé letecké spojení mezi Prahou a Chengdu. Ve stejný den se rovněž uskutečnila schůzka s vicestarostou města Chengdu panem Zhu Zhihongem.\nPoslední den návštěvy pana náměstka Staška byl vyhrazen cestě do města Zigong, kde dochází k uskutečnění několika projektů česko-čínské spolupráce, zejména v oblasti všeobecného letectví. První cesta vedla do lokality nového vývojového centra pro 8 místné letouny D6, na jehož vývoji budou spolupracovat čeští a čínští experti. Dále delegace vedla jednání se stranickým tajemníkem města Zigong panem Li Gangem. Na závěr proběhla návštěva prostor nově budovaného letiště pro všeobecné letectví, kde se nachází montážní hala českých letounů SL600 a staveniště pro budoucí servisní centrum sportovních letounů značky Shark Aero. V areálu má v budoucnu také vyrůst závod na sestavování nově vyvíjených letounů D6.\nHlavními diskutovávanými tématy jednání s čínskými zástupci byla snaha o rozvoj užší kooperace v sektoru turismu, dopravní infrastruktury, high-tech průmyslu, kultury a v nepolední řadě zájem o prohloubení spolupráce mezi českými a čínskými společnostmi v oblastech obchodu a investic. Předmětem jednání se Sichuan Airlines byl i další rozvoj stávající přímé letecké linky z Prahy do Chengdu. Jedním z cílů cesty bylo také posílení dosavadní velmi úspěšné spolupráce v oblasti všeobecného letectví.


Ostrovní gay povídky - Poušť II.\nJste zde: Domů Číst povídky Poušť II.\nVylodili se u neznámých břehů. Z peněz za prodané koně si zde nekoupili nic. Tady nebyly mince, které měli ve váčku, k ničemu. Naštěstí se jim brzo podařilo nalézt někoho, kdo jim sice se značnou ztrátou, ale přece jen peníze vyměnil. Pořídili si dva koně se vším potřebným. A velice rychle se vydali na cestu. Nire si brzo všiml, že nevšední vzhled jeho milého je zde naopak běžný. Jeho světlá pleť, i když Kirem byl pouštním sluncem opálený, světlé vlasy, světle modré oči. Zato Nire vyčníval. Rozložitá, vysoká, svalnatá postava, do hněda opálená kůže. Černé vlasy a temně černé oči. I proto se snažili co nejrychleji zmizet. Cítili úlevu, když vjeli do lesa. Vysoké stromy jim poskytly stín, ale Nire se nemohl zbavit nepříjemného pocitu v zádech. Byl zpět, stejný jako na jejich útěku k lodi. Přesto byl zaskočen, když je obklíčila dvacítka mužů v plné zbroji.\n„Jste ti dva, co se před pár hodinama vylodili?“ otázal se muž, který byl asi velitelem téhle hordy.\n„Ano,“ odpověděl Nire.\nJeho si ale nikdo moc nevšímal, oči všech se upírali na Kirema.\n„Půjdete s námi.“\n„Ke králi.“ To byla poslední slova.\nV tichu, obklíčeni, jeli na koních vedle sebe. Cesta je vyvedla z lesa, kolem luk a polí k městu. Jejich příjezd ani nevzbudil moc velkou pozornost. Až za hradbami, když už byli vyzváni, aby sesedli, přilákala jejich přítomnost zraky mnohých. Bez okolků byli předvedeni před krále.\nVe velkém sále nebylo živé duše. Šest mužů zůstalo u Nireho, zabránili mu pokračovat. Dalších šest vedlo Kirema před krále. Chlapec se vyplašeně otočil. Nire se pohnul směrem k němu, ale byl zadržen, a jakmile byl hoch dostatečně daleko, také sražen k zemi ranou do hlavy. Zatmělo se mu před očima a ztratil vědomí. Probral se v kobce, v řetězech a nahý. Kamenná cela bez oken, nikde živá duše, byl sám.\nKirem byl předveden před krále. Mramorová podlaha i sloupoví, trůn na vysokém podstavci, hoch se ohlédl po svém milém a nikde nikdo. Zaplavila ho panika.\n„Je to on, můj syn se mi vrátil. Chlapče.“\nOtočil se po hlase, před ním stál muž a chlapec v něm spatřoval svou podobu. Strach ho ale neopouštěl.\n„Synu,“ král ho objal.\n„Doprovoďte následníka do jeho komnat. Svolejte nejvyšší radu a také prince Carala.“\nKirem se jako v mrákotách nechal odvést do pokojů, kde ho uvítalo deset služebníků. Hned je poslal pryč. Když se zavřely dveře a byl opravdu sám, znovu ho ovládl strach. Než si mohl srovnat myšlenky, dostalo se mu první návštěvy. Po zaklepání, zjevně jen formálním, protože na povolení ke vstupu nečekal, vstoupil k němu neznámý mladík. Ano mladík, byl mladší nebo stejně starý, dost nedůvěřivě na něho civěl.\n„Když jsem zařídil tvůj únos za moře, myslel jsem, že v otroctví zemřeš. A ty se sem vrátíš?“\nTo byla slova, která se zabodla do Kiremova srdce.\n„Jsi můj bratr? Ty jsi mne nechal poslat do otroctví? O co tu jde?“ Jak mu běžely myšlenky hlavou, ve stejném sledu pokládal otázky.\n„Jsme bratři, ale každý máme jinou matku. Otec si ale usmyslel, že tebe ustanoví dědicem trůnu. Moje matka byla ze vznešeného rodu. Od malička mne připravovala na to, že se jednou stanu králem. Byl si nepříjemná překážka, které jsem se musel zbavit. A teď tě budu muset zabít.“\nMluvil o tom všem, jako by to byla samozřejmost.\n„To nemůže být pravda. Pamatuju se, že mne někdo hlídá na lodi, jak jsem byl prodán, ale tohle tady,“ rozmáchl se rukama kolem sebe, „z toho si nic nepamatuju.“\n„Zařídila to matka, nejdřív lektvar, kterým tě uspala, ten byl hodně silný, asi proto si nic nepamatuješ. A pak tě prodala, za ty peníze jsem od ní dostal novou dýku.“\nKiremovi se dělalo špatně od žaludku. Nevěděl, co na to říct. Chvěl se po celém těle…, zaklepání na dveře jejich pochmurný rozhovor přerušilo.\n„Vstupte,“ zavolal chlapec, na svého nezvaného hosta se raději nepodíval.\nVstoupila žena kolem třiceti let. Její zjev působil v těchto zdech nepatřičně. Nebyla to dáma v róbě, ale bojovnice v plné zbroji. Kirema si nevšímala, zabodla pohled do jeho hosta.\n„Vypadni, okamžitě se odtud kliď, nebo se neznám.“\nMladík se na ni nenávistně podíval, ale rychle odešel. Teprve teď se na Kirema otočila.\n„Jsi hodně podobný svému otci, ale je v tobě i něco po tvé matce. Byla to moje teta, neboj se, já ti neblížím, Fineli.“\nŘíkala mu jménem, jménem které neznal. Byl otrokem beze jména, až Nire…\n„Kde je? Kde je Nire?“ zoufale ji chytil za ruku.\n„Ten válečník, co přijel s tebou? Král ho přikázal zavřít do hladomorny.“\n„Ne.“ Oči se mu zalily slzami.\n„Můj přítel,“ zašeptal chlapec, „zachránil mi život, chránil mne.“ V duchu dodal: „Miloval.“\n„Na to teď nemáš čas, nevíš, co tvůj příchod způsobil. Caral se jen tak nevzdá a ty musíš vznést nárok na trůn a shromáždit ty, kteří budou bojovat po tvém boku.“\nHlavou mu její slova prošla bez toho, aby jim věnoval pozornost. Nire je někde ve vězení, má umřít hlady. Sevřelo se mu srdce strachy.\n„Kde je? Musím ho najít.“\n„Koho?“ nechápala žena.\n„Nire, kde je Nire?“\nUchopila ho za ramena, zatřásla s ním.\n„Posloucháš vůbec, co ti říkám? Jsi král, Fineli.“\n„Ne, jsem Kirem. Patřím k muži jménem Nire. Patřím jen jemu, miluju ho,“ křičel na ni.\n„Takhle je to tedy. Ty jsi nepřišel převzít trůn, uplatnit svá práva.“\n„Ne,“ zavrtěl hlavou, „byla to náhoda, že jsme se dostali sem.“ Přistoupil k ní blíž.\n„Říkáš, že moje matka, kterou jsem nikdy nepoznal, nebo si ji nepamatuju, byla tvoje teta. Tedy jsi moje rodina. Prosím tě, pomoz mi. Pomoz mi najít Nireho a utéct odtud, nechci být král. Celý život jsem otrok, svobodu mám pár měsíců, jak bych mohl vládnout?“\n„Právě pro to, co říkáš, bys měl a mohl. Ale pomůžu ti. Nutit tě stát se, kým nejsi a být nechceš, by nebylo k ničemu. Možná by to šlo, ale…,“ zatřepala hlavou, jako by v ní rovnala myšlenky.\n„Přede dveřmi jsou dva spolehliví muži, nikoho nepustí dovnitř ani tebe ven. Jídlo ti přinesu já. Co si nevezmeš z mých rukou, to nejez! Může to chvíli trvat, než se k tomu tvému Niremu dostanu.“\nChlapec na ni hleděl. V její tváři byl smutek, naděje, že by mohl být králem, byla pryč.\n„Neomlouvej se…,“ zarazila se, „Kireme,“ a vyšla z komnaty.\nZa malou chvíli se vrátila, donesla karafu vody a druhou s vínem. Ovoce, maso a chléb.\n„Nikam nechoď!“ pak se zamyslela. „Co mu mám říct, aby věřil, že mu chceme pomoct?“\n„Řekni mu, že v tom stanu jsem se bál a myslel jen na něho.“\nNire se snažil narovnat se, trochu pohnout, byl v okovech napnutý, alespoň že nestojí na špičkách. Už podobně svázané vězně viděl a moc dobře si pamatoval, jak je po pár hodinách bolest svírala až do konce jejich dnů. Věděl, kde je. V místě, kam už nikdo nepřijde, bude umírat pomalou smrtí hlady. Zavřel oči: „Bohové stůjte při něm, prosím vás, jako jsem nikdy neprosil, ať přežije.“ Před sebou viděl Kiremovu tvář, když se usmíval a když se milovali. Cítil jeho chuť v ústech i vůni. Rozplakal se. Bez zábran a studu dovolil svému strachu i smutku, aby ho ovládly.\nUplynul skoro celý den, když se dveře jeho cely otevřely. Vstoupili čtyři muži. Díval se na ně, byli maskovaní, ale našlapovali opatrně, aby nevydali jediný zvuk. To ho zaujalo. Kdyby ho šli zabít, něčím takovým se nezdržují. Jestli ho ale chtějí odvést na mučidla, lacino se jim nevzdá. Vyčkával. Jeden z mužů mu přikryl ústa, cukal se, ale pouta mu moc pohybu nedovolovala.\n„Jsem tu na rozkaz paní Jelien, máme za úkol tě odtud dostat.“\nNevěřil jim ani slovo. Pak ale jeden z nich stáhl masku. Díval se do jeho tváře, když na něho promluvil.\n„Máme tě vyvést z hradu. A máme ti říct, že ten, který tam na tebe čeká, se ve stanu bál a celou dobu myslel jen na tebe.“\n„Kirem,“ žije, nebo je to léčka. Jestli žije, možná, jen možná by mohli… A pokud ho zabili, jeho vlastní život nemá smysl, pak ať ho zabijí co nejrychleji. Přestal se bránit. Ruka z jeho úst zmizela. Odpoutali ho a dali mu dlouhý plášť s kapucí.\n„Nasaď si ji,“ doporučil mu jeden z maskovaných.\nSpletité chodby mu připomínaly spíš bludiště. Jeho průvodci, nebo kati, mlčeli. Po dlouhé chvíli spatřil v ústí chodby tlumené světlo. Sevřelo se mu hrdlo. Popraviště, mučírna, nebo svoboda? Neodvažoval se doufat, život ho naučil čekat vždy to horší. Vyšli na malou loučku, měsíc ji ozařoval svými paprsky. Několik postav v pláštích s kápí stálo u koní. Jedna z nich se rozběhla směrem k němu, cestou se svezla kápě z hlavy.\n„Kireme,“ vykřikl ve chvíli, kdy mu hoch skočil do náruče. Sevřel ho, tisknul k sobě. Po tvářích mu stékaly slzy, hladil světlé vlasy, pak políbil Kirema na ústa. Něžný polibek byl víc než jakákoliv slova. Hoch oddálil svou tvář od jeho.\n„Jsi v pořádku? Nic se ti nestalo?“\n„Ne. Mám hlad a žízeň, ale den se dá bez vody a jídla vydržet.“ Nepouštěl ho z objetí.\n„Jsem tak rád, že ti nic není. Strašně jsem se bál. Jelien mi nedovolila odejít z komnat, to čekání bylo…“\n„Miluju tě.“ Ta slova zastavila chlapcovu řeč. „Když jsem tam visel v poutech, myslel jsem jen na tebe. Na to abys žil, nic se ti nestalo. Miluju tě…“\n„Taky tě miluju. Bál jsem se ti to říct,“ sklopil plaše pohled.\n„Kireme, musíte jet,“ ozval se jim za zády ženský hlas.\nOba se otočili. Jelien jim pokynula ke koním.\n„Doprovodíme vás k lodi. K mojí lodi. Vyplujete hned.“\n„Kam?“ zeptal se chlapec. Nechtělo se mu vracet do míst, kde jim hrozila smrt. Tady to ale nebylo o moc lepší.\n„Loď je určená pro dlouhé plavby. Vracet se do míst, odkud jste utíkali, asi nechcete. Poplují s vámi zkušení mořeplavci, kteří vám pomohou. Snad se vám podaří nalézt klid.“\n„Jestli se vydáváme na plavbu za novou zemí, ti muži se už nejspíš nikdy nevrátí,“ ozval se Nire.\nŽena se na něho usmála. „Zde jim je půda horká, ale jsou to spolehliví, věrní bojovníci.“\nPo celou dobu se chlapec choulil v jeho náruči. A přes všechno, co zažili a co se teď odehrávalo, cítil, jak moc po svém milém touží. Neodolal a políbil ho na krku. Černé oči se střetly s jeho.\n„Kireme,“ pousmál se.\nPak už se nezdržovali, nasedli na koně a vyrazili. Nire dostal pečené maso, chléb a vodu. Nespěchal, po malých kouscích jedl a po doušcích pil. Celou noc jeli bez zastávky.\n„Přes den se utáboříme v lese. Nesmí nás nikdo spatřit. Loď se skrývá v zálivu.“\n„Nebyl čas na zorganizování tohohle všeho, jak je možné, že loď čeká?“ obrátil se Nire s otázkou na Jelien.\n„Byl plánovaný útěk pro někoho jiného, situace se ale změnila.“ Víc mu k tomu neřekla.\nVelmi rychle byly postaveny dva stany, jeden pro Nireho s Kiremem, druhý pro ostatní. Jelien jim ukázala, kde protéká malý potůček, aby se mohli vykoupat.\nMladík se díval na svlečeného muže, pomalu k němu přišel, objal rukama jeho pas, tvář přitiskl k zádům. Muž se k němu otočil, vzal mu tvář do dlaní a chlapce políbil. Studená voda je obtékala, hladila unavená těla. Jazyky si našly cestu k sobě.\n„Chci tě,“ zašeptal hoch rozechvělým hlasem.\n„Tady? Někdo nás uvidí.“\n„Jsou daleko,“ přesvědčoval ho a tiskl se k němu. Letmý polibek na bradu a krk, ale pak už sevřel mezi zuby ztvrdlou bradavku. Nire okamžitě zajel rukou do jeho vlasů.\n„Provokuješ?“ mnohoslibně se usmál a přetočil Kirema zády k sobě. Ten tak ucítil Nireho ocas, jeho už držel Nire v ruce. Odhalil žalud, po kterém přejížděl palcem. Chlapec se chvěl, rukama se zachytil svalnatých stehen.\nJednou rukou si s ním hrál, druhou laskal hrudník, břicho a boky. Hoch trhaně dýchal, poddával se sladkému mučení, ale tentokrát chtěl i on uspokojit Nireho. Toužil udělat to, k čemu do dnešního dne nenašel odvahu. Lehce se muži vysmekl, vzal ho za ruku. Kráčel ke břehu, Nire se nechal vést, netušil, o co Kiremu jde. Byl zvědavý. Mladík muže nasměroval k travnatému ostrůvku, skrytému v rákosí. Položil ho na záda a obkročmo si na něho sedl. Políbil Nireho, jazykem útočil na jeho. Sklouzl k mohutné šíji, přes hrudník až k jeho tepající chloubě. To už muž tušil, k čemu se chystá, nikdy to po chlapci nežádal, nechtěl ho nutit k ničemu, co on sám nebude chtít, ale teď byl vzrušený na nejvyšší míru jen z představy, že ho vezme do úst. Když to pak Kirem skutečně udělal, zamručel a rukama se zachytil trávy.\nHoch si užíval všechno. Jeho chuť i vůni. Když pozvedl oči, viděl mužovy reakce, svaly na břiše se mu zatínaly, hrdelní zvuky, které se mu draly ze rtů. Všechno to, co mu Nire dělal, když ho přiváděl na vrchol slasti, mu chtěl vrátit. Zavřel oči, opakoval doteky a pohyby, klouzal po jeho ocasu nahoru dolů svými rty.\nNireho svět se koncentroval v jednom bodě. Zatínal ruce a bezděčně vycházel chlapci vstříc. Kirem se přes lehké zkoumavé doteky rychle přenesl k dráždění jazykem. Muž ztratil pojem o čase, a když chlapci plnil pusu, nekontrolovaně křičel.\nMladík se mu rozložil na hrudi, olizoval se a s velkou radostí se pásl pohledem na Nireho tvář. Ten ho prudce povalil na zem, zalehl a hned mu rukou sklouznul mezi nohy.\n„Teď ty.“ Chlapcovy oči hořely touhou.\nKdyž se vrátili, nikdo v táboře nedal nic znát. Ve stanu se schoulili k sobě. Kirem zašeptal:\n„Myslíš, že nás slyšeli?“\nMuž se usmál. „To nevím, ale teď je to asi jedno.“\nVzrušení: 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 (45 hlasů)\nOriginalita: 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 (45 hlasů)\nSloh: 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 (43 hlasů)\n+7 #3 Odp.: Poušť II. — nebi 2019-10-28 23:05\nVždycky to říkám, ale je to tak. Jsem ráda že se příběh líbí, děkuju moc za vaše milá slova i za hvězdičky. Zahřeje a potěší to, díky.\n+13 #2 Odp.: Poušť II. — zmetek 2019-10-26 21:49\nPohádka moc hezká, souhlasím s Williamem.\n+14 #1 Poušť II — William 2019-10-26 06:26\nNádhera, no som zvedavý ako to dopadne


Růže v písních Bohuslava Martinů | Brno – město hudby\n22. červenec 2015, 0:20\nTěžištěm třetího CD jsou písňové cykly, z nichž první dva – Písničky na jednu stránku a Písničky na dvě stránky – patří k těm nejoblíbenějším. Jana Hrochová s nimi zachází podobně jako s cykly krátkých písní na předchozích nahrávkách: gradace, kontrasty a výrazové odstíny vytváří v rámci celého cyklu, v něž každá část plyne v jednom duchu. Výrazně náladotvorný je klavír Giorgia Koukla, jeho pregnantní projev rytmizuje pěkné legato pěvkyně. Písně samy jsou hudebně maximálně oproštěné, ale oba interpreti se tím nenechávají ukolébat a nesklouzávají k unylé jednotvárnosti. Cykly vznikly až v letech 1943 a 1944, a při pozorném poslechu v nich můžeme i při vší prostotě zaslechnout předzvěst velkých děl pozdního Martinů.\nDalší písně alba se dočkaly vůbec prvního vydání, čímž se připomíná encyklopedická hodnota celého vydavatelského počinu firmy Naxos. Řazení písní na jednotlivých CD není chronologické a na tomto třetím jsou k předchozím pozdním cyklům přiřazeny většinou rané písně z let 1910–12. Cyklus Niponari (správně Nipponari) – tedy Japonérie – pochází z roku 1912 a stylový šev mezi koncem Písniček a jeho začátkem je nepřeslechnutelný. Asi jako byste otočili desku na gramofonu. České lidové texty zhudebněné tak, jak plyne jejich spád, střídají ohlasy japonské poezie a zřetelný vliv impresionismu. Janě Hrochové Wallingerové jako by ještě potemněl hlas a vynořoval se z klavírní mlhy – husté ale nikoli nečitelné. Martinů tady jde s dobou nejen v hudbě, ale i ve zvolených textech – ohlasy orientální poezie byly v módě a použil je i Gustav Mahler v Písni o zemi.\nNásledující písně se vracejí zpět do raného období s výjimkou Ach, ozvi se (1938), která se mi zdá přece jen trošku vyčnívat. V bookletu je jí místo katalogového čísla H.267bis chybně přiřazeno H.8bis, které patří písni Psáno do památníku sestřina z roku 1910. Tady jsem poněkud ve zmatku, co na CD vlastně mělo být, a jestli se jedná o tiskařského nebo nahrávacího šotka. Závěr alba celkovou náladou směřuje od smutku a melancholie Mé matičky a To všechno už jen bylo přes zklidnění titulní Růže a Svítaj, Bože, svítaj až k lehce radostnému vyústění v Pravém počtu, Vdejte mě, matičko a Písničce o Haničce. Závěrečné „amen“ je ale přece jen předčasné – pořád se ještě můžeme těšit na čtvrtou část.\nPodrobné údaje o písních včetně textů a bookletu jsou k dispozici na stránkách Naxosu➚, tištěný obal je podle firemního zvyku ořezaný na minimum.\nJana Wallingerová, Giorgio Koukl, písně Bohuslava Martinů. The Rose, DDD, 8.572588, 2015, celková stopáž 65:14, vydal Naxos.


Jak Američané bez vědomí prezidenta svrhli jadernou bombu na Nagasaki. Lekce pro každého lídra | Warengo\nPředpokládám, že i když historie není vašim koníčkem, máte povědomí o tom, že Spojené státy na konci druhé světové války shodily na Japonsko dvě jaderné bomby. Málokdo ale ví, že zejména okolnosti shozu druhé bomby skýtají cennou lekci z leadershipu.\nO tom, zda bylo etické a morální provést atomové bombardování Japonska, se historici přou dodnes. My tuto diskuzi necháme stranou (nebo do komentářové sekce níže) a zaměříme se místo toho na způsob, jakým o svržení bomb rozhodlo americké velení v čele s tehdejším prezidentem Harry Trumanem.\nNež se pustíme do konkrétních záležitostí, pojďme si na úvod stručně představit historický kontext, který předcházel shození 1. a 2. atomové bomby na Hirošimu a Nagasaki 6. a 9. srpna 1945.\nLeden 1945: Americký prezident Franklin D. #Roosevelt skládá slib na prahu svého rekordního čtvrtého volebního období ve funkci prezidenta. Tentokrát má však po boku nového viceprezidenta. Harry S. #Truman je bývalý senátor z Missouri, ale prezidenta vlastně příliš nezná. Ve skutečnosti se s ním setká jen párkrát před tím, než o čtyři měsíce později Roosevelt po návratu z Jaltské konference umírá na mozkovou mrtvici.\nDuben 1945: Po Rooseveltově smrti se prezidentem Spojených států v klíčové fázi moderních dějin stává Truman. Ten nikdy předtím nebyl o projektu atomové bomby informován a úplně poprvé se o něm i o existenci jaderné bomby v rámci briefingu dovídá až na konci dubna.\nKvěten/Červen 1945: Německo kapituluje, ale válka pokračuje, neboť Japonsko se nadále urputně brání. Vojenští plánovači Trumanovi oznamují, že invaze domovských ostrovů Japonska bude dle odhadů stát život 1 milion amerických vojáků.\nČervenec 1945: Armáda provede úspěšný test první jaderné bomby v Novém Mexiku. V druhé polovině měsíce letí Truman do německé Postupimi na konferenci, kde se má setkat s Churchillem a Stalinem. Jde v podstatě o schůzku s cílem rozdělit si území okupovaného Německa a dohodnout, jak bude Evropa po dalších 50 let vypadat. Truman je v Postupimi jasným outsiderem, neboť je prezidentem sotva 3 měsíce a ještě nikdy s žádným ze svých houževnatých protějšků nejednal.\nA právě v Postupimi nedaleko spojenci obsazeného Berlína, který v té době tvořily především trosky a rozbombardované domy, Truman obdržel první tajný briefing o výsledcích historicky prvního testu jaderné bomby v Novém Mexiku s názvem Trinity. Prezident o celém projektu Manhattan nebyl příliš informován a navíc měl zrovna v Postupimi plné ruce práce.\nZe zprávy se dozvěděl, že armáda má v plánu použít bombu proti Japonsku, přičemž první útok je naplánován na 6. srpna. Truman se armády v reakci zeptal, jaký je "rozvrh" pro další útoky. Jako odpověď dostal telegram, ve kterém stálo:\n"První bomba testovaného typu by měla být na tichomořské základně připravena 6. srpna. Druhá připravena zhruba 24. srpna."\nCelé znění telegramu, ve kterém armáda Trumana rovněž informovala, že v září by byly pro útok připraveny další tři jaderné bomby a dalších sedm nebo více v prosinci 1945.\nAmerická armáda skutečně první jadernou bombu na Hirošimu shodila 6. srpna. Je ale dost dobře možné, že když o tři dny později svrhla na Nagasaki druhou bombu, neměl Truman ani ponětí, co se právě děje. Veškeré předchozí diskuze byly totiž vedeny především o plánování prvního použití jaderné bomby.\nO jejím druhém použití ve skutečnosti nerozhodl ani Truman, ani tehdejší ministr války Henry Stimson, ani vedoucí projektu #Manhattan Leslie Groves. Rozhodnutí shodit druhou bombu provedli níže postavení lidé z armády na obsazeném ostrově Tinian.\nArgumentem pro prezidentovu nevědomost, který zastává i řada historiků, je skutečnost, že armáda Trumanovi v telegramu podala informace pouze o "testované" zbrani. Neřekla mu ale nic o tom, že existoval ještě druhý typ jaderné bomby, který testován nebyl. Truman si tak mohl myslet, že po Hirošimě bude mít dva týdny času, aby se rozhodl ohledně druhé bomby.\nJaderné bomby "Little boy" (vlevo) a "Fat Man" (vpravo). První typ byl před shozem na Hirošimu otestován v Novém Mexiku. Druhá, větší bomba byla shozena bez předchozího testu.\nCož ale bylo fatálním omylem a znakem kompletního nepochopení mezi stále se rozkoukávajícím prezidentem a představiteli armády. Důkazem budiž i fakt, že když na druhý den Truman dostal od Grovese zprávu, že další bomba bude připravena přibližně do týdne, prezident obratem vydal rozkaz, na základě kterého osobně převzal kontrolu nad plánováním shozu dalších jaderných bomb. V rozkazu stálo, že žádné další jaderné bomby nebudou nad Japonskem svrženy bez výslovného zmocnění samotného prezidenta.\nKe shození druhé bomby tak rozkaz nedal, ale po jejím shození okamžitě vydal rozkaz, kterým jakékoliv další použití jaderných bomb v podstatě zakázal. Truman byl údajně rovněž zděšen množstvím civilních obětí, které za sebou bomby zanechaly.\nGroves později přiznal, že prezidentova role ve finálním rozhodnutí o použití jaderné bomby byla založena především na tom, aby zbytečně nezasahoval do již existujících plánů. Mnoho plánů mu podle všeho bylo sděleno, ale není jasné, zda je skutečně chápal a znal všechny detaily. Jak už bylo podotknuto, v té době toho měl na talíři opravdu hodně.\nTruman posléze tvrdil, že se "rozhodl" použít obě bomby. Historická fakta však ukazují, že šlo spíš o výmysl, který měl použití bomb udělat v očích veřejnosti a světa mnohem úmyslnější, než ve skutečnosti zřejmě bylo. O použití bomb učinilo důležitá rozhodnutí mnoho lidí, sám Truman se však reálně podílel jen na několika z nich.\nAž do konce své prezidentské funkce v roce 1953 ještě několikrát posílil moc prezidenta nad jadernými zbraněmi. Dokonce jejich vlastnictví americké armádě doslova zakázal. A tak veškeré jaderné hlavice vyrobené během začínající studené války ve skutečnosti neměla pod kontrolou armáda, nýbrž tehdejší civilní Komise pro jadernou energii (AEC). Toto rozhodnutí zrušil až jeho následovník Dwight #Eisenhower.\nSlova prezidenta Trumana z roku 1948, které přednesl představitelům armády a AEC. Asi klíčové je jeho sdělení, že jaderné bomby dle jeho názoru "nejsou vojenské zbraně", ale nástroje "používané k vyhlazování žen a děti".\nZdá se to neuvěřitelné, že ano? Ta představa, že by americká armáda svrhla druhou jadernou bombu jen proto, že její hlavní velitel vůbec netušil, že by k tomu mohlo dojít - a tak jí nepřikázal, aby to nedělala.\nJde zároveň o historickou lekci, z níž se dnes mohou poučit všichni, kdo vedou nějaké týmy lidí, nebo mají na starosti konání velkých, důležitých rozhodnutí.\nKaždý dobrý lídr by měl svým podřízeným pravidelně opakovat, že neexistuje nic jako hloupá otázka. Jinými slovy je vyzývat, aby se nebáli přijít za ním s jakýmkoli dotazem. Cíl je jasný - zlepšit komunikaci a zajistit, aby všichni zúčastnění byli na stejné lodi a plně chápali, jaký je další postup.\nNe každý lídr si ale na druhé straně stejným způsobem dovolí ptát se na cokoli svého týmu. Ne každý lídr se zajímá i o malé věci a detaily. Možná se dokonce navzdory své pozici nadřízeného bojí zeptat, aby jej tým nevnímal jako naivního nebo méně kompetentního. Nebo má zkrátka jen pocit, že by své zaneprázdněné svěřence zbytečně otravoval.\nJaká je jedna nejdůležitější věc, o níž si váš tým myslí, že ji plně chápete, zatímco vy ji ve skutečnosti vlastně nechápete? Nebo si nejste jistí, zda ji chápete. Jasně, v dnešním byznyse je většinou v sázce méně než během otevřené války. Ale myslím si, že velcí lídři si vždycky udělají čas, aby se ujistili, že ve vzduchu nevisí žádná vzájemná nepochopení.\n#osobnirozvoj #leadership #jadernebomby #hirosima #nagasaki #rozhodovani\nDíky za historické okénko, hodně zajímavý, nikdy jsem o tom v tomhle podání neslyšel...


John O'Shea – Wikipedie\nJohn O'Shea (2014)\nJohn Francis O'Shea\nobránce, defenzivní záložník\nWaterford Bohemians FC\n2011– Manchester United FC\n→ AFC Bournemouth\n→ Royal Antwerp FC\n2001– Irsko U21\n* Starty a góly v domácí lize za klub aktuální k 8. 1. 2018\n** Starty a góly za reprezentaci aktuální k 8. 1. 2018\nJohn Francis O'Shea (* 30. duben 1981, Waterford, Irsko) je irský fotbalista, momentálně hrající za Sunderland AFC a Irskou reprezentaci. S Manchesterem United se stal vítězem Ligy mistrů 2007/08 a čtyřnásobným mistrem Anglie.\nManchester United[editovat | editovat zdroj]\nO'Shea podepsal profesionální smlouvu s Manchesterem United v 17 letech a svůj profesionální debut si odbyl v roce 1999 v Ligovém poháru proti Aston Ville ve Villa Parku při prohře 0:3.\nNásledovalo hostování v Bournemouthu a v belgickém klubu Royal Antverpy. Po návratu, v sezóně 2002-03, se stal členem prvního týmu United, kde dokazoval svoji univerzálnost, když hrával na pozici levého obránce, pravého obránce, stopera i středového záložníka.\nV sezóně 2003-04 se museli United obejít bez suspendovaného Ria Ferdinanda, poté co se v lednu nedostavil na dopingovou kontrolu a O'Shea ho tak musel nahradit na stoperskom postu. Pomohl tak United získat FA Cup po finálové výhře 3:0 nad Millwall.\nV sezóně 2004-05 neměl právě nejlepší formu a byl spojován s přestupem do Newcastlu nebo Liverpoolu. Světlým zábleskem ve zpackané sezóně bylo vítězství 4:2 na půdě Arsenalu, při kterém vstřelil O'Shea čtvrtý gól United přímo ze středu šestnáctky.\nPři zranění Garyho Nevilla v sezóně 2005-06 byl O'Shea opět první volbou do základní sestavy United. Byl kritizován pro nevýrazné výkony a byl jedním z hráčů, které kritizoval veterán Roy Keane v kontroverzním rozhovoru pro klubovou stanici MUTV.\n4. února 2007, během ligového utkání s Tottenhamem, O'Shea nahradil v bráně United brankáře Edwina van der Sara poté, co si Edwin zlomil nos a Manchester měl vyčerpány všechna střídání. V posledních minutách zápasu zabránil vstřelení branky svému reprezentačnímu spoluhráči Robbie Keanovi. Po této události skandovali fanoušci na jeho počest slova "irská jednička".\nO měsíc později si získal fanoušky poté, co v nastaveném čase vstřelil vítězný gól na Anfield Road Liverpoolu, když předtím vystřídal Wayna Rooneyho. Tento gól byl velmi důležitý na cestě za titulem v Premier League. Svůj tým také zachránil na konci sezóny proti Evertonu při výhře 4:2, když poslal do sítě míč vyražený brankářem po rohovém kopu Ryana Giggse. To byl snad rozhodující gól sezóny, protože Chelsea tehdy remizovala s Boltonem a nedokázala se už vrátit do hry o titul. Další gól vstřelil při prohře 2:1 proti Portsmouthu v období, kdy United měli hodně zraněných a O'Shea jako univerzál hrál na stoperskom postu. V této sezoně měl přesnost střel 100% a 80% jeho střel skončilo gólem.\nBěhem sezóny 2007-08 hrál O'Shea v útoku během zdravotních problémů ostatních hráčů. Poté co nastoupil v útoku, hrál v Manchesteru United už na všech postech. 23. listopadu 2007 prodloužil O'Shea smlouvu s Manchesterem do roku 2012. V průběhu sezóny naskakoval do zápasu mnohdy z lavičky a byl tak důležitým hráčem k cestě za Evropským double. Ve 4. kole Ligového poháru, při prohře 0:2 s Coventry City, měl O'Shea poprvé kapitánskou pásku na své ruce.\nV průběhu sezóny 2008-09 se stal O'Shea první volbou na post pravého obránce při zranění Garyho Nevilla a Wese Browna. 20. ledna 2009 vstřelil svůj první gól v sezóně proti Derby County v odvetě semifinále Ligového poháru. O'Shea nastoupil v základní sestavě ve finále Ligového poháru proti Tottenhamu a byl vystřídán Nemanja Vidičem v 76. minutě zápasu. United vyhráli 4:1 na penalty. 29. dubna 2009 vstřelil jediný gól v prvním zápase semifinále Ligy mistrů proti Arsenalu. United nakonec v součtu obou zápasů vyhráli 4:1. 20. května 2009, 7 dní před finále Ligy mistrů, O'Shea řekl, že chce hrát ve finále, hlavně pak co v minulé sezóně proseděl finále na lavičce náhradníků. Nakonec odehrál celý zápas, ale zápas United prohráli 0-2 proti Barceloně.\nO'Shea nastoupil na svůj 350 zápas jako kapitán týmu hned první zápas sezóny 2009-10 proti Birminghamu. V zápase chtěl zaznamenat gól po více než dvou letech, ale podařilo se mu to až 29. září 2009 v zápase proti Stoke City.\nSunderland[editovat | editovat zdroj]\nDne 7. července 2011 podepsal O'Shea čtyřletou smlouvu se Sunderlandem, který vedl bývalý kapitán Manchesteru United Steve Bruce.\nNastupoval v dresu irské reprezentace U21.\nO'Shea nastoupil poprvé za A-tým irské reprezentace 15. srpna 2001 v Dublinu, když se dostal na hřiště v 84. minutě utkání proti Chorvatsku. Jeho premiéra se příliš nevydařila, v nastaveném čase daroval hostům penaltu, díky níž zápas skončil 2:2.\nVe svém 100. reprezentačním zápase ve třetím kole kvalifikace na EURO 2016 14. října 2014 vstřelil v nastaveném čase vyrovnávající gól na konečných 1:1 proti domácímu Německu, Irsko získalo ze tří zápasů 7 bodů a mělo tak dobrý start do kvalifikace.\n1. 19. 8. 2003 Dublin, Irsko Rakousko 1:1 2:1 přátelský zápas\nManchester United 1999–2000 0 0 - 1 0 0 0 0 0 1 0\nBournemouth (host.) 1999–2000 10 1 0 0 0 0 0 0 0 0 10 1\nManchester United 2000-01 0 0 0 0 2 0 0 0 0 0 2 0\nRoyal Antwerp (host.) 2000-01 14 0 0 0 - 0 0 0 0 14 0\nManchester United 2001-02 9 0 0 0 1 0 3 0 0 0 13 0\n2002-03 32 0 1 0 3 0 16 0 0 0 52 0\n2003-04 33 2 6 0 2 0 7 0 1 0 49 2\n2004-05 23 2 4 1 4 0 5 0 1 0 37 3\n2005-06 34 1 2 0 4 1 7 0 0 0 47 2\n2006-07 32 4 5 0 1 0 11 1 0 0 49 5\n2007-08 28 0 2 0 1 0 6 0 1 0 38 0\n2008-09 30 0 4 0 6 1 12 1 2 0 54 2\n2009-10 15 1 0 0 0 0 2 0 1 0 18 1\n2010-11 20 0 4 0 1 0 6 0 1 0 32 0\nSunderland 2011-12 0 0 0 0 0 0 - - 0 0\nZápasy hrané k 8. květnu 2011\nk roku 2013\nIrsko 2001 1 0\nPremier League (4): 2002-03, 2006-07, 2007-08, 2008-09, 2010-11\nLigový pohár (2): 2005-06, 2008-09, 2009-10\nLiga mistrů UEFA (1): 2007-08\nMS klubů FIFA (1): 2008\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku John O’Shea na slovenské Wikipedii.\nObrázky, zvuky či videa k tématu John O’Shea na Wikimedia Commons\nJohn O'Shea Archivováno 23. 12. 2009 na Wayback Machine na oficiální stránce FA Premier League\nLiga mistrů UEFA 2007/08 – Manchester United FC\nWes Brown • Rio Ferdinand – • Nemanja Vidić • Patrice Evra • Owen Hargreaves • Paul Scholes • Michael Carrick • Cristiano Ronaldo • Wayne Rooney • Carlos Tévez • Tomasz Kuszczak • John O'Shea • Mikaël Silvestre • Anderson • Ryan Giggs • Nani • Darren Fletcher\nMistrovství světa ve fotbale klubů 2008 – Manchester United FC\nEdwin van der Sar • Tomasz Kuszczak • Ben Amos\nGary Neville • Patrice Evra • Rio Ferdinand • Cristiano Ronaldo • Anderson • Dimitar Berbatov • Wayne Rooney • Ryan Giggs • Pak Či-song • Nemanja Vidić • Michael Carrick • Nani • Paul Scholes • Danny Welbeck • Rafael • John O'Shea • Jonny Evans • Darren Fletcher • Darron Gibson • Carlos Tevez\nPremier League 2002/03 – Manchester United FC\nFabien Barthez • Roy Carroll\nMikaël Silvestre • John O'Shea • Rio Ferdinand • Gary Neville • Phil Neville • Wes Brown • Laurent Blanc • Ryan Giggs • Paul Scholes • David Beckham • Juan Sebastián Verón • Roy Keane • Nicky Butt • Quinton Fortune • Ole Gunnar Solskjær • Ruud van Nistelrooy • Diego Forlán\nPremier League 2008/09 – Manchester United FC\nNemanja Vidić • John O'Shea • Patrice Evra • Rio Ferdinand • Jonny Evans • Rafael • Gary Neville • Cristiano Ronaldo • Michael Carrick • Ryan Giggs • Darren Fletcher • Pak Či-song • Paul Scholes • Anderson• Nani • Dimitar Berbatov • Wayne Rooney • Carlos Tévez\nPremier League 2010/11 – Manchester United FC\nNemanja Vidić • Patrice Evra • John O'Shea • Rio Ferdinand • Chris Smalling • Rafael • Jonny Evans • Fábio • Nani • Michael Carrick • Darren Fletcher • Ryan Giggs • Paul Scholes • Anderson • Pak Či-song • Darron Gibson • Antonio Valencia • Dimitar Berbatov • Wayne Rooney • Chicharito • Michael Owen\nCommunity Shield 2003 – Manchester United FC\nTim Howard • Roy Carroll\nPhil Neville • Rio Ferdinand • Mikaël Silvestre • Quinton Fortune • Ole Gunnar Solskjær • Roy Keane • Nicky Butt • Ryan Giggs • Paul Scholes • Ruud van Nistelrooy • John O'Shea • Eric Djemba-Djemba • Kieran Richardson • Darren Fletcher • David Bellion • Diego Forlán\nCommunity Shield 2007 – Manchester United FC\nWes Brown • Rio Ferdinand • Nemanja Vidić • Mikaël Silvestre • Cristiano Ronaldo • John O'Shea • Michael Carrick • Patrice Evra • Ryan Giggs • Wayne Rooney • Gerard Piqué • Phil Bardsley • Nani • Darren Fletcher • Lee Martin • Chris Eagles\nCommunity Shield 2008 – Manchester United FC\nGary Neville • Rio Ferdinand • Nemanja Vidić • Patrice Evra • Darren Fletcher • Paul Scholes • John O'Shea • Nani • Ryan Giggs • Carlos Tévez • Wes Brown • Rafael • Jonny Evans • Michael Carrick • Rodrigo Possebon • Fraizer Campbell\nCommunity Shield 2010 – Manchester United FC\nJohn O'Shea • Jonny Evans • Nemanja Vidić • Fábio • Antonio Valencia • Michael Carrick • Paul Scholes • Pak Či-song • Wayne Rooney • Michael Owen • Chris Smalling • Ryan Giggs • Nani • Darren Fletcher • Dimitar Berbatov • Javier Hernández\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=John_O%27Shea&oldid=20512679“\nFotbalisté AFC Bournemouth\nNarození ve Waterfordu\nIrští fotbaloví reprezentanti\nStránka byla naposledy editována 30. 9. 2021 v 17:38.


ZŠ a MŠ Chrášťany - DISTANČNÍ VZDĚLÁVÁNÍ - 1. ročník - M(1) do 19.3.\nM(1) do 19.3.\n- učebnice str.5/1- číst zadání, tvořit samostatně otázky a vypočítat (důležité je vést ke správné tvorbě odpovědí dle otázek), cv.2 - potvrzovat dle cv.1 ANO/NE, cv. 3 - odpovídá dle cv.1 (cv. 2 +3 je procvičování práce s textem), cv.4 vypočítat, vhodné je zadávat i ústně další příklady na procvičení, poslat mailem\n- učebnice str. 6/1- zapsat čísla na číselné ose, cv.2 - vypočítat a odpovědět, důsledně popsat grafické znázornění úlohy, cv.3 -vypočítat a výsledek zapsat na osu, cv.4 - vypočítat, cv. 5 - stejně jako cv.3, poslat mailem\n- Pracovní sešit str. 3/1,2, poslat mailem, lze dále zadávat další příklady na procvičení ústně, případně dle potřeby opakovat počítání do 10\n- učebnice str. 7/1 - číst zadání, tvořit samostatně otázky a vypočítat (důležité je vést ke správné tvorbě odpovědí dle otázek), cv.2 - potvrzovat dle cv.1 ANO/NE, cv. 3 - odpovídá dle cv.1 (cv. 2 +3 je procvičování práce s textem), cv.4 vypočítat, vhodné je zadávat i ústně další příklady na procvičení, případně poslat mailem\n- učebnice str. 8/1 - zapsat čísla na číselné ose, cv.2 - vypočítat a odpovědět, důsledně popsat grafické znázornění úlohy, cv.3 -vypočítat a výsledek zapsat na osu, cv.4 - vypočítat, cv. 5 - stejně jako cv.3, případně poslat mailem\n- učebnice str. 9/1,2,3,4 - dopočítávání do daného čísla, lze využít dopočítadlo z učebnice, Postup: Přiložíme obrázek s Matýskem na konečné číslo, vložíme na osu pásek vyjadřující zadané číslo a dopočítáme bílá políčka\n- Pracovní sešit str.4/1,2 + str.5/1,2,3, poslat mailem, lze dále zadávat další příklady na procvičení ústně, případně dle potřeby opakovat počítání do 10\nDěkujeme našim zdravotníkům


Proc CD nejednaly drive o uprave novych vozu jez Skoda nasazuje, nebo rovnou o vyvoji novych souprav\ntentokrát táhni pryč\nS tou rychlostí to asi nesedí\nTrať Dresden - Berlin se modernizuje, to jo. Ale pochybuju, že by DB kvůli tomu požadovali vozy s rychlostí 230 km/h. To by pak prakticky skončily přímé spoje Praha - Berlin, protože takhle rychle jezdí jen ICE, které u nás nemají schválení. Podle mě DB požadují vozy s rychlostí 200 km/h.\nRe: S tou rychlostí to asi nesedí\nTaké mi to tak přišlo, tedy na rok 2014. Ale ať je to jak chce, 160 km/h je teď už nedostatečná a konkurence neschopná rychlost. Navíc, za Drážďany je také Lipsko, kam se 200 km/h jezdí už dnes.\nVlaky, které pokračují z Berlína směr Hamburk jedou po trati zrekonstruované pro 230 km/h. Takových tratí bude - i když pomalu - přibývat.\nJe to sice pravda, ale vlaky EC z Prahy/Budapešti/Villachu/Vídně/Brna stejně jezdí stále 200km/h a v taktu s některými ICE.\nMusíš myslet do budoucna - ty vlaky se nekupují na pět let... A pokud se koupí teď mašiny, které jsou na hranici použitelnosti co se týče parametrů, tak za deset let to nebude stačit...\nNe vždy se příliš "myslet do budoucna" vyplatí.\nNa ceně Pendolinech se pochopitelně podepsalo i to, že jsou konstrukčně na rychlost 230 km/h, a ne na 200 km/h, na kterou mají papíry. Za několik let se možná(!) na trať s 200km/h dostanou, ale víc? To je tedy hodně vzdálená budoucnost, kdoví, jestli není dokonce vzdálenější, než životnost Pendolina. Přinejmenším než morální životnost coby vlaku na elitní výkony...\nAno, zatím to tak je. Ale znáte opravdu plány DB pro blízkou budoucnost?\nAle hlavně a především - ty 671 sice nejsou špatné, v nouzi by posloužily i na vnitro rychlíky (ačkoliv jejich interiér je na dálkovku poněkud méně vhodný, což však kompenzují bonusy jako nový vnitřek a klima), ale o zajíždění do Německa (i Rakouska) si můžou nechat jen zdát - nezvládají tamní soustavu 15kV/16,7Hz a tahat je tam lokomotivou rozhodně nikdo nebude...\nProstě toto je nesrovnatelné, RailJet je víceméně nejmodernější souprava (netrakční jednotka) pro dálkovou dopravu, vhodná i pro mezinárodní nasazení ve všech sousedních státech. 671 je relatině moderní dvoupatrová jednotka vhodná především pro hustý příměstský provoz, která může zajíždět tak maximálně na Slovensko.\nA mimochodem - za 5 miliard by jich bylo 20ks, ovšem pokud bysme je chtěli porovnat kapacitně s RailJetem tak se musí spojit po dvou, čili 10 souprav... i tady 16 RailJetů vede.\nJinak 671 už tu mohly rok či dva jezdit v příměstské Brna a Plzně, ale protože Praha je na ss 3kV kde stačí 471 tak se zatím nic jiného nekupuje (a ani se o jiném nemluví)... takže skóre zatím 83:0 = ostuda!\núžasní tuzemští výrobci\nVýrobci kolejových vozidel v tuzemsku mají slavnou tradici a neslavnou současnost plnou divných obchodů, poruchových vozidel a špatného servisu. Ale ceny mají špičkové!\nS podporou tuzemských výrobců máme skvělou zkušenost: Pendolino. Výroba zadána pro tento typ vozidla nekompetentnímu ČKD Praha, pravda, se zahraničními nositeli naklápěcí technologie. ČKD skáslo miliardu a zkrachovalo (připravený tunel?) Zahraniční partner byl ochoten dluh ČKD převzít, ale zahrnul ho do ceny - jen ho opticky uklidil. Řekne-li dnes někdo, že Pendolina byla předražená, pak to bylo právě jen o tu jednu miliardu, co ukradla poskomunistická mafie v ČKD. Pendolina jsou dnes nejspolehlivější vozidla ČD. A tu kampaň, že Pendolina jsou nespolihlivá a tuzemská vozidla spolehlivá pouštěl přes PR agentury do médií - hádejte kdo!!!\nS tuzemskými výrobci na věčné časy!\nRe: úžasní tuzemští výrobci\nJsou to solidni penezovody. Treba tramvaje pro Prahu. Hure vybavene, drazsi a bez servisu v cene. Ale lide se muzou byt v prsa, ze to zustava v CR.\nK ceně "českých" Pendolin doplním, že polská PKP Intercity právě kupuje dvacítku "polských" Pendolin BEZ naklápění za 665 mil. €, tedy 33,25 € za kus, podle dnešního kurzu nějakých 813 mil. Kč za kus. To "česká" pendolina byla levnější, natož kdyby se nezapočítala ta miliarda "utopená" v ČKD, a tuplem, když se pro přepočet použije tehdejší kurz €. To ta "česká" vyjdou dokonce na polovinu "polských". Ať se s tím každý vyrovná jak umí.\nUž to vidím, jak to škodovácké machinace zablokují. Škoda odpovídající vozidla NEUMÍ a nemá v nabídce. Patrové jednotky jsou vysoce poruchové a představují komfortní řešení v příměstské dopravě pro lidi, zvyklé na žabotlamy. Jěště tak páteční Třinec místo kopřiváků. Na vlacích vyšší kvality by byla vhodnější, komfortnější a rychlejší i kvalitní ojetá vozidla ze zahraničí, než tyto maringotky.\nŠkoda/Appian group je pohrobkem Grossovy privatizace a klientelismus je jim vlastní. Bohužel, původně kvalitní práce škodováckého vývoje a výroby je pošpiněna metodami managementu a spolehlivost vozidel trpí používáním pochybných komponent (Ukrajina apod.).\nRe: Škoda (railjetů)\nNo no, zas tak špatné ty CityElefanty nejsou. Ale přímo světová špička to není, to je jasné.\nAle jóó, elefanty jsou svými parametry a komfortem skvělé tam, kde jezdí. Ale jsou mimořádně nespolehlivé a výrobce není schopen na ně dodávat v rozumných lhůtách náhradní díly. A to ani v záruce. Žádnou citelnou penalizaci nelze uplatnit, protože smlouvy sestavovali vy č. uran kov é. S tramvajemi pro DP odhaduju podobný scénář.\nEuroCityElefant na dálkovém vlaku je zlý sen. Už v době zavádění pendolin do provozu se současně s pomluvami vypouštěly balónky, že na trať do Ostravy by škodovka dodala "mnohem lepší" upravené Elefanty. Děkuji nebesům za Pendolina.\nTak s tímhle ovšem souhlas! :-)\nJá pevně doufám, že se nákup těchto jednotek povede, je to toiž opravdu neobyčejná nabídka v poměru kvalita/cena. Byl by to nejvýhodnější obchod ČD za posledních několik dekád.\nSouhlas! Jsou jistě i lepší vlaky, ale cena, kvalita i rychlost dodávky tu hovoří jasně.\nEuroCity ve variandě CityElefantu??\nTak to doufám ne! My rozhodně nemáme žádný důvod pro EuroCity jít do patrových jednotek s množstvím schodů a se stropem sotva 2m! Nízký strop u příměstského provozu nevadí, ale u několikahodinových jízd by mohl působit kloustrofobicky. Nemáme problémy s přecpáním železnice jako Švýcaři. Tam je cestujících takové množství, že se do dlouhých jednopodlažních vlaků nevejdou, a ještě delší vlaky se nevejdou na nástupiště a vůbec na koleje.\nA pokud by někdy v budoucnu ano, tak než něco ála CityElefant, je mnohem sympatičtější (a také levnější!) Stadler KISS: http://www.stadlerrail.com/fr/medias/2010/09/22/stadler-presents-the-kiss\nNa EuroCity se v žádném případě nehodí vlak, který není průchozí do jídelního vozu bez věčného šplhání do mezipatra a dolů na každém rozhraní vozů.\nSnaha plzeňské Škody jít za každou cenu svou vlastní cestou\nje sympatická, ale v dnešní době bohužel neúčinná. To, nebo něco podobného, co Škoda po 15 letech vývoje předá do zkušebního provozu v pár prototypech, ve světě dávno jezdí a je již překonáváno. I soupravy RailJet s lokomotivami Taurus jsou v Rakousku v běžném provozu. Dvoupatrový CityElefant ze Škodovky je sice slušná jednotka pro příměstskou dopravu, ale nahrazovat jí, byť po úpravách, naklápěcí pendolina, byť ne zcela využitá, by opravdu zavánělo diletantstvím. Stačí porovnat výšky obou souprav, k tomu ještě přičíst aktivní naklápění pendolina, u něhož se skříň vozidla naklání dovnitř projížděného oblouku, a uvážit odstředivé síly při průjezdu obou vozidel obloukem. Patrně by taková náhrada byla velkým krokem zpět, dvoupatrové soupravy v úsecích s oblouky by neumožňovaly zdaleka takovou rychlost jako pendolino. Že ve Francii jezdí dvoupodlažní TGV a ve Švýcarsku rychlé dvoupodlažní soupravy IC? Ano, ale po tratích zcela jiných parametrů, se kterými ty naše nelze vůbec porovnávat!\nRe: Snaha plzeňské Škody jít za každou cenu svou vlastní cestou\nMožná by dvoupodlažní jednotky v obloucích neumožňovaly ani takovou rychlost, jako jednopodlažní bez naklápění. Takové co bude možná mít ke konci 2012 "paštikář" Novotný. Navíc v době, kdy se i v ČR reálně uvažuje na zrychlení některých úseků tratí na 200 km/h, a ucelené jednotky, jednotlivé vagony a víceméně i lokomotivy na 200 km/h už ČD má, se nejeví na špičkové výkony vhodné najednou kupovat vlaky 160 km/h.\nProstě to není optimální volba, pokud nechci užít pregnantnějšího výrazu...\nI díky praktikám této firmy, odborům na železnici a nastrčeným kapsám na ČD se tyto soupravy nevyrábějí v Praze.\nRailjety se měly vyrábět v Siemensu na Zličíně, konstrukční dokumentace už byla na stole a začala se zpracovávat výrobní. Ale fabrika (nejmodernější ve střední Evropě) se zavřela, i když původně měla být uzavřena ta vídeňská, a my tu nadále jezdíme ve vlacích ze 60. a 70. let a vrcholem modernosti jsou ojeté rakouské vozy z let 80. Elefant je tak na úrovni světové výroby z roku 1990 a Regioznovy nemá cenu ani komentovat.\nRe: ...Škoda škodí...\nJeště tě to nepřestalo bavit? Konstrukce zdraví do technologie\nNepřestalo a nepřestane\nCo Mlýn? Nezavřeli už?\nTento měsíc je ještě otevřen a v úterý čeká na nás\nTentokrát mi to bohužel nevychází. Tak si to užijte a uvidíme se příště\nPodle meho nazoru predelat City elefant na dalkovou dopravu, je jako kdyby Skoda auto chtela udelat z Jetiho traktor.\nVsak ono neuskodi, kdyz bude mit Skodovka konkurenci. Prospeje to jak kvalite jejich vyrobku, tak neumerne vysoke cene. Vydela na tom cestujici, dopravce a snad i vyrobce, ktery se bude musit snazit o vetsi konkurence schopnost svych nabidek a treba uspeje i za hranicemi. :)\nProblém je, že tu konkurenci má Škodovka už dávno a ta konkurence má vlaky jednoznačně lepší a dokonce mnohdy přitom i levnější - minimálně pokud počítáme LCC a zohledníme spolehlivost provozuschopnost. Unás ale tyhle argumenty jaksi neplatí. Když je jedním z hlavních kritérií pro výběr lokomotivy průměr kola, který má jedině Škodovka ten správný, předepsaný tendrem, tak co si o tom myslet? A podobně j to u jiných zakázek. Vymyslí se naprosto nesmyslný parametr, kvůli kterému je možno další zájemnce vyředit a hopla - zakázka je doma. Neměl bych nic proti technikům ze Škodovky, i tam jsou jistě chytří lidé, ale jejich obchodní politika ve spojení s otevřenými kapsami lidí kteří rozhodují je deklasuje na úroveň, kterou zde nejde nahlas pojmenovat.\nTak tak. Pokud mě paměť neklame, tak i ta RegioNova je z tohohle správného pohledu DRAŽŠÍ než moderní vlaky!\nSouhlas. K těm "zajímavě" voleným požadovaným parametrům přidám poslední na jednopatrové el. jednotky (které ještě nejezdí ani v prototypu, ale už jsou přihlášené do výběrového řízení které je šité jednoznačně přesně na ně) - šířka dveří (dvoukřídlých předsuvných) je požadována ještě vyšší než dvoupatrový Elefant - jak jeden kolega diskutující trefně poznamenal "požadujou dveře kterejma by projel Daewoo Matiz"...\nProstě vždycky se najde nějaký požadovaný parametr který jaksi čirou náhodou splňuje široko daleko jen Škoda... Fakt bych chtěl vidět ty lidi co tvoří technické podmínky do zadání soutěže. Ti lidé jen tak pouhým perem už citelně předvybírají co se vlastně má kupovat (a to nejen principielně, ale i prakticky konkrétního výrobce). Měli bysme si na ně pořádně posvítit, jako první by bylo potřeba aby byli pod tou zadávací dokumentací VŘ podepsaní...\nproč nenazýváte věci pravými jmény ?\nLobbuje ??? Co to je ? Žádný lobbing neexistuje. I malé dítě ví že lobbing = korupce na profesionální úrovni. Takže je zaděláno na další aféru ( po všech těch Gripenech, Pandůrech, atd. )\nRe: proč nenazýváte věci pravými jmény ?\nLobbying není korupce..... je to regulerni nastroj prosazovani zajmu firem u statni spravy (lide maji volby, firmy se musi snazit samy) a je v zasade i prospesny - muze napr upozornit na veci, ktere politiku nedochazeji a mohly by mit spatny vliv na ekonomiku ..... pokud se ovsem zvrhne do uplaceni, je to pochopitelne spatne\nLobbing je korupce. Prosazování zájmu firem u státní správy vždy provází obálky. Otázkou je, jak je který úředník drahý. Kdyby mělo jít o upozorňování na věci, které politikům nedochází, pak by musel upozorňovat nezávislý erudovaný odborník a ne zástupce firmy. A neznám případ lobbingu, kde by se neuplácelo. Takže říkejte si co chcete, ale lobbing JE profesionální KORUPCE ! A v česku je to národní folklor. Proč myslíte že se u nás každý politik drží koryta ? Ne kvůli prosazování zájmů voličů, ale kvůli úplatkům od lobbistů.\n...se vyrábějí ve Vídni\nSuper sance oplatit Rakusakum zabaveni lokomotivy a obrazu - kdyz se to vyrabi v Rakousku tak by mely Ceske drahy tim spise nakoupit u nas...\nRe: ...se vyrábějí ve Vídni\nA co by jako mněly nakoupit u nás? Vlaky od Škodovky, které jsou dražší než od konkurence? Které mají větší provozní náklady a jsou méně spolehlivé? Nebo snad proto, že je to "český výrobce"? Co je na Škodovce českého? Proč nechce zprůhlednit vlastnickou strukturu? Pro mně jsou to šmejdi, kteří nedovedou nic jiného než rozdávat rány pod pás, podplácet, intrikovat a hrát nefér. A podle mého názoru reakce Bombardieru je prostě odpovědí za špinavou hru Škodovky na ČD. Prostě měli možnost jim vrátit podraz, tak jim ho vrátili.\nJeste jste zapomel ze Rakusani pomahaji podvodnikovi (bilemu koni) Stavovi krast\nRakusaci kradou = nepodporovat je (jak je jasne upozorneno - vlaky se vyrabeji v Rakousku, tudiz zlodeje nepodporovat, koupit jinde, idealne doma.\nPřestaňte kupovat rakouské výrobky a nás s tím tady neotravujte.\nVam to tady nepatri, soudruhu, takze drzte laskave usta a krok\nKdybyste raději navrhl aby se nekupovaly Rakouské Pandury, to by bylo jiné kafe! Jednak mají několik reálných alternativ, druhak bysme se bez nich přecejen líp obešli (aspoň nějakou dobu) než bez dobrých vlaků...\nA RailJet, ač Rakouský, je fakt třída. Škoda nic srovnatelného nemá ani na konstrukčním prkně... Fakt je že Škodovka je jednoznačně aktivní v oboru jednotek, převážně příměstských. Nicméně to nemění nic na tom že v kategorii RailJetu nemá nic...\nPandury - ano spravna pripominka, dalsi vyje bavka Rakusana s nasi zemi. Za spoluprace uplacenych zlodeju Topolanek, Paroubek - nevim kdo vsechno. Ale stejna vina jde i na Rakusaky a podle me dodavka vojenskeho materialu ktera okradla tuhle zemi tak nehoraznym zpusobem MUSELA byt s vedomim minimalne Rakouske rozvedky. Takze dalsi duvod BOJKOTOVAT Rakouske nazisty (ano, Rakusaci jsou a byli daleko vetsi nazisti, nez Nemci, koneckoncu Hitler BYL RAKUSAK). Pokud Skodovka nedela vyrobek co je zapotrebi urcite by se nasel nekdo jiny mimo Rakusaku.\nNěkdo prostě nechápe, že rakouské soudy rozhodují také podle práva, a je mu milejší český loupežnický kapitalismus se svým právem-neprávem, kdy je velký dlužník v převaze nad věřitelem. V zahraničí prostě smlouvy i dluhy platí.\nAle v techto pripadech Rakouske soudy rohzodovali bud na zaklade dezinformaci nebo byly uplacene. Zkuste si neco o kauze Diag human precist. A k te lokomotive - zadrzet neco bezduvodne kvuli dluhu ktery jeste nevznikl a co ma 100-krat mensi hodnotu nez zabavena vec vypovida samo o sobe. Samozrejme ani ja ani vy s tim nic neudelame, ale na rozdil od vas nejsem onuce co si s ni kazdy muze vytrit zadnici. Dovolim si aspon premyslet a ne automaticky jako vy predpokladat ze "Cech = vinnen",\nZkuste si zjistit o kauze škodováckých lokomotiv naopak vy a nepoužívat automaticky rovnici "měnící se nevyjasněný vlastník z Kypru, tedy z Čech = nevinnen" nebo "nic o tom nevím kromě PR Škodovky = Rakouské soudy vydávají předběžná opatření bezdůvodně".\nPro vas spis plati rovnice "Mluvim z cesty = nikdo me nerozumi co jsem tim chtel vlastne rici".\nMuzete zkusit Rakusak lezt do zadnice jeste vic, treba vam jeste par silinku zoldu daji...