Jsou po oholení chlupy delší a silnější? - SEXUS.cz\nJsou po oholení chlupy delší a silnější?\nVložil(a): Julie, Dne: 29.10.2010, 21:34.\nChci se zeptat na jednu věc. Říká se, že po oholení jsou chlupy drsnější, silnější a narostou delší. Je to pravda?\nČástečně. Když seřízneš chlup při holení, je silnější, protože mu chybí tenká špička. Taky nemá zaoblenou špičku ale ostrou hranu, která dráždí kůži a pocitově je zbytek ochlupení drsnější.\nChlup má danou životnost od zrodu až po vypadnutí. Životnost se vztahuje na jeho cibulku a po určité době vypadne bez ohledu na holení. I když s člověk neholí, stejně chlup neroste tak dlouho, aby přesáhl určitou délku.\nahoj,moje holka chtěla abych se oholil. tak sem jí poslech ale ted lituju.Za jak dlouho mi dorostou uplně,či aspon z poloviny?Vůbec nikde sem to nenašel.poradte,diky.Jo a je mi 17,5.\nVloženo: 6.1.2012, 19:27\nTo záleží na tom, jak rychle ti chlupy rostou (u různých lidí se to liší) a jak dlouhé jsi je měl před oholením. Až to zjistíš, je to jednoduchá matematická úloha, kterou by měl zvládnout absolvent 5. třídy.\nVloženo: 9.1.2012, 12:23\nAni pak to nebude jednoduchá matemetická úloha. Zapomněla jsi vzít v úvahu další faktory – teplota, fyzická námaha, pocení, možná i strava, to vše může mít vliv na rychlost růstu chlupů. Mám zkušenost, že např vousy (u jiného porostu než na tváři nemámám možnost pravidelně porovnávat) rostou v zimě pomaleji než vlétě, obzvláště pokud má v létě člověk zvýšenou fyzickou zátěž.\nMatematika nám je tu k ničemu. Po operaci mně osobně dorostlo ochlupení do normálu asi za 2 měsíce. Jenže – i rozdílný věk může mít vliv. Ale bez obav – v létě už pata123 bude moci jít na nudu jako normální mužský.\nVloženo: 9.1.2012, 12:45\nRychlost růstu chlupu neovlivňuje ani teplota, ani fyzická námaha, ani pocení. Ta strava jen pokud by byla nevyvážená a způsobila by poruchy v tvorbě hormonů :-)\nNejvětší vliv má fáze, ve které se konkrétní chlup nachází – neroste totiž stejně rychle po celou dobu. U pubického ochlupení pak má vliv na rychlost růstu také množství pohlavních hormonů.\nVloženo: 10.1.2012, 12:26\nJak tedy vysvětlit, že v létě rostou vousy rychleji než v zimě? Že by i u člověka fungovala závislost tvorby hormonů na ročním období? Dle tradice člověčí měsíc „říje“ je máj, lásky čas. Jenže to odporuje přírodní účelnosti, protože nejvíc dětí by přicházelo na svět v únoru, do toho nejhladovějšího období. Já však mám osobní „měsíc říje“ červenec. Pokud jsem se někdy zamiloval až po uši, tak kromě 2 případů vždycky v červenci. A vousy mi nejrychleji rostou taky v červenci. Že by opravdu hormony???\nA napadá mě ještě jedno vysvětlení: Už jsem psal o mém domnělém vlivu fyzické námahy (práce na stavbě, puťák po horách s plnou bagáží, sjíždění vody atd.). Což vždy vedlo ke ztrátě přebytečného tuku. A je známo, že tuk se s testosteronem vzájemně nemají rádi, čili – možná šlo o zvýšené působení testosteronu díky úbytku tuku.\nTak. Už vidím, jak Bublina šílí nad mými pavědeckými úvahami. Ale bylo by zajímavé, kdyby i jiní chlapi napsali své zkušenosti s vlivy na růst vousů.\nVloženo: 10.1.2012, 13:04\nNapadlo ti že krom toho růstu vousů ty hormony pravděpodobně mohli i za to zamilování?\nVloženo: 11.1.2012, 23:43\nMyslíš, že někdy píšu o něčem, co mně nenapadlo, a dávám to do souvislosti v jednom příspěvku, protože mě nenapadlo, že to může mít souvislost?\nVloženo: 12.1.2012, 06:34\nĆekal jsem že si odpovíš sám, mě je to čtyři jestli jsi se zamiloval v červenci, a jestli za to mohli hormony nebo jakési voodoo…\nVloženo: 12.1.2012, 14:48\nPokud sám své úvahy označíš za subjektivní ničím jiným nepodložený názor, nemám důvod proti tomu nijak protestovat. Každý si může plácat co chce. Mě jen vadí, když napíšeš nějaký blábol způsobem, jako by šlo o známý a nezpochybnitelný fakt a pak se marně snažíš to nějak obhajovat. Takže si tu klidně rozvíjej úvahy proč ti rostou vousy různě rychle nebo proč míchání čaje vyvolává zívání :-)\nVloženo: 10.1.2012, 15:58\nKadete, někdy žasnu, co dokážeš vypustit z klávesnice. V některých ohledech jsi opravdu pověrčivý jak stará černoška…\nVloženo: 9.1.2012, 21:55\nPověrčivý? Tak teď nějak nechápu. Kde je v tom nějaká pověra či rituál či co?\nVloženo: 9.1.2012, 22:32\nPověra je něco, co s nejvyšší pravděpodobností neexistuje, ale lidi tomu věří, i když nemají důkazy…\nTy nikdy nepředložíš důkaz pro to, čemu věříš, i když se to ostatním zdá jako pitomost.\nVloženo: 10.1.2012, 21:45\nVloženo: 10.1.2012, 22:12\n„rostou v zimě pomaleji než vlétě“\nKdyž tu rychlost růstu chlupů změří teď, chyba vzniklá vlivem změny metabolismu (zimní-letní) bude minimální. A protože mu jde o přibižné zjištění („uplně,či aspon z poloviny“), kde mu stačí 50% přesnost, jde stále o jednoduchou matematickou úlohu a aktuálně zjištěná rychlost růstu jeho chlupů je více než dostatečná :-)\nVloženo: 9.1.2012, 14:47\nAhoj, když mám blond vlasy, znamená to, že budu mít i blond chlupy u přirození? Jak si je budu moct trvale odstranit? Tomáš, 13\nVloženo: 12.11.2010, 17:01\nTomáši, raději o trvalém odstranění neuvažuj. Co až za čas tahle blbá holicí móda pomine a do módy přijde hezký klasický věneček kol genitálií jak na Davidově soše – třeba jen zarovnaný a přistřižený, aby měl pěknou fazónu? Co by sis pak počal?\nMáš ty ale kliku s tou dnešní módou: Nemusíš se stydět, že by se ti kamarádi smáli, že jsi ve 13 ještě holátko (píšeš přece „budu mít i blond chlupy…“, naopak jsi stále „in“ dle dnešní módy. Rád bych tě ale připravil na jednu nepříjemnou věc: Puberta se u tebe trochu opožďuje oproti průměrnému 13-letému klukovi. Nepříjemné to je ale jen proto, že se nějaký čas budeš cítit trochu – promiň mi to tvrdé slovo – méněcenný oproti vrstevníkům. To si ale nesmíš připouštět a nesmíš dávat najevo, že ti to vadí! Dobráci by hned vycítili, kde tě bota tlačí, a dali by ti to pěkně zbaštit – znáš to přece, jak to ve třídě chodí, dělali by ti ze života peklo. Musíš dávat najevo, že jsi se svým tělem, vizáží i dosud nedrsným hlasem náramně spokojený, vždyť jemné typy kluků jsou teď v módě, pleť hladká bez chlupů. A především dávat naodiv a umět prodat své dobré vlastnosti a dovednosti. Uvidíš, že se tak budeš těšit oblibě v tlupě vrstevníku a časem je i dohoníš.\nVloženo: 12.11.2010, 18:34\nJá jsem taky pozadu, takže bud v klidu…Chlupy mi sice začali růst ve 13ti a v tu dobu sem i začal produkovat sperma, ale všechny další druhotný znaky jsem dohonil až tenhle rok na jaře…Když si to vezmu tak sousedovi je 12 a je na tom stejně jako já :D Vubec mě to netrápí…je mi to jedno :-) Ještě toho mám dost před sebou např…Mám takovej „náznak“ chlupů na hrudníku a pak se mi ještě rýsuje proužek chlupů k pupíku…\nVloženo: 12.11.2010, 18:39\nZe začátku je má blondatý každej, ale časem se barva změní na tmavou a ochlupení se pořádně zahustí…Nám učitelka u Přírodopisu řikala, že barva chlupení se pozná podle barvy obočí…Myslím, že trvale se ochlupení odstranit nedá, ale být tebou tak to začnu holit předtím než se vyspíš s holkou (samozřejmě až za dva roky! Ted se tomu vyhíbej!..), protože čím častěji budeš chlupy holit, tim budou růst rychleji a budou ostřejší a hustější…Uvidíme jesli něco doporučí ostatní\nVloženo: 12.11.2010, 17:10\nCo píšeš jsou vesměs mýty. Skutečně existuje řada lidí (včetně mé osoby), co jsou v dětství světlí až blond a v průběhu dospívání ztmavnou. Rozhodně to však neplatí o všech. Jsou lidé praví blond a lidi přirozeně tmaví co zůstávají stále jak se narodí. Barva tělesného ochlupení všude na těle koresponduje, takže blond lidé bývají světlí i dole a tmavovlasí mají též tmavé ochlupení na pohlaví. Mimochodem takto se dá odhalit, která slečna je pravá blondýnka a která pouze odbarvená (pokud ovšem nepraktikuje barevné úpravy i dole nebo častěji že se neholí dohladka takže je poznat prd).\nTrvalé odstranění ochlupení lze pomocí laseru. Nejedná se ale o nic levného, takže lze spíše doporučit klasické zastříhávání a holení, což sice vyžaduje pravidelnou péči, ale zas to není natrvalo a nezměnitelné.\nRychlejší růst a zesilování je pověra která se tu na Sexusu v minulosti už mockrát rozebírala a vyvracela. Můžu ti z vlastní zkušenosti dosvědčit že to je blbost. Ochlupení houstne a sílí pouze v období dospívání. Později už zůstává ve stejném stavu a po oholení časem akorát doroste do původní podoby.\nSouhlasím s bublinou, že radit by měl člověk pouze tehdy když si je jistý co píše, aby zbytečně neklamal ostatní a neohrožoval důvěryhodnost webu. Jistě existují témata na která se nedá jednoduše a jednoznačně odpovědět, různí lidé mohou mít různé názory. Pokud se ale jedná o prostá fakta, tak není co řešit. Buď vím (jsem si jistý) tak napíšu, anebo nevím (nejsem si jistý), tak raději mlčím.\nVloženo: 12.11.2010, 19:51\nJen malá poznámka: Blonďaté pubické ochlupení v dospělosti snad ani neexistuje. Přírodní blondýnky i blonďáci mají chlupy hnědé nebo zrzavé!!! I děti mívají pubické chlupy tmavší než vlasy, ikdyž na pažích a holeních či na páteři jsou zlatavé chloupky.\nVloženo: 12.11.2010, 20:14\nPřiznávám, že jsem blondýna a pubické ochlupení mám opravdu o trochu tmavší než vlasy a fakt trochu do zrzava, ale vyloženě zrzavý ani hnědý nejsou, je to jen o odstín a asi je to způsobený tím, že vlasy jsou vyšisovabý od sluníčka, protože narozdíl od ohanbí jsou vystaveny slunečnímu svitu po většinu roku :-)\nAle viděla jsem na vlastní oči kluka blonďáka (takový ten árijský typ s modrejma očima) a ten byl v rozkroku blonďatej stejně jako na hlavě. Vypadalo to celkem legračně.\nAsi nudista otužilec, nosící stále (i v létě) čepici :-) (domněnka, aby to korespondovalo s mojí výše uvedenou teorií :-)\nVloženo: 12.11.2010, 20:27\nNo, zase kdyby mlok nenapsal, já bych se s odpovědí nenamáhala, protože odpovězeno na stejné dotazy bylo mnohokrát a stačí hledat. Byla jsem líná napsat i to že si to má najít sám, protože by to bylo nudné a za ironickou odpověď bych to vzhledem k přiznanému věku tazatele schytala od kadeta :-) A kdyby to kadet přehlídl, nějaký admin by dotaz smazal jako zbytečný a tazatel by se dozvěděl kulový a jen by byl zklamaný, že na jeho problémy všichni kašlou :-)\nVloženo: 12.11.2010, 20:00\nMloku, od kud taháš ty moudra? :-)\n„Ze začátku je má blondatý každej …“\nSpousta mimin se narodí s černejma (tmavejma) vlasama, tak cos tím výkřikem chtěl říct? Kdes to sebral?\nPokud jde o ochlupení, nemyslím si, že by třeba černoši měli nejdřív ochlupení blonďatý a zčernalo jim až časem :-)))\n„Myslím, že trvale se ochlupení odstranit nedá …“\nMyslíš špatně. Už jsi slyšel o odstraňování laserem? Zničí se folikul, ze kterého chlup roste. Vyžaduje to několik sezení, protože ne všechny se podaří zničit napoprvé, ale jde o víceméně trvalé odstranění.\n„… být tebou tak to začnu holit předtím než se vyspíš s holkou …“\nTy si troufáš tvrdit, že víš jaké preference bude mít holka, kterou neznáš a asi jí nezná ani ten anonymní Tomáš? Opravdu jsi si jistý, že preferuje v rozkroku vyholené muže, že je nepovažuje za zženštilé metrosexuály a nepřitahují ji mužně zarostlé typy?\nTo, že se tobě líbí vyholení kluci neznamená, že se musí líbit všem a doporučovat někomu kdy a proč se má vyholit je dost troufalé.\n„vyhíbej“ – takový slovo neexistuje :-) Omlouvá te snad jen to kdybys byl slovák :-)\n„… čím častěji budeš chlupy holit, tim budou růst rychleji a budou ostřejší …“\nA na tohle jsi přišel jak? Tos četl v blesku nebo v bravíčku? Chlup vyrůstá z folikulu, to co vyrůstá z kůže je vpodstatě mrtvá tkáň. Podobně jako nehty. Když si budeš často stříhat nehty, porostou ti rychleji a budou tvrdší a silnější? Jak ten chudák folikul asi pozná, že to nahoře někdo ustřihnul nebo oholil, a že tedy má vygenerovat tvrdší a silnější chlup a že má růst rychleji? Fakt by mě zajímalo, jakým mechanismem by to zrychlení a zpevnění mělo fungovat. Něco jiného je vytržení, pokud chlupy vytrháváš i s kořínkem (tedy ne že se chlup přetrhne), tak se folikul poškozuje, musí vytvořit nový kořínek, trvá mu to déle a chlup je slabší a může být i světlejší, při pravidelném trhání kořínek nestačí zesílit, takže jeho další vytržení je snazší a méně bolestivé, …\nPřejkvapuje mě, jak (od)vážně se snažíš radit ve věcech, o kterých nemáš evidentně ani páru :-)\nVloženo: 12.11.2010, 17:44\nTo jsi si zase zaslovíčkařila, Bublino, a ukojila na Mlokovi své sadistické choutky vůči pubescentům.\n„í“ po h, ch, k se ve slovenštině píše pouze v koncovce množného čísla přídavných jmen: mnohí, mäkkí.\nJe sice pravda, že pubické ochlupení bývá často už od počátku tmavé i u nás světlých brunetů. Je však i pravda, že pravidelným holením chlupy sílí, houstnou a urychluje se jejich růst. Tvrdil to můj otec – vyučený holič. V dobách, kdy se učil a (krátce i) provozoval řemeslo, pochopitelně nikoho nenapadlo holit se jinde než na obličeji – byl by pokládán/a za úchyla (s tím „/a“ na konci za příslušnici jisté profese) ale oni si jako učňové z chmýří brzy vypěstovali regulerní vousy, protože se cvičně holili navzájem.\nVloženo: 12.11.2010, 18:10\nUčni jsou v období dospívání, tělesné ochlupení včetně vousů se jim teprve tvoří, takže houstnutí je přirozený proces, nikoli vyvoláno holením. Já začal v 15, vousy taky nejprve nic moc a postupně to zesílilo. Od určité doby se to ale ustálilo ve finální podobě a dále to nehoustne a nesílí i když se holím pravidelně několikrát do týdne.\nVloženo: 12.11.2010, 19:56\nŽe se nestydíš, já se těším na kadetovu odpověď a ty mu takhle napovídáš :-)\nOd doby kdy sem přestal chodit Prdínek je to jediná starší osoba, která sem pravidelně přispívá a jeho názory a způsob vyjadřování fakt zajímají. Petmka nepočítám, ten není tak starej a už se mnou moc nediskutuje (nemá čas … a nebo se bojí?) :-)\nVloženo: 12.11.2010, 20:06\nTak to sorry že jsem ti zkazil radost :-)\nJinak Prdinka je škoda, míval dobré příspěvky, byla z nich znát ta životní zkušenost.\nVloženo: 12.11.2010, 22:15\nNemám sadistické choutky (kdo ti to prozradil? ale lhali ti, protože to přítel trvá na tom, abych nosila černý latex, připoutávala ho řetězem, švihala důtkama až do krve, urážela ho a byla na něj sprostá, mě se to vůbec ale vůbec ani trochu nelíbí) :-)\nDíky za lekci slovenštiny, vzhledem k mému věku jsou mé znalosti trochu horší, jenom vím že píší „i“ častěji než my i po tvrdých souhláskách.\nTady bych ráda slyšela trochu vědečtější zdůvodnění, než ústní předání „zkušenosti“ z doby, kdy se také tvrdilo, že když budeš masturbovat, budeš mít chlupaté dlaně :-)\nMyslíš, že kdyby se ti učni vzájemně neholili, že by měli stále chmýří a opravdové vousy by jim nenarostli? Jak si pak vysvětlit vousy pravověrných muslimů, kterým jejich víra zakazuje se holit? A kde se pak berou vousy amišů?\nTak kde je sakryš ta chyba?\n„Je však i pravda, že pravidelným holením chlupy sílí, houstnou a urychluje se jejich růst.“\nVysvětlení, proč sílí a zrychluje se jejich růst, tu bylo už mnohokrát. Pokud máš zájem mohu to zopakovat. Ale proč by měly houstnout? Leda bychom vousy považovali za infekci, která se tím pohybem při holení roznáší po celé tváři, odříznuté kousky vousů se na kůži zachytí, zakoření a pak tedy rostou stále hustější … :-)\nPS: Promiň, ale nemohla jsem odolat :-)\nVloženo: 12.11.2010, 19:40\nPředevším děkuji za tu poklonu – „jeho názory a způsob vyjadřování fakt zajímají“\nA co se té diskuse kol srsti týče: S tím houstnutím to asi pravda nebude, že jej ovlivňuje holení – jen jsem doslova citoval otce. A somozřejmě, že muslimům i ortodoxním židům časem taky vousy zesílí, ale asi pomaleji než kdyby se od mládí holili. Vždyť je to patrné i na dnešních dětech – kdo chodí do tanečních, musí to pampeliščí chmejří začít holit a brzy má strniště. Kdo na to kašle, má ještě ve 20 hubu jek pampeliška.\nVloženo: 12.11.2010, 20:29\nKdyž jedním konkrétním příkladem vyvrátím tvoji teorii, bude to znamenat že jsi neměl pravdu? Já třeba v 19ti vzal do ruky zhruba po páté žiletku, a oholil s ní asi tak 5cm dlouhý hustý vousy ;-)\nVloženo: 12.11.2010, 23:25\nJedním konkrétním příkladem se v přírodě nic nevyvrací. Jedna vlaštovka jaro nedělá a výjimka potvrzuje pravidlo. A jestli ti začaly růst dejme tomu už někdy ve 14, není divu, že v 19 to byl bíbr. Kromě toho – já (resp. můj otec hplič) tvrdil, že holením nejen zesílí, ale halavně – čím častěji se holí, tím rychleji rostou. Což potvrzuje i moje zkušenost. Na vojně se člověk holil furt – a už druhý den byly vidět. Dnes, resp. než jsem začal trvale nosit bíbra, mi stačilo holit se 2× týdně – vousy po vojně přibrzdily, když neměly intenzivní holení.(i dnes si holím ty plochy, kde nechci mít bíbra 2× týdně)\nA stejně to určitě bude i s ostatním porostem.\nVloženo: 13.11.2010, 09:06\nSouhlasím s Bublinou. Je to o síle špičky a o relativním růstu. Líp je vidět prodloužení o 50% než o 5% a 0,5% skoro nevidíš. A všechny tři hodnoty můžou být 0,4mm/den.\nVloženo: 15.11.2010, 21:53\nTak napríklad ja som sa začal holiť od 13 a podľa tejto logiky ak by som sa ráno oholil,tak večer by som už mal strnisko,prípadne ráno :-) A nič také som na sebe nepozoroval…síce rastú rýchlejšie ako predtým ale pripisujem to veku ako holeniu…Napríklad som ešte nikdy nemal mech pod pazuchami,pretože si to holím od 13 a aj tu som nepozoroval,že by to rástlo rýchlejšie podľa toho,ako často si to holím :-)\nTakže verím bubline a jej vysvetleniu,pretože mi momentálne pripadá ako najlogickejšie.\nVloženo: 15.11.2010, 21:42\nNechci tu zas rozpoutat další slovní přestřelku, ale musim přiznat, že se holim jen na tvářích a pod nosem (knír)…Bradku si chci nechat trochu narůst…Na bradě to mám pořád bez barvy, ale tváře a knír už mi tmavne a sílí…Myslím tím vousy :-) (jen aby mě Bublina neodpálkovala ;-)..)..Roste to čím dál rychleji, ale na tý bradě to roste mnohem pomaleji\nVloženo: 15.11.2010, 19:11\nTo je normální, že na na různých částech obličeje rostou vousy jinak rychle a jinak hustě, nebo to má něco dokazovat? Že tam kde to neholíš to neroste? A tam kde to holíš to roste rychle?\nJak často si střiháš vlasy? Jak je máš dlouhý? Já třeba půl metru. Obočí si nestříhám vůbec, kdybych si ho pravidelně stříhala nebo holila, taky bych ho měla za chvíli půlmetrový?\nVloženo: 15.11.2010, 20:33\nPřesně, na různých částech rostou vousy jinak rychle, nebo nerostou vůbec. Třeba někdo má vousy po lícní kosti, někdo jenom kolem spánkový kosti, a může si líc holit do halelujah, a nic mu tam neporoste. Myslím že řešit tady podobný proncipy růstu ochlupení nemá smysl, protože to dovopravdy závisí hodně od genetiky a je to zcela individuální. Třeba jako já s mým „extra porostem“ zatím vyvracím tvoje i kadetovi teorie :-)\nVloženo: 17.11.2010, 14:08\nDobře :-) Děkuju za vysvětlení, ale já si stejně myslim, že nějákej malej vliv to mít bude :-) Mě to řiká každej…Kluci ve škole to řikaly, mamka a babička to taky řikaly :-)..Co se týče delky vlasů klidně pošlu fotku :-P\nVloženo: 15.11.2010, 21:14\nKluci ve škole ti lhali. Protože pokud něco „říkaly“, tak to jsou holky :-) A co se týká (pra)rodičů, i někdy bývají vzor pravdomluvnosti. Vzpomeň si na ty jejich teorie o čápovi nosícím mimina, o den starým miminu, co hodí na hrb ranec a tahá ostatním dětem tuny chvostovin pod stromek… :-)\nKdyž (pra)rodič chce, abys něco nedělal, má tendenci strašit a přehánět. Většinou chce, abys si neublížil, nedělal ostudu nebo se za tebe nemuseli stydět. Průměrný (čti rozumem nepoznamenaný) prarodič jede podle vzorce: bude oholený v rozkroku → bude považován za homosexuála → budou se mu smát → musím ho ochránit → musím ho odradit → musím ho postrašit Hodně rodičů tomu věří i přesto, že jsou ve věku, kdy jsou z puberty venku a ještě nepropukla stařecká demence, takže by si mohli teoreticky ověřit fakta.\nA představ si, že někteří z nich věří i tomu, že po oholení se z tebe doopravdy stane gay…\nVloženo: 15.11.2010, 22:23\nA to si představ, že existují i mnohem mladší lidi než prarodiče, kteří zas věří kdejaké reklamně. Že kdo se neumyje právě tím a tím kosmetickým přípravkem, denně kýbl ho na sebe nevyleje, ten bude smrdět jak tchoř a špína ho sežere. A že kdo si neoholí rozkrok, tak rázem chytne všechny pohlavní choroby a genitálie mu upadnou za krutých bolestí.\nA nevědí nic o tom, lidé, podlehnuvší šamponománii, že si ničí přirozenou mikroflóru a symbiotické bakterie, právě ty, které ho chrání před těmi patogenními. A že zbavují pokožku její přirozené imunity, protože pokožka je od věků stavěná na to, aby nás chránila před patogenními organismi. A že civilizace se jednou rozpustí v nadproduktech kosmetického průmyslu.\nVloženo: 15.11.2010, 22:37\nKolik generací tvrdilo všem potomkům, že je Země placatá?\nKolik let ve škole tvrdili že Sovětský Svaz je nejlepší a západní kapitalismu je zlo?\nNeříkají některé maminky a babičky dětem, že děti nosí čáp?\nNebo že špenát je bohatý na železo?\n… atd. Věř si čemu chceš, já budu dál používat svůj rozum, hledat jiné důvody než že někdo někdy říkal, pochybovat o všem, snažit se hledat racionální vysvětlení, konzistentní s nejnovějšími poznatky a nebudu se bát názoru změnit, pokud pro to bude důvod a nové vysvětlení bude lepší.\nVloženo: 15.11.2010, 22:04\nTady se neřeší obočí, pokud vím slečno chytrá.\nVloženo: 15.11.2010, 20:38\nDěkuji za upozornění a jsem ráda že mě i přes mé pomýlení stále považuješ za chytrou, lichotníku jeden. Jestli mě svádíš, napiš mi do pošty, těším se na tvůj odvážný dopis.\nVloženo: 15.11.2010, 21:08\nPolemika k četnosti holení a jeho vlivu na rychlost růstu:\nJak to folikul, ze kterého roste kořínek asi pozná, že nahoře po kůži jezdí ostrý železo a odkrajuje mrtvou tkáň? Kde je nějaká zpětná vazba, mající vliv na povzbuzení folikulu k intenzivnější produkci nové tkáně chlupu?\nNení pro tebou popisovaný jev nutnosti vyšší četnosti holení na vojně daný spíše vlivem hormonů v určitém věku, jejichž hladina v krvi se mění s věkem? V určitém věku probudí folikuly ochlupení v rozkroku, podpaží, na tváři, … mnohem dříve na hlavě, … mnohem později nad kořenem nosu (srostlé obočí mívají starci a ne mladí muži na vrcholu sil), v nose, uších, … A naopak ve vyšším věku slábne ochlupení na hlavě a vlasů spíše ubývá. Proč by na obličei nemohli v určitém období růst vousy pomaleji a v jiném rychleji? Není pravděpodobnější, že jde o reakci na změny hladin hormonů v krvi a jejich poměrů, než nějaké mechanické odstraňování odumřelé tkáně? Nehty také rostou rychleji, když se stříhají?\nA dále je zde to co už jsem jednou psala – relativní vnímání rychlosti růstu – jako rychlý růst vnímáš prodloužení z 0 na 0.5 mm za 1 den na oholené tváři, protože to je jasně vidět a cítit (škrábání, barva). Ale na 5mm strništi (po 10 dnech neholení) není prodloužení o 1 mm (tedy neholení další 3 dny) téměř patrné. Vzhled se téměř nezmění, barva tváře také ne, vousy už netrčí, ale pod dotykem se ohýbají, mají obropušené konce, takže neškrábou, … pocitově není pozorovatelný rozdíl mezi vousy neholenými týden nebo 10 dní vůbec žádný, přestože rychlost růstu vousů je stále stejná.\nVloženo: 15.11.2010, 17:58\nTentokrát vyvrátím tvoje zovšeobecnění „srostlé obočí mívají starci a ne mladí muži na vrcholu sil“, moje obočí srostlo snad ješté před pubertou :-)\nVloženo: 17.11.2010, 14:00\nNepatříš náhodou mezi „vlčí lidi“? :-)\nVloženo: 18.11.2010, 13:06\nVíš že mě to už taky napadlo?\nVloženo: 18.11.2010, 16:54\nJe neuvěřitelné, jak dlouhou a vášnivou diskusi o chlupech dokáže rozpoutat jeden 13letý Tomáš, protože mu dosud nerostou.\nVloženo: 17.11.2010, 14:17\nMyslím ale, že tahle diskuze je docela plodná a užitečná, protože jak tak vidím, ani samotní skalní uživatelé Sexusu v tom nemají docela jasno a mají tendenci zovšeobecnit i to, co zovšeobecnit prostě nejde.\nVloženo: 17.11.2010, 14:24\nOprava, tohle se mi na obličeji objevilo za jeden rok. Do té doby to bylo maximálně pár chloupků, které stačilo jednou za měsíc oholit.\nVloženo: 13.11.2010, 11:24\nJestli zesílí pomaleji nebo rychleji je těžké zpětně posoudit.\nTen, kdo se začne brzo holit asi začne proto, že mu začnou dřív a rychleji růst, než ten co začne ve 20. Ale k vyvráceí hypotézy by melo stačit najít jednoho člověka, který si to chmýří v 15 začal holit za účelem urychlení jejich růstu a stejně mu začaly normálně růst až ve 20. Ale je otázka proč by se někdo zdržoval holením ničeho …\nProč se i u holobrádků zdají oholené vousy silnější a tvrdší a rychleji rostoucí je jasné. Vous se ke špičce zužuje, zeslabuje (i obrušováním) a je tím pádem na konci ohebnější a slabší. Při růstu např. 1 mm za týden je relativní přírůstek těsně po oholení obrovský, vidět desetinku milimetru na hladké tváři je už druhý den, za týden a při lineární rychlosti růstu je ten relativní přírůstek největší na začátku. Když už má vous půl centimetru, tak 1 mm týdně není téměř znát, je to jen 20 procent proti 100% nárůstu pokud má jen milimetr. Ta tvrdost je taky jasná, půl milimetrový vous neohneš, uholený má ostré okraje a válcový tvar působí tvrdě a tlustě. Dlouhý chlup je je na těch pár milimetrech už snadno ohemný, i když je u kořene stále stejný jako ten oholený, obroučená slabý špička je jemná, neškrábe.\nVloženo: 12.11.2010, 20:54


Johann Sebastian Bach – Bachův Život – Bachova Hudba\nJohann Sebastian Bach: Život, rodina, fakta, videa, genealogie, hudba, památky, místa, práce, Bach Krátká biografie\nJohann Sebastian Bach – pro mnoho lidí po celé planetě to znamená jen nebeská hudba. Předmět Johann Sebastian Bach však nabízí více: jeho život, rodinu, rodokmen. Navíc tam jsou Bach poštovní známky, Bach města, Bach místa a Bach památníky. Užijte si videa s Bachovou hudbou, citáty z prominentů, nejčastější dotazy a nakonec ... fakta a krátké biografie z Bachu. Jedná se o mezinárodní a mnohojazyčnou sekci, která přichází s novým internetovým portálem "Bach ueber Bach" a "Bach on Bach". Jeho hlavním cílem je šířit znalosti a hudbu jednoho z největších skladatelů i za hranice jazykových bariér. Tato mise Bachu chce představit lidem po celém světě tomuto jedinečnému skladateli a muzikantovi barokní éry – Johannovi Sebastianovi Bachovi – a učinit cestu k jeho hudbě a životu snadné.\nTato stránka je počítačový překlad. Promiňte. Můžete pomoci prosím?\nJedná se o nepřímou pomoc: jednoduše zkopírujte tuto červenou žádost, vytiskněte ji na papíře a odešlete ji učiteli / profesorovi. Vážený pane, vážená paní: Prosím, pomozte, aby jste se podívali na dobrovolníka - aby vám pomohli překládat - prostřednictvím vašeho elektronického školního panelu. Informace jsou k dispozici na www.bachonbach.com INTERNATIONAL. Děkuji mnohokrát.\nPřípadně mu můžete poslat tento text na tuto stránku, kde čtete poštou. S touto příležitostí nezapomeňte dodatečně říct, že potřebuji a požádat o pomoc. Také se ujistěte, že osobě ví, že mu pošlete e-mail, aby nebyl ztracen nebo se dostal do složky spamu. Děkuji mnohokrát.\nTři sekce: Video - Projekt - Životopis\nToto je vaše část - v mateřském jazyce - a jsou zde dvě stránky. Jeden je v navigaci skryt. Dostanete se k ní ze spodní části této stránky 1. Nebo klikněte zde. Jen krátké biografické video Bach je v angličtině. Ale zkuste to stejně. Na stránce 1 najdete toto a to kolem projektu "Bach na Bach" - moje Johann Sebastian Bach dobrodružství - a je tu hodně prozkoumat pro vás. Existují odkazy na stránky, které můžete zvládnout i bez jednoho slova angličtina. Bachova hudba například: stačí kliknout na jednu hudební skladbu - nemusíte jméno vůbec znát - další zvolte motiv obrazu, abyste se rozhodli, jakou sérii fotografií chcete prozkoumat při poslechu hudby Bacha. A je to. Bachové známky ... nemusíte mluvit anglicky, abyste je obdivovali. Bachové památky: stejná situace. Stejná věc s obrazy měst Bach a Bachů. Nebo je to dobrodružství - zkuste to zkusit. Na stránce 2 (... jen připomenutí se dostanete ze spodní části této stránky ... nebo odtud) je krátký životopis o životě skladatele s mnoha, mnoha obrázky, které si můžete vychutnat.\nBach krátký životopis mini video\nKrátká biografie o Johann Sebastian Bach: život, hudba, obrázky, film, vyprávění. Stačí jen 9 minut. Je nám líto - jedna výjimka na této stránce - je pouze v angličtině.\nProjekt Bach: Mnoho témat\nZde se jedná o mnoho předmětů týkajících se Johanna Sebastiana Bacha: památky, razítka, genealogie, rodina, hudba, videa. Pro přečtení krátké biografie klikněte zde nebo na konci této stránky.\nPamátky Bach, památky Bach\nPamátník Johanna Sebastiana Bacha na Weimar. Bach žil v tomto německém městě již 9 let.\nBachův památník v Eisenachu. V tomto městě se narodil Bach a žil tam 10 let.\nPamátník Bach v Ulmu na Dunaji. Nachází se uvnitř budovy Ulm Muenster.\nStarý památník Johann Sebastian Bach v Lipsku. Hudebník Felix Mendelssohn Batholdy zaplatil za to.\nNový Bachův památník na Leipzig. Na jiné stránce této webové stránky najdete mnoho dalších památek Bach.\nJohann Sebastian Bach: Fakta a život\nJohann Sebastian Bach žil od roku 1685 do roku 1750. Stal se 65 let. To jsou zásadní fakta. Jeho otcovské jméno bylo Johann Ambrosius Bach. Jeho matka se jmenovala Maria Elisabetha. Byl to nejmladší z osmi sourozenců. Bach byl skladatelem, hudebníkem a expertem organ. Ve věku deseti let se Bach stal sirotem. Vstoupil se svým nejstarším bratrem v Ohrdrufovi. Po své době ve škole se nejprve stal organistou, poté vedoucím kapely a nakonec i hudebním ředitelem. Pracoval pro kostel, městské rady a aristokraty. Jeho nejdelší období Bach strávil v Lipsku v Sasku. Jedná se o klíčové fakty v asi 100 slov. Více faktů? Dnes je zde devět míst Bach a Bach. A propojíte 33 měst Bach a Bach místa k jménu Bach. Dnes tyto Bach místa a Bach města jsou turistické destinace pro fanoušky Bach z celého světa. Chcete-li zažít tato města Bach, nemusíte mluvit ani anglicky, ani německé. Klikněte zde: existuje mnoho fotografií všech Bach měst a Bach místa Všechno o životě hudebníka je téměř jen k dispozici německy a anglicky. Ale v brzké době máte ještě jednu mezinárodní stránku v mateřském jazyce. Zde najdete více informací o Johann Sebastian Bach. To jsou fakta, fakta, fakta.\nŽivot Johanna Sebastiana Bacha: miloval svou rodinu.\nVíce o životě Johanna Sebastiana Bacha: byl to nejlepší hudebník, který hrál po celém světě.\nŽivot Johanna Sebastiana Bacha. V Lipsku žil 27 let.\nVíte to? Existuje asi 53 000 publikací a knih o tématu Bacha. A na Bachu je asi 7 000 biografií. Každým rokem vzniká alespoň jedna nová biografie o životě skladatele. Kromě biografie je k dispozici mnoho krátkých biografií o Johann Sebastian Bach. Na tomto portálu Bach budou brzy k dispozici krátké biografie v 33 jazycích. A autor této internetové stránky Bachu také napsal knihu. Bachův životopis pro děti. Pro děti od pěti let do jedenácti let. Samozřejmě existuje mnoho knih kolem tématu "Bach a hudba". Nicméně tyto knihy jsou většinou v němčině a angličtině. Zde najdete veškeré publikace týkající se rodiny Bachových hudebníků a Johanna Sebastiana Bacha v Belfastu / Irsku, klikněte zde.\nPozději najdete krátký životopis v mateřském jazyce. Je to stránka v kapitole "Mezinárodní verze" s číslem 2. Pokud je zde odkaz, klikněte na něj a dostanete se tam. Pokud není k dispozici, ještě není připraven.\nVelmi stará kniha o Johann Sebastian Bach. Je to biografie.\nVelmi malá kniha o Johann Sebastian Bach. Je to také biografie.\nDalší biografie o Johann Sebastian Bach. S lepenými obrázky. Navíc je zde návod na "šit ji na vlastní pěst". Upřímně řečeno.\nNejlepší ze všech vědců Bachů předpokládá, že tam bylo 11 200 děl Bachů existujících jednou. Dnes je známo pouze více než 1100 hudebních děl. Bachův život byl hudba. Seznamte se s hudbou Johanna Sebastiana Bacha. Na této webové stránce. K dispozici je sbírka. Nejznámější hudba Bacha. 33 kusů za 333 sekund. V podstatě je to rychle škoda. Klikněte zde.\nMáte více možností, abyste si poslechli hudbu Johanna Sebastiana Bacha. Můžete kombinovat jednotlivé skladby na této stránce. 33 kusů hudby, 33 motivů fotografií. To je 1 089 videí s hudbou pro Bacha. Nejprve se rozhodnete pro hudbu. To je velmi důležité. Dále se rozhodnete pro téma fotografie. Fotografické motivy: města Bach, místa Bach, památky Bach, známky Bach. Ale v Německu existuje více měst a více témat. Znovu a důležitě: Nejprve si nejprve vyberte hudební soubor. Teprve poté se rozhodnete pro téma fotografie. Kromě toho nemusíte mluvit ani anglicky ani německy.\nZde je 1089 Bachův videoklip pro vás. Kliknutím sem se dostanete na stránku "Bach Top 33": nejoblíbenější hudební díla Johanna Sebastiana Bacha. Objevíte německé tituly díla Bacha v červené navigaci. Nejprve se musíte rozhodnout pro hudbu. Po výběru hudby se rozhodnete pro jednu z 33 témat fotografií.\nJe to tak snadné, zkuste to jen vyzkoušet. Klepněte na jednu z 33 hudebních děl Johanna Sebastiana Bacha. Ne dříve, ale poté se rozhodnete pro fotografický motiv. 33 děl, 33 fotografií, 1089 videí Bach. Zde se dostanete na "Bach Top 33".\n1089 Bach Hudební videa: 3 příklady\n"Festival světel". Hudba Bacha a dojmy z festivalu v německém hlavním městě Berlin. Bach hudební video.\nHudba Johanna Sebastiana Bacha a fotky jeho rodného města Eisenach: Bach video.\nBachova hudba a fotky z Lipsku: Bachovo video.\nRodina hudebníků kolem Johanna Sebastiana Bacha\nExistují rodiny hudebníků. Navíc, tam jsou slavné rodiny hudebníků. Rodina hudebníků dělá hudbu přes dvě nebo tři nebo více generací. Johann Sebastian Bach je ikona v nejslavnější rodině hudebníků po celé planetě. Více než 150 hudebníků. Za pět, sedm a devět generací. Někteří potomci předku žijí dnes: v Německu, v USA a v Nizozemsku. A stále dělají hudbu. Z tohoto důvodu je rodina Bachů nejen nejslavnější, ale i největší rodina hudebníků všech dob.\nMozart byl také členem rodiny hudebníků. Tato rodina však byla mnohem menší než rodina hudebníků Johanna Sebastiana Bacha.\nRichard Wagner. Jeho rodina je druhá největší slavná rodina hudebníků na světě.\nJohann Strauss. Otec a Son byli slavní. Je to zřejmé: rodina hudebníků.\nJe Bach Genealogie zajímavá pro vás? Nemusíte mluvit anglicky ani německy. Klikněte zde a dostanete se do "mezinárodního" vzoru. Genealogie Bach na této webové stránce je jediný správný na světě. Bylo zapojeno několik vědců. Autor této webové stránky přidal všechny odborné znalosti. Kromě toho se věnoval výzkumu sám. A našel alespoň jednu Bachovu větev. Kromě toho se jeho genealogie dostává do minulosti. Nejmladší člen genealogie rodiny muzikantů Bach je na jaře 2014 dva měsíce.\nVzor genealogie Bacha. Nemusíte mluvit německy nebo anglicky. Je to mezinárodní.\nBachovský rodokmen: toto je otec Johanna Sebastiana Bacha: Johann Ambrosius Bach.\nDruhý slavný Bach v genealogii Bach: syn Johanna Sebastiana Bacha, Carl Philipp Emanuel Bach.\nMnoho vědců pracovalo na genealogii Bacha. Více než 250 let. Ale genealogie Bachů je kontroverzní. A začalo to před 500 lety. Genealogie Bach ještě není dokončena. Toto genealogie je vášeň manželky autora této stránky Renate Bach.\nKlenot, který přichází s výzkumem genealogie rodiny Bachů: fotografie Bach Band v Rochester, Illinois, USA.\nBach genealogie dnes: rodokmen autora této webové stránky.\nSpecialista na genealogii rodiny muzikantů Bachové: paní Helga Bruecková. Je škoda, že zemřela příliš brzy v roce 2013.\nJohann Sebastian Bach Známky a Johann Sebastian Bach Videa\nPro známky společnosti Bach a pro mnoho videí Bach na této webové stránce nepotřebujete znát žádné německé ani anglické jazyky. Vzhledem k tomu, že známky Bach jsou mezinárodní. V 90 letech bylo vydáno 150 známek. Německo vydalo nejvíce známky Bach. Každým rokem jsou po celém světě nové. Nejvíce známky Bacha jsou vydávány v tzv. Bachově letech. Na těchto internetových stránkách najdete všechny: to jsou všechny známky Bachu, které byly kdy vytištěny na zemi. Navíc tato stránka není určena pro sběratele známek. Je to pro fanoušky Bacha. Kliknutím sem zobrazíte všechny.\nJohann Sebastian Bach na razítku od firmy Ireland.\nVelmi mladá známka Bach z Pobřeží slonoviny.\nVelmi mladá známka Johanna Sebastiana Bacha. Od Burundi. Existuje 150 známky související s tématem Bach.\nExistuje dokonce i video Bach o známkách Bacha. S Johanem Sebastiánem Bachem po celém světě. Na známkách Bacha. Moje doporučení: Klikněte na tlačítko přehrávání na obrázku níže.\nJohann Sebastian Bach na známkách - video. Je nám líto, je to pouze v angličtině. Podívejte se na to stejně.\nExistují také Bach videa, které představují Bach města a Bach místa pro vás. S vyprávěným textem. Omlouváme se, jsou k dispozici pouze v angličtině a němčině. Ale jsou tak krátké a hudba a fotografie jsou krásné. A tak zažijete německé města. Jen zkuste jeden. Zde jsou tři příklady videí Bach. Stačí kliknout na tlačítko přehrávání.\nJeden z míst Bachů na krátkém videu.\nKrátké video o městě Bach: Weimar.\nErfurt ... jak krásné město Bach.\n1089 Bach Videa: Hudba, Obrázky ... bez textu\nUž jste si přečetli Bachovo video, které můžete kombinovat. Nejprve zvolte jednu z Bachových děl. To je důležité. Nemusíte vědět, jak se říká ve vašem jazyce. Bez tohoto je také zajímavé. Stačí kliknout. Tyto práce najdete v červené navigaci. Nyní můžete zvolit fotografickou motiv. Naleznete zde nejen témata Bacha. Jsou tam jen krásné fotografické motivy. Níže jsou uvedeny tři příklady. Pro všechny videa z Bach (... přesně 1089) klikněte sem.\nHudba Johanna Sebastiana Bacha plus fotky Národních parků USA.\nHudba od Johanna Sebastiana Bacha a masky z Benátky, Itálie.\nHudba z Bachu a jedné z nejznámějších německých měst v zahraničí. Nicméně není to město Bach: Rothenburg.\nTéma: Bach pro děti, učitele a hudební školy\nV této kapitole se jedná o děti. Tato webová stránka je vytvořena pro dvě skupiny lidí. Pro milovníky Bachu a pro děti a studenty. To má být zábavné. To má řídit děti klasickou hudbou. Je to manuál. Je také určen pro učitele a hudební školy. Zde najdete hudbu Bachu kompaktním způsobem: nejznámějšími díly s jedním kliknutím. Zde je výchozí čára k tématu Bacha. Pro děti je to první místo setkání. Reálná Bachova biografie je krokem 2. Hudba skutečných hudebníků. Plus, děti by měly určitě zkontrolovat "Bachovu fázi" na těchto stránkách. Dokonce aniž by mluvil německy nebo anglicky. A vy vlastníte překlad sám: je překladatelský web.\nJohann Sebastian Bach pro děti (webové stránky). Pro děti musí být také zábavná. Vždy.\nDěti vystupují na webových stránkách "Bach On Bach". Bach video.\nPro děti: Bachovo video s Bachovou hudbou plus kotětem.\n20 Bachových dětí - 4 slavní skladatelé\nJohann Sebastian Bach byl nejmladší z osmi sourozenců. Ale čtyři sourozenci zemřeli brzy. Bach měl 20 dětí. 7 dětí se svou první manželkou, 13 dětí se svou druhou ženou.\nDítě číslo 2 dětí Johann Sebastian Bach: První slavný syn Bach: Wilhelm Friedemann Bach.\nDítě číslo 5 dětí Johanna Sebastiana Bacha. Druhý slavný syn Bach: Carl Philipp Emanuel Bach.\nČíslo 16 dětí Johanna Sebastiana Bacha. Třetí známý syn Bach: Johann Christoph Friedrich Bach.\nČíslo 18 dětí Johanna Sebastiana Bacha. Čtvrtý známý syn Bach: Johann Christian Bach.\nBachovy sbory, Bachovy orchestry, Bachovy společnosti po celém světě\nKolik Bach sborů, Bachových orchestrů a Bachových spolků existuje na Zemi? Číslo je 222. Přesně absolutní. Dnes. a tato kapitola je mezinárodní. Pokud jste schopni číst číslice, můžete navštívit tyto stránky. Počínaje sborem Bach a orchestrem Bach v Amsterodamu, Nizozemí, do Zürcher Bach Choir ve Švýcarsku. Znáte ještě jeden Bachův sbor, Bachův orchestr nebo Bachovu společnost, která dnes není v seznamu? Prosím pošlete mi e-mail. Kliknete zde a dostanete se přímo ke všem těm Bachovým sborům, Bachovým orchestům a Bachovým společnostem. Přesně tak? Někdy je několik dalších, někdy je jich několik.\nTam jsou společnosti 222 Bach, sbory Bach a Bach orchestras ve světě.\nJean-Sébastien, Juan nebo jen Johann Sebastian Bach\nMistr, hudebník. Téměř na celém světě to zní podobně, když vyslovujete jeho jméno. Ale pro některé právě to je výzva. S výslovností. Například ve Spojených státech v Americe. Plus ve Velké Británii. Tam musíte mít problémy s těmito čtyřmi písmeny. Jazyk není zvyklý na to. Ale v Číně to zní stejně jako v Durynsku v Německu. Ve Francii ho rychle označili: tam je jeho jméno Jean-Sébastien Bach. A protože byli kreativní, přidali mezi Jean a Sébastien pomlčku. Ve Španělsku a v Portugalsku je Johann každým rokem Juanem. V Albánii je to zvláštní. Na to píše Bach právě Bah. Tak to zní jako Bach, když četli Bah. Jak chytrý. V Rusku píší Thomas Cantor Bah. V Řecku je bah. Jak psát skladatele v čínštině, v korejštině, v hebrejštině, v arabštině, vietnamštině av japonštině, je to, co můžete přijít kliknutím na konkrétní odkaz. Je to: vždy první řádek na této stránce.\nJohann Sebastian Bach v ruštině.\nPečeť Johanna Sebastiana Bacha.\n33 Hlavní kusy (... poprvé)\n33 masterů za 333 sekund. Jaká škoda. Jakou zábavu.\nMezinárodní Johann Sebastian Bach Tým snů\nNa dolní straně mezinárodních stránek v čínštině, ruštině a ukrajinštině můžete zkontrolovat, jak vypadá váš obrázek a krátká vita, pokud pomůžete transalovat v perfektní verzi vaší matčiny langiage: Klikněte zde, dále posuňte dolů. Nebo klikněte na zde a setkajte se s celým týmem.\nDěkujeme za Vaši návštěvu a doufáme, že se budete bavit, i když překlad byl katastrofou. Může se vám to líbit tolik, že byste mohli přesvědčit svého profesora nebo učitele, aby pomohli s dobrovolníkem (... přes palubní desku univerzity), který by pomohl přenést tyto dvě stránky na kvalitu, kterou by Johann Sebastian Bach miloval? Děkuji za to také.\nAhoj z Německa, Renate a Peter o jejich misi Bach.


Kamarádi s výhodami 1\nLetošní konec roku jsme se vydali strávit na naší chatu do odlehlé vísky uprostřed vysočiny s našimi kamarády, Honzou a Michalou. S Honzou se známe od dětství a oběma nám je 34, mojí Káje je 34 a Michale jen 24 a i když je to takové mladé tele, tak si dost rozumíme. Dorazili jsme 25.12. s Honzou a hned na uvítanou se zlili jak zákon káže. Michalu jsem jel vyzvednout na vla...\nKamarádi s výhodami 2\nRáno třicátého začalo nádherně. Asi v sedm jsem se probral a šel topit. Byl jsem ještě dost nametenej, ale bylo krásné ráno, tak jsem potichu dělal co je třeba a strašně se těšil až se ostatní vzbudí, protože události posledního večera jsem nemohl dostat z hlavy. Když jsem měl vše hotovo, v chatě bylo zatopeno, dřevo připraveno, tak jsem se vydal chystat snídani, ale Míša ...\nSilvestr byl od rána klidný. Po snídani jsme si dali výlet a po obědě jsme přichystali jídlo pití a začali jsme blbnout. Pili jsme, hráli všemožné hry a po svlékacím pokeru byli až do večera nazí. Holky provokovaly a my se snažili vydržet a odolat, protože jsme o půlnoci chtěli odpálit speciální ohňostroj. Já měl veliký problém asi od osmi hodin, kdy za mnou do koupelny př...\nParta kamarádů 1\nUž dlouho jsem v sobě neměla pořádný péro. Můj chlap nebyl zrovna typ, co by jo sex bavil a když už, tak mě dvě minuty lízal a po minutě šukání se udělal. Často jsme se scházeli s kamarádkou Mončou a jejím chlapem Pavlem. Z jejího vyprávění vím, že má pořádnýho čuráka a výdrž jako pornoherec. V hlavě se mi začal střádat plán a tak jsme je jednou pozvali k nám domů na veče...\nNoční můra v kabince\nHm už se blíží léto. Měla bych si koupit nové plavky. Ty co mám teď už jsou zaprané a navíc už mě i trochu škrtí. Vydala jsem se do obchodu koupit nové. Hned jak jsem vešla do obchodu se na mě usmál jeden dost pěkný kluk. Bylo mu asi tak dvacet. Hnědé neposlušné vlasy mu spadaly do obličeje. Měl takový ten lehce šiblaský úsměv s měkkými rty které chcete hned políbit. Jeho ...\nDlouho, dlouho, dlouho…strašně dlouho jsem si pohrával s myšlenkou, že by mi asi nevadilo vidět svojí ženu s cizím chlapem. Ještě déle mi trvalo manželku doopravdy přesvědčit, že bych to zvládl a jí by se to mohlo líbit. Je příšerně stydlivá a konzervativně vychovaná. Realizace nám strašně dlouho vázla, ale na jedné oslavě se trochu opila a dost flirtovala. Líbilo se nám t...\nOjetá manželka x2\nRande s Otou opravdu přišlo skoro až za týden, ale opět beze mě, respektive nestíhal jsem a Káju jen vyzvedával. Ota se ukázal jako sympaťák a musím říct, že na mě udělal opravdu dobrý dojem. Stihli jsme všichni tři jen kafe a lehce pokecat. Sedět takhle u stolu s manželkou a přemýšlet jestli mu dala, jestli ji vystříkal, jestli ho spolykala …..a přitom si s ním i s ní pov...\nJednoho krásného letního dne jsem se vracela z kanceláře,kde pracuji jako účetní, trochu dříve,vzala jsem si půl dne dovolené a šla se vykoupat na plovárnu,abych si užila sluníčka a chytla trochu bronzu.Cítila jsem se fakt skvěle,měla jsem na sobě letní modré šatičky a sandále a už jsem se těšila domů na lahvinku vína a na pohodu,kterou si udělám.Bydlím sama v bytě na síd...\nJednou jsme si vyšli s manželkou Ivou na kulečník.Koupil jsem ji nové minišaty,byli opravdu hodně krátké těsně pod zadeček. Jelikož většinou nenosí spodní prádlo, tak si ho ani dnešní večer nevzala.I po dvou dětech vypadá její tělo pořád k světu, tak i mě osobně velice rajcovala.Šaty byli z tenkého materiálu a elastické tak bylo vidět opravdu hodně a při správném světle by...


V Lysé se stále nedohodli na nové koalici. Politici mlčí - Pražský deník\nV Lysé se stále nedohodli na nové koalici. Politici mlčí\nLysá nad Labem - Téměř měsíc od rozpadu koalice v Lysé nad Labem na Nymbursku není ještě zdaleka jasno, které strany a sdružení sestaví koalici novou a kdo bude nadále působit v opozici. A jak se zdá, nebude o tom jasno ani po středečním zastupitelstvu. Projednávání sestavení nové koalice a případná změna starosty totiž není na oficiálním programu zastupitelstva.\nRadnice v Lysé na náměstíFoto: Deník/Milena Jínová\nOvšem podle vyjádření jak místostarosty Petra Elišky ze sdružení Kulturně!, tak starosty Jiřího Havelky z ODS jednání o případném sestavení nové koalice se průběžně konají. „Jako druhá nejsilnější strana máme nějakou svoji představu, jak by měl chod města vypadat dál. Jediné, co k tomu ale v tuto chvíli řeknu, je, že chceme stabilitu města," uvedl Eliška v pondělí odpoledne.\nStarosta Jiří Havelka byl o něco sdílnější. Ten také potvrdil, že s některými zastupiteli už ODS o budoucím možném složení koalice jednala. Ale o žádném oficiálním vyjádření ze strany odpůrců prý neslyšel.\n„Předpokládal jsem, že když protistrana vypověděla koaliční smlouvu, tak navrhne konání mimořádného zastupitelstva. A to se zatím nestalo. V době, kdy se má řešit rozpočet města a další věci, řešíme politickou situaci," vidí problém Jiří Havelka s tím, že kvůli rozdrobenosti stran v zastupitelstvu je situace v Lysé značně nepřehledná. V zastupitelstvu totiž figuruje devět subjektů.\nPožadavek na výměnu starosty\nKoalici vypověděly k 24. září Kulturně!, KDU-ČSL a Lysá v pohybu (5 zastupitelů) kvůli nesouhlasu s jednáním starosty Jiřího Havelky (ODS). Žádaly dokonce jeho výměnu. Pátým subjektem, který byl v koalici, je sdružení Naše Lysá, které má v zastupitelstvu jediného zástupce Josefa Kolmana. Ten se k zářijovému protestu proti Havelkovi a ODS nepřipojil.\nVedle pěti zmíněných subjektů, které tvořily od loňských voleb koalici, mohou do sestavování nové koalice mluvit další čtyři subjekty – ANO 2011 (2 zastupitelé), ČSSD (1 mandát), Cesta města (1 mandát) a KSČM (2 mandáty). Tedy dohromady šest hlasů. Lepší vyjednávací pozici, co se týká počtu hlasů, má tedy ta část bývalé koalice, která odstoupila v počtu pěti zastupitelů oproti ODS a Naše Lysá se čtyřmi mandáty.\nČtěte také: Koalice v Lysé nad Labem se rozpadla. Chtějí odstoupení starosty


Kvalita bazénové vody | Guding\nPosted on 15.12.2020 16.1.2021 Author\nJak už jste jistě pochopili, udržování bazénové vody ve vysoké kvalitě musí probíhat pravidelně a jde o velmi důležitý úkol. Nestačí pouze do bazénové vody dodávat dostatek chloru, tedy dezinfekčního prostředku, ale je přímo nutností sledovat hodnoty PH vody. Jakmile se totiž tento faktor rapidně zvýší, je nutné použít přípravek PH minus chlorito.cz a srovnat tak jeho hodnoty zpátky do přijatelných hranic, jinak by Vám mohly nastat opravdu obrovské problémy a Váš bazén by se stal nepoužitelným a to přece nikdo z Vás nechce.\nKe zvýšení PH vody ve Vašem bazénu může dojít z mnoha různých důvodů, jedním z nich je například nedostatek obsahu chloru v bazénové vodě, což může začít způsobovat růst a množení řas, které by mohly Váš bazén změnit v nevzhlednou páchnoucí bažinu. Jinak, pokud využíváte k ošetření bazénu salinizační jednotku, je přímo nutné pravidelně do vody dodávat přípravek PH minus, protože procesy probíhající v tomto zařízení automaticky zvyšují hodnoty PH vody a je přímo nutností je pravidelně snižovat. V jakých hodnotách se tento ukazatel kvality vody nachází i ve vašem bazénu zjistíte docela jednoduše a to za pomocí testeru. Použití testeru je jednoduché a rychlé a výsledek se dozvíte prakticky okamžitě. Provádět kontrolu za pomocí testeru byste měli pravidelně každý týden a v době, kdy bazén více využíváte či ve velkých vedrech ji provádějte ještě častěji.\nKromě sledování kvality bazénové vody je důležité do ní dodávat i další přípravky, díky kterým si zajistíte dokonale průzračně čistou bazénovou vodu vhodnou ke koupání. Také je dobré využívat kvalitní a spolehlivé bazénové příslušenství, které Vám s údržbou bazénové vody pomůže a usnadní Vám tuto činnost, abyste se mohli co nejvíce věnovat koupání a užívání si Vašeho bazénu se svou rodinou při letních radovánkách.\nRozděl úkoly a panuj


UVU ČR / SJEZD DELEGÁTŮ ČLENSKÝCH ORGANIZACÍ UVU KOLÍN 15. 06. 1993\nSJEZD DELEGÁTŮ ČLENSKÝCH ORGANIZACÍ UVU KOLÍN 15.6.1993\nUnie výtvarných umělců - pokus o vývojovou analýzu situace 1990 - 1993\nVýchozí situace změn, které dosud probíhají, byla určena právními normami, postupně přijímanými a novelizovanými od konce 50. let, v nichž se odrážela politická teze o jednotné kulturní politice tzv. lidově demokratického a socialistického státu.\nZákladem tehdejších systémových úprav bylo paternalistické pojetí státu, jehož povinností je mj. zabezpečit po materiální stránce veškeré kulturní aktivity. Proto byly ty formy dřívějších samosprávných organizací výtvarných umělců, které jim zajišťovaly relativní nezávislost na státu, postupně likvidovány. Spolkový princip organizace výtvarného života byl v rozporu s politickým zájmem sjednotit všechny oblasti společenského života. Nebylo proto možné nejen nové výtvarné spolky zakládat, ale postupně byly administrativně správní cestou spolky pohlcovány uměleckými svazy a jejich majetek byl převáděn na stát (např. Dům umění v Hodoníně) nebo na kulturní fondy (např. budova Mánes).\n1.1. Organizační záležitosti\nZačlenění výtvarných umělců ( a architektů) do socialistického společenského systému bylo z ideologických důvodů komplikované. Tak jako v jiných oblastech, která tvoří tzv. svobodná povolání (advokacie, medicína, notářství, poradenství, projekční činnost atd.), i zde stát stimuloval jejich rychlý zánik a převod do uznávaných forem závislé práce (pracovní poměr). Zatímco v některých výše uvedených oblastech byla tato změna uskutečněna bezvýhradně, v oblasti výtvarného umění tomu tak nebylo. Od 70. let zcela zmizelo svobodné povolání v oblasti architektury. Veškerá oprávnění k samostatné činnosti byla přenesena na projekční ústavy, event. vysoké školy nebo zařízení jiných organizací. Výjimkou byly drobné projekty, které podle stavebního zákona mohli provádět kvalifikovaní architekti (absolventi VŠ), kteří byli členy tvůrčího svazu (který tak plnil vlastně s politickým filtrem funkci dnešní Komory architektů).\nV oblasti výtvarného umění byla taková totalizace možná jen tam, kde existovala přímá vazba umělecké tvorby a výroby (průmysloví designéři, keramikové, grafický design), ale nikdy nedosáhla takové úplnosti jako v oblasti architektury. Čím více spadal tvůrčí zájem umělce do oblasti tzv. volného umění, tím zřejmější byla nemožnost začlenění do pracovního poměru. Tak paradoxně, aniž to bylo zákonem upraveno, existovala v Československu možnost být ve svobodném povolání.\nPokud jde o samosprávnou organizaci výtvarných umělců a architektů, byla odvozena z dosud platného znění autorského zákona, kde je v §§ 40 až 44 vymezeno postavení organizací autorů a výkonných umělců (umělecké svazy, kulturní fondy, příspěvky fondům a ochrana autorských práv). V letech politického uvolnění (kolem poloviny 60. let) byla samospráva uměleckých svazů dosti značná. To se změnilo po roce 1969 a zejména po roce 1973, kdy nová právní úprava postavení fondů (nařízení vlády 159/69 Sb. ve znění nař. vl. č. 20/73 Sb.) jednoznačně oddělila umělecké tvůrčí svazy jako ideové organizace od "hospodářského zázemí", jímž byly kulturní fondy. Byl zesílen vliv státu (ovládaného komunistickou stranou) jak na činnost svazů (prostřednictvím kádrových pořádků), tak i na kulturní fondy (jmenování výborů fondů a ředitele ministrem kultury atd.)\nVztah výtvarných umělců (a architektů) k vlastnímu kulturnímu fondu (Český fond výtvarných umění) byl založen na povinném odvodu 2% z honorářů ve prospěch ČFVU, monopolizací obchodu s uměleckými díly a agenturní činnosti na zařízení ČFVU (Dílo, Architektonická služba) a zvláštním daňovým režimem (daň z literární a umělecké činnosti), který byl vázán, zejména pokud jde o odčitatelné položky, na posuzování uměleckých děl komisemi (vše upravovala vyhláška MŠK č. 149/61. Sb. o nákupu, zadávání a prodeji děl výtvarných umění, zrušená teprve v polovině roku 1992).\nTak vznikl uzavřený systém, z něhož prakticky nebylo úniku. I legální přímý styk se zahraničím byl pro jednotlivé umělce obtížný, protože zde byl monopol Díla kombinován se státním monopolem zahraničního obchodu. Systém vyvinul dostatečně silný vnitřní tlak, jímž nakonec na zhruba deset let vyřešil problém svobodného povolání tzv. evidencí umělců u Českého fondu výtvarných umění (známou pod názvem registrace). Stejně tak jako zaměstnaní občané měli vyznačen pracovní poměr v občanském průkazu, měli umělci ve svobodném povolání v občanském průkazu vloženo potvrzení o tom, že jsou evidováni u Českého fondu výtvarných umění (a nejsou tedy příživníci). ČFVU jim pak zajišťoval i služby obdobné službám odborových organizací a spolupůsobil rovněž při jejich sociálním zabezpečení. Umělci, kteří nebyli účastni na tomto systému, zabezpečeni být nemohli.\nV rámci tohoto systému vznikly dvě kasty výtvarných umělců: umělci - členové Svazu českých výtvarných umělců (současně evidovaní i Českého fondu výtvarných umělců) a umělci pouze evidovaní. Přitom o zásadních společných otázkách rozhodovali téměř výhradně členové SČVU, oni byli členy výboru fondu, oni byli členy uměleckých komisí, oni rozhodovali o tom, kdo bude státem uznán za umělce (tedy evidován a sociálně zabezpečen), a kdo ne.\nMimo tyto dvě skupiny (do roku 1987 byl jejich poměr zhruba 1:5) byli výtvarně činní i umělci, kteří byli v tak zjevné opozici vůči režimu, že jim bylo svobodné povolání zcela znemožněno. Ti museli riskovat důsledky toto, že nejsou pojištěni nebo být (i fiktivně) v pracovním poměru, uplatňovat svá díla pod jmény evidovaných výtvarníků, pracovat jako jejich neuvádění spolupracovníci atd.\nPo IV. sjezdu SČVU v roce 1987 bylo členství ve svazu uvolněno, takže podstatná část výtvarníků evidovaných u ČFVU byla, pokud projevila zájem, byla do svazu přijata.\nNemožnost pracovat ve svobodném povolání způsobila další paradox - řada řemeslníků získávala evidenci u ČFVU jako realizátoři, umělečtí kováři atd., tedy stávali se členy umělecké obce i ti občané, kteří v nedeformované společnosti provozovali úspěšně různé živnosti. I to byl problém, který vyvstal na přelomu let 1989/90.\nFinancování sledované sféry přebral stát zcela do svých rukou a zajišťoval je ze dvou zdrojů - ze státního rozpočtu a z prostředků kulturního fondu.\nPokud jde o státní rozpočet, byla z něho prostřednictvím ministerstva kultury zajištěna úplně činnost ideových tvůrčích svazů. Příjmy z členských příspěvků, stejně jako příjmy z prodeje publikací apod. tvořily položku zcela okrajovou. I tady šlo v podstatě o svého druhu obchod, neboť za přidělené finanční prostředky stát žádal loyalitu ke své kulturní politice. Umělecké svazy - tedy i SČVU - fungovaly vlastně jako nepravé příspěvkové organizace.\nDruhým zdrojem byly prostředky soustřeďované a vytvářené Českým fondem výtvarných umění. Na rozdíl od dvou dalších fondů (literárního a hudebního) byl ČFVU fondem relativně bohatým, protože měl stálé příjmy založeny ze zákona nejen pokud jde o 2 % příjemců autorských odměn, ale i pokud jde o zisk z prodeje uměleckých děl a výtvarných a architektonických návrhů (monopol Díla atd.). Na rozdělování těchto prostředků měly tvůrčí svazy vliv prostřednictvím výboru ČFVU, jehož členy navrhovaly ke schválení ministru kultury.\nNa rozdíl od prostředků ze státní dotace byly možnosti využití prostředků ČFVU relativně neomezené. Zásady podpůrčí činnosti ČFVU umožňovaly uzavírat společenské tvůrčí objednávky a úkolové akce (proto tolik monumentálních děl spjatých se symboly režimu), vyhlašovat soutěže a výběrová řízení, udělovat tvůrčí, studijní a absolventská stipendia, poskytovat realizační příspěvky na tvorbu uměleckých děl, udělovat ceny, poskytovat tvůrčí odměny, cestovní příspěvky, příspěvky na adaptaci nebo výstavbu nových ateliérů, přímý výkup uměleckých děl (výrazně zneužíváno, rovněž i členy výboru ČFVU), umožňovaly dále přispívat finančně na propagaci českého výtvarného umění, architektury a kultury, ale rovněž poskytovat příspěvky na tvůrčí a rekreační pobyty, příspěvky na sportovní činnost, věrnostně stabilizační odměny (v pohraničních oblastech), příspěvky na společné akce (s jinými organizacemi), půjčky, dále sociální podpory a příspěvky na léčení (včetně pohřebného) apod. Fond rovněž provozoval účelová zařízení, domovy umělců a kluby, které měly sloužit (a někdy sloužily) umělcům.\nZ autorského zákona byla odvozena rovněž povinnost zadavatelů (uživatelů) uměleckých děl odvádět fondu 1% hodnoty. Tyto prostředky však nebyly poukazovány jednotlivým fondům, ale byly soustřeďovány na zvláštní účet vedený na ministerstvu kultury. Rozhodování o použití těchto prostředků bylo již zcela centralizováno a oddemokratizováno - o využití těchto prostředků (řádově desítky milionů Kčs) rozhodovalo ministerstvo kultury samo (většinou v komisi, v níž kromě zástupců ministerstva byli předsedové a ředitelé všech tří fondů).\nJiné zdroje financování sledovaná sféra neměla.\n2. Změna v roce 1990\nProces, který byl signalizován uvolněním a změnami v průběhu roku 1988, vyvrcholil - i pokud jde o sledovanou sféru společenského života - v době od 17. listopadu 1989 do 28. února 1990. Mánes se stal pro výtvarnou obec tím, co divadelní budovy pro obyvatelstvo - jedním z hlavních informačních středisek vzniklého Občanského fóra. Výtvarná obec však již byla ve svých částech (regionech) natolik suverénní, že do prosince 1989 proběhly všude valné hromady nebo členské schůze, jejichž výsledkem byly nejdříve změny personální , ale později i změny organizační. Začala se rýsovat později dominující "spolková" varianta organizace výtvarného života, nejdříve v jednotlivých oblastech, později i v centru (Praze).\nNásilně a neúčelně zřízené krajské organizace se rozpadaly na regionálně funkční celky (nejdříve v bývalém Jihomoravském kraji, kde vznikly samostatné útvary v Brně, nynějším Zlíně (s Uherskohradišťskem) a v Jihlavě, ve stejné době se od Plzně oddělili karlovarští výtvarníci, od Ústí nad Labem výtvarníci z Teplicka a Liberecka, od Ostravy Olomouc; tento proces později dále pokračoval). Výtvarníci působící v Praze potřebu diferencované výtvarné obce tak živě zpočátku nepociťovali.\n2.1 Organizační záležitosti\nV době zlomu existovaly na území Čech a Moravy, pokud jde o výtvarné umění a architekturu, čtyři ideově tvůrčí svazy: Český svaz výtvarných umělců, Svaz československých výtvarných umělců, Český svaz architektů a Svaz československých architektů. Členství v národním svazu bylo současně členstvím ve svazu federálním, takže federální svazy byly vlastně totožné se svými funkcionáři a se svými zaměstnanci (aparátem). Národní svazy měly své krajské organizace, bez právní subjektivity. Pokud jde o SČVU, byl jeho představitelem ústřední výbor (v čele s předsednictvem) a dále byl členěn nejen územně, ale i oborově na pracovní sekce :\n- MSGR (volné umění - malba, socha, grafika, restaurátorství),\n- UP (umělecký průmysl, vlastně užité umění - sklo, keramika, textil a oděv, kov a šperk, hračka, interiérová tvorba, užitá a propagační grafika=grafický design, umělecká fotografie, průmyslový design, výstavnictví a scénáristika, filmová a animovaná tvorba, video, scénografie a loutka, karikatura),\n- teorie a kritika výtvarného umění.\nZvláštní postavení měli evidovaní umělečtí řemeslníci - ti byli se značnou libovůlí buď mezi umělce přijímáni (realizátoři sochařských děl), nebo zůstávali stranou zájmu SČVU.\nPrvní nápor, pokud jde listopadové změny, byl zaměřen na jednotlivé osoby stojící v čele svazu. Druhým problémem byl neobyčejně silný, byť trochu paradoxní zájem výtvarníků, stojících mimo svaz, stát se jeho členy. Třetím problémem byl vztah výtvarné obce (a paralelně i obce architektů) k Českému fondu výtvarných umění.\nDočasné řešení po celostátní konferenci v lednu 1990 bylo přijato na mimořádném sjezdu SČVU v únoru 1990. Sjezd vyřešil personální záležitosti, ukončil činnost federálního svazu, změnil název organizace, která byla při zachování charakteru nástupnictví registrována podle zákona o sdružování občanů jako u Unie výtvarných umělců.\nPokud jde o výtvarníky stojící mimo bývalý svaz, neopustila ani unie od kombinace občanského principu s principem profesním (výběrovým), protože při posuzování uměleckých hodnot nelze aplikovat demokratický princip většinového rozhodování.\nPokud jde o Český fond výtvarných umění, považovali delegáti sjezdu za účelné, aby byl majetek unii (a rovněž nově vzniklé Obci architektů) předán, aniž si uvědomili příkrý rozpor mezi tímto požadavkem a zásadou nemonopolnosti vytvářené unie.\nFinancování činnosti SČVU i v době působení akčního výboru (listopad 1989 až únor 1990) nebylo změněno. Součinností aparátu SČVU s akčním výborem bylo dosaženo nekonfliktního převodu majetku, práv i závazků na nově vytvářenou organizaci. Prostředky ze státního rozpočtu byly nově utvářeným uměleckým svazům přiděleny i pro rok 1990 v přiměřeném rozsahu. Podařilo se tak překlenout kritický okamžik jejich existence.\nZe státního příspěvku bylo nadále plně financováno vydávání časopisů Ateliér a Výtvarná kultura (název změněn na Výtvarné umění), finančně byl zajištěn provoz výstavních síní v Praze s modifikovaným výstavním programem, ve vyúčtování roku 1989 byly zohledněny vyšší výdaje spojené s politickými aktivitami výtvarných umělců, byly zajištěny mzdy pracovníků SČVU i federálního SČSVU, který přešel ihned po sjezdu do likvidace.\nBylo však zřejmé, že v daném rozsahu, nebude-li nalezeno odpovídající řešení, v roce 1991 již činnost zajištěna nebude.\n3. Přechodné období 1990 až 1992\nSjezd určil zhruba roční lhůtu na to, aby byly jednotlivé body jeho usnesení splněny. Do června 1990 došlo k postupné výměně vedoucích představitelů nové UVU. Většina těch, kteří intenzívně a téměř dennodenně pracovali v akčním výboru považovala svůj úkol sjezdem za ukončený a odstoupila. Hlavním úkolem bylo vytvořit novou funkční strukturu celé unie a jí odpovídající technický servis, který měla zajišťovat kancelář UVU.\n3.1 Organizační záležitosti\nRegistrací stanov UVU v květnu 1990 byl proces změny bývalého SČVU formálně ukončen, ve vnitřní organizaci UVU však fakticky k žádné změně nedošlo. Další existenci si prodlužovaly tzv. oborové skupiny (MSGR,UP,teorie) v Praze, ačkoliv jim ze stanov již žádné prioritní postavení nepříslušelo. Setrvačnost prodlužovali i zaměstnanci, z nichž někteří se s organizačními změnami nedokázali vyrovnat ani v roce 1991.\nJiž v době přípravy sjezdu pracovala 1. koncepční komise, jež se pokusila získat obraz o názorech výtvarných umělců jednoduchou anketou. Kompromisní výsledek její práce byl přijat sjezdem.\nDruhá koncepční komise, která měla pracovat ihned po sjezdu, již žádnou výraznou aktivitu nevyvinula. Když se před prázdninami 1990 zdála situace kritická, podařilo se vytvořit 3. koncepční komisi, která po intenzívní práci v červenci a v srpnu 1990 vypracovala návrh Organizačního řádu UVU, Jednacího řádu rady UVU a návrh rychlé transformace UVU v společenství samostatných, právní subjektivitou nadaných organizací výtvarných umělců (spolků, asociací, sdružení), vytvořených na občanském a profesním principu, které na smluvním základě podle zákona o sdružování občanů vytvářejí spolek spolků - Unii výtvarných umělců.\nVětšina mimopražských spolků byla registrována do června 1990, takže v září a v říjnu 1990 mohla být smlouva podepisována a postupně k ní přistupovaly ostatní spolky tak, jak nabývaly právní subjektivity. Postupně se změnilo a ustálilo i složení Rady UVU, kterou tvoří delegovaní zástupci členských organizací unie.\nProtože UVU začala plnit vůči svým členských organizacím koordinační roli, mohlo dojít k výrazné redukci aparátu zděděného po bývalých tvůrčích svazech.\nVeškeré funkce federálního svazu byly zrušeny, takže jeho likvidací zanikla i pracovní místa jeho zaměstnanců. Pokus včlenit do nově vytvořené unie alespoň pracovníky zahraničního odboru ztroskotal na tom, že nebyli schopni vypracovat přijatelný program pro svou další činnost. Zahraniční vztahy byly pak provizorně zajišťovány až do ledna 1992, kdy bylo konkursem obsazeno místo manažera zahraničních vztahů.\nDalší zaměstnanci začali postupně pracovat pro jednotlivé ustavené samostatné organizace (spolky). Vzhledem k tomu, že většina zaměstnanců pracovala v Praze (z mimopražských zůstali zaměstnanci jen v Plzni, Brně a dočasně v Ostravě), měli zajišťovat činnost spolků v Praze působících.\nPro kancelář UVU byla konkursem přijata nová vedoucí, která však později přešla do agentury Mánes. Požadované výkony kanceláře vedly k redukci ze 43 pracovníků až k dnešnímu fixnímu složení (5 pracovníků) a k případnému zajišťování speciálních služeb smluvně nebo dodavatelsky.\nDiskutovaným problémem bylo poskytování právních služeb. Zkušenosti s prací právníka - zaměstnance nebyly povzbuzující. Jednak nebylo myslitelné, aby poskytoval neplacené služby všem umělcům ve spolcích UVU sdruženým, takže servis by se omezoval na umělce žijící v Praze a v okolí, jednak nebylo možné ze stanov zajistit plné poskytování právních služeb všem, protože to nebylo možné finančně zaručit. Proto se koncepční komise přiklonila k smluvnímu zajišťování právních služeb pro kancelář UVU; spolky i jednotlivci si právní služby zajišťují a hradí sami.\nZ větších samostatných útvarů zůstalo při kanceláři UVU Výstavní ústředí (později výstavní odbor). Šlo o účelové zařízení, které zajišťovalo opět ze státních prostředků realizaci výstavního programu a provoz výstavních síní (přirozeně opět jenom v Praze). Forma účelového zařízení odpovídala možnostem minulého hospodářského systému a stejně jako právní služby mohla být nyní zajišťována firemně. Aby však nedošlo ke zhroucení výstavního programu, bylo zrušení výstavního odboru stanoveno k 31. prosinci 1991 a bylo tedy dostatek času k vypracování nového způsobu realizace výstavního programu unie.\nZ téhož důvodu byla ukončena i činnost výstavní komise UVU a v roce 1992 byly vytvořeny pro každou výstavní síň samostatné výstavní rady.\nRovněž činnost redakcí časopisů Ateliér a Výtvarné umění byla postupně oddělována od činnosti kanceláře UVU. Pokud jde o tvůrčí autonomii (svobodu slova, nezávislost redaktorů), nezasahovala UVU jako formální vydavatel do těchto otázek ani jedinkrát. Organizačně však, zejména pokud jde o hospodaření, byly postupně obě redakce odděleny a během roku 1992 došlo k jejich úplnému osamostatnění.\nNaprostou změnu doznal vztah UVU k Českého fondu výtvarných umění. Třetí koncepční komise a z jejího popudu Rada UVU uznaly, že požadovat pohlcení fondu unií (a obcí architektů) by vedlo k nežádoucí monopolizaci rozhodování o finančních prostředcích. Základem budoucích vztahů měl být vztah partnerský, vztah nezávislých institucí, z nichž jedna se svými programy bude ucházet o finanční prostředky, zatímco druhá (fond), má tyto prostředky spravovat, ale (na rozdíl od současného stavu) jich sama nebude smět využívat. Změn mělo být dosaženo v rámci platných předpisů, v součinnosti s Obcí architektů a s ministerstvem kultury ČR.\nPoměrně jednoduchou záležitostí (i když významnou) bylo dosažení nového, decentralizovaného způsobu využívání prostředků podpůrčí činnosti fondu. Na rozdíl od přetrvávajícího stavu, kdy všechny prostředky přiděloval podle jednotlivých žádostí výbor ČFVU, byla počínaje rokem 1991 vyčleněna část, kterou podle jednoduchého klíče dostala k přímému využití Obec architektů a Unie výtvarných umělců (pro sebe a pro své spolky). Tato praxe byla odvozena z povinnosti platit 2% z honorářů kulturnímu fondu a týkala se všech plátců, tedy i těch, kteří nebyli členy OA nebo spolků UVU (pro ně byla přiměřená část prostředků k dispozici přímo u výboru ČFVU).\nTento dílčí úspěch však nevyvážil marnou snahu racionalizovat činnosti ČFVU a jeho podniků (Dílo a Architektonická služba). Od samého počátku koncepční komise i Rada UVU prosazovaly transformační projekt vedoucí ke vzniku nadace. Ani výměna ředitele ani úsilí výboru fondu nevedlo však k žádoucím výsledkům a poslední společný pokus UVU, některých samostatných spolků a Obce architektů o radikální změnu v polovině roku 1992 nevedl k úspěchu, ale paradoxně přispěl k polarizaci názorů v celé výtvarné obci.\nPokud jde o vztah k ministerstvu kultury ČR, došlo v roce 1991 ke změně ve využívání poskytnutých státních prostředků (rozšíření na celé území republiky) a zcela nově byl připraven plán dotovaných kulturních aktivit pro rok 1992. Členové R UVU pracovali v komisích ministerstva, v poradním sboru ministra a rovněž v postupně konstituované Radě uměleckých obcí. Setrvačná nehospodárná existence ČFVU, založená na předpokladu věčného vybírání příspěvků příjemců autorských odměn prošla i tímto úskalím.\nV roce 1990 byla celá činnost nově vznikající Unie výtvarných umělců financována dotací ze státního rozpočtu. Jednalo se tedy o financování výstavních akcí (v Praze), financování federálního svazu (provoz i mzdy až do ukončení likvidace na podzim 1990), financování provozu i mezd Kanceláře UVU (v rozsahu převzatém po SČVU s nepatrnými redukcemi), provozu i mezd výstavního ústředí (výstavního odboru), provozu, mezd i honorářů časopisů Ateliér a Výtvarné umění.\nPro rok 1991, který byl chápán jako přechodný (zejména pokud šlo o stabilizaci činnosti jednotlivých spolků) byl zpracován nový finanční plán. Kancelář UVU, manažeři spolků a pracovníci výstavního odboru byli placeni ze zvláštní dotace poskytnuté Českým fondem výtvarných umění. Tato položka tedy již nebyla hrazena ze státního příspěvku.\nNáklady na výstavy podle plánu byly hrazeny ze státního příspěvku, který byl později zvýšen o příspěvek na akce pořádané mimo hlavní město Prahu. Z těchto prostředků bylo možno vyplácet honoráře a případně i mzdy do výše 10 % celkového objemu.\nPro zajištění vlastních kulturních a sociálních aktivit disponovaly spolky finančními prostředky ČFVU, které v rámci decentralizovaného způsobu využití získaly k dispozici. 10 % z celkového objemu těchto prostředků zůstalo k dispozici jako společná rezerva UVU, zbytek byl rozpočítán a přidělen na tzv. nárokové účty, vedené u ČFVU.\nKaždá členská organizace UVU (i UVU sama) měla tedy příjmovou stránku svého rozpočetu složenu ze tří částí. Základem byly vlastní příjmy (členské příspěvky, dary, ojediněle se vyskytující příspěvky sponzorů), přidělenou částku na nárokovém účtu ČFVU a eventuálně část státní dotace. Tak do samosprávy (a pod přímou kontrolu) výtvarné obce (i obce architektů) přešla poměrně velká část finančních prostředků.\nNáklady na vydávání časopisů (včetně mezd i honorářů) byly plně zajištěny účelově vázanou částí státního příspěvku.\nUvedené řešení bylo chápáno jako přechodné. Zejména pokud jde o jednotlivé spolky, měly celý rok možnost vytvářet takové budoucí aktivity, které by jim umožnily ekonomickou soběstačnost.\nUVU se pokusila zajistit sobě i spolkům, které o to projevily zájem, doplňkový finanční příjem založením Agentury Mánes jako spol. s r.o. Výsledek ovšem nesplnil očekávání, což vedlo nakonec k návrhu vystoupit z této společnosti (uskutečněno na jaře 1993).\nRacionalizována byla i vlastní činnost Kanceláře UVU. Na rozdíl od minulosti začaly být ze společných prostředků všech spolků financovány jen společné záležitosti. Proto byl redukován počet placených místností (ostatní si postupně přebraly a platily spolky působící v Praze), byla rozklíčována platba telefonních poplatků (zrušení ústředny, zavedení vlastních tel. čísel spolkům) atd. Šlo tedy vesměs o opatření pro pražské spolky nepopulární, ale pochopitelné. I v tom byl odstraňován zbytek starého svazu, který umožňoval neoprávněné výhody jen z titulu pobývání v centru. Nadbytečná část majetku (zejména nábytek) byla bezúplatně převedena jednotlivým spolkům, případně postupně odprodána. Zejména z těchto prostředků byla kancelář postupně přiměřeně vybavena (výpočetní a spojovací technika).\nPokud jde o financování (a nejenom o ně), pak souhrnně lze říci, že změny znamenaly mírné zhoršení postavení umělců a jejich spolků v Praze a výrazné zlepšení téhož u umělců a spolků působících mimo centrum, čímž došlo k bezkonfliktnímu vyrovnání základních šancí všech.\nV roce 1992 byla již situace značně blízká předpokládanému stabilnímu modelu financování:\nProvoz i mzdy kanceláře UVU byly hrazeny z členských příspěvků vybraných ve spolcích, které odvedly jednotlivé členské organizace UVU na úhradu společných výdajů. Protože jednotliví výtvarní umělci nejsou omezováni, pokud jde o počet spolků, v nichž chtějí být činni, bylo zavedeno tzv. kmenové členství. Tak odvod na společné záležitosti UVU platí každý jednotlivec pouze jednou (rovněž pak jen jedenkrát získává pro svůj spolek příspěvek od ČFVU, neboť i 2% odvádí jenom jednou)\nVýstavy ve vybraných síních (kromě Prahy i některých mimopražských) byly v roce 1992 financovány rovněž z několika zdrojů: základní standard pro každou výstavní síň vznikl sloučením části státního příspěvku a příspěvku poskytovaného ČFVU (zahrnuje vše, tedy i mzdové náklady). Úhradu jakéhokoliv zvýšení nákladů musel obstarat vystavující sám (může jít o příspěvek jeho vlastního spolku, o jeho vlastní prostředky, o získání sponzora atp.).\nVýstavní odbor byl k 31.12.1991 zrušen, takže posledním problémem zůstalo postavení a financování časopisů. To mělo být vyřešeno do 30. září 1992 jejich úplným osamostatněním, převedením vydavatelského oprávnění, závazků i pohledávek i příslušné části majetku UVU na nové subjekty. Jako nejvhodnější z hlediska případného dotování se jevila občanská sdružení. To se také stalo.\nRok 1992 měl být závěrečným rokem transformačních procesů jak v bývalých tvůrčích svazech, tak i v kulturních fondech. Posledním prosincovým dnem skončila platnost speciální daně z literární a umělecké činnosti a tím i poslední článek podivuhodně totalizovaného systému, který, jak už to bývá, kromě dobrého přinesl i mnoho zlého. Jako zcela nezbytná se jeví rovněž změna předpisů odvozených z autorského zákona, pokud se týkají kulturních fondů.\nNení jednoznačně vinou kulturních obcí, že záležitosti tušené a postupně stále přesněji formulované nevedly k ráznějšímu legislativnímu postupu. Snad téměř půlroční prodlení způsobily i volby a změna osoby ministra kultury, každopádně je však hodné kritiky, že se nepodařilo při znalosti všech konsekvencí zpracovat, projednat a předložit vládě ke schválení změnu právního rámce fungování kulturních fondů. "Transformační" tápání se tak přesunulo až do roku 1993. Těžko lze tedy ukončit tuto přechodnou, stále se prodlužující etapu celkovým hodnocením.\nPokud jde o Unii výtvarných umělců, pak by to měl učinit dnešní (původně předpokládaný transformační) sjezd, který podle původních představ vzhledem k novému smluvnímu základu UVU a úplné suverenitě jednotlivých členských organizací měl být i sjezdem posledním.\n4.1 Organizační záležitosti\nUnie výtvarných umělců jako spolek spolků je nyní tvořena 54 členskými organizacemi. Předpoklad výrazného dalšího početního nárůstu není. Dojde patrně k rozdělení některých dosud příliš početných spolků, není vyloučen ani zánik některých uskupení. Spolky i UVU jsou však do značné míry stabilizovány. Úplná suverenita spolků znemožňuje, aby se UVU mohla vrátit k některým praktikám bývalého svazu. Společné záležitosti, jejich prioritu i finanční zajištění určuje Rada UVU, v níž má každý spolek jeden hlas. Nehrozí tedy ani návrat k centralistickému uvažování.\nPřitom vnitřní život jednotlivých sdružení (spolků) je do té míry právně formalizován, že umožňuje prosazení práva všemi prostředky, v krajním případě i soudním jednáním. Nesvazuje však umělce žádným způsobem a nebrání tak vytváření jakýchkoliv dočasných tvůrčích uskupení, což je pro život výtvarné obce nesmírně důležité.\nKvalita organizace se začíná projevovat v míře autority, prestiže i v úrovni kulturních aktivit. Pokud jde o výstavní činnost, bylo zatím upuštěno od "velkých" akcí, jakými byly na sklonku minulého režimu oba pražské salony. Jednak jde o akce z dnešního hlediska finančně neúnosné, ale rovněž zbytečné. Dnes jsou žádanější menší konfrontační výstavní akce, zveřejňování výsledků různých plenérů, symposií, přejímání zajímavých výstav ze zahraničí a prezentace našich děl v cizině.\nPokud jde o výstavní činnost, jsou v roce 1993 preferovány projekty, které počítají se spoluúčastí dalších odborných institucí. Účast na zvolených mezinárodních akcích je zajišťována společně v rámci UVU a spoluprací v ministerstvem kultury a Českým fondem výtvarných umění.\nProgram symposií a plenérů, jak byl založen v roce 1992, se stal stálou nabídkou pro naše i zahraniční umělce. Všechna symposia byla úspěšně zakončena a spojením omezených prostředků státního příspěvku i prostředků ČFVU se další ročník podařilo zajistit.\nNekomplikovaný je nyní i vztah ke státnímu rozpočtu. Požadavky na státní příspěvek na rok 1992 i 1993 pro výtvarné akce byly sumarizovány a odborně posouzeny nezávislou komisí, v jejímž složení se však autorita UVU založená ne na monopolu moci, ale na kulturním významu jednotlivých spolků, nesporně projevila. Přitom bylo znemožněno dvojí čerpání prostředků z téhož zdroje na stejné akce, což se v předešlých letech začasté dělo.. I nadále se počítá s přiměřenými prostředky pro akce občanských sdružení, názor zástupců výtvarné obce i obce architektů je respektován při rozhodování o závažných záležitostech týkajících se výtvarné kultury.\nKomplikovanější situace vznikla ve vztahu uměleckých obcí k Českému fondu výtvarných umění. Jde o fond velmi významný, který na rozdíl od ostatních fondů vyvíjí (nebo alespoň v době nedávné vyvíjel) značnou hospodářskou i obchodní činnost. Snad proto nedošlo k plné shodě mezi představami, které o transformaci mají zaměstnanci fondu a představami uměleckých obcí. Zatímco obce chápou fond především jako finanční zdroj, který může být využíván k podpoře kulturních (podle některých názorů i sociálních) aktivit a potřeb, zdá se, že pro pracovníky ČFVU je fond ztotožněn s více s institucí, a to ještě v současné podobě. Proto se transformační projekt kulturních fondů snažil zachovat tuto institucionální stránku, zatímco "konkurenční" transformační projekt uměleckých obcí hledal a nadále hledá způsob, jak oprostit stávající fond od všech nevýkonných, v podstatě parazitujících složek, jak nejvýhodněji (organizačně i ekonomicky) zajistit nové prostředky k využití a jak dále objektivizovat rozhodování o použití těchto prostředků.\nS účinností od 1. února 1993 vstoupilo v platnost nařízení vlády České republiky čís. 58/1993 Sb., kterým se mění a doplňuje vládní nařízení čís. 159/1969 Sb. ve znění pozdějších novelizací o kulturních fondech. Tím oficiálně započal proces odstátnění a transformace kulturních fondů, tedy i Českého fondu výtvarných umění. Dnem 1. března 1993 zanikl dosavadní výbor ČFVU a na půl roku se ujala své funkce Prozatímní rada ČFVU, jejímž úkolem je především připravit volby do nové správní a dozorčí rady ČFVU, případně pokusit se najít varianty dalšího fungování fondu.\nHledání nových cest je o to závažnější, že 1. únorem 1993 zanikl (a jsme přesvědčeni že navždy) jeden z hlavních - a zcela bezpracných - zdrojů fondu, tedy povinný 2% příspěvek z autorských odměn.\nModel financování aktivit profesních občanských sdružení působících v oblasti výtvarného umění z roku 1992 je použitelný i nadále.\nV roce 1993 se projevil opět značný tlak na zdroje centrální (naplněné působením daňového systému v roce 1992). Jde zejména o státní (rozpočtové) prostředky, přidělované ministerstvem kultury, protože nově vzniklý zdroj, jímž je Státní fond kultury, se dosud neprojevil.\nMezi centrální zdroje patří i prostředky, které ještě v roce 1992 soustředil Český fond výtvarných umění (2 % odvodu z honorářů) a které měly být v roce 1993 potřetí (a naposled) decentralizovaným způsobem rozděleny mezi Obec architektů, Unii výtvarných umělců (a jejích 54 spolků) a všeobecnou rezervu výboru ČFVU. Toto rozdělení starý výbor ČFVU neučinil a rozhodnutí tak leží na Prozatímní radě dodnes.\nPokud jde o OOA, pak současný stav, kdy tato organizace je zřízena bez právní subjektivity u ČFVU, je neperspektivní. Je smutným faktem, že o změnu výtvarná obec marně usilovala již více než jeden rok. V systému, jehož se stáváme součástí, jsou tyto nonprofitní organizace zásadně samostatné a uzavírají mezi sebou dohody. Přitom jsou založeny na členském principu, tj. je na autorech samotných, zda smluvně svěří těmto organizacím ochranu svých autorských a v jakém rozsahu.\nPro výtvarné umění, kde výkon přímých autorských práv je poměrně jednoduchý, je zajímavá ochrana druhotného využití výtvarných děl, jak je praktikována v Evropě (organizace Bild-Kunst v Německu apod.). Tato oblast ochrany autorských práv nebyla u nás dosud příliš uplatňována a může znamenat pro autory značný finanční příjem. Je logické, že především, ne-li výhradně mohou právě tyto organizace převzít sociální stránku činnosti dosavadního ČFVU.\nPokud jde o spolky samotné, budou mít pro jejich finanční soběstačnost stále větší důležitost příjmy získané v horizontální rovině; bohužel tyto zdroje je zatím velmi obtížné získávat.\nPříjmy z centrálních zdrojů by pak měly být určeny k podpoře významných akcí, které přesáhnou možnosti jednotlivců i spolků.\nZákladním zdrojem budou členské příspěvky, případně příspěvky sponzorů. Vzhledem k navrhovanému transformačnímu projektu ČFVU je však žádoucí pokusit se nejen formulovat, ale i prosadit "regionální variantu", podle níž by fond a všechna jeho zařízení měla přímý vztah k výtvarných umělcům a jejich sdružením a zohlednila při přerozdělování zisku výkony jednotlivých oblastí. Na rozdíl od vlastního honoráře, který poskytne jakákoliv agentura, by vyprodukovaný zisk ČFVU a jeho zařízení měl být rozdělen na část, která bude odváděna centru na velké a společné projekty a na část, která může být smluvně - rovněž nadačně využita v regionu, tedy tam, kde byly tyto hodnoty vytvořeny. Takové horizontální dělení umožní, aby spolky i jednotlivci měli v samosprávě přiměřené prostředky k financování vlastních kulturních, případně i sociálních programů.\n4.3 Hledání další cesty\nPo relativně úspěšném období, kdy přání výtvarných umělců bylo společností téměř bezvýhradně respektováno (úspěch Rady obrany kultury v záležitostech pojištění, přetrvávání speciální daně LUČ) nastalo období tvrdého dotyku s realitou. Postupně připravované kroky, které převádějí společnost na tržní hospodářství, se začaly dotýkat výtvarné obce na velmi citlivých místech.\nRestitucemi se vynořil problém ateliérů, jejichž částečnou ochranu (alespoň těch přidělených před 1. květnem 1990) se podařilo prosadit a dodnes uhájit. Tento problém postihl především výtvarníky ve větších městech a zejména v Praze. Zcela podle zásad práce UVU byla s obecnou podporou úloha přenesena na představitele spolků působících v Praze. UVU jako celek se pokusila, leč bezúspěšně, zabrzdit nárůst cen energií a podat doplňující návrh zákona, který by ateliéry zcela podřídil bytovému režimu. V současné době se UVU pokouší prosadit regulovaný nárůst úhrad za užívání ateliérů a - pokud jde o ateliéry v majetku obcí - předkupní právo umělcům jako má platit u bytů pro nájemníky.\nV záležitostech daňových UVU začala spolupracovat s ministerstvem financí již na tvorbě zákona od podzimu 1991. Zákon o daních z příjmů ve své konečné podobě přibližně odpovídal daným možnostem. Nepodařilo se však autory zákona přesvědčit o specifické roli tzv. svobodných povolání, ač se o to zástupci UVU spolu s Obcí architektů velmi snažili. Celá oblast zůstala z hlediska daňového zahrnuta pod pojem "samostatně výdělečně činné osoby".\nV průběhu roku 1992 bylo jednáno i v záležitostech nemocenského a sociálního pojištění, kde snížení základu proti firmám na 50 %, bezproblémově obsažené v návrhu zákona, bylo shledáno rovněž přijatelným.\nPřekotné a neodpovědné přijetí sazeb zdravotního pojištění v závěru roku 1992 nezpůsobilo jen zdržení Zpráv ČFVU, v nichž kancelář UVU spolu s Dagmar Baběradovou připravovala zveřejnění základních údajů o daních již od října 1992, ale způsobilo pobouření i u těch, kteří uvedené zákony schvalovali nebo jejich schválení doporučili (Sdružení podnikatelů, ODA, odbory atd.). Rada UVU po rozpačité reakci našla nakonec cestu k spojencům, jimiž v dané problematice bylo Sdružení podnikatelů i Konfederace umění a kultury, a v podstatě nepatrným počtem zastupovaných osob se tak včlenila do proudu, který si vynutil přiměřené změny daňových a pojišťovacích zákonů v roce 1993 a bude patrně nadále vyvíjet tlak i na úpravy pro rok 1994 a léta následující.\nV souvislosti s těmito vnějšími, vpravdě však existenčními tlaky, vznikl v rámci Rady UVU spor o způsoby možného fungování, zejména pokud jde o operativnost v kritických a klíčových situacích. Vyústil v podání alternativního návrhu, který by však chtě nechtě znamenal konstitutivní zásah do principů, na nich je UVU postavena. Jakoby se mnohdy neuskutečněné možnosti ve vlastním sdružení, spolku či asociaci promítaly v povinnost unie. V jistých okamžicích se tento spor zdál až neřešitelný. Proměna bývalého svazu, tvořeného jednotlivci, v koordinační uskupení suverénních spolků - právnických osob - byla přece jen natolik hluboká, že zasluhuje neustálou propagaci a osvětu. Ne proto, že by to byla bezvýhradně jediná možnost organizace výtvarného života, ale proto, že svou modifikovatelností, nemonopolností, různorodostí dává téměř neomezené možnosti pro organizaci vnitřního života výtvarné obce, nevylučuje žádná uskupení, nestaví se proti jednotlivcům. Proto, že umožňuje pokoušet se bez přikazování typického pro "demokratický centralismus" hledat společné cesty k řešení společných problémů, koordinovat postupy a činnost tam, kde vyšší uskupení má smysl.\nStanovy, přijaté mimořádným sjezdem tehdy ještě SČVU v roce 1990 byly provizorní. Vývoj v letech 1990 až 1991, v uměleckých obcích ojedinělý, vedl k účelnému diferencování výtvarné obce, přesto však zachoval v Unii výtvarných umělců koordinační celek, který je schopen vystupovat ve společných a zásadních otázkách jako síla, založená na občanském a profesním principu. Cesta zpět k jednotnému svazu je slepá. Nové stanovy UVU, vzniklé z původního společného návrhu z října 1991, věcně i odborně výrazně modifikované, zachovávají věrně myšlenky původních stanov. V návrhu snižují povinný počet schůzi celé Rady UVU a naopak umožňují vznik odborně i finančně zajištěných operativních skupin, které budou schopny rychle, věcně a účinně reagovat na různé společné problémy i na problémy dotýkající se některých oborů a skupin.\nTento sjezd, pokud nechce popřít základní princip suverenity spolků a princip rovnosti, by měl být v klasickém "svazovém" pojetí sjezdem posledním. Budoucnost patří občanským profesním sdružením, prosazujícím (věříme, že s postupně se dostavujícími úspěchy) statut svobodného povolání do všech odvětví právního řádu České republiky. Budoucnost patří profesním občanským sdružením, které svou prestiž nezakládají na ničem jiném, než na kvalitě svých členů a na svých programech, které mohou mohou vést k vzrůstu autority v celé společnosti. Budoucnost patří - budou-li si to tato sdružení přát - i vyššímu koordinačními celku, který není chápán mocensky, ale jako účelové uskupení, nastupující tam, kde je pro jeho členy zbytečné postupovat izolovaně. Tímto uskupením chtěla být a může jím být i nadále Unie výtvarných umělců.\nPraha / Brno, červen 1993\n(C) Vladimír Hora - Oskar Brůža


Kde seženu levné svatební šaty? - - Svatební šaty... - str. 3\n7. únor 2010 ve 22:57 • luciferek28\nmitote kajsav: ja zkousela v NAIVE ctvery saty, ani jedny nesedly, jedny mely dokonce potrhane volanky (pani rikala ze se jednoduse prisijou) a byla jsem spocena v nich jak prase...a za to dat 17tisic? vtipne\n7. únor 2010 ve 23:05 • Odpověz • To se mi líbí •\n7. únor 2010 ve 23:24 • mundici\n7. únor 2010 ve 23:52 • luciferek28\n7. únor 2010 ve 23:54 • mitote\n7. únor 2010 ve 23:58 • luciferek28\n8. únor 2010 v 00:02 • mitote\n8. únor 2010 v 00:16 • luciferek28\n8. únor 2010 v 00:19 • mitote\n8. únor 2010 v 00:24 • luciferek28\n8. únor 2010 v 00:26 • mitote\n8. únor 2010 v 00:33 • luciferek28\nmarsee1 Ahoj holky, já chtěla jet do Kleinodu, ale nakonec jsem sehnala šaty v Fashion Silhoute. Nejsou to značkové šaty, ale na tom mi nezáleží. Slyšela jsem, že v Brně úroveň salonu není dobrá, ale já byla v Liberci a byla jsem moc spokojená. Šaty tam stojí kolem 6000, ale i dražší i levnější - podle typu.\n8. únor 2010 v 00:39 • Odpověz • To se mi líbí •\nmarsee1 Nedodala jsem, že půjčovné je 6tis.\n8. únor 2010 v 00:45 • Odpověz • To se mi líbí •\nsocina Teda děvčata, prošla jsem si ty vaše diskuze o svatebních salonech a můžu jen zavidět, u nás máme jeden a na mne tam měly jedny šaty A já hlupačka si myslela že velikost 40-42 neni zas tak abnormální, jek jsem se mýlila. Takže je nechám ušít a budou ZELENÝ čupr zelený\n8. únor 2010 v 01:49 • Svatba byla v srpnu 2010 • Odpověz • To se mi líbí •\nmarsee1 socina: Zelené? Hmm, nemáš někde foto, jak budou vypadat? Já jsem holka zvědavá )\n8. únor 2010 v 01:55 • Odpověz • To se mi líbí •\nkajsav mitote: chápu že někomu šaty nesednou a že se stane, že jsou šaty poškozené atd., ale spíše mě dostalo to srovnání, že mezi šaty není žádný rozdíl\n...výše je zmiňovaný salon ambra, tak jsem se tam podívala a při prvním pohledu na nabídku šatů mě dostalo, že jsou zde použity originální fotografie šatů Maggie Sottero, které se pohybují cenově kolem 40.000-60.000, tak tomu moc nerozumím. To jsou šaty jako napodobeniny?\n8. únor 2010 v 08:55 • Svatba byla v červenci 2010 • Odpověz • To se mi líbí •\nprsule88 holky potrebovala bych malinko pomoct.Schanim saty pro druzicku 10 let na 140 cm a jsem uplne v koncích..nevíte kde bych je sehnala???\n8. únor 2010 v 09:19 • Svatba byla v dubnu 2010 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucique MIMIBAZAR Každý den tam přibude hodně krásných šatiček, taky od tama máme (trošku menší)\n8. únor 2010 v 09:20 • Svatba byla v květnu 2010 • Odpověz • To se mi líbí •\n8. únor 2010 v 09:22 • leneka222\nRegistrovala se 2. dubna 2011 na beremese.cz. Přidala 1 příspěvek.\nfany01 Ahoj, zkus adresu spolecenskeasvatebnisaty jsou opravdu levne a ja byla extremne spokojena. saty se daji koupit pres net, ale i vyzkouset u pani, co je prodava a je fakt mila. Ma jich take stovky a cenove je to bezkonkurencni!\n2. dub 2011 ve 22:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nvlnka7 @ella81 Ahoj, smím se zeptat, jaké šaty tam nabízela? měla i krajkové a hlavně nepřeplácané?\n3. dub 2011 ve 14:04 • Odpověz • To se mi líbí •\nmikollka ahojky ja sem si taky saty nechala usit.bylo mi lito dat tolik penez za ujceni.jeste pred tim sem vyrazila do pujcovny abych mela predstavu ktery strih mi padne a ktery ne.pak sem si pozvala kamosku co je svadlena aby me pomerila.je to francouzky servr obrovsky vyber a hlavne ceny.poslala sem miry.ted uz se sijou.porad sou v kontaktu.mely by mi za mesic dojit tak uvidime,recenze byli super.\n4. dub 2011 v 11:11 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nnellam Zkus se podívat na svatební atelier hp , tam šijí na zakázku docela levně. Záleží na modelu, který si vybereš. já jsem byla hodně spokojená.\n5. dub 2011 ve 14:09 • Odpověz • To se mi líbí •\nspaci @mikollka Ahoj, mohla bys mi prosím napsat kde sis šaty objednala?\n6. dub 2011 ve 21:13 • Odpověz • To se mi líbí •\n7. dub 2011 ve 21:25 • kaca2\npipa @kaca2 pandysek měla svatbu 2009\n8. dub 2011 v 07:12 • Odpověz • To se mi líbí •\n10. dub 2011 ve 13:28 • anetahozakova1\nkiss__inka Ahoj holky, teď jsem narazila na super výprodej svatebních šatů! Ceny jsou úplně úžasnéa šatičky Nádhernééé! Mrkněte na to : http://www.lightinthebox.com/c/weekly-deal_4595\n15. bře 2012 v 10:56 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nkacula12 vyzkoušej aukro


09.03.2018 Prvňáčci v knihovně\nDne 9.3.2018 jsme šli s žáky 1.B poprvé do knihovny. Všichni jsme si po krátké besedě prohlédli zázemí knihovny a seznámili se s pravidly o půjčování knih, časopisů, CD a her. Všem se nejvíce líbilo vybírání a prohlížení knížek. Někteří se nemohli od knížek odtrhnout. První přečtená leporela a krátké knížečky na sebe nenechaly dlouho čekat.\nI když všechny písmenka ještě neznáme, tak chuť ke čtení určitě máme.\nTěšíme se na další setkání a knižní inspiraci v příštím měsíci.\nV pondělí 26. 2. proběhlo na naší škole již podruhé Listování.\nZa našimi dětmi z MŠ a ZŠ přijeli herci Lukáš Hejlík a Alan Novotný, kteří sehráli 3 představení:\nKVAK A ŽBLUŇK (Arnold Lobel),\nDOBRODRUŽSTVÍ STRÝČKA LUDVÍKA (Jannec Levi),\n06.03.2018 Zeměpisná olympiáda - ZŠ Dvorská s perfektními výsledky\nBoskovice se opět staly dějištěm okresního kola Zeměpisné olympiády. Dostaveníčko si tam dali nejtalentovanější žáci - geografové. Protože zeměpis je syntetizujícím oborem, řešitelé nezřídka musí sáhnout pro zodpovězení náročných otázek do znalostí z fyziky, matematiky, dějepisu, přírodopisu a dalších předmětů. O to více potěší, že více jak tříhodinový maraton zvládli naši žáci na výbornou.\nPoprvé se všichni tři nominovaní umístili do první desítky. Naprosto perfektní výkon předvedl Olda Gottvald, žák teprve osmého ročníku, který bodově rozdrtil ostatní “soupeře” a z prvního místa postupuje do kraje! Dalším úspěšným řešitelem byl Volta Tyleček, kterému na postup scházely pouhé 4 body a z okresu odchází s úctyhodným šestým místem. Plejádu skvělých výkonů zakončil 8. místem Šimon Šašák.\nSvými výkony jste potvrdili kvalitu výuky na naší škole. Budiž tento počin vám i vašim spolužákům motivem do další práce.\n04.03.2018 Čtvrťáci jako lovci mamutů v Domě přírody\nDne 20. a 21. února žáci čtvrtých tříd strávili pěkné dopoledne v Domě přírody v Moravském krasu. Při výukovém programu Svět pravěkých lovců se na pár hodin stali členy tlupy lovců mamutů. Stejně jako v knize E. Štorcha z nich rázem byl Kopčem, Mamutík, Vlčí dráp, Njan, Veverčák, Houžňák, Škuta, Rybička, Njana, Kukačka a další.\nsrdečně zve všechny rodiče na přednášku\n28.02.2018 Naše škola žije sportem - Fandili jsme našim sportovcům na ZOH\nV průběhu olympijských her propukal ve třídách v dopoledních hodinách jásot. Ano, sledovali jsme úžasná sportovní klání našich olympioniků. Největší zájem byl o utkání hokejistů. Fanoušci se náležitě připravili. Nechyběly Raškovky, vlajky vlály a dobrá sportovní atmosféra se nesla celou školou. Všichni jsme cítili tu pospolitost a soudržnost při fandění sportovcům z naší krásné země. Olympionici, děkujeme za krásné zážitky. Jste pro nás vzorem.\nFanoušci z Dvorské\n26.02.2018 Lyžařský kurz 2018\nLetošní lyžařský kurz prvního stupně byl velice vydařený. Počasí nám přálo od začátku do konce, což je vidět i na přiložených fotkách. Instruktoři z lyžařské školy "Newman school" byli skvělí. Nálada výborná a každý se mohl zdokonalovat podle vlastních zkušeností a dovedností. Na výběr byly lyže i snowboard. Celý svah v Karasíně jsme měli jen pro sebe, a tak děti bez front intenzivně lyžovaly po celý týden.


Děti zamíří ke zvířatům a mamky ke korálům - Jablonecký deník\nDěti zamíří ke zvířatům a mamky ke korálům\nPěnčínsko - Agroturistika je příjemným zpestřením turistického ruchu každého regionu. Liberecký kraj je krajem nejen bižuterie a sklářů.\nVýlet na Kozí farmu v Pěnčíně. | Foto: Kateřina Havlová\nOblast nacházející se v půli cesty mezi Železným Brodem a Jabloncem je charakteristická svou sklářskou a bižuterní tradicí. Místo je však zajímavé i svými přírodními krásami, dalekými výhledy jakož i množstvím kulturních památek.\nPři prohlídce kozí farmy s průvodcem za 100 korun pro dospělého a 60 korun za dítě (v letní sezoně) se návštěvníkům dostane výkladu o chovaných plemenech a o technologii výroby sýrů. Možná je i videoprojekce. Na výběr je cca 13 druhů čerstvých kozích sýrů.\nDílna Babky navlíkačky se nachází v prvním patře dřevěné stodoly zemědělského muzea. Hlavní atrakcí je navlékání korálků na tzv. navlékací mašince, které si zde můžete sami vyzkoušet. Pokud se vám podaří navléknout 70 centimetrovou nit, získáte certifikát Babky navlékačky. Součástí dílničky je i velká prodejna „na sběračky", která sezoně rozšiřuje prodejnu v korálkové dílně.\nBrusírna skleněných perlí a kozí farma jsou otevřeny po celý rok od 8 do 18 hodin, vyhlídkový vláček jezdí od května do září. Na Černou Studnici a zpět se s ním svezete za 180 korun, respektive 140 děti do 15 a 100 děti do 6 let. Malý okruh na Krásnou vás bude stát 90 korun, a dětská jízdenka je za 70 nebo 50 korun.\nNávštěvníci v areálu mohou:\n- navštívit souhrnnou prohlídku výroby skleněných perlí a kozí farmy\n- absolvovat projížďku vyhlídkovým vláčkem na blízkou rozhlednu Černá Studnice a do Kittlova areálu na Krásné\n- vyrobit si svoji bižuterii nebo nalepit skleněné obrázky v „Korálkové dílně"\n- nakoupit si skleněné perle, bižuterii a další skleněné předměty v podnikové prodejně\n- příjemně posedět na letní terase „U husy"\n- pochutnat si na specialitách z kozího sýra či masa v restauraci „U Brusírny"\n- nakoupit si ve specializované prodejně kozí sýry a další produkty z kozího mléka a masa\nHISTORIE AREÁLU KOZÍ FARMY\nPrvní sklářská výroba v oblasti Pěnčínska je zmiňována již v roce 1558 (sklářská huť v obci Huť odtud název obce). Od této doby je ve zdejší oblasti zaznamenáván stálý rozvoj sklářské výroby.\nPrvní zmíňky o činnosti v dnešním areálu se datují okolo roku 1820, kdy zdejší pozemky prohlidka-03 a hospodářské stavení čp.4 získává Josef Poselt. V druhé polovině 19. století přecházejí majetky dědictvím do rodiny Fischerů. Jedná se o pozemky, obytný dům (dnešní restaurace), chlévy, stodolu a mačkárnu. Fischerovi zde rozvíjejí sklářskou manufakturu na výrobu skleněných bižuterních výrobků. Výroba dosahuje největšího rozkvětu v první polovině 20. století. Po druhé světové válce je rodina Fischerů odsunuta do Německa a sklářská tradice se přerušuje.\nHrajte si s Jabloneckým deníkem,