Desetičlenný kolektiv Feministické instituce vysvětluje, proč se uchází o pozici ředitelky Národní galerie a odpovídá na některé ohlasy, které jejich krok vyvolal.\nKolektiv Feministických (uměleckých) institucí ucházející se společně o post ředitelky Národní galerie, zleva: Tereza Stejskalová (a Nina), Anežka Bartlová, Markéta Jonášová, Hana Janečková (a Irwin), Anna Remešová, Tereza Jindrová, Vjera Borozan (a Luka), Barbora Kleinhamplová, Karina Kottová (a Bořík), na fotografii chybí Zuzana Štefková. Foto Vojtěch Fröhlich\nNárodní galerie Praha pronikne do běžných zpráv spíše výjimečně, nejčastěji v souvislosti s recenzí na některou z výstav zahraničních či domácích umělců a umělkyň. V poslední době se však stále častěji objevují zprávy, které dávají nahlédnout do fungování jejích útrob.\nDůvod je celkem jasný: vnitřní chod, ekonomická situace, podmínky pro práci a veřejná prezentace Národní galerie (NGP) nesplňují profesní standardy národní muzejní instituce mezinárodního formátu — ať už se jedná o arogantní přístup k externím spolupracovníkům, zpožděné podpisy smluv, rušení sjednaných výstavních projektů, včetně výstavy finalistů Ceny Jindřicha Chalupeckého, nejasnou koncepci stálých či dočasných expozic, vleklý problém s nevyhovujícím stavem depozitářů a výstavních prostor, či v neposlední řadě neadekvátní výši platů a míru povinností, jež náleží jednotlivým zaměstnancům a zaměstnankyním.\nZmíněné problémy bohužel tvoří jen špičku ledovce, který Národní galerii potápí pod úroveň, již by jako největší výstavní instituce u nás měla a mohla mít. Její stav nám není lhostejný, neboť jako kurátorky, teoretičky, pedagožky či umělkyně s Národní galerií chceme spolupracovat. Uvědomujeme si její nezastupitelný kulturní přínos a význam. Rozhodly jsme se proto kolektivně přihlásit do výběrového řízení na pozici generální ředitelky.\nMezi širší veřejností ale nevzbudila největší otázky námi předložená koncepce pro řízení Národní galerie, ale sám fakt, že jsme se přihlásily jako desetihlavý kolektiv žen. Rády bychom proto objasnily, jak souvisí naše vize pro řízení Národní galerie s ideou kolektivního vedení instituce.\nPrvním provokativním aspektem je zřejmě naše příslušnost k takzvaným Feministickým (uměleckým) institucím. Jedná se o otevřenou síť zástupců a zástupkyň galerií, kurátorských, kritických či výzkumných platforem, kteří se pravidelně již tři roky scházejí, aby diskutovali o možnostech praktického naplňování tzv. Kodexu feministických institucí. Jednotliví signatáři se zavázali k tomu, že se budou snažit v praxi institucí, které reprezentují, naplňovat co nejvíce bodů Kodexu.\nNení to tedy žádný zákon, jehož naplňování je nějak trestáno: vše vychází z principů feministického fungování založeného na konsenzu, pochopení pro výjimky, abnormality a odlišné možnosti jednotlivých členů neformální skupiny. Právě podpůrný kolektiv Feministických (uměleckých) institucí napomáhá posouvat řízení zapojených organizací za jejich vlastní hranice a neustrnout na jednom bodu.\nJedním z hlavních principů kodexu je, že taková instituce je nejen vstřícná ke svým zaměstnankyním a zaměstnancům i externím spolupracujícím, ale je též sebereflexivní: jinými slovy, sama hledá cesty, jak zlepšit své fungování nikoliv za cenu obětí všech zúčastněných, ale naopak s jejich podporou a pouze v rámci jejich možností.\nVýstavní program pak má splňovat co největší možnou míru diverzity, programy pro veřejnost by měly být co nejinkluzivnější: tedy aktivně vyhledávat nové publikum, vykračovat ze čtyř stěn bílé kostky a malé skupiny lidí zajímajících se o současné umění směrem k veřejnosti. To naplňují samozřejmě jednotlivé galerie a výstavní platformy různě: někdy vytvářejí programy přístupné pro hendikepované, spolupracují s nejrůznějšími komunitami, které ke kultuře mají ztížený přístup, poskytují možnost hlídání dětí při diskusích, konferencích anebo myslí na to, aby do výstavních prostorů mohli rodiče své děti bez problémů vzít.\nSebereflexivnost může mít také podobu snahy o co nejmenší ekologickou zátěž konaných akcí, nebo snížení jejich počtu podle finančních možností daných systémem roční grantové podpory: hlavní je, aby všichni, kdo pro feministicky fungující instituce odvedou jakoukoliv práci, za ni dostali adekvátně zaplaceno. Cílem je minimalizovat neplacenou práci, jež je v provozu současného umění tak běžná a kvůli společenskému nastavení ji častěji vykonávají ženy.\nPodmínky musejí však být stejné pro všechny spolupracující. Jinými slovy je možné říci, že se jedná o vůli experimentovat s různými modely struktury, fungování i komunikace, díky nimž bude instituce pečovat stejným dílem o své publikum i své zaměstnance a spolupracovníky. To ostatně souvisí i s používaným jazykem: mezi organizacemi, které se zavázaly naplňovat Kodex feministických institucí najdeme například i oborová média, jako je český Artalk.cz anebo slovenský Kapitál.\nZde je třeba přemýšlet nad citlivým jazykem, který nebude automaticky nikoho vylučovat: například je možné redukovat generické maskulinum na nejnutnější případy, anebo myslet při anketách na co „nejbarevnější“ spektrum zastoupených atp. Podobně pro výstavní instituce je důležité hledat jazyk, který bude mnohdy složité obsahy komunikovat vstřícným a rovnocenným způsobem všem divačkám a divákům.\nCo se týče zmíněné provokativnosti kolektivní přihlášky, po našem mínění se dlouhodobě ukazuje, že Národní galerie je příliš rozsáhlou institucí, na niž jsou navázány mnohé další úkoly — např. starost o československý pavilon v Benátkách, havarijní stav mnoha budov, v nichž dnes instituce sídlí nebo řada dílčích ale zcela zásadních problémů, jako je neschopnost zbavit se smlouvy s problematickou sekuritní firmou G4S zajišťující práci kustodů a ostrahy, která čelí opakovaným obviněním z porušování základních lidských práv a svobod.\nŘadu potenciálních kvalitních kandidátů na post generální ředitelky nebo ředitele současný stav odrazuje od ambice se do výběrového řízení vůbec přihlásit. Často zaznívá názor, že se jedná o jaksi nadlidský úkol — skloubit v jednom člověku odborné i manažerské a ekonomické kvality a schopnost do hloubky se zabývat celou „superstrukturou“ s jejími klady vyváženými hlubokými a dlouhodobými problémy.\nPřestože kolektivní vedení podobné státní instituce v našem kontextu není zvykem, mohlo by být efektivním řešením řady podobných rozporů. V kolektivním vedení vidíme i další výhody. Jednak je tím minimalizováno až v podstatě vyloučeno riziko dalšího dílu one-man show, jaký nám předvádělo několik z minulých generálních ředitelů instituce.\nJednak je pro nás kolektivita také celospolečenským principem, který se uplatňuje právě ve sféře umělecké tvorby a provozu v dnešním světě stále častěji. V tomto ohledu může obsazení vedoucí pozice v Národní galerii kolektivem sloužit také jako hodnotový příklad pro celou českou společnost.\nSamozřejmě si uvědomujeme, že kolektivní vedení by bylo určitým zásahem do dosavadního nastavení instituce, a promýšlíme proto předem možnosti, jak využít výhody kolektivu — víc hlav víc ví a víc zvládne — a rozumně je implementovat do stávající struktury. Instituce je v našem pojetí živým organismem spíše než odosobněným mechanismem.\nChceme proto podpořit autonomii jednotlivých ředitelek a ředitelů sbírek a další řídících sekcí a posílit propojení mezi jednotlivými částmi, včetně komunikace napříč celou institucí. Chceme dosáhnout toho, aby všichni zaměstnaní vnímali svou práci jako smysluplnou a cítili sounáležitost s celkem.\nZmíněné nároky, podle nichž samy řídíme naše instituce jsme se rozhodly pokusit aplikovat na největší státní příspěvkovou galerii umění. O naší koncepci jsme mluvily již v několika rozhovorech v celostátních médiích. Zde bychom tedy jen stručně nabídly výběr hlavních věcí, o které nám jde:\nJako klíčové principy vnímáme spolupráci, solidaritu, péči, férovost, transparentnost a udržitelnost.\nGalerie jako taková pro nás nekončí za jejími dveřmi, naopak navazuje na veřejný prostor, historii a socioekonomické kontexty. Věříme v nutnost reflexe samotného „národního“ konceptu Národní galerie. Ten je v dnešní době potřeba podrobit pečlivé revizi, nikoliv bezmyšlenkovité propagaci, nebo naopak odmítnutí.\nUvědomujeme si míru problémů, jimiž jako společnost čelíme a zřídíme proto speciální pozici ekologického ombudsmana, který bude dohlížet na provoz celé instituce na všech úrovních.\nDůležitá je pro nás také historie sbírek a jejich role v současném světě, kdy se staré koloniální jizvy znovu ozývají a máme šanci je s adekvátní péčí nechat zahojit. Koho a co do dnešní doby Národní galerie Praha sbírala a které hlasy, artefakty, obsahy či narativy v současných aktivitách instituce naopak chybí? Odkud pocházejí artefakty asijské či africké kultury a jakým způsobem se do sbírek dostaly? Je možné navázat reciproční vztah s místy jejich původu?\nJedním z východisek je pro nás přístup Mezinárodní rady muzeí ICOM, která definuje muzea jako „polyfonní místa demokratizace a inkluze, v nichž probíhá kritický dialog o minulosti a budoucnosti, [která] uznávají a řeší konflikty a výzvy současnosti, uchovávají artefakty a příklady pro blaho společnosti, chrání rozmanité vzpomínky pro budoucí generace a zaručují všem lidem stejná práva a rovný přístup k dědictví.“\nKdo povede Národní galerii? Výběrové řízení opět bez diskuse s veřejností\nUvedených cílů chceme dosáhnout hloubkovým průzkumem současné situace uvnitř galerie, podporou nesporného lidského potenciálu, jímž už v současnosti Národní galerie Praha disponuje. Skrze osobní rozhovory, posílením odborů, zlepšením platových podmínek a vytvořením závazného Etického kodexu instituce pro spolupráci s partnerskými organizacemi i sponzory.\nStejně tak je pro nás důležité navázat na vyjednávání nového zákona o veřejných institucích v kultuře. To považujeme za jeden z kamenů úrazu, který částečně vede až k současnému stavu v mnoha příspěvkových organizacích Ministerstva kultury České republiky. Ať už dopadne výběrové řízení na nové vedení Národní galerie jakkoliv, doufáme, že alespoň některé z principů, jež jsme formulovaly v naší koncepci řízení, budou novým vedením naplněny.\nZa kolektiv Feministických institucí: Anežka Bartlová, Vjera Borozan, Hana Janečková, Tereza Jindrová, Markéta Jonášová, Barbora Kleinhamplová, Karina Kottová, Anna Remešová, Tereza Stejskalová, Zuzana Štefková\n27. července 2020 v 10.14\nJan Randák Lidice? Vrabci měli pravdu aneb Zaorálkova splněná představa\nJan Šícha Vykradené muzeum, pořád muzeum\n#Občanská společnost#Praha#Dotace na umění#Feminismus#Politická kultura


film love becomes difficult online - zkouknoutfilm.cz\nEmail: info@zkouknoutfilm.cz https://zkouknoutfilm.cz/sledovat?zanr=povidkove-v&film=love%20becomes%20difficult Koukat na celé filmy online zdarma. nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nVšechny povídkové Všechny povídkové, Zkouknout, film, love becomes difficult, cz dabing Všechny povídkové\nZkouknout film love becomes difficult, pustit online česky v HD, CZ online. Zkouknout celý online film zdarma a bez omezení. Zkouknout online s možností stáhnout film. love becomes difficult je zřejmě nejdiskutovanější…


Kritiku Ruska nechme na Evropské unii, říká ministr obchodu Mládek - iDNES.cz\nKritiku Ruska nechme na Evropské unii, říká ministr obchodu Mládek\n31. ledna 2014 3:00, aktualizováno 3:00\nV ČSSD byl roky stínovým ministrem financí, v Sobotkově koaliční vládě se však musel smířit s postem ministra průmyslu a obchodu. Ve funkci chce definovat obchodní vztahy s Čínou, kritiku Ruska by však Česko mělo nechat na Evropské unii. "Skrze EU je to totiž výrazně efektivnější," říká v rozhovoru pro iDNES.cz Jan Mládek.\nJan Mládek (ČSSD) | foto: Tomáš Krist, MAFRA\nUjímáte se úřadu, který má mimo jiné pomáhat českým podnikům a dohlížet na energetickou bezpečnost země. Jaké jsou vaše priority, co bude to první, co uděláte?\nV první řadě se budu snažit oživit činnost Czechinvestu, aby získával zahraniční investice tak, jako tomu bývalo ještě před sedmi lety, než nastoupil ministr Říman. Samozřejmě je tu otázka ekonomické diplomacie, obecně pak podpora podnikání a energetická politika, o které se vede a povede řada debat.\nJan Mládek (1960)\nJan Mládek, ČSSD\nNarodil se v červnu 1960 v Jindřichově Hradci. Vystudoval ekonomii na Vysoké škole ekonomické v Praze. V letech 1985 až 1990 spolupracoval s Prognostickým ústavem ČSAV, kde v dubnu 1990 získal titul kandidát věd. Členem ČSSD je od roku 1995, před tím byl v letech 1987-1989 v KSČ.\nV roce 2001, kdy byl náměstkem ministra financí, nedostal Mládek bezpečnostní prověrku na stupeň tajné (více zde). Podle některých zdrojů to bylo proto, že měl intimní vztahy s ženami z Ruska. On sám tvrdí, že o prověrku zažádal a řízení bylo přerušeno.\nVe volbách v roce 2002 byl v Jihočeském kraji zvolen do Poslanecké sněmovny za ČSSD. Byl členem sněmovního rozpočtového výboru a v letech 2002 až 2004 i výboru zahraničního. Již v letech 2004 až 2005 působil jako ekonomický poradce předsedy vlády, v listopadu 2005 byl jmenován ministrem zemědělství ve vládě Jiřího Paroubka.\nV senátních volbách roku 2010 kandidoval neúspěšně do Senátu.\nV roce 2013 způsobil skandál, když na sjezdu ČSSD označil živnostníky za "parazity", od čehož se distancoval i předseda strany Bohuslav Sobotka a Mládek se za svá slova omluvil (více zde). V Sobotkově týmu však zůstal jako stínový ministr financí.\nJe potřetí ženatý, má pět dětí. Sám si říká Velký medvěd a označuje se za zakladatele hnutí zvaného bearismus, jehož vyznavači trpí absolutní posedlostí vším, co se týká medvědů.\nMůžeme čekat personální změny?\nSamozřejmě a budou rychlé. Budu se k tomu snažit přistupovat tak, jako by už platil služební zákon. V okolí ministra budou změny, ale ve struktuře úřadu jen minimální.\nPlatí to, že vašim náměstkem za ANO bude Lukáš Prokeš?\nV zásadě ano, ale ještě budeme jednat o tom, jaké bude mít kompetence.\nNáměstkové Alexandra Rudyšarová a Pavel Šolc zůstanou?\nPan Šolc by v novém systému měl být oním státním tajemníkem a zajišťovat tak kontinuitu. U náměstkyně Rudyšarové se musím seznámit, jak se srovnává s problematikou čerpání evropských fondů, protože v tomto ohledu jsou tam kulantně řečeno výzvy, zejména co se týče Hospodářské komory.\nAndrej Babiš se nechal slyšet, že pro stát je klíčová prosperita velkých podniků, vy jste ostře napadal výhody živnostníků, například Německo ovšem roste hlavně díky malým a středním firmám. Kam by se měla soustředit podpora státu?\nNehledě na to, co jsem řekl nebo neřekl, si myslím, že ekonomika potřebuje všechny druhy podniků. Jaká bude jejich velikost, je záležitostí trhu. Buď je v módě outsourcing, nebo firmy naopak fúzují. Malé a střední firmy jsou strašně důležité pro zaměstnanost, a tedy i pro sociální kohezi a stabilitu. Velké jsou pak strašně důležité pro export či vědu a výzkum. Tam platí ekonomika rozsahu, pro malé firmy je export obtížný a riskantní - nemají na něj kapacitu.\nAle OSVČ například v průměru odvedou na daních jen kolem dvou tisíc korun ročně, není právě jejich zvýhodňování příčinou obliby outsourcingu a švarcsystému?\nNo samozřejmě, švarcsystém je něco, co nám rozvrací sociální i zdravotní pojištění. Omluvil jsem se za styl svého výroku, ale nikoliv za obsah (Mládek loni na sjezdu ČSSD řekl, že "živnostníci parazitují na zaměstnancích", pozn. red.). Přineslo to alespoň jednu pozitivní věc - tím, že to bylo otevřeno, teď nikdo nepřijde s nápadem na zvýšení sociálního a zdravotního pojištění, čímž by se ještě zvýšil rozdíl mezi odvody OSVČ a zaměstnanci. Pozitivní je navíc to, že v koaliční smlouvě je dohoda o zrušení dalšího zvýhodnění OSVČ načasovaného na rok 2015, podle plánů pana Kalouska a Nečase měli totiž začít platit ještě méně. Je to ovšem v zájmu samotných OSVČ, protože pokud se něco nezmění, tak řada z nich skončí s takovým důchodem, který je donutí obracet se na úřady pro sociální dávky.\nŘíkal jste, že budete jako ministr silně zvažovat návštěvy firem, kde nejsou odbory. Jak jste to myslel?\nNeřekl jsem, že tam přímo nepůjdu, ale budu si o nich pečlivě shánět reference. Odborová organizace je totiž jakási zpětná vazba, druhý kanál informace o té firmě. Vždy je lépe mít víc informací než méně. Vedení firmy má své zájmy, stejně jako je mají majitelé a odbory. Všechny jsou legitimní. Povinné zastoupení odborů v dozorčích radách je pak užitečná věc pro informovanost zaměstnanců a je chyba, že to nyní ze zákoníku vypadlo.\nVětšina poslanců včetně vás je nyní sice pro dostavbu Temelína, ale zároveň proti poskytnutí státních garancí na výkupní cenu elektřiny. Není to určitá schizofrenie?\nAno, pak si ale musíme položit otázku, jestli je možná dostavba bez oněch garancí.\nCeny na trhu se ovšem nyní velmi rychle mění a je otázka, jestli je vůbec smysluplná nějaká dlouhodobá energetická koncepce.\nTo je ten základní problém, před kterým stojíme. Stát si musí vytyčit dlouhodobé představy a soukromým subjektům tak snížit míru rizika při investování. Upřímně řečeno, při míře nejistoty, která panuje ve světě, je to téměř "mission impossible". My nevíme, co se bude dít, dopadají na nás změny z druhého konce planety.\nNapříklad těžba břidlicového plynu v USA. To je přece strašlivá změna, USA se staly soběstačnými v plynu a tankery se zkapalněným plynem, které tam měly jezdit z Kataru či Alžírska, jezdí místo toho k evropským břehům a snaží se to prodat. Spotové ceny jsou úplně někde jinde. Ceny v přístavech a ceny z plynovodů se dostávají do pnutí. USA předělávají uhelné elektrárny na plyn, pokročily ve snižování emisí CO2 a najednou mají spoustu černého uhlí na export. Jsme tak před otázkou, jestli provozovat některé hlubinné doly v ČR. Míra nejistoty je vysoká, vše se dramaticky mění.\nMá smysl v tomto globalizačním víru hájit energetickou soběstačnost Česka a stavět nové zdroje elektřiny? Slovensko dokončuje Mochovce, zelený proud z Německa k nám přetéká, Maďaři rozšíří jadernou elektrárnu Paks…\nČesko má tradičně silný elektrotechnický průmysl, jsme výrobci a vývozci elektřiny a já nemám problém s tím, pokud budeme čistými exportéry i do budoucna. Ovšem za předpokladu, že nevydělává jen ta firma, ale i země, a jsou tak zohledněny všechny externality.\nTo je však právě problém zvažovaného prolomení limitů těžby hnědého uhlí. Stát získává z uhlí zpět jen 1,5 procenta jeho tržní ceny. Na prolomení tak mohutně vydělají hlavně těžaři.\nFakticky dostává ještě méně, to číslo je 1,09 procenta, jsou tam totiž ještě redukční koeficienty. Ale máte pravdu, v první řadě je důležité získat podstatně víc pro stát, toto je relikt minulého režimu, kdy to bylo jedno. Druhá věc jsou ony limity. Umím si představit prolamování s malým "p", kdy se to nedotkne žádných sídel. A pak je tu Prolamování s velkým "P", kdy se bourá Horní Jiřetín, nebo dokonce symbolicky i zámek Jezeří. To si moc představit nedovedu.\nA pro malé prolamování by nebylo potřeba referendum?\nO tom se povede debata s občany dotčených obcí, ale myslím, že ne. Chystám se tam s panem Babišem jet a promluvit s lidmi - jak s manažery těžařů, tak se zástupci obcí.\nPrezident Zeman na návštěvě Jáchymova hovořil o možnosti obnovení těžby uranu. Je to reálné?\nJe to čistě otázka ekonomické kalkulace a já bych byl velmi opatrný. Pan prezident chtěl být asi vlídný na představitele kraje, který navštívil.\nVraťme se k ekonomické diplomacii. V současnosti se rozjíždí poněkud dvoukolejně, vlastní lidi vysílá do světa ministerstvo zahraničních věcí i ministerstvo průmyslu a obchodu. Nyní obě dvě spadají pod ČSSD, dojde ke sjednocení?\nAno, sice došlo k podepsání smlouvy o spolupráci za ministrů Kohouta a Ciencialy, ale to je jen takové vyjádření dobré vůle. Budeme o tom muset dál jednat.\nCo je pro vás účelem ekonomické diplomacie? Je to jen "sprostá proexportní politika", jak ji nazval pan Schwarzenberg?\nJe to širší. Ekonomická diplomacie je kromě toho i o zahraničních investicích v ČR, případně podpora těch českých v zahraničí. Měla by být také o incomingové turistice, protože zejména potenciál čínských turistů je obrovský. Základní úzké místo jsou víza a letecké linky. Linky se nevyplácejí, pokud není generováno dostatečné množství víz. Poté teprve mohou přijít přímé linky do Šanghaje či Pekingu.\nServer iDNES.cz v příštích týdnech přinese rozhovory se všemi kandidáty na ministry v nové vládě. Seznam rozhovorů se tak bude postupně rozšiřovat.\nMarcel Chládek (školství)\nDaniel Herman (kultura)\nBohuslav Sobotka (premiér)\nMarian Jurečka (zemědělství)\nJiří Dienstbier (lidská práva, legislativa)\nPavel Bělobrádek (vicepremiér pro vědu a výzkum)\nMilan Chovanec (vnitro)\nLubomír Zaorálek (zahraničí)\nMartin Stropnický (obrana)\nVěra Jourová (místní rozvoj)\nMichaela Marksová-Tominová (práce a sociální věci)\nRichard Brabec (životní prostředí)\nOhrožuje obchodní vztahy s Čínou "dalajlámismus", jak o podpoře nezávislosti Tibetu hovořil expremiér Nečas?\nHlavně bychom neměli připustit jakékoliv zpochybňování teritoriální integrity Číny. To není v českém zájmu. Dokonce si myslím, že v budoucnu bude součástí Číny i Tchaj-wan. Sjednocování s Hongkongem i Macaem probíhá velmi civilizovaným způsobem, s podobně vysokým stupněm autonomie bude podle mě připojen i Tchaj-wan. Doufám, že vláda přijme brzy materiál, který vyjádří stanovisko Česka vůči Čínské lidové republice z hlediska obchodních vztahů a součástí bude i deklarace, že česká vláda nezpochybňuje teritoriální integritu Číny a ctí princip nevměšování se do vnitřních záležitostí. A všechno ostatní je folklór.\nA jak bychom se měli postavit k porušování lidských práv v Rusku?\nKaždý má právo mít na to svůj názor. Stanoviska k tomu vydává Evropská komise, politiku bychom tak měli dělat přes českého komisaře. Skrze EU je to totiž výrazně efektivnější. Státním vztahům by ale měla dominovat spolupráce.\nTakže se Rusko už kritizovat nebude?\nPodívejte se, někteří intelektuálové odsuzují prezidenta Putina za to, že zavedl v zemi pořádek. Já vůbec nemám potřebu hájit jeho kroky, ale dívám se na to s mnohem větší pokorou. Řada ruských občanů uvítala konec jelcinovského chaosu. Život je složitý, nesmíme si myslet, že odstraníme vládu s některými autoritativními prvky, což ruská vláda nepochybně je, a vypukne demokracie a svoboda. Ona taky může vypuknout vláda banditů. Před rokem 1999 se v řadě gubernií nechali provolit banditi a kmotři do čela úřadů a to Rusové nevnímali jako pozitivní počin.\nChtěl bych doufat, že Rusko se posune k lepším standardům demokracie. Ale konec konců když se podíváte na ty poslední volby, tak to nebyly výsledky jako když má někde vládní strana osmdesát procent. Vládní strana měla pod padesát a existují i alternativy v podobě opozičních stran.\nVy tedy Rusko nevnímáte jako autoritářský režim?\nTo je nesmysl. Čistě autoritářský režim to není.\nTémata: Alžírsko, Čína, Jindřichův Hradec, ministr financí, Německo, Rusko, Andrej Babiš, Bohuslav Sobotka, CzechInvest, ČSSD, Evropská unie, Jan Mládek, Jiří Paroubek, Vysoká škola ekonomická\nStínový ministr financí Jan Mládek představil na sjezdu daňové plány ČSSD. Druhá sazba daně z příjmu fyzických osob... celý článek\nU Miloše Zemana se objevili další ministerští kandidáti. Prezident večer nasvém facebookovém profilu vyzdvihl budoucího... celý článek\nMládek chce vrátit povinné zastoupení odborářů v dozorčích radách\nKandidát na ministra průmyslu a obchodu Jan Mládek chce do zákona vrátit povinné zastoupení odborářů v dozorčích radách... celý článek\nDostavba Temelína se zdrží, domnívá se kandidát na ministra Mládek\nMinistrem průmyslu by se měl stát Jan Mládek z ČSSD. Stejně jako jeho předchůdce Martin Kuba z ODS je Jihočech, na... celý článek\nNekritizujme Rusko a Čínu, stojí nás to místa, popřel program ČSSD Mládek\nČesko by podle stínového ministra financí za ČSSD Jana Mládka mělo vyvážet zboží i mimo Evropskou unii, především do... celý článek\nMládek: Dostal jsem 30 zakázaných slov, která nesmím v politice říkat\nNěkolik týdnů odmítal stínový ministr financí Jan Mládek rozhovory s médii. Po výroku o "živnostnících - parazitech" na... celý článek\nZa končící vládou Petra Nečase a Miroslava Kalouska zůstává "skrytý dluh" ve výši 150 až 250 miliard korun kvůli chybám... celý článek\nTchaj-wan se ohradil vůči českému ministrovi průmyslu a obchodu Janu Mládkovi. Ten v rozhovoru pro iDNES.cz uvedl, že... celý článek\nSankce by omezily české dodávky pro těžaře za pět miliard, tvrdí Mládek\nV případě přijetí původního návrhu protiruských sankcí by byly ohroženy dodávky českých firem pro ropný průmysl za pět... celý článek\nSankce přidusily vývoz do Ruska. Nebudeme obětí her USA, varoval Mládek\nČeský export do Ruska klesl kvůli uvalení sankcí za letošní první pololetí o šest procent. „Německo je na tom hůř, to... celý článek\nKomentáře, glosy, názory | Počasí | Elektronická evidence tržeb (EET) | Zajímavosti | Svět | Česko | Andrej Babiš | Auto-moto | Celebrity | Nehody Praha | Penzijní připojištění | Úroková sazba hypoték | Nehody na D1 | Povodně červen 2013 | Havárie kamionů | Černobylská havárie | Řecko a dluhová krize | Daňové přiznání | Vánoční cukroví | Zakázané & kultovní reklamy | Colours of Ostrava (festival) | Česká kuchyně | Otrava metanolem, prohibice | Star Wars | nehody | Pracující důchodce | Daňové zvýhodnění na dítě


St. Clair - 04. Zen Hvězd: Poselství keltského kýtovce "Delphinus"\n"Zen Hvězd": Poselství keltského kýtovce "Delphinus"\n07.12.07 St. Clair\nNemnoho bylo doposud objeveno o záhadné civilizaci Piktů a Keltů. Vypařili se jakoby za pomoci kouzla prošli hlavním časovým portálem nekonečna. Čteme o proroctvích Mayů a amerických Indiánů a považujeme je za velice vyspělé kultury. Já říkám, že lidé musí překročit omezené chápání slov, aby lépe porozuměli světu, který je obklopuje. Dovolte mi, abych se s vámi podělil o keltsko-helvétský způsob života. Tito lidé žili velmi blízko Elfů a Elfové žili velmi blízko Keltů... Takže, co byli zač a proč nezanechali žádné "poselství", kromě mnoha zvláštních, fascinujících a komplikovaných vzorů a motivů na kameni? Piktové a Keltové byli podivní podle měřítek dnešního světa. Ve skutečnosti mohli dost dobře přijít z jiné planety. Proroctví a předpovědi prastarých kultur vzbuzují úctu u dnešních lidí, aniž by tito byli schopni pochopit celé poselství. V helvétském světě předkové keltského národa stále existují a čekají, až tento současný věk pomine, aby mohli dělat cokoli dělali předtím, než zmizeli. Proč nezanechali proroctví? Mají trochu jiný pohled na svět. Helvétští, švýcarští Keltové, Galové a lidé Bretaně jsou téměř jedni a titíž. Nemuseli nic zapisovat, protože to věděli... Především věděli, že kdokoli v souladu s matkou zemí, s přírodou a universem, uslyší a pochopí a uvidí, což je to, co činím já. Také věděli, že toto otevření se a transformace lidského vědomí nastane - ať se děje, co se děje. Jejich víra je naprostá - vědí, že k tomu dojde. Z tohoto důvodu vložili veškerou svou sílu, svou moudrost a svého ducha do opravdového projevu.\n"Žijeme ve dvou světech... ve světě, do něhož jsme byli zrozeni a v druhém světě, jenž se zrodil v našem nitru. Oba mohou být požehnáním nebo prokletím. My se rozhodujeme."\nhomilie keltských Druidů\nNevím, zda toto dokážu sdělit v knize? Snad mohu naznačit či ukázat naléhavou potřebu toho, aby lidé poznali a byli součástí světa mezi světy. Co už nemohu udělat je dovést lidi tam. Lidé tam mohou vkročit jedině sami.\nJednoduše cítím, že je důležité předat dále smích a smysl pro humor našich keltských předků. Nemají v úmyslu ukázat neúctu vůči těm, kteří jsou známí svými načasovanými varováními, jež mají být v budoucnu odhalena; existuje také jiný způsob, jak přistupovat k této posvátné bráně: Cesta vědění bez vědění.\nAni staří Toltékové za sebou nezanechali žádná proroctví, žádná varování či písemnosti o budoucích bytostech světla, zachraňujících lidstvo. Stejně jako Keltové a Vikingové - zanechali za sebou záhadné obří kameny, umělecká díla, složité vzory a symboly, které není možno rozšifrovat skrze racionální uvažování. To znamená, že musí být aktivována jiná část mysli - abychom toto všechno pochopili a viděli věci takové, jaké jsou. Toto nám říká, že existují jiné úrovně. Vlákna DNA uvnitř vašeho těla nezapisují lineární sdělení. DNA naslouchá vám a pracuje přímo s vámi. (Přesně tak viz. aktivity "Technika Lorean" a "S. A. T. I. R." pozn. J.CH.). Zde leží váš vlastní jemný vnitřní keltský vzor.\nPro ty, kteří možná špatně pochopili můj vlastní helvétský smysl pro humor: naznačuji, že změny na zemi nejsou ničím jiným než keltským kosmickým "kolem času", donekonečna se otáčejícím. Co lidé mezitím dělají je jejich věc. Nikdo vám nemůže říct, jak žít - a to je důvodem, proč vám to Toltékové ani Keltové neřekli. Každý si musí nalézt cestu sám pro sebe.\nRacionální, vědecká mysl poměřuje všechno, s čím přijde do styku. Já ve svém světě vidím keltské pohádkové šamany tančící na kvantových vahách a vzhledem k tomu, že žádný člověk s racionálně založenou myslí není schopen je vidět, nikdo si ani neumí představit, že s mírami si někdo pohrává, když leprachoun (irský skřítek) hraje k radostnému tanci na pohádkovou harfu.\nV keltské kvantové vědě skřítkové pochybovali o tom, jestli jsou lidé vůbec dobře nastaveni, protože si všimli, že nikdo nedokáže vnímat skryté frekvence pod nulou (jak nahoře, tak dole). Skřítkové se všeobecně shodli, že lidé vykazují chování v pásmu -777, ale nikdo nechtěl lidem tu špatnou zprávu sdělit a jelikož lidé stejně nedokázali skřítky a víly vidět, kdo by jim naslouchal? Buddha se na stupnici neobjevil, protože osvícení je za hranicemi měřitelnosti.\nA je to právě v této době, kdy velryba (samička vorvaňovce anarnaka) doplavala nahoru po řece Temži a předložila tak živoucí důkaz o krizi přírody před dveře Britského parlamentu. Lidé řekli, že zvíře bylo nemocné, ale velryba si našla vcelku úspěšně cestu nahoru po řece Temži až do centra Londýna, kde její přítomnost ohrozila probíhající (nepřetržitý) přesun zboží a lidské finanční zájmy známé jako lodní přeprava zboží. Viz odkaz: http://aktualne.centrum.cz/clanek.phtml?id=60339\nZatímco materialistický fragment lidstva v Londýně odsunoval Kosmickou přírodu z cesty komerční přepravy, na druhé straně světa nejdůležitější vůdce rodilých Indiánů za posledních 500 let vzýval duchovní sílu a vedl posvátný obřad, v němž on a jeho šamanští přátelé žádali o vedení ze strany svých předků. V této souběžnosti dějů se skrývá naděje.\nVe chvíli, kdy velryba plavala před Britským parlamentem, nově zvolený prezident Bolivie, Evo Morales, se účastnil domorodého obřadu u archeologických pozůstatků po civilizaci Tiwanaku.\nLidé jihoamerických And nazývají toto období novým slunečním Pachakutic, což znamená změnu ve slunci a pohyb země, jenž přinese novou éru. Podle starého proroctví začal poslední Pachakutic invazí španělských dobyvatelů a došel ke svému konci. Toto je počátek nového cyklu; cyklu, kdy je svět převrácen vzhůru nohama.\nHodně jsem přemýšlel o velrybě, která smutně zahynula poté, co zaměřila pozornost světa na Londýn, ve chvíli, kdy se nový indiánský vůdce modlil a žádal své předky o radu. Pokoušel jsem se pochopit znamení v této události. Cítím, že značí smrt, konec materialistického cyklu.\nKaždý lékařský symptom si odžije kompletní cyklus, takže plně nechápeme, jak se toto znamení projeví ve fyzickém 3D světě. Evidentně, toto není první velryba, která skončí tak, že podivným způsobem opustí své přirozené prostředí. Za posledních 14 měsíců, pokud se ohlédneme zpátky od ledna 2006, se nejméně 300-500 delfínů a velryb vrhlo na břeh po celém světě. Vždy jsem na to poukázal, když jsem o tom dostal zprávu - v Tasmánii, na Novém Zélandu a v Austrálii nebo v Severní Karolině.\nZ nějakého důvodu je mezi mnou a velrybami osobní pouto. Malý kamarád Kytovec, který přeplul do oceánu hvězd na člunu jménem Crossness neztratil nic a nám zanechal naději. Ve všem můžeme najít dobro, pokud je člověk ochoten pohlédnout dostatečně hluboko. Vesmír je zkrátka větší a nekonečný oceán, hlubší a vzdálenější od lidstva. To, co za sebou velryba zanechala, je semínko naděje a dobra. Je to mnohem více než jen pouhé varování. Je nám ukazována cesta před námi.\nSnad velryba doopravdy cítila, že je Londýn pod vodou a je již jejím územím a že změny, které nastanou, se již energeticky začaly projevovat, přestože nám může trvat ještě pár let, než to uvidíme. Jistým způsobem nás velryba nutí k zastavení a zvážení toho, jak daleko od lidstva je pro nás nejbezpečnější být. Zdá se, že nespoutané, volné a mladé žijící bytosti čeká uvnitř otrávených měst této společnosti pouze jistá smrt. Jiná skupinka velryb, které zůstaly spolu, mimo na širém moři, má stále šanci na přežití. To je něco, nad čím bychom se měli všichni zamyslet. Zároveň se nejedná čistě o záležitost fyzického přežití. Dokonce nejde ani o hledání fyzických prostředků k přežití. Duchovní změna je tím, čeho je nám zapotřebí. Abychom mohli cestovat a aby o nás mohlo být postaráno čistotou divočiny, musíme kráčet duchovním světem.\nNespoutaná skupinka velryb, které se drží tak daleko od člověka, jak je to jen možné, je nedotčená zvyklostmi lidstva. Jsou stále neposkvrněné, v souladu se svým Vesmírným sonarem, hledajíc vedení přírody a je jim souzeno zůstat s přírodou - pokud mají přežít změny, jež se přeženou přes zemi a její oceány. Ve více duchovně uvědomělém světě by lidé bývali zastavili přepravu a dopravu na Temži na pár týdnů a pozorovali by velrybu, modlili by se a žádali o radu. V současném světě by to vyžadovalo změnu nastavení mysli na duchovno, což napojuje mysl velryby na lidskou a kosmickou mysl.\nA přesto se zdá, že jedna velryba v Londýně přinejmenším zvedla hladinu uvědomění více než stovky či tisíce těch, které se vrhly na pláž v předešlých letech, stejně silně působivým způsobem. Skutečnost, že miliony lidských bytostí po celém světě sledovaly tuto jednu velrybu, pomohla předat poselství. Tato událost předložila současnou situaci lidstvu a přinesla ji až pod nos těm u moci, přímo pod schody sídla moci a těch, kteří za problémem stojí. Toto byl, a je, až archetypální úkaz. Podobný mocným duchovním silám, s nimiž se střetli Atlanťané. Na té nejzákladnější úrovni velryba říká: Toto všechno se vám vrátí.\nDuch velryby vstoupil do mého vesmírného okna a sdělil mi, že někdy se bytost inkarnuje do formy, aby vykonala nějaký specifický úkol. Přicházejí na zem pouze, aby vykonali tuto jedinou věc a nic jiného. Pokud to rozvedeme dál: Kdo stvořil Londýn? Římané a později byl rozvinut Anglosasy. Toto znamení by naznačovalo také jejich konec. Lidé už nemohou dále předstírat. Velryba vyplavala nahoru po řece a řekla: "Tady jsem. Podívejte se na to, co nám děláte."\nSmrt tohoto stvoření vysílá jiskřičky uvědomění do myslí a srdcí každého jedince na celém světě. Zvíře přináší oběť. Obětuje svůj vlastní život pro přežití svého druhu. Velice brzy uvidíte zvláštní bytosti jako tato velryba a budete je muset držet stranou od staré společnosti v období přechodu. Tyto bytosti se buďto udusí jako velryba v jedu materialismu nebo přežijí v divočině. Co je to divočina? Je to vnitřní krajina čistoty, ducha a lásky.\nV Pánovi prstenů Tolkien popisuje fyzickou pustinu ničící zemi jako Zemi Mordor obklopující Sauronovu Temnou věž. Z věže se šíří pouze smrt a destrukce. Žádná živá věc tam neroste, jen zlomyslnost a strach. Sauronova nadvláda znamenala smrt pro svobodný svět, pro zvířata a stromy, lidi a elfy, skřítky a hobity. Nic by nepřežilo jeho vítězství, kdyby se svobodný svět nesjednotil, aby jej porazil. Dokonce i zotročení se stali temnými a chodili jako živí mrtví.\nSauronova moc by pohltila všechen život ve Středozemi. Avšak jeho moc závisela na prstenu. Jediném prstenu, který by ovládl celý svět. Je jasné, že Sauron musel externalizovat svou moc, aby mohl provést ovládnutí světa. To je důvodem, proč vkládá většinu své moci do prstenu. Znič prsten a Sauronova moc je pryč a věž se zřítí. Středozemě přežije.\nNaznačuje nám smrt velryby smrt sil postavených proti přírodě? Tento lékařský symptom neskončil smrtí velryby, pouze začal. To je ta zvláštní věc na znameních z Kosmu. Znamení je skutečnou a živoucí událostí. Vzrůstá živým způsobem a přemosťuje tak neviditelný svět ducha s fyzickým světem lidí. Některé moudré duše navrhují, že Kytovci přivádějí náš svět do existence. Já se také domnívám, že velryby a delfíni jsou kosmické bytosti obývající oba světy.\nCo by se stalo, kdybych se zeptal Pána Světla na toto znamení? Tento velice zvláštní synchronismus slunce a Chirona v prvních stupních Vodnáře s vůdcem kmene ve vysokých Andách vzývajícím duchovní sílu a nevinná velryba vynořující se z hloubi na povrch vedle Sauronovy věže?\nPán Světla zaměří mou pozornost na zamlžené hory nad naším jezerem - gestem naznačuje, abych se vydal hledat kosmické kontaktní centrum a využil svých navigačních schopností a naslouchal helvétským elfům, kteří mne vedli s velkou péčí po celý můj život, obzvláště když jsem se vydal na cizí a nepřátelské území.\nŘekl by, že jsme všichni Kosmické bytosti žijící mezi sférami skutečného a neskutečného. Zdůraznil by, že jsme zde, abychom spojili tyto světy. Snad chtěl nám všem náš velrybí přítel, svým vlastním způsobem, sdělit právě toto.\n"Jednou z nás snad bude vyzařovat vnitřní světlo a potom již nebudeme žádné jiné světlo potřebovat."


Dovolená výhodně - Namallorce.cz\nAtrakce / Zážitky\nHledáte dovolenou na poslední chvíli?\nVyužijte naší speciálně připravené nabídky!\nTOP výhodné nabídky\nVýhodné all inclusive\nVýhodně s dětmi\nHledat dovolenou na poslední chvíli může být stresové. Máte obavy, že neumíte německy a bojíte se, že komunikace bude složitá? Pak je máte zbytečně a již se nestresujte!\nVyužijte naší speciálně připravené nabídky německých a rakouských cestovních kanceláří. Překvapí Vás široká nabídka zájezdů, která má výhodné nabídky jak na Mallorcu, tak i do ostatních koutů světa!\nPřenechte starosti nám, s radostí pomůžeme vybrat a doporučit to nejlepší co Mallorca nabízí, zatímco vy budete v pohodlí vašeho domova, bez nutnosti chodit do kanceláře. Vše vyřídíme online!\nNaše pomoc a služby tím nekončí, budeme vám na blízku i během dovolené. Doporučíme Vám výlety a poradíme kam vyrazit za zážitky. Na ostrově bydlíme a Mallorcou doslova žijeme. Známe tak místa, kam moc lidí nechodí, nebo doporučíme vhodnou dobu, kdy tam zajít.\n<<<<= Nevíte si rady nebo nenašli jste to pravé pro Vás? Napište nám své požadavky a do 24 hod zašleme cenovou nabídku =>>>>\nVíte, že nás můžete kontaktovati přes Whatsapp nebo messenger, přímo ze stránek?\nVybrali jsme pro vás TOP nabídky na Mallorce\nIdeální levná dovolená\nSimbad, Cala Ratjada\nCena od: 5 300,-\n(cena je proměnlivá a pouze orientační)\nJe zde úschovna zavazadel, hotelový sejf, restaurace, kavárna a bar. Díky WiFi ve společných prostorách (zdarma) se mohou hosté připojit k internetu. Ti, kteří přijeli vlastním autem, mohou parkovat na parkovišti.\nV pokojích je ventilátor a koupelna. Ke standardu většiny pokojů patří balkón, na kterém mohou hosté odpočívat. Pro děti jsou k dispozici dětské postýlky. Pokoje mají sejf a WiFi. K vybavení koupelen patří sprchový kout. V hostelu jsou nekuřácké pokoje.\nObjekt nabízí velké množství sportovních a zábavních aktivit. Hosté mohou odpočívat na terase. Pro hosty, kteří svůj čas rádi tráví aktivně, jsou připraveny různé volnočasové aktivity, například golf a jízda na koni. Zprostředkovaně je možné objednat tenis.\nGalaxia*, Can Picafort\nCena od: 6 700,-\nPřímo na pláži (100m)\nHosté si mohou zaplavat a osvěžit se v bazénu. Hosté mohou odpočívat na slunné terase, kde jsou lehátka a slunečníky. Pro milovníky pohybu jsou zde na výběr různé sportovní aktivity – jízda na kole/horském kole, nordic walking a jízda na koni. Příznivci vodních sportů mají na výběr z těchto aktivit – potápění a aqua fitness. Hosté mohou v objektu také sportovat, je tady například fitness studio a za poplatek kulečník, jóga a aerobik. Zábavní program pro děti i dospělé má v hotelu na starost animační tým.\nV objektu jsou na výběr tyto typy stravování – nocleh se snídaní, polopenze, plná penze a stravování all inclusive. Hosté si mohou vybrat, zda budou chtít snídaně, obědy nebo večeře. Objekt nabízí nealkoholické nápoje a alkoholické nápoje.\nPlaya Moreia, S’Illot\nPřímo na pláži (50m)\nHotel leží na mírně se svažující pláži, 500m od centra\nNabízí: přijímací hala, recepce, bar se SAT, TV koutem, klimatizovaná restaurace, terasa, lehátka a slunečníky v ceně, snack bar s terasou s posezením, 133 obytných jednotek, 8 etáží, 3 výtahy.\nStudia: komb. obýv. pokoj/ložnice, kuch. kout, ventilátor, sejf, SAT, TV za poplatek, fén, koupelna, WC, balkon dle volby s výhledem na moře, max. 2 dosp, 1 dítě.\nApartmány: jsou vybaveny podobně, navíc se separátní ložnicí, max 3 dosp. 1 dítě.\nApartmány: větsí pro 4 dospělé, 2 děti\nSport za poplatek\nGran Playa***, Sa Coma\nCena od: 8 800,-\nPřímo na pláži (350m)\nTento apartmánový hotel pochází z roku 1980. Hotel hostům nabízí celkem 112 pokojů. Po příjezdu do objektu jsou hosté uvítáni ve vstupní hale s recepcí, která je otevřena 24 hodin. Check in/check out je možný 24 hodin. Do jednotivých poschodí je možné pohodlně vyjet výtahem. V apartmánovém hotelu je hotelový sejf a směnárna. Přes WiFi (zdarma) se mohou hosté ve společných prostorách připojit k internetu. V hotelu se nachází restaurace, kavárna a bar. V areálu je hezká zahrada a hřiště. Nachází se zde také TV místnost a dětská herna. Dále je možné využít službu hlídání dětí, lékařskou službu, budící službu a prádelnu. Je možné si půjčit kolo v půjčovně (za poplatek) a projet se po okolí.\nV pokojích je klimatizace a koupelna. Většina pokojů má balkón s krásným výhledem. Je možné rezervovat oddělené ložnice. Pro děti jsou k dispozici dětské postýlky. Je tady sejf. V kuchyňském koutě je lednička a varná konvice/kávovar. Zařízení pokoje doplňuje připojení k internetu, telefon, televize a WiFi (za poplatek). Koupelny mají sprchový kout a vanu. Je zde vysoušeč vlasů. Rodiny s dětmi si mohou rezervovat speciální rodinné pokoje.\nObjekt má jeden venkovní a jeden dětský bazén. Na terase s lehátky a slunečníky se mohou hosté opalovat a užívat si dovolenou. U bazénu je bar s drobným občerstvením. V apartmánovém hotelu je možné se věnovat mnoha sportovním aktivitám. Je zde na výběr například jízda na kole/horském kole, hra boccia, plážový volejbal, golf a lukostřelba. Příznivci vodních sportů mají na výběr z těchto aktivit – windsurfing, plachtění a potápění. Hosté mohou sportovat i uvnitř hotelu, je tady fitness studio, stolní tenis, kulečník, šipky, gymnastika a aerobik. V nabídce je animační program, diskotéka, miniklub a noční klub.\nV objektu jsou na výběr tyto typy stravování – polopenze a stravování all inclusive. Podávají se snídaně, obědy a večeře. Apartmánový hotel nabízí také drobné občerstvení. K dostání jsou nealkoholické nápoje a alkoholické nápoje.\nPotřebujete výhodný pronájem auta na dovolenou nebo transfer z/na letiště?\nVyužijte pohodlný způsob cestování\nJe pouze na Vás, jaký způsob přepravy si vyberete – zvolte si pro Vás to nejlepší!\nIdeální dovolená All Inclusive\nIdeální sportovní/wellness dovolená\nBlue Sea Don Jaime ***, Cala Millor\nCena od: 10 100,-\nHotel leží naproti hotelu Don Jaime, jen 200m od plážové promenády, 500m od pěší zóny Cala Millor\nNabízí: Všechny zařízení hotelu Don Jaime mohou být využívány, 94 pokojů na 5ti etážích, výtah, klimatizovaná spol. místnosti, jídelna, bar se salonem, TV místnost, salon s biliardem, snack bar, hrací automaty. Ve venkovním prostoru terasa s lehátky a slunečníky.\nApartmány: vana/sprcha, WC, kuch. kout, klima, tel, SAT, TV, separátní ložnice, malý balkone nebo terasa. Apartmány leží na druhé straně ulice naproti hotelu.\nBez stravy, snídaně nebo polopenze v hotelu Don Jaime\nAparthotel Ivory Playa***, Alcúdia\nCena od: 12 800,-\nHotel pochází z roku 1988. Objekt hostům nabízí celkem 320 pokojů. Hosté mají k dispozici vstupní halu s recepcí. Do většiny poschodí lze vyjet výtahem. Ve společných prostorách se mohou hosté přes WiFi připojit k internetu. Nachází se zde několik stravovacích zařízení, například restaurace, jídelna a bar. Je tady supermarket a obchod se suvenýry a další obchody. V areálu je hezká zahrada a hřiště. Nachází se zde také novinový stánek, TV místnost a dětská herna. Ti, kteří přijeli vlastním autem, mohou parkovat na parkovišti. Jízdní kola lze nechat v úschovně kol. Dále je možné využít službu hlídání dětí, lékařskou službu, pokojovou službu, prádelnu a kadeřnictví. Je možné si půjčit kolo v půjčovně (za poplatek) a projet se po okolí. Při vyřizování obchodních záležitostí mohou hosté využít fax.\nV pokojích je klimatizace, ústřední topení, kuchyň a koupelna. Většina pokojů má balkón s krásným výhledem. Z některých pokojů je hezký výhled na moře. Pokoje mají dvoulůžkovou postel a rozkládací pohovku. Je možné rezervovat oddělené ložnice. Pro děti jsou k dispozici dětské postýlky. Je tady sejf. V kuchyňském koutě je lednička, mikrovlnná trouba a varná konvice/kávovar. Na pokoji je telefon, televize a WiFi. V koupelnách je sprchový kout. K dispozici mají hosté také vysoušeč vlasů a župan.\nObjekt má jeden venkovní a jeden dětský bazén. Na slunné terase mohou hosté využít připravená lehátka a slunečníky. U bazénu je vířivá vana, ve které se lze příjemně uvolnit a osvěžit. U bazénu se nachází bar, kde je k dostání drobné občerstvení. V hotelu je možné se věnovat mnoha sportovním aktivitám. Je zde na výběr například jízda na kole/horském kole, tenis, hra boccia, plážový volejbal, volejbal, basketbal, minigolf, golf a lukostřelba. Hosté mohou sportovat i uvnitř objektu, je tady fitness studio, stolní tenis, kulečník, šipky, gymnastika a aerobik. V objektu je wellness zóna, kde jsou různé relaxační programy. Hosté si mohou vybrat například spa, saunu a parní lázeň a za příplatek také masáže. V nabídce je animační program, miniklub a mini diskotéka pro děti.\nLze objednat polopenzi. Podávají se snídaně a večeře. Hotel nabízí také drobné občerstvení. Během cooking show připravují špičkoví kuchaři přímo před hosty nejrůznější speciality.\nHotel & Spa Ferrer Janeiro****, Can Picafort\nCena od: 11 000,-\nPřímo na pláži (150m od moře)\nLeží jen 80m od pláže v oblasti Ca´n picafortv místní části Son Baulo, několik minut chůze od centra.\nNabízí: Plně klimatizovaný hotel, přijímací hala s recepcí, internet, WLAN, pobytové místnosti, kafetérie, bar, restaurace, venkovn í terasa. Bazény, dětský bazén, jacuzzi, lehátka a slunečníky v ceně, ručníky za poplatek, snack bar s terasou a posezením. K dispozici prádelní servis. 211 pokojů, 22 obytných jednotek, 5 etáží, výtahy.\nProstorné pokoje s klima, tel., SAT, TV, sejf, koupelna, WC, balkon.\nJednolůžkové pokoje jsou z části bez balkonu.\nBudova s apartmány leží přímo v protější ulici.\nApartmány B: jsou prostornější, komb. obýv. pokoj/ložnice, separátní ložnice, klima, kuch. kout, tel., SAT, TV, sejf, koupelna, WcC, balkon. Max. obs. 3 dosp. 1 dítě.\nPlážový volejbal, stolní tenis, společenské hry, boccia, šipky, úschovna kol\nBiliard, jízda na koni, půjčovna kol, tenisové centrum 1km, fitness, posilovna, sauna, turecká lázeň, masáže\nPolopenze formou bufetu, denně regionální speciality a kuchařská show, 1x týdně tématický večer\nAll-inclusive formou bufetu, národní alko a nealko od 10-24 hod.\nDenní animační program se soutěžemi, hrami a bingo, večerní představení s tancem a show.\nMiniklub, mini disko, bazén, hřiště.\nRoc Boccaccio ****, Puerto Alcudia\nCena od: 13 600,-\nRoc Boccaccio v Puerto Alcudia nabízí 270 pokojů a v roce 2018 prošel renovací. Písčitou pláž najdete 200 m od hotelu a městečko Port Alcudia je od hotelu vzdáleno 2500 m. Nejbližší města jsou Inca (25 km) a Pollença (11 km). Pro váš pohodlný příjezd je k dispozici společenská místnost, vstupní hala, obchody, recepce a klimatizace. Personál tohoto 5 podlažního hotelu mluví anglicky, německy a španělsky. Je k dispozici dětské hřiště. Hotel nabízí sladkovodní bazén bazén s odděleným dětským bazénkem. O vaše pohodlí se postarají osvěžující drinky u bazénového baru. Slunečníky a lehátka jsou k dispozici za poplatek na pláži a zdarma u bazénu. Z hotelu se snadno dostanete ke do středu města, supermarketům, k barům a restauracím, stání taxíků, lékařským službám a autobusovým zastávkám. Z hotelu je dostupné letiště PMI (60 km), PN S’Albufera (3 km), Hidropark (2 km) a Roman Ruins Alcudia (3 km). O vaši zábavu se postará hotelová společenská místnost s televizí a diskotéka.\nPro vaše pohodlí nabízíme tyto služby: služby prádelny, trezor, směnárnu, služku a lékařskou péči. Internet je k dispozici na přístupových bodech wi-fi. Tento hotel, uzpůsobený pro návštěvy celých rodin, nabízí dětský bazének a zabavení dětí, což zajistí pohodlný pobyt i rodičů s mladými hosty. Recepční hodiny: 24hodinová služba.\nV hotelu nabízí restauraci. Večery lze strávit na baru u vstupní haly. All-inclusive: All-inclusive zahrnuje snacky (provozní hodiny: 10:30 – 17:30), místní alkohol (provozní hodiny: 10:30 – 23:30) a soft drinky (provozní hodiny: 10:30 – 23:30).\nHotel nabízí aktivity, jako jsou biliár, stolní tenis, zábavných programů či herní místnost. Hosté, kteří na dovolené hledají sportovní vyžití, se mohou věnovat aktivitám, jako je např. aerobik či fitness. Hráči golfu mají příležitost zahrát si na nejbližším golfovém hřišti, vzdáleném 6 km od hotelu. Na pláži nabízí místní poskytovatelé služeb vodní sporty, jako jsou jízdu na vodních skútrech. Hotel nabízí hostům v závislosti na počasí a sezóně živou hudbu a večerní show.\nDovolená s e-knihou! Domluvili jsme speciální spolupráci s ereading.cz\nKe každé zakoupené dovolené získáte až 3 tituly elektronické knihy zdarma!\nO NÁS | ZÁŽITKY | LETOVISKA | PLÁŽE | VÝLETY | PRAKTICKÉ POKYNY | NABÍDKA UBYTOVÁNÍ | TÉMATICKÁ DOVOLENÁ | MENORCA | AUTA/TRANSFERY | VYHLEDÁVAČ


Výhodná nabídka úvěru (40 000 kc - 40 000 000 Kč)\nNabízím vám jediný finanční půjčku od přímého investora od 50 000 do 50 000 000 Kč. Tato nabídka platí pro celou Českou republiku a pro všechny občany. Splatnost tohoto úvěru může být stanovena na 240 měsíců s možností předčasného splacení za jakoukoli cenu a bez zvýšení. Vezměte úvěr v plné výši a zaplatíte své prostředky do 24 hodin. Chcete-li půjčit, napište na adresu:[email protected]\nRe: Výhodná nabídka úvěru (40 000 kc - 40 000 000 Kč)\n, s cílem pomoci vám překonat vaše různé finanční zájmy a dosáhnout vašich cílů v budoucnosti bez potíží, předkládám úvěrovou nabídku všem lidem v obtížích nebo chci pomoci vyřešit některé z jejich finančních problémů nebo zahájit podnikání. , Volba částky od 30 000 do 900 000 000 Kč Výběr doby splácení maximálně od 1 do 70 let. Měsíční vklad 2% úroku. Máte-li zájem o nabídku úvěru, kontaktujte mě prosím e-mailem: [email protected]\nPotřebujete úvěr, ale jste odmítnut bankou nebo finančními institucemi, které staví neslučitelné podmínky pro váš měsíční příjem, přemrštěné úrokové sazby. Chcete mít půjčku na podporu sebe sama. Žádný problém. Bez ohledu na vaši finanční situaci nabízím hypotéky, komerční půjčky, mezinárodní půjčky, osobní půjčky, exkluzivní půjčky a půjčky na vzdělávání. Nabízím půjčky dostupné partnerství a mnoho. jste opravdu v nouzi, tak se spojte. E-mail:[email protected]


Termín syndrom vyhoření se poprvé objevil v 80. letech 20. století v článku Herberta Freudenberga "Staff burnout" - jedná se tedy o poměrně moderní fenomén v oblasti psychologie zdraví. Freudenberger charakterizoval syndrom vyhoření (z angličtiny burn out – vyhořet) jako soubor symptomů zahrnujících vyčerpání rezultující z nepřiměřených pracovních požadavků. Vyhoření se tedy týká zejména pracovního vytížení, avšak může být způsobeno i emocionálním vyčerpáním. Nejčastěji postihuje osoby pracující v zaměstnáních vyžadující každodenní kontakt s jinými lidmi (učitelé, lékaři…). Původně bylo však vyhoření popisováno u narkomanů a drogově závislých, kterým z fáze vyhasnutí byla schopna pomoci pouze droga. Hlavním rysem podílejícím se na syndromu vyhoření je chronický stres.\nSyndrom vyhoření se sestává z několika hlavních symptomů. Vyhoření postihuje nejen emoční stránku ale i fyziologické funkce organismu. Nejčastějšími somatickými problémy bývají únava, pokles výkonu, nespavost a poruchy soustředění. Z psychologických obtíží to je snížení sebevědomí, lhostejnost a poklesy nálad. Vyhoření se u každého jedince může projevovat různým způsobem. Nehledě na základní symptomy, které ovlivňují většinu pacientů, dlouhodobý výzkum poukázal i na individuální faktory, jež ovlivňují projevy a rozvoj vyhoření ve sportu. Mezi individuální faktory patří temperament, vrozené vlastnosti, ale zejména osobnostní rysy. Jedním z rozhodujících rysů napomáhajících k podlehnutí syndromu vyhoření je perfekcionismus. Přirozeně, lidé, kteří mají potřebu dělat vše důkladně do posledních detailů, cítí mnohem větší zodpovědnost vůči svému okolí i sobě samému, což se v průběhu let může projevit právě vyhořením.\nPřestože vyhoření je problém postihující značnou část populace, jeho diagnóza nebyla oficiálně přijata, tudíž nemůže být klasifikováno mezi duševní onemocnění. První metoda pro diagnostiku syndromu vyhoření byla navržena Christinou Maslachovou a Susan Jacksonovou, a pojmenována Maslach Burnout Inventory (MBI). Metoda spočívá ve vyplnění dotazníku s 22 položkami, které ohodnocují pacientovo emocionální vyčerpání, depersonalizaci a nespokojenost s výkonem. Poslední studie dokazují, že MBI je účinnou technikou pro diagnostiku vyhoření, bohužel byl však používán pouze pro výzkumné účely a nedostal se do klinické praxe.\nDalším způsobem, pro určení vyhoření, je dotazníková metoda Shirom Melamed burnout measure ("škála vyhoření") založená na dvou-faktorovém modelu fyzické námahy a kognitivního vyčerpání. Výsledky ukazují na roli každého faktoru v povoláních lišících se náplní práce, fyzické vyčerpání postihuje zejména doktory a hasiče, kdežto kognitivní vyhoření pociťují právníci a psychologové.\nDalší účinná technika byla navržena německými odborníky nesoucí jméno Oldenburg Burnout Inventory (OBI). OBI měří dvě důležité oblasti vyhoření: vyčerpání a disengagement (distancování se od práce, uzavření). V této moderní vlně pokračuje i Athlete Burnout Questionnaire (ABQ), Copenhagen Burnout Inventory (CBI) či Heidelberger Burnout Test (HBT). Tyto testy jsou však dostupné pouze v zahraničí a doposud nebyly uplatněny v českém prostředí.\nProces vyhoření je u pacientů velmi individuální, proto při prevenci je nutno brát v potaz konkrétní faktory každého jedince. Obecně však platí, že vyhoření se dá předejít péčí o psychické a fyzické zdraví. Z psychického hlediska je doporučeno udržovat kvalitní mezilidské vztahy, pracovat v příjemném prostředí, vracet se do dobrého domácího zázemí a také v případě profesí se zvýšeným rizikem syndromu vyhoření mít odborné zázemí (supervizi). Nehledě na tyto aspekty ale také pomáhá udržovat se v dobré tělesné kondici a odpočívat, když je potřeba.\nJednou z konkrétních intervenčních technik prevence je kognitivně-behaviorální terapie (Cognitive Behavioral Therapy – CBT) kombinující kognitivní a behaviorální psychoterapii. Během této terapie se pacient učí identifikovat špatné návyky svého chování a myšlení a měnit je ke svému prospěchu. Kognitivně-behaviorální terapie byla dříve užívána zejména pro léčbu deprese, dnes je však řešením pro řadu dalších oblastí duševního zdraví.\nZa zmínku také stojí poměrné nová coping strategie, ve světě známá jako mindfulness (všímavost). Tato strategie je postavena na principu plnohodnotného prožívání přítomnosti a uvědomování si vlastních myšlenek a smyslových prožitků. Pro každého jedince představuje jinou činnost, může to být relaxace, jóga, hra na nástroj či bojový sport. Aby tato technika byla účinná, je však nutné se jí věnovat pravidelně a alespoň 30 minut denně. Ve vztahu k syndromu vyhoření nabízí tato technika tělu odreagování a seberealizaci, faktory nezbytné pro překonání problému.\npublikováno: 05.06.2018 napsal/a: Tereza Vítková


Ukončení výroby Seicenta • Italian cars forum - Alfa, Fiat, Lancia\nPrávě je 15 pro 2018, 07:59\nUkončení výroby Seicenta\nPředmět příspěvku: Ukončení výroby Seicenta\nNapsal: 01 čer 2010, 01:06\nPro všechny, co si mysleli, že už se nevyrábí:\nŠkoda, že nová Panda se asi už nebude vyrábět v Polsku. Měl jsem totiž nedávno na týden k dispozici Grande Punto vyrobené v roce 2006 a některý věci na něm byly dost sfušovaný z fabriky nebo prostě konstrukčně nedotažený. Nekoupil jsem ho, moje Seicento je líp poskládané. I současná Panda se mě zdá dobrá. Mám dojem, že italská produkce je horší než ta polská. Bohužel nové Uno se mě vůbec nelíbí, to už není ten pravý Fiat, hlavně design palubky je dost hroznej.\nPředmět příspěvku: Re: Ukončení výroby Seicenta\nNapsal: 02 čer 2010, 01:44\nNo myslím že ještě letos v březnu se dělalo Už dávno se nejmenuje seicento(italsky 600) ale má označení na autě jen čísly 600 ale stejně se mi to nezdá... se mrknu na jejich stránky schválně\nNapsal: 02 čer 2010, 21:33\nNo a četl jsi ten článek? Proto jsem sem dal ten odkaz, tam je to všechno napsaný. Výroba Seicenta ukončena koncem května 2010, tak že v březnu se logicky ještě vyrábělo. Fiat Seicento=Fiat 600 od roku 2005 (face lift + přejmenování na Fiat 600), jinak je to pořád úplně stejný auto (až na menší změny barev plastů a textilíí v interiéru + změny ve výbavě)\nNapsal: 03 čer 2010, 02:57\nNo jasně že jo ale ještě pořád asi dobíhá páč ještě se dá vybrat v It. ceníku barva a výbava\nNahodou Seicento se mi dycky líbilo a párkrát sem se svezl ve verzi sportink Shumacher a bylo to zajímavý\nNáhodou mám dvě origo poklice na seicento Nechceš je?\nNapsal: 07 čer 2010, 22:00\nJá mám zatím všechny poklice v pořádku, tak že asi ne. Vzal bych je jenom, kdyby mě nějaká praskla, ale musel by to být ten samý typ, co mám na autě. Můžeš sem hodit fotku?\nNapsal: 11 úno 2018, 21:48\nRegistrován: 11 úno 2018, 02:34\nChvalabohu jěšte pár let bude možnost koupit tohle auto a vždy se najdou nějaké zachovalé kusy... Aspoň doufám. Je to jediné cenovo dostupné auto i pro lidi se slabým přijmem. Ale dofám že se poštestí a příští auto bude smart.\nKIA Sephia -> Škoda Favorit -> Škoda 120 -> Škoda Felicia -> Daewoo Racer -> Fiat Seicento


Notorious Inc. - Zábavné hry\nV této hře se snažte cestovat po světě a vydělávat peníze. Je to tak trošku zvláštní hra, ale velmi zábavná. Jak sami uvidíte vaše velitelství je mimo obytnou zónu, tak aby o něm nikdo nevěděl.\nStrikeForce Kitty - Zábavné online hry\nKrál vás poslal zachránit jeho dceru, která je chycena zlými liškami. Musíte překonat spoustu překážek a dostat se přes nepřátele. Tak se do toho dejte v této krásné hře. Věříme, že to dokážete s královou dceru osvobodíte.


Nadační fond Festival spisovatelů Praha - Info-Praha.cz\nFestival spisovatelů Praha není jen festivalem v tradičním slova smyslu, ale je institucí nesoucí stejnojmenný název.\nOd roku 1997 spravuje mezinárodní Festival spisovatelů Praha nadační fond. Dlouholetá existence festivalu (23 let) přispěla k vytvoření společenské platformy pro navázání přetržené kontinuity kulturně-společenského života v naší zemi.\nFestival jako instituce zprostředkovává mezinárodní tvůrčí uměleckou činnost a umožňuje zpřístupnění literární tvorby široké veřejnosti. Osobně představuje laureáty Nobelovy ceny a dalších významných cen, největší světové autory a myslitele, a posiluje jejich dialog především s mladou generací.\nVytváří kulturní prostor svobodnou a unikátní reakcí na soudobé problémy a otázky, vyvolává veřejnou i politickou diskuzi. Zasazuje českou literaturu do mezinárodního kontextu a propaguje jméno České republiky v zahraničí.


V Doksech o víkendu symbolicky odemknou Máchovo jezero a zahájí letošní sezónu | Liberec\n20. květen 2022 10:45\nPo Máchově jezeře budou celý den plout výletní lodě. Děti budou mít velkou výhodu, protože je kapitáni budou mimořádně vozit zdarma. A zdarma je i vstup na celou akci. Platit by se v areálu mělo začít až od června, do té doby je vstup volný. Do začátku prázdnin budou pokladny otevřené zatím jen o víkendu.\nAreál hlavní pláže převzalo v roce 2020 zpět do správy město, které má s celou lokalitou velké plány. Některé už realizovalo. Asi nejviditelnější změnou je nová minipláž, která navazuje na stávající promenádu. Zákoutí s molem a malou písčitou pláží je zhruba v místech zrušeného tobogánu na západním konci areálu. Samotná promenáda se tím o několik desítek metrů prodloužila.\nNa pláži leží vrstva nového písku, který budou správci pravidelně čistit speciálním strojem. Také se postupně daří řešit majetkoprávní vztahy s majiteli jednotlivých stánků. Některé nevzhledné stavby díky tomu mizí a zároveň se připravuje prostor na nové, lepší. Všechny současné i budoucí změny se dějí podle ucelené architektonické studie, kterou si město nechalo nedávno vypracovat.


S jarem se do ulic vrátily zelené koloběžky s novými bezpečnostními funkcemi :: Brno :: Zpravodajství z Brna a okolí\nAutor / zdroj foto: Bolt\nU veřejných stojanů na kola, poblíž zastávek MHD a na dalších místech jsou od dubna opět k dispozici sdílené elektrokoloběžky Bolt. V nejbližší době budou zelené stroje vybaveny funkcí rozpoznávání jízdy ve dvou lidech. Sdílené elektrokoloběžky jsou pochopitelně určeny pro jednoho jezdce a jízda ve dvou výrazně zvyšuje riziko nehody. Platforma Bolt proto vlastními silami vyvinula systém detekce náhlých změn hmotnosti, který detekuje jízdu ve více lidech. Společnost Bolt již podala žádost o zapsání systému u Evropského patentového úřadu.\nTato unikátní funkce je součástí širšího balíku bezpečnostních prvků, mezi které patří také test reakčních schopností, jehož účelem je vyhodnotit, zda je jezdec střízlivý. Test probíhá prostřednictvím aplikace a spočívá v poklepání na ikony zpodobňující zakázané způsoby jízdy na koloběžce s tím, že jen pokud uživatel testem projde, bude moci na koloběžce vyrazit. Uživatelé jej budou muset absolvovat v době od půlnoci do brzkých ranních hodin a jen ve vybraných lokalitách s bujarým nočním životem. I tato funkce bude v Česku zavedena v průběhu léta s tím, že výhledově budou koloběžky Bolt navíc vybaveny také systémem prevence smykového brzdění, který rozpozná zablokování zadního kola stroje.\n„V Boltu klademe maximální důraz na bezpečnost a celkově bezproblémový provoz našich koloběžek. Například jsme byli v Česku první službou mikromobility, jejíž stroje nelze odložit kdekoliv, ale pouze na k tomu vyhrazených stáních pečlivě vyjednaných s danou samosprávou. Městům a obcím se snažíme být partnery, takže už před spuštěním služby společně domluvíme jasný rámec provozu koloběžek, včetně například omezení rychlosti ve frekventovaných ulicích. Anebo také samosprávám nabízíme anonymizovaná data využívání našich strojů, která mohou využít pro vylepšování cyklistické a další infrastruktury,” říká Pavol Dzurjanin, manažer mikromobility pro region střední a východní Evropy ve společnosti Bolt.\nKoloběžky Bolt budou k dispozici v jedenácti českých a moravských městech - v Boskovicích, Brně, Fry´dku-Mi´stku, Hradci Králové, Liberci, Mladé Boleslavi, Olomouci, Ostravě, Pardubicích, Praze a Prostějově.\nCelkově si lze zelené stroje půjčit ve 170 evropských městech, jejichž počet však do konce roku přesáhne 250. Díky nedávno oznámené investici ve výši 150 milionů eur neboli 3,7 miliardy korun se koncem letošní sezóny bude po Evropě prohánět bezmála čtvrt milionu koloběžek Bolt.\nAutor / zdroj: Sylva Sulaimanová


8. - 11. února. 2012\nPo dvouleté pauze (podle fotek jsme naposledy byli v lednu 2009) jsme si zase vyrazili zalyžovat na prodloužený víkend do Rakouska. Stálou sestavu Kofi, Karolína, Pyškot a já doplnili Láďa a Viktor, kteří však nejsou žádnými nováčky, byli už ve zmiňovaném roce 2009. Poprvé se s námi vydali také Patrik a Dejf. Naopak chyběl Gorec, který se kvůli dřívějšímu termínu nestihl vrátit z Ameriky. Tentokrát jsme vyrazili do oblasti Söldenu. Ubytování jsme měli domluvené od středy do soboty, tedy tři noci. Abysme maximálně prodloužili dobu lyžování vyrazili jsme už ve středu ve dvě ráno. Na místo jsme dorazili něco po osmé. Zaparkovali jsme u lanovky, koupili třídenní permanentku na oblast Söldenu - čtvrtý den jsme měli v plánu strávit v oblasti Obergurgl - Hochgurgl - a vyrazili na kopec. Počasí nám víc než přálo, krásně modro, takže parádní lyžování. Po chvíli jsme se rozděli na několik skupin - Kofi, Karolína a Viktor se vydali po svém a i Láďa se časem vydal svojí cestou. My ostatní jsme se celý den zdržovali v oblasti nad kabinkou vedoucí na Giggijoch. Zvlášť jsme si oblíbili černou sjezdovku na Hoinbachjoch, kde jsem se s Pavlem a Patrikem občas vydali i mimo sjezdovku. Terén byl už ale rozježděný, takže o prašanu to moc nebylo. S dvěma pauzama v bufetu nám tak uběhl první den lyžování. Odpoledne jsme měli domluvený sraz u auta. Až na drobné zpoždění Ládi s Davidem, kteří cestou trochu zabloudili a museli k autu dojet skibusem, jsme se tam i sešli a vyrazili se ubytovat. Ubytování jsme měli domluvené v Lägenfeldu ve velmi parádních apartmánech. Ten menší byl pro 2 - 4 (vyšší číslo s rozkládacím gaučem), druhý pak pro 4 - 7 (opět s přistýlkama). V podstatě by nám stačil jen ten větší - v kterém jsem se chvílema i ztrácel, neboť měl spoustu zákoutí a tajných místností - rozlosovali jsme se ale čtyři a čtyři s tím, že vě větším budeme vařit a obývák necháme jako společenskou místnost. Po večeři tvořené těstovanami s kuřecím masem, špenátem a smetanovou omáčkou jsme toho po dlouhé cestě už moc nevydrželi a rychle odpadli.\nVe čtvrtek ráno chtěl Kofi stihnout začátek lyžování a sjet si sjezdovku pod lanovkou ještě než jí ostatní rozjezdí, proto naplánoval odjezd na osmou ráno. Naše auto tak skutečně vyrazilo, posádka druhého vozu to tak horké zase neviděla. Jak se později ukázalo, druhé auto neodjelo vůbec. Láďovu Fordu se nechtělo startovat a tak kluci nakonec dorazili skibusem. S Pyškotem a Patrikem jsem se pak sešel u horní stanice kabinky. Kofi, Karol a Viktor se zase vydali po svém a Láďa s Davidem už také stihli zmizet. Vzhledem k tomu, že jezdili i vleky na ledovci, které bývají kvůli větru často mimom provoz, vydali jsem se na poznávací cestu areálem. Jako první jsme se vydali na ledovec. Cestou jsme všichni poprvé v životě projeli tunelem na lyžích. Na ledovci dost fičelo, tak jsme jen rychle navštívili vyhlídku poblíž Tiefenbachkoglu a přesunuli se dál. Dlouhou modrou sjezdovkou vedoucí údolím Rettenbach Tal jsme se dostali pryč z ledovce. Dál jsme pokračovali na další vyhlídku, tentokrát na Gaslachogl. Cestou nás zaujala červená sjezdovka s velmi příjemným profilem, ale neskutečně pomalou dvousedačkou. Dojeli jsme na vyhlídku, kde jsme se díky výšce přes 3000 i na pár schodech nezvykle zadýchali. Počasí se od vyhlídky na ledoci moc nezměnilo, takže žádný velký zdržování nemělo moc cenu. Rozhodli jsme se ukončit svůj trip areálem a na chvíli se usadit. Vybrali jsme si již zmíněnou sjezdovku pod dvousedačkou, přestože jsme cestou nahoru docela mrzli. Další přesun přišel s časem oběda. Nakonec jsme skončili v bufetu v mapě označeném písmenem "J" s názvem Stabele Schirmbar. Ten nás zaujal zejména obsluhou a to tak, že Patrik oprášil i svou němčinu, do které sem tam proklouzlo něco anglicky. Jen Pyškot seděl zády a měl pořád nějaké poznámky. Bufet měl navíc volné připojení - pod slovem volné se skrývalo naprosto nelogické, šíleně dlouhé heslo, které jsme opisoval nadvakrát - na Wi-Fi, tak jsme napsali krátkou hlášku na oddílové stránky. Po několika eSeMeSkách a jednom obědě dorazil David s řízkem, takže nastal čas se zvednout a jít zase lyžovat. Po obědě jsme se začali přesouvat zpět směrem na Giggijoch, kde jsme se zase potkali s Láďou a strávili zbytek odpoledne. Do Lägenfeldu jsme měli v plánu vrátit se skibusem. Podle tabule na zastávce měl jezdit každých 10 minut, ale vypsaný skibus vždycky po prošvihnutí času odjezdu z tabule zmizel a bus nikde. Nakonec přijel až třetí a podle toho vypadal i dav, co se do něj tlačil. Přesto jsme dojeli celkem v pohodě. Před večeří se Kofimu s Láďou podařilo přes kabely natočit Forda, takže svitla naděje, že kluci v sobotu odjedou. K večeři jsme tentokrát měli několik kilo výbornýho pečenýcho masa, z kterých překvapivě nic nezbylo. Večer jsme už jen chovali psy, cvičili je sledováním kriminálek typu Las Vegas a nechávali je hlídat malé děti. V podstatě nic zvláštního.\nV pátek ráno jsme vyrazili postupně, rozdělení na tři části. První jel Kofi s Karol a Viktorem v autě. Vzápětí jsme vyrazili já s Patrikem a Pyškotem skibusem a za námi pak Láďa s Dejvem. Na lyžování jsme si vybrali vzdálenější část areálu v Söldenu - okolo Gaislachkoglu. Vyjeli jsme kabinkou do mezistanice a postupně se propracovali až na nejvzdálenější sjezdovku areálu, kde jsme ještě nebyli. Za ní byla sice ještě jedna kotva, ale tam už nás to netáhlo. Sjezdovka byla sice modrá, ale i tak dokázala překvapit, zvlášť když přes noc lehce poprášilo nového sněhu a díky mrakům bylo nepříjemné světlo. První jsem letěl já, vzápětí za mnou Patrik a pak ještě odpoledne skoro ve stejném místě Kofi. Ve chvílích, kdy začalo být něco i vidět, dostal vzhledem k profilu a skoro prázdné sjezdovce příležitost konečně ukázat co je to "RYCHLOST". Přestože jsme jezdili sedačkou s poklopem, začala se do nás dávat zima a tak jsme vyrazili na oběd. Kam jinam než do bufetu "J". Tentokrát místo zády vyšlo na Patrika, zato má spoustu efektních fotek. Klasickou Gulaschsuppe jsme vyměnili za luxusní Cheeseburger. V bufetu jsme se taky sešli s Láďou a Dejvem, ti ale vzápětí zase vyrazili svojí cestou. My jsme se po obědě vydali zpátky na sjezdovku na kraji areálu. Cestou jsme se trochu zdrželi na černé sjezdovce, kde skoro nikdo nebyl. Navíc se roztrhali ranní mraky a tak bylo i pěkně vidět kam jedem. Rozhodli jsme se tedy natočit nějaká promo videa a hlavně Pyškot do toho šel po hlavě. Obloha se úplně vybrala a odpolední lyžování bylo opravdu parádní, takže se nám ani nechtělo končit dřív. Ale v plánu byly ještě termální lázně, tak co se dalo dělat. Skibusem jsme dorazili do Lägenfeldu a skoro hned vyrazili pěšky do termálů. Naložit se do venkovního bazénu s teplou vodou a koukat na zasněžený hory všude kolem je fakt paráda. Neopoměli jsme ale ani vyzkoušet tobogán, který vedl chvílema úplně temnou rourou, což je celkem zvlášní pocit. Jako první to zabalili Kofi s Karolínou kteří se vydali uvařit obligátní špagety. My jsme ještě počkali na tmu, kdy bazén nasvítili barevné reflektory a okolo zapálili louče. Atmosféru siluet hor, hořících loučí a kouřícího bazénu trochu kazila společnost Patrika - který pro mě není tím vyvoleným - a David s Láďou, kteří opodál nacvičovali zvedačky z "Hříšňáku". Stejně jako Kofi s Karolínou jsme nevydrželi celé tři hodiny, které jsme měli zaplacené - to zvládli jen "tanečníci" - a vydali se do apartmánu. Stejně už jsem měl "varhánky". Cestou jsme ještě odchytli Pyškota povalujícího se na lehátku u vnitřního bazénu. Po večeři jsme jen chvilku poseděli a pak bylo načase jít si sbalit a vyspat se na sobotní odjezd.\nPo osmé ráno jsme nastartovali obě naložená auta a vydali se do areálu Obergurgl - Hochgurgl, který je ještě kousek dál údolím za Söldenem. Na místě jsme byli ještě před devátou, tedy před začátkem lanovek, takže na kopci jsme byli jako jedni z prvních. Chvíli jsme brázdili manšestr na širokých, prázdných sjezdovkách, kde jsme kvůli difůzi chvílema váhali, zda jedem dolů nebo nahorů. Během dopoledne jsme také navštívili vyhlídku na Wurmkoglu, ale počasí výhledům moc nepřálo, všude šedo. Abychom si trochu prohřáli zmrzlé nohy uchýlili jsme se na sjezdovku s vyhřívanou kabinkou, kde jsme vydrželi až do oběda. Na obědě jsme se akorát vystřídali s Kofim, Karol a Viktorem. Láďu s Davidem jsme od rána neviděli. Stejně jako včera se přes oběd roztrhali mraky. Přehodnotili jsme tedy svůj plán vydat se odpoledne do druhé půlky areálu, tedy Obergurglu. Přejezd byl možný jen lanovkou tam i zpátky a bylo by to asi na dlouho. Místo toho jsme se vydali trochu mimo sjezdovku. Nejdřív jen par obloučků a pak zase zpátky. Postupně jsme si pak vychytali kudy natraverzovat pod kabinku, kde to bylo naprosto parádní. Na poslední dvě jízdy jsme si pak ještě vychytali jedno místo, kde před námi byly projeté jen tři stopy. K autu jsme pak odjížděli na poslední chvíli tak, aby jsme stihli domluvený sraz. Cestu do údolí vedoucí přejezdem několika modrých sjezdovek jsme s Patrikem trochu napřímili, což Pyškot asi úplně nečekal, ale sraz jsme stihli a to i s vrácením permanentek. Následovala už jen několikahodinová cesta domů, během které se nic nestalo a tak nemá ani cenu o ní psát. A tím skončil náš výlet na lyže do Rakouska v roce 2012.\nFotky najdete klasicky v galerii: Lyže Rakousko 2012.\nJedna menší montáž vystihující styl několika jezdců. Zvlášť upozorním jen na prostřední stopu, kterou vystihuje jedině slovo: "RYCHLOST".\nVidea - osobně doporučuji především video Pyškot 03\nPatrik 01 Patrik 02 Patrik 03 Patrik 04\nPyskot 01 Pyskot 02 Pyskot 03 Pyskot 04\nso-cool 01 so-cool 02 so-cool 03\nPanorama 01 Panorama 02 Panorama 03 Panorama 04\nWarning: fread(): Length parameter must be greater than 0 in /mnt/data/html/so-cool.ehm.cz/www/reporty/rakousko_2012.php on line 214


180 večerníčkových čepic nestačilo, zájem byl obrovský - Deník.cz\n180 večerníčkových čepic nestačilo, zájem byl obrovský\nKostomlaty - Vidět ukázku, jak se tahá z lesa dřevo s využitím koňské síly, rozeznávat byliny a nebo vyzkoušet si označovat dřeviny. Tak i tohle bylo součástí tradiční akce Den s lesy ČR, která letos v Kostomlatech nesla podtitul S Večerníčkem do lesa.\n180 večerníčkových čepic nestačilo, zájem byl obrovský | Foto: Deník/ Z. Traxler\nNa rodiny s dětmi čekalo dvanáct naučných zastavení po cestě od rybníčku až na hrad Kostomlaty. Pořadatelé pro prvních 180 dětí měli nachystány papírové večerníčkové čepice z novin. Zájem byl tak velký, že to ale nestačilo. Nepochybně k tomu přispělo i krásné počasí, které včera lákalo k procházce.\nKdo se tedy vydal do stoupání ke kostomlatskému hradu, mohl si například vyzkoušet rozpoznávat byliny, vidět při práci v přírodě záchranáře, ochutnat bylinkové čaje, slyšet vyprávění o lese, házet na terč a nebo si vyzkoušet trpělivost při lovení umělých rybiček na udičku. V prostoru hradu pak bylo pouliční divadlo a také hudební produkce. Akci pořádala Lesní správa Litoměřice. (tx)


Nevěry by Richardu Müllerovi možná žena bývala odpustila, s drogami se ale nedalo nic dělat! – NašeHvězdy.cz\nNevěry by Richardu Müllerovi možná žena bývala odpustila, s drogami se ale nedalo nic dělat!\nJejich manželství trvalo patnáct let. Zpočátku to vypadalo, že Richard Müller (57) a jeho žena Soňa (57) tvoří pár snů. Oba známí, slavní, populární. Jenže Richard byl až příliš velkým bohémem na to, aby vztah mohl vydržet.\nZpěvák Richard Müller (57) se narodil do umělecké rodiny, otec i matka byli herci. Hlavně tatínek, Vlado Müller (+60), byl dobře známý divákům v celém tehdejším Československu. Richard k němu ale neměl dobrý vztah. V době, kdy studoval scenáristiku na Vysoké škole múzických umění, totiž otec opustil jeho matku kvůli jiné ženě. Dřívější porozumění mezi otcem a synem bylo nadobro pryč a nikdy se to už nepovedlo napravit. „Od chvíle, kdy od nás odešel, jsem ho dvacet let neviděl a nepromluvil s ním ani slovo,“ prozradil zpěvák. Teprve po otcově smrti mu Richard vnitřně odpustil a přiznal i sám sobě, že chyby byly i na jeho straně.\nNávrh na svatbu padl za dva týdny!\nSoňu Müllerovou (57) znali diváci po celém Československu. Byla totiž v 80. letech populární televizní hlasatelkou. Tehdy se ještě jmenovala Behulová. Už během studia filozofické fakulty, ve druhém ročníku, udělala konkurz do televize a začala hlásit. Byla ze všech kolegyň tou nejmladší. „Ve srovnání s dneškem to byly samozřejmě jiné časy, ale musím říct: bylo to zajímavé a docela pestré. Protože tenkrát neexistovaly profese moderátorů, takže my jako hlasatelky jsme dělaly i konferenciérky,“ vzpomínala na své začátky. Richarda samozřejmě dobře znala z rádia i televize. Měl tehdy hudební skupinu Banket, která se nejvíc proslavila dodnes hraným hitem Po schodoch. Dvě silné a populární osobnosti se do sebe zamilovaly. V roce 1986 měli Richard a Soňa svatbu. „Pro manželství jsme se rozhodli hned po dvou týdnech, protože jsme na sebe vůbec neměli čas,“ vzpomínala Soňa. „Tak jsme si řekli, že abychom spolu zůstali, musíme se vzít.“ Na svět později přišli dva potomci: syn i dcera. Zdálo se, že se našly dvě spřízněné duše.\nOd marihuany k heroinu\nPrvních pět let prý bylo krásným a tvůrčím obdobím. Richard úspěšně postupoval ve své kariéře. „Společně jsme prožívali všechny jeho úspěchy, neúspěchy, písničky,“ líčila Soňa při pohledu zpátky. „Vždy, když vytvořil něco nového, přišel, sedl si na stůl a povídali jsme si, co s tím a jestli to bude hit. Pak se ale všechno začalo kazit, a to vinou Richarda. Málokdo v té době ale věděl, jaké má Soňa se svým životním partnerem problémy. Kdyby se jednalo jen o to, že občas „ulítne“ s nějakou fanynkou, řešilo by se to snadněji než to, s čím hudebník přišel. Propadl totiž drogám! Nejprve to byla marihuana, kterou bral jako způsob inspirace a cestu k tomu, aby se uvedl do pohody. Nezůstalo ale jen u ní. Přibývaly další, tvrdší drogy a dvakrát podle Richardových slov došlo dokonce na heroin. Nevyhýbal se ani kokainu nebo pervitinu. Za to si od policie vysloužil obvinění ze šíření toxikománie. Braní drog ale začalo bohužel ohrožovat i zpěvákovu kariéru. Na jednom svém koncertu ve Zlíně se pod vlivem omamných látek dokonce před publikem úplně svlékl. Pro Soňu musely být podobné ostudné skandály utrpením, na veřejnosti je ale nekomentovala. Mezi čtyřma očima ale Richarda několikrát varovala, a když to nepomohlo, existovala už jen jediná možnost: rozvod. „Posledních pět let bylo hodně těžkých. Snažila jsem se to celé vytěsnit, abych vše vůbec zvládla,“ přiznala Soňa.\nVěděl, že si za to může sám!\nAčkoliv jeho výstřelkům fanoušci tleskali, část veřejnosti Richarda odsuzovala. Když se začal vzpamatovávat, zjistil, že už s ním nikdo nechce hrát, je zadlužený a psychicky na dně. Dva roky pak pracoval na tom, aby se vrátil zpátky na výsluní. Užívání drog mu vyvolalo také nemoc: maniodepresívní psychózu. Sám Richard otevřeně vyprávěl o svých brutálních zkušenostech s pověstným bílým práškem: „Kokain ve mně vyvolával nenormální stavy úzkosti a sebevražedné stavy. Jednoho dne jsem si řekl, že se to už nedá vydržet, a rozhodl jsem se s tím skoncovat. Další dva dny jsem škrábal zeď a vážně jsem uvažoval, zda je lepší kabel nebo plyn.“ Dostávat se ze závislosti bylo tvrdou životní zkušeností. Richard se léčil u odborníků, přesto se několikrát údajně pokusil skoncovat se životem. Dostával dokonce elektrošoky. Později užíval antipsychotika a projevovaly se na něm vedlejší účinky, jako například třes rukou. Rozvod se Soňou po patnácti letech manželství pro něho byl tvrdou ranou. Současně ale bylo Richardovi jasné, na čí straně je vina. „Opustila mě kvůli mým chybám a nevěrám,“ přiznal veřejně. Nevzdával to a chtěl svoji ženu získat zpátky, jenže ta po předchozích zkušenostech už nevěřila, že by se mohl opravdu napořád napravit.\nDalší partnerku nedůstojně odkopl!\nZpěvák byl k sobě velmi sebekritický. Krach manželství nazval prohrou tisíciletí. Poté, co pochopil, že Soňa se k němu už skutečně nevrátí, napsal smutnou písničku s názvem Už asi nie si. Útěchu Richard našel u své kolegyně z oboru, houslistky, zpěvačky a herečky Ivy Bittové (61). Do té byl prý zamilován už v době dospívání a říkalo se, že vztah s ní začal ještě před rozvodem se Soňou. Z Ivy byl zpěvák absolutně nadšený a označoval ji za svoji bohyni. Chtěl si ji vzít a svatbu zorganizovat v Las Vegas. Bydleli pět let v jedné domácnosti, vystupovali spolu na pódiu. Pak přišel nečekaný konec, hodně nedůstojný. S Ivou se Richard totiž rozešel prostřednictvím jediné textové zprávy na mobilu. Nejspíš to bylo kvůli jiné ženě, o mnoho let mladší dívce. Třetí osudovou ženou se pak stala česká manažerka Vanda Wolfová (47). Ta mu pomohla s návratem na výsluní a mají spolu i syna. Díky ní prý Richard teprve zjistil, že je vlastně rodinný typ. Snad už tedy konečně našel svůj klid, i když s trápením v duši se bude už nejspíš potýkat do konce života.\nPo rozvodu se Soňa nezhroutila a Richarda neočerňovala\nPři rozvodu Soni a Richarda se nepralo žádné špinavé prádlo, i když by se toho určitě na zpěváka našlo hodně. Pro Soňu ale bylo podstatné, že Richard je otcem jejich dvou dětí a tak nikdy nepřemýšlela, co jí patnáct společně strávených let vzalo. Raději vzpomíná na ty pěkné věci. Nezhroutila se a šla dál a s exmanželem udržovala „normální zdravý rodičovský, i když porozchodový vztah“. Odmítá se k problémům v manželství vracet a rozhodně nemá v úmyslu o nich třeba napsat knihu, jak po ní mnozí lidé chtějí.\nTaková normální rodinka je nezapomenutelný seriál, na němž se oba podíleli. A možná, že tak by se dalo charakterizovat také toto šťastné manželství, které Janě Štěpánkové (†84) vydrželo čtyřicet let. Za významnou režisérskou osobnost, která vdechla život velkému množství ...


Horoskop Agathy Christie :: Nejen astrologie a horoskopy VÍT KUNTOŠ\nHlavní strana > Horoskop Agathy Christie\n* narozena 15. 9. 1890, ve 4:00 v Torquay v Anglii\n* autorka detektivních románů\nZnamení Panny, kterému vládne planeta Merkur, je zemského živlu. Díky tomu je toto znamení pragmatické, zrozenci jsou často lidé praktického založení. Jsou důkladní a k povinnostem přistupují zodpovědně. Umí se zaměřit na maličkosti, nevynechají jediný detail. Některé Panny jsou pěkní puntíčkáři. Mají vyvinutý smysl pro pořádek, jsou odpůrci chaosu. Vše mají srovnané a často to platí i v péči o jejich zevnějšek. Je to služebné znamení, Panny rády pomáhají druhým a nacházejí zalíbení v pomáhajících profesích. Navíc mají Panny blízko k péči o zdraví. Vše důkladně analyzují a hodně věcí řeší intelektuálně. Nejsou příliš sebevědomé, důležité je pro ně řádně odvedená práce. Panny umí být náročné na svoje okolí, kdy druhé zatěžují svým vlastním perfekcionismem.\nNěkteří čtenáři vědí, že Merkur vládne komunikaci – slovu mluvenému i psanému. Není určitě náhodou, že je představitelem znamení Panny právě spisovatelka, tvůrkyně slavných a nadčasových detektivek. Ve znamení Panny nemá Agatha pouze Slunce, ale i Saturn a Ascendent.\nAscendent ovšem nemusí být jistý, vychází totiž na 1° 56´ Panny, tedy na samotném počátku znamení. Navíc čas narození Agathy je 4:00, což vzbuzuje obavy o reálnou přesnost času na minuty a je třeba být ve střehu. Kdyby se Agatha prvně nadechla před 3:49, Ascendent by byl ve Lvu. Nicméně rating času narození je označen jako „A“ a je tedy relativně spolehlivý (z pamětí či z novin), navíc podle zběžných rektifikací (specifické astrologické postupy ke zpřesnění času narození) se mi Ascendent v Panně potvrzuje a považuji ho za důvěryhodný.\nS kombinací těchto prvků je Agatha typickým představitelem znamení Panny. I pečlivost, důkladnost a myšlení na ty nejmenší maličkosti jsou základem její tvorby. Saturn u Ascendentu ukazuje na seriózní přístup k životu. Přinesl jí ovšem i houževnatost a podpořil její trpělivost.\nUvedli jsme, že základním rozměrem Panny je služba druhým, což se u Agathy naplno projevilo, když pracovala jako dobrovolná sestra a lékárnice. To podporuje i obětavá planeta Neptun sitovaná v desátém domě, čili v domě profese a našeho životního směřování.\nKonstelace v horoskopu zdůrazňují především téma psaní. Komunikativní a intelektuální založení celé její osobnosti ukazuje nejen velký vzdušný trigon, ale i celkově silně obsazený vzdušný živel, kde se nachází 6 z 10 planet. Mezi nimi i osobní planety Luna a Merkur ve Vahách. Váhy jsou znamení estetické, které má cit pro harmonii a umělecké tendence. Díky tomu jsou v podobném duchu laděné Agáthiny emoční i komunikační schopnosti.\nUmělecké vlohy Agatha nezapřela již v dětském věku, kdy zpívala a hrála na klavír. Je ovšem zřejmé, že pro Pannu toto není vhodná cesta, jelikož Panny jsou nejméně sebevědomým znamením zvěrokruhu a nejsou rády v centru pozornosti a dění. Kariéra spisovatelky mnohem lépe odpovídá jejímu naturelu.\nTřetí dům komunikace, intelektu a schopnosti zacházet s jazykem to jedině potvrzuje a je meritem jejích spisovatelských dispozic. V blízkosti hrotu třetího domu se nachází již zmiňovaný Merkur, navíc vládce třetího domu je umělkyně Venuše a nachází se opět ve třetím domě samotném již v následujícím znamení Štíra. Co z toho řečeno běžným jazykem vyplývá? Perfektní práce se slovem, cit pro zacházení s jazykem a Štír přinášející chuť odhalovat vše skryté. Právě díky Štíru se Agatha vrhla do oblasti detektivních románů. Velkou nápaditost a neotřelost přináší Uran, který je taktéž ve třetím domě a díky kterému uměla překvapit na svých stránkách nečekanými zápletkami.\nNěkteré zlé jazyky šíří, že je znamení Panny „nejhorší“. Je to samozřejmě nesmysl, protože každé znamení má svá pozitiva a negativa, žádné znamení není lepší či horší. Horoskop sice obsahuje i problematická témata, ale ukázali jsme si, že Agatha dokázala naplno využít svůj panenský potenciál. Velice vhodně kombinuje rozvinuté estetické cítění, skvělé vyjadřovací schopnosti a panenskou pečlivost. Měli jsme čest povídat si o ukázkovém horoskopu spisovatele.


Privé Rose d'Arabie, Giorgio Armani | Parfumánie\nPrivé Rose d'Arabie Giorgio Armani\npačuli, tmavá dřeva, růže\nMají (22) Chtějí (3) Chtějí zkusit (2)\neuridike (21.11.2021 )\nTak nějak z hlubin, víš...\nJá vím, že nemáš ráda, když Ti říkám, že máš oči jako přeplněný popelníky v baru po zavíračce...\nJako kdybych se ztratil v lese.\nA ty jsi tam nebyla.\nJenom hlína, pod nohama, ta měkká, lesní, navátá, suché jehličí a kousky kůry a pruty ostružiníku, co berou za kotníky, na pažích oděrky a stopy pryskyřice, co není smůla - a někde v dálce, před očima, soumračná růž, víš, ta růž, co se vine slovem růže...\n//= růže na dně hlubokého nádechu, až za horizontem lesní tmy//\nandry (05.4.2021 )\nOrientální růže, jak název napovídá, ale co do orientálnosti samotné velmi evropská. Začíná kořenitě, pikantním šafránem s koženými podtóny, ale dál se nedostane. Náznak jakože-oudu se ztratí, sotva na něj člověk pomyslí, jestli by tam teoreticky mohl být, a k syté rudé růži zůstane jen podtón suše dřevitého pačuli. A potom, místo aby šla víc do hloubky a nabídla třeba nějaký kouř a vzácná dřeva – nám naservíruje malinově ovocný sirup z růži, navrch ještě oslazený hřejivě krémovou vanilkou. Ani po tom počátečním šafránu už není ani památky, natož tak něco dalšího. Na druhou stranu, pokud někomu připadne MFK Oud Satin Mood až příliš sladký, tohle může být varianta.\nDalia (17.11.2020 )\nRůže a stíny …\nSladce olejovitá vůně sytě červeného květu růže, která je na krátkou chvíli lehounce pikantní špetkou šafránu. Pikantnost však celkem rychle zmizí a zůstane jen oblá růžová omamnost podbarvená temně působícím duetem dřeva a ambry.\nHezká a mírná orientálka.\nModestMourek (04.7.2018 )\nPovedená nearabská vůně v arabském stylu. První fáze je tvořena mírně olejovitou malinovou růží doplněnou bylinným šafránem. Druhou fázi obstarávají nasládlá suchá dřeva. Svorníkem mezi fázemi je závan mentholového pačuli.\nSametová rudá růže zakletá na mýtině v opuštěných černých hvozdech, plných tlejícího dřeva, růže krvavá, plačící nad osudovým citem, kterému podlehla a sama sebe zranila vlastními trny, růže, která vroucně touží aby přišel její princ nebo snad drsný lovec?... a splynul s ní v objetí....proto tak intenzivně voní, láká, krvácí, šeptá a pláče touhou, a stále znovu v tom divokém lese rozkvétá a doufá.\nSnad se dočká - nelze takové růži nepodlehnout.\nLuna (12.5.2017 )\nVždycky jsem nesnášela takové to "domácí tvořeníčko", kdy se ženy, které celý život pracovaly, cojávím, třeba jako mzdové účetní, rozhodnou nechat v sobě probudit svou kreativní bohyni a začnou malovat na hedvábí. Vždycky to prostě dopadne katastroficky a s kupou nepoužitelného a zničeného materiálu. Pak svá díla vesele nabízejí, dokud si jednoho dne omylem nepustí video, ve kterém malá holčička s orientálními rysy v sametových šatech, nenapne obrovskou hedvábnou látku na rám a nezačne opravdu tvořit. Obratně nabírá odstíny purpurové, švestkové, rudé a ty se do sebe vpíjejí lehce, jako vánek, nikde není tvrdý přechod. Její dílo vypadá jako velký kouřový mrak. Ten dostává ostřejší a ostřejší kontury a najednou zjistíte, že maluje růži. Monstrózně velkou, s okvětními listy, které doslova perlí jako šumivé víno. Celý proces tvoření je tak lehký, průsvitný a děvčátko mává rukama jako vzlétající labuť křídly. Když skončí a poodstoupí od svého díla, nevěříte vlastním očím. Najednou to není lazurní akvarelová růže, ale dokonale vystínovaná pastózní malba. Jak tohle proboha dokázala? Růže je sametová a purpurová, dramatická a vy do toho obřího květu chcete skočit a prodírat se po spirále až k samému středu. Tak. Já doufám, že se budu brzy prodírat. Vezmu si na to sametové šaty a naleju si suchý sekt a půjdu ty holky do účtárny trochu rozveselit.\nwendulka (11.2.2015 )\njerry (04.2.2015 )\nKrvavě rudá růže, hedvábně hladká a hladivá, malinko "olejová", rozpálená žárem poledního slunce, s nádechem dřeva naloženého v jemně kořeněné ambře. Po několika hodinách ji "ochladilo" ledové bílé pižmo. Dokonalé pojetí růže v arabském duchu, ale beze stopy údernosti či opulentnosti...


Nora Fridrichová: Nechtěli jsme vychovávat elitáře a veřejné školství máme rádi - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaStylNora Fridrichová: Nechtěli jsme vychovávat elitáře a veřejné školství máme rádi\nNora Fridrichová Foto: Milan Malíček, Právo\n1. 4. 2019, 11:05\nOdhodlaný výraz, proříznutá pusa a nebojácnost tváří v tvář mocným patří už léta k imagi Nory Fridrichové z pořadu 168 hodin v České televizi. Jaká je ale mimo kamery? Jak vychází se svými dcerami, sedmiletou Dianou a čtyřletou Mariánkou? A popichuje stejně drsně i svého partnera a otce svých dětí, televizního sporťáka Roberta Zárubu?\n„Prostředí, ze kterého v pořadu čerpáme, považuji za toxické, protože je v něm plno silných výrazů a útoků. My jako novináři taky nejsme parťáci, kteří by s politiky šli na vánoční večírek. A pokud některého z nich při něčem načapáme a následně po něm chceme vysvětlení, tak to z logiky věci nebývá příjemné. Mimo práci se pak snažím dělat něco jiného,“ vypráví moderátorka a dramaturgyně.\nMyslíte třeba předvánoční knižní burzu na pomoc samoživitelkám?\nAno. Kolegům jsem pak říkala: „Kašlu na práci s vámi, chci dělat jenom tohle!“ Během akce, kdy jsem udělala i něco pro svou karmu, jsem totiž zjistila, jak negativní mám povolání.\nProč jste se do charity pustila?\nDostala jsem se do diskusního klubu matek samoživitelek, kterým jsem chtěla dávat věci po svých dětech. Pochopila jsem, že na tom nejsou dobře, a o to víc mě iritovaly odsudky společnosti včetně části politické reprezentace, která jim vzkazovala, ať si najdou chlapa a přestanou natahovat ruku.\nI ve svém okolí mám single matky a nejsem si jistá, jestli bych to sama zvládla. Myslím, že jsem na to příliš měkká a zhýčkaná. Psychiku by mi ochromovalo už jenom to, že bych pro své dítě představovala jedinou oporu. Do toho na vás leží tíže každodenního bytí, kdy musíte vyjít se sedmdesáti korunami na den.\nNa problémy často upozorňujete na sociálních sítích, kde zveřejňujete i fotky ze soukromí. Na rozdíl od mnoha jiných známých tváří se nezdráháte ukázat nenalíčená a umíte si ze sebe udělat legraci.\nJsem smířená s tím, že lepší už to nebude. V jednačtyřiceti mám představu, jak vypadám a co můžu nabídnout světu. U rozcuchaných fotek z maskérny mě vždycky pobaví, co je možné z mých vlasů vytvořit.\nHolky jsou prostě můj život. To nejlepší, co se mi povedlo,“ říká o svých dětech. Na snímku se čtyřletou Mariánkou.\nFoto: archiv Nory Fridrichové\nJsou můj každonedělní fetiš, ale Robert je nesnáší. Říkal, že na síť už ani nechodí, aby se nemusel koukat na ty moje hrůzy. Nemá rád ani rudé rtěnky, které tam jemu naschvál dávám. Napětí musí být, ne? Máme mezi sebou takové fórky…\nMáte po dvanácti letech, kdy 168 hodin funguje, vyšší nároky na to, co může zaujmout?\nFráze i gagy politiků mi často připadají už omleté, takže mě leccos nerozesměje, ale to není měřítko. Důležité je, že se lidi pořád baví.\nJedním z mála sportů, kterým se může věnovat, je cyklistika.\nCo naposledy pobavilo vás?\nTřeba Babišův styl. Mluví velmi lidově, nedokončuje souvětí a do toho si postěžuje, jak to má těžký, a připomene svoje kořeny v nuzném prostředí. Jeho prohlášení je vždycky scénka, ze které vyplývá především to, kdo je Andrej Babiš. Hraje si na vůdce, ženy ve středním a starším věku se s ním rády fotí, protože je pro ně charismatický. S voliči to umí skvěle, ale to, co říká, nemá někdy hlavu ani patu.\nUž víme, jak jeho odpověď bude vypadat, a kdybychom si ji sami napsali, tak se trefíme. Často začíná pokusem, jak z toho vybruslit, jako by v každé otázce očekával nějakou záludnost. Připadá mi jako oběť trvalého mediálního tréninku, která místo toho, aby něco řekla, se snaží neříct nic.\nTak to už asi jiné nebude. Ale co vy? Jste stejně tak přísná na své děti jako na politiky? Necháváte je třeba parádit se, což je u holčiček celkem přirozené?\nFintění tlumíme a nehty zdobíme jen výjimečně, když dostanou lak od někoho k narozeninám. Dneska se prodávají speciální pro děti, které mezi holčičkami hodně frčí. Vyhýbáme se volánkům, ale třeba copy jim pletu, protože jsou praktické. Zvlášť ta mladší čtyřletá dost prožívá, když se líčím, a obě mi kradou lesky na rty. Můj muž to vyloženě nesnáší a chce mít dcery ve velmi přírodním stavu.\nNenutí je do klučičího stylu?\nTo ne, ale vnímám, že pro Roberta má holčičí svět našich dcer tak temná zákoutí, že do některých se bojí i nakouknout. Třeba když se ho rozhodnou léčit. Vytáhnou kufříček, napíchají do něho injekce a proklepávají ho kladívkem. Jako trpělivý pacient sice drží, ale hranici mezi pohlavími si v tu chvíli nejspíš uvědomuje velmi silně.\nOd loňského podzimu s Dianou procvičuje hru na klavír.\nNemá tendence dát holky na hokej?\nKdyž ho nedávno s mladší Mariánkou hráli v bytě, nadšeně referoval, že se pro puk narodila a mělo by se s tím něco dělat. S Dianou chodí bruslit.\nZ té už je letos prvňačka. Nastaly vám asi perné časy, vzhledem k tomu, že nedochvilnost považujete za svou největší neřest.\nPracuju na zlepšení, ale je to boj. Jakmile už jedeme včas, tak se v provozu jako na potvoru něco stane. Ve škole už nám oznámili, že našich příchodů na poslední chvíli je tolik, že to snad budou muset někam hlásit. Doufám, že to bylo řečeno jako vtip. Dcera se pokaždé ptá, když vystupujeme z auta: „A dneska jdeme včas, nebo jako obvykle?“\nŠkolu asi nemáte za rohem, když do ní dceru vozíte. Hledali jste nějakou speciální?\nNechtěli jsme vychovávat elitáře a veřejné školství máme rádi, tak jsme vybrali základku s rozšířenou výukou jazyků, kde má Dianka kamarády ze školky. Myslím si, že první stupeň je spíš o socializaci dítěte. Co se z něj vyloupne po studijní stránce, se ukáže až časem. Zatím mi nepřijde, že by z dcery byla nadšená žákyně. V tom je trochu po mně, taky jsem měla radši přestávky.\nVaše děti se narodily přesně tři roky po sobě. Je to ideální věkový rozdíl?\nZ mého pohledu ano. Starší dcera už byla samostatná a současně dost malá na to, aby si se sestrou dokázala hrát, aby se nemíjely. Zároveň ale spolu dost bojují a nadávají si. Starší je po Robertovi a mladší po mně.\nMají mezi sebou velkou rivalitu, což určuje povahu jejich vztahu. Řvou na sebe, urážejí se, berou si věci, ale doufám, že se to časem změní. Mír je mezi nimi minimálně.\nNa sociálních sítích si ze svých rozcuchaných vlasů a rudé rtěnky dělá legraci.\nTo ale neznamená, že si nemůžu skočit do obchodu nebo se psem a nenechat je chvíli samotné. Za zadkem jim nestojím a držím se pravidla, že když moje dítě leze na strom, otočím hlavu na druhou stranu.\nTuhle jsem jela s dcerami ve výtahu a holky se hádaly, která z nich je Zeman a která Babiš.\nObčas na ně vlítnu, když je hluk opravdu velký, protože ony se neperou, ale ječí. Pokud bych ale měla soudit jejich pře, nedělala bych nic jiného.\nJak do toho mumraje zapadá vaše devítiletá fenka Žofka?\nV tom nejlepším začne štěkat. Holky ji milují a považují za svou chlupatou sestru. Žofinka po letech strádání dosáhla toho, že konečně může spát s někým v posteli. Občas z dětského pokoje slyším vrčení, jak se v noci vůči holkám vymezuje, když o ni nechtěně zavadí.\nNa síti ráda zveřejňujete i snímky svých dcer…\nTo se ale týká jenom fotek, o kterých si myslím, že mají nějakou hodnotu, a chci se o ně podělit. Když jsou vtipné nebo zachycují moment, který je pro mě důležitý, tak si zkrátka nemůžu pomoct, protože jsem ze svých dětí nadšená.\nFenka Žofka, která se pohybuje zásadně bez vodítka, ji někdy doprovází i do práce.\nTen pocit mám každý den. Moje děti mi vlastně vytvořily vlastní rodinu, což je pro mě cenná jednotka. Holky jsou prostě můj život. Říkám jim, že jsou to nejlepší, co se mi povedlo. Svým hašteřením připomínají mě samotnou. Navíc starší dcera pojmenovala panenku úplně stejně jako já v jejím věku – Lucka.\nO čtyřicítce, kterou jste oslavila před rokem a půl, se mluví jako o určitém mezníku…\nNemůžu si stěžovat. Stihla jsem dvě děti, za což jsem na sebe pyšná, protože to nebylo vůbec jisté, když jsem začala rodit až v pětatřiceti. Pokud se na život podíváme tak, jak ho popisují sociologové, že má být složený ze tří noh – rodiny, práce a společenského života, tak ty nohy mám všechny stejně dlouhé.\nPředtím jsem jenom kojila a jezdila s kočárem, ale teď se dcery pomalu osamostatňují a mě napadá spousta možností, jak se realizovat. Když už nic jiného, znovu jsem začala číst knížky, na které jsem několik let neměla kapacitu a jenom se mi kupily v knihovně.\nPokud vím, bývala jste i vášnivá běžkyně.\nTo, že jsem musela omezit pohyb, je jediná okolnost, která je jinak, než bych si přála. Běháním jsem si zničila chrupavky v kolenou, takže mám handicap, který při chůzi pociťuji denně.\nBěhala jsem i na dovolené na asfaltu, až jsem se jednou vrátila s bolestmi a oteklými koleny. Už jsem byla na operaci a čeká mě ještě jedna. Co se týká sportu, nemůžu si vybírat. V podstatě mám povoleno jenom bruslit a jezdit na kole.\nJejí partnerství s Robertem Zárubou je provázeno vzájemným popichováním.\nByla to pro mě velká změna, ke které došlo před čtyřmi lety ze dne na den. Najednou jsem měla pocit, že jsem zestárla o mnoho let, protože běh byl pro mě základní životní náplní.\nVšem, kteří běhají na asfaltu, říkám, vykašlete se na to. Maraton mi přijde jako úplný hazard. Doufám, že jednou najdu aktivitu, která mi běh plně nahradí.\nDo jaké míry už dcery vnímají, čemu se profesně věnujete?\nTuhle jsem s nimi jela ve výtahu a holky se hádaly, která z nich je Zeman a která Babiš. Přišlo mi dobrý, že přitom nebyly ovlivněné tím, co slyší kolem a nevnímaly to nijak negativně. Prostě si to rozdělily a šlo se.\nJe výrazná. Tmavé vlasy a oči, jejichž pronikavost láme milý úsměv, ji předurčují k rolím osobitých dívek a žen, na jaké se nezapomíná. Od menší úlohy...