Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů cena od 114 Kč - Srovname.cz\nNapsat recenzi pro Informace o Poradna Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Próza - beletrie\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů\nPo stopách dinosaurů - Vladimír Socha. Pod jejich dunivými kroky se otřásala zem. Po dobu mnoha desítek milionů let byli neomezenými vládci planety. Někteří z nich dosahovali délky plaveckého bazénu a hmotnosti celého stáda slonů. Jiní byli svým vzezřením podivnější než výplody fantazie jakéhokoliv autora ...a dál? Do obchodu »\nProdukt Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nProdukt Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny\nProdukt Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nTRITON Socha Vladimír - Po\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Knihy.abz.cz\nPo stopách dinosaurů - Socha\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Superknihy.cz\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Megaknihy.cz\nVíce možností? Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů koupíte i tady\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Librum.cz\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Knihcentrum.cz\n- Příběhy staré miliony\nlet - Vladimír ...\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Levneucebnice.cz\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Martinus.cz\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Nejlevnějši knihy\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Knihkupectví chrpa\nPo stopách dinosaurů -\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Knihkupectví-papyrus.cz\nTriton Po stopách dinosaurů.\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů Kosmas.cz\nLubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů v\nPro a proti Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů\nČerstvá hodnocení Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů\nKrásně napsané příběhy z doby dinosaurů, navíc podle nejnovějších vědeckých poznatků. Doporučuji, kniha je dobře stravitelná od 9 do 99 let...\nSpecifikace Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů\n114 Kč Pod jejich dunivými kroky se otřásala zem. Po dobu mnoha desítek milionů let byli neomezenými vládci planety. Někteří z nich dosahovali délky plaveckého bazénu a hmotnosti celého stáda slonů. Jiní byli svým vzezřením podivnější než výplody fantazie jakéhokoliv autora vědeckofantastické literatury. Další měli na těle peří nebo vládli čelistmi, které byly vyzbrojeny zuby dlouhými jako dýka. Ale nechyběla ani zvířata o velikosti současné vrány, jacísi trpaslíci mezi obry druhohorního světa. V roce 1842 dostali » ... a dál?\nPorovnat ceny Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů\ndalší próza - beletrie Lubomír Kupčík, Vladimír Socha: Po stopách dinosaurů - parametry


Lužánky: město plánuje nové společné šatny - Brněnský deník\nLužánky: město plánuje nové společné šatny\nBrno /FOTOGALERIE/ - Brno dá letos do vylepšení plaveckého stadionu přes čtyři miliony korun. Šatny chce přeměnit na společné, pořídí do nich kabinky.\nBrno dá letos do vylepšení plaveckého stadionu přes čtyři miliony korun. Šatny chce přeměnit na společné, pořídí do nich kabinky.Foto: DENÍK/Attila Racek\nPlavecký stadion za Lužánkami čeká letos další vylepšování. Poté, co město loni spravilo okna, střechu a dámské sprchy, chce v opravách pokračovat i letos. Zatímco v loňském roce dalo na práce přes jedenáct milionů korun, letos má připravené čtyři a půl milionu korun.\nV plánu je nejdříve oprava pánských sprch a potom přestavba šaten. „Dáme tam nové skříňky a šatny upravíme tak, aby byly společné pro muže i ženy. Budou v nich kabinky, jak jsou lidé zvyklí z jiných bazénů,“ vysvětlil mluvčí brněnského magistrátu Pavel Žára.\nÚředníci teď rozhodují, jestli postaví i saunu a parní lázeň. Rekonstrukce čeká techniku, vymění se stará čerpadla vody. „To je oprava, která vůbec není vidět, ale jedná se o srdce bazénu. Pokud nefungují čerpadla, nefunguje nic,“ uvedl vedoucí lužáneckého a kohoutovického bazénu Richard Elleder. Obě zařízení jsou městská a stará se o ně společnost Starez–Sport.\nSoučasnou návštěvnost bazénu za Lužánkami si chválí. „Měli jsme pokaženou pověst, ale rekonstrukce nám ji spravila a vrátili se k nám návštěvníci,“ řekl Elleder. V současné době si přijde do Lužánek zaplavat až tisíc lidí každý den. Podle něj o počtu plavců rozhoduje hlavně počasí. „Teď nám přeje, ale když vyjde slunce, lidé jdou radši na procházku do přírody,“ uvedl Elleder. Nejvíc obsazený je bazén od dvou do sedmi hodin odpoledne. „To jsou pronajaté dráhy pro sportovní kroužky,“ vysvětlil Elleder.\nŽe se bazén opravuje, si chválí i sportovci, kteří ho využívají. „Bylo to tam hrozné, podmínky se nám hodně zlepšily,“ řekl hráč vodního póla z oddílu Kometa Brno Tomáš Faukal. Jeho klub musel hrát v dřívějších letech domácí zápasy v Blansku, a tak je poslední dvě sezony rád za dobré zázemí v Brně. „I diváci, kteří se na nás přijdou podívat, si mohou zápasy víc užít, když jim na hlavu nekape voda,“ komentoval Faukal opravu střechy.\nŽe bylo nutné bazén opravit, si všimla i Barbora Tátošová, která chodí plavat každý týden. „Ve sprchách někdy netekla teplá voda a sušáky na vlasy moc nesušily,“ řekla Tátošová. Od posledních oprav v bazénu ale ještě nebyla. „Měla jsem zkouškové období, na plavání nebyl čas. Ale už se těším na nové sprchy,“ dodala Tátošová.\nVyzkoušet zrekonstruovaný bazén se chystá i cvičitelka aquaaerobiku Karla Řičicová z Brna. „Dřív tam bývala hrozná zima, přestala jsem tam chodit. Slyšela jsem, že je bazén opravený, asi tam začnu zas chodit,“ uvedla Řičicová. V současné době předcvičuje v kohoutovickém aquaparku a zaplavat si chodí na Kraví horu. „V Kohoutovicích nebývá k hnutí. Obzvlášť v šatnách je hrozně málo místa. A v bazénu na Kraví hoře si člověk pořádně zaplave, jen pokud přijde v sobotu ráno, jinak je tam stále plno,“ postěžovala si Řičicová.\nNávštěvnost na Kraví hoře přitom klesá. „Od loňského června lidí ubývá, fronty u pokladny jsem tu dlouho neviděl,“ uvedl správce areálu Evžen Hrubeš. Podle něj chodí do krytého bazénu až o třetinu méně lidí. „Je to pochopitelné. Otevřel se bazén v Kohoutovicích, jsou opravené Lužánky a Brňané tak mají více možností, kde plavat. Navíc je krize a první, co si lidé odpustí, jsou koníčky,“ myslí si Hrubeš.\nAreál na Kraví hoře otevřel v roce 2004, větší rekonstrukci zatím nepotřebuje. „Samozřejmě spravujeme celý rok drobnosti spojené s běžnou údržbou. V minulém roce jsme dali za opravy asi dva miliony korun,“ řekl Hrubeš. Uvedl, že životnost krytých bazénů je přibližně deset let. „Hlavně je potřeba se o bazén pravidelně starat. Neradi bychom, aby náš areál dopadl jako lužánecký bazén, než jej převzalo město,“ dodal Hrubeš.\nČtěte také: Bazén za Lužánkami má po opravě nová skla\n20.2.2011 VSTUP DO DISKUSE 5


Kontinuální lití a Válcovna proces výroby oceli a kontinuální lití koordinací a proces zlepšování - novinky - Yantai Ted Machine Co., Ltd\nKontinuální lití a Válcovna proces výroby oceli a kontinuální lití koordinací a zlepšování procesů\nPodle různých způsobů, jak válcování plynulé lití a Válcovna je známý pro jeho vysokou účinnost, nízkou spotřebu energie.\n1, po tání oceli šrotu naběračku převodem podle výtah vzdálenost, teplota zjistit teplotu roztavené oceli v dílně. Vyhněte se roztavené oceli ochlazení příliš rychle, vedoucí do kolečko při překrývání a viskózní jevů, což má za následek zpomalení toku roztavené oceli, vážně ovlivňují výrobní kapacitu.\n2, venkovní teplota je nízká, roztavené oceli pokles teploty rychle, spolu se snížení nízkých teplot. Chcete-li tento problém vyřešit, použít naběračku typu izolace, udržuje teplotu roztavené oceli zajistit roztavené oceli v kontinuální lití stroje se nezobrazí ztuhlé.\n3, kontinuální záklon sochorové kontinuální odlévání obtíže, mohou být prováděny foukání kyslíku teplá, takže kolečko musí splňovat andquot; první casting, po blowingandquot kyslíku; požadavky. Mezitím sprej, chlazení chladící vody pro sochory, cut-off v osmistolicovou.\nVýše popisuje kontinuální lití a Válcovna tání a kontinuální odlévání některá zlepšení na programu synergy, věří, že účinky plynulé lití a Válcovna se výrazně zlepší.\nDvojice: Cena závisí na které faktory určující, rolovací zařízení?\nDalší: Jaké jsou konkrétní zařízení plynulého odlévání zařízení\nA údržba studené válcovny\nOcel Keře Use a výrobním procesu\nVodorovná licí stroj pro mosazné a bronzové tyče, Hollow Bar, přípojnicové a zvláštní sekce\nKovaný prsten pro ložisko, tlakové nádoby a stavebních strojů atd


Pastelka - Primo lakovaná pastelka Minabella 3,8mm - tyrkysová\nZboží 23 / 381\nPrimo lakovaná pastelka Minabella 3,8mm - tyrkysová\nŽádné hodnocení. Kód: M-5237MBS-512 Produktové číslo: 8006919317156\nPrimo Mirabella Pastelka šestihranná lakovaná - aquamarin\nPrimo lakovaná pastelka Minabella 3,8mm - tyrkysováKvalitní lakované šestihranné pastelky s vysokým množstvím pigmentu - barvy jsou sytých odstínů, intenzivní a dlouhotrvající. Mají průměr tuhy 3,8 mm oproti klasickým (Primo), které mají průměr 2,9 mm. Jsou vhodné pro všechny druhy papíru.\nPrimo lakovaná pastelka Minabella 3,8mm - aquamarin Kód: M-5233MBS-501\nStabilo WOODY 880 /385 Pastelka 3v1 - fialová Kód: 880/385\nStabilo WOODY 880 /470 Pastelka 3v1 - tyrkys Kód: 880/470\nPrimo lakovaná pastelka Minabella 3,8mm - fialová Kód: M-5232MBS-400\nSada voskových pastelek "TRIANGLE MAGIQUE"… Kód: WPL-5007400-10


Zlato z mistrovské časovky mají Rybářová a Pošmourný | Dálkové plavání\nZlato z mistrovské časovky mají Rybářová a Pošmourný\n| Datum: 9. 6. 2013\nNepochopitelná a neopodstatněná hysterie kolem teploty vody, přestože ta zůstávala po celou dobu v rámci pravidel prověřených jejich čtyřicetiletou historií a především v rámci dálkoplaveckého normálu, nakonec dopadla bohužel hlavně na pořadatele, kteří i přes slunečné až parné počasí museli čelit nižšímu zájmu ze stran startujících plavců. Na druhou stranu, logicky při mistrovství České republiky, nechyběl nikdo z tuzemské špičky, kterou v Mělicích při pětikilometrové časovce čekal boj nejenom o tituly a medaile, ale i nominace na mistrovství světa v Barceloně a mistrovství Evropy juniorů v Turecku, a které se ale šampionát týkal především.\nPříroda ukázala svojí sílu a rozmanitost, což jsou parametry, které k dálkovému plavání neodmyslitelně patří, a voda vylétla z nějakých 15 stupňů až na 16-16,5°C ještě v pátek odpoledne, ale pak až na 18-18,5 stupňů v sobotu odpoledne, takže kvůli podchlazení nakonec nevzdal ani jediný plavec, i když na některých místech tratě zůstávaly „fleky“ chladnější vody ještě s páteční teplotou. S ní a s chronometrem si nejlépe poradil reprezentant Jan Pošmourný (Kometa Brno), který sice zpočátku neplaval optimální stopou, protože vyrazil na trať první, ale nakonec ve velice vyrovnaném souboji jen s nejtěsnějším rozdílem pouhých dvou a půl vteřiny porazil obhajujícího šampióna z loňského Lipna Jána Kútnika (rovněž Kometa Brno). Pošmourný, který je pětkařskou stálicí, když nechyběl ani jedinkrát na stupních vítězů od MČR na Lipně v roce 2007 a má již i titul z roku 2011, tak splnil první část ze svého letošního úmyslu vyhrát všechny tři venkovní mistráky (vedle pětky i desítku v Plzni a dvacítku na Lipně), přičemž intervalovou pětku, ve které plave každý sám za sebe, považuje osobně za nejtěžší, mj. i kvůli orientaci, jak ostatně i v Mělicích předvedl. Do závodu dal všechno a vyplaval si tak vedle titulu i jistou nominaci na 5 km na mistrovství světa v Barceloně, kam mají zatím jistotu pouze 25-kaři Smolka s Rybářovou (o desítku se bude bojovat na EP na Balatonu).\nI stříbrný Honza Kútnik si přál raději studenější vodu, než byla nakonec ta, která v Mělicích překvapila všechny přítomné. Se samotným závodem byl spokojený, formu potvrdil, když dokázal na mezičasech i zrychlovat, ale i on v prvním ze tří kol trochu zakufroval a zůstal tak za zlatem jen o pouhý okamžik. Určitě si na obhajobu věřil, a pokud by měl informace o Pošmym z tratě, je si jistý, že by dokázal těch pár vteřin odmazat. Ale, jak sám říká, mají to všichni stejné! :-)\nNa bronzový stupínek vlétl jako blesk z čistého nebe Ondřej Baumrt (Slávie Chomutov), asi nejméně zkušený z těch nejrychlejších, který si přesto s nástrahami časovky ve venkovní vodě excelentně poradil a vybojoval si tak nominaci na MEJ v Turecku a především připravil zklamání zkušenějším Ingeduldovi a Balounovi. K seniorskému bronzu pak přidal i zlato v kategorii staršího dorostu, když si polepšil z bronzu v dubnovém indoorovém Podolí, a slavil ho před stříbrným Matějem Kozubkem a bronzovým Davidem Molinarem (oba Bohemians). V kategorii mladšího dorostu titul vybojoval Tomáš Kozubek (Bohemians) jen o dvě vteřiny před Danem Čabanem (domácí SC PA Pardubice), který o pouhou desetinu přetlačil Jakuba Černého (PK Vysoké Mýto). Zajímavostí je 7. celkové místo reprezentačního trenéra Rostislava Vítka, který ještě vloni bral z pětky bronz, ale po loňské sezóně skončil se sportovní kariérou a přestal trénovat. Výkonnostně se propadl o 4 minuty, ale do první desítky se ještě vešel. Uvidíme příští rok :-) Letos bral alespoň zlato v masters kategorii nad 35-let.\nMezi ženami jednoznačně dominovala Silva Rybářová (Kometa Brno), která nedala nikomu šanci a s velkým náskokem ukázala, co skutečně umí, a po třech stříbrech za sebou si šáhla na zlatou medaili i na pětce a přidala tak z pětky druhou zlatou k té z roku 2009. I Silva se trochu bála teploty vody, ale, jak sama po závodě řekla, byla příjemná, sluníčko pěkně hřálo a vůbec se jí plavalo dobře. No, jen tak dál, letošní Grand Prix bude ještě dlouhé. Silva zaplavala po bazénovém kontrolním startu ve Strakonicích výborně i v úvodním domácím závodě venku a porazila reprezentační i oddílovou kolegyni Báru Pickovou, která si sice polepšila po dvou bronzech na stříbro, ale v posledním kole přece jí přece jenom bylo chladněji a tak spokojeností nehýřila. Bronz vybojovala domácí Lenka Štěrbová, která za Bárou doplavala jen těsně a poslední kolo měla dokonce rychlejší (na snímku Jirky Kuřiny všechny tři seniorské medailistky).\nV kategorii starších dorostenek prokázala velký posun Bára Štolková (Slávie Plzeň), která získala titul stejně jako v bazénové pětce v Praze – Podolí, před zkušenější Adélou Solskou (Kometa Brno), který má na stěně již i medaile z absolutní desítky a dvacítky, a Pavlínou Kubátovou (SOP Kolín). Mladší dorostenky vyhrála Michaela Ulipová (Slávie Plzeň) před Petrou Štastnou (Kometa Brno) a domácí pardubickou Renatou Novákovou.\nNa mistrovství ČR na 5km ale nesoutěžilo pouze o absolutní a dorostenecké medaile, ale i o veteránské v jednotlivých kategoriích masters a vedle již zmíněného Vítka v kat. M-C (35+), vyhráli Fialová (KSPKl) v M-B, Křížová (KomBr) v M-C, Bejlková (SlPl) a Rucký (SCPAP) M-D (40+), bývalý mistr ČR z let 1989, 1991 a 1992 Kamas (NepM) M-E (45+), Pražáková (SpCh) a Matěna (SCPAP) M-F (50+), Moravec (FiBr) M-G (55+), Čudanová (FiBr) a Jelínek (SpCh) M-H (60+), Kolář (I.PKO) M-I (65+) a Hanuš (FiBr) M+J (70+), nejstarší muž na startu tohoto závodu, který je ale i na startu své 41. dálkoplavecké sezony, přičemž tu prví zahájil 2. místem v Maratonu Lipno na 10 km v roce 1973 (!), o které jsme psali před nedávnem.\nDo čela průběžného bodování Českého poháru se v Mělicích probojovali Jan Pošmourný a Lenka Štěrbová a dalším závodem bude, po zrušených Dalešicích v příštím týdnu, Garoma+ maraton v Brně za týdny dva.\n⟵ Pavel Neumann: Vzpomínka na první dálkovou plavbu\nStrakonický maraton zrušen kvůli následkům povodně ⟶


Král Šumavy | Hudba, filmy, knihy - plus dění kolem.\nBlog.cz\t> Hudba, filmy, knihy - plus dění kolem.\t> Archiv\t> Říjen 2007\t> Král Šumavy\n16. října 2007 v 21:52\t| Michal Jakubínský\t| Film\nHned na úvod chci zdůraznit , že uvedený titul nemá nic společného s cyklistickým závodem horských kol, ale že jde o klasiku filmového plátna, kterou v roce 1959 natočil legendární režisér Karel Kachyňa. Pojednává o situaci v tehdejším československém pohraničí v roce 1948, kdy byla v plném proudu uprchlická vlna, zesílená chystanými obavami z nástupu komunistů k moci. Čehož využívali převaděči neboť tzv. železná opona ještě v oné době neexistovala, takže pohyb přes hranice byl mnohem snadnější. Mimojiné i kvůli nepříliš vysokým počtům ochránců státních hranic.\nVše začíná příchodem jejich nové posily stržm. Zemana (Jiří Vala) k jednotce pod vedením por. Kota (Radovan Lukavský). Společně řeší tehdy nelehkou situaci těsně po válce, kdy leckdy byly na hranicích běžné přestřelky a situace nadále velmi nestálá. Do všeho přes jejich úsek vede tajný převaděčský kanál přes močál skrze nějž zná cestu jen Král Šumavy - bývalý německý starousedlík Kilián, známý jménem všem, nepřevádějící jen uprchlíky, ale rovněž se angažující ve prospěch západních zpravodajských služeb. Nicméně díky jeho dobré místní znalosti terénu je zdánlivě nepolapitelný, takže všichni musejí naplno zapojit všechny své síly i překonat nejrůznější potíže, aby jej dopadli. Do toho všeho vstupuje vznikající citový vztah Zemana k mladé pohledné prodavačce v Potravinách Marii Rysové (Jiřina Švorcová), mající nakonec tragické vyvrcholení při honbě za dalším převaděčem.\nVedle již zmíněných herců se tu setkáte z dalšími legendami jako Jaroslav Marvan nebo Vladimír Menšík. Filmu byla nejednou vyčítána jeho poplatnost době v níž jsou lidé odmítající tehdy nastupujcící komunistický režim líčeni záporně. Dá se na toto téma jistě polemizovat velice dlouho, ale podle mne je tento faktor zde přítomen víceméně minimální formou, projevující se třeba oslovením vedoucího funkcionáře jako soudruha. Karel Kachyňa se snažil témto věcem vyhýbat a soustředil se na samotný příběh, plném vzájemně propletených lidských osudů tak, jak se mohly kdysi odehrát. Zejména černobílé provedení filmu, spojené s atmosférou močálu zahaleného do mlhy v němž každý chybný krok znamenal cestu do záhuby, zaručuje stále jeho atraktivitu i po mnoha letech od natočení. Nemohu na závěr nezmínit, že Kilián alias Franz Nowotny byla skutečná postava, jen s poněkud šťastnějším osudem než jaký mu přichystal scénář. Nejen o jeho životě je velice hezky pojednáno zde.


Biohazard se dali dohromady, zůstávají političtí a volili Obamu – Novinky.cz\nV pražském klubu Abaton vystoupili ve středu před nadšeným publikem obnovení newyorští Biohazard, kteří se sešli v původním složení. Divoce skákajícímu obecenstvu, které sál málem zbořilo, nabídli písně ze svých prvních tří alb. Potvrdili, že na síle nic neztratili a nadále se zajímají o společenské problémy. Na otázky Novinek odpovídal kytarista Billy Graziadei.\npátek 28. listopadu 2008, 10:29 - PRAHA\nVaše tvorba byla vždy hodně sociálně zaměřená, zejména jste se starali o problémy mladých lidí v Brooklynu. Neztratily texty patnácti letech platnost?\nMyslím si, že stále mají svou platnost, hodně z nespravedlnosti, o níž jsme mluvili, stále přetrvává a hodně lidí se s ní musí potýkat. Pořád je taky válka. A stále platí, že život je boj. Sám nyní samozřejmě zápolím jinak, než v době, kdy mi bylo devatenáct. Mám ženu a dítě. Když jsem byl mladší, tak jsem každý den žil naplno, jako by to měl být můj poslední.\nNyní jsem o trochu chytřejší, každý den žiju naplno, ale chci tu být i zítra, mým cílem je být tu příští týden, příští rok – se svou rodinou. Mám dokonce životní pojištění, musím zajistit svou rodinu. Tehdy jsem se jen staral jen o to, jak zlepšit situaci na ulici a jít do baru. Ale základem je pořád přežít, to je ten nejsilnější instinkt. Musíš přežít, ať už máš potíže se penězi na zaplacení nájmu, hypotéky, auta nebo benzínu. A když jsi sražen dolů, musíš se zase postavit.\nTakže jste stále političtí?\nTvorba Biohazard v sobě vždy zahrnovala politiku a sociální odpovědnost. Tak tomu bylo, je a bude, je to její velká součást. My jsem nikdy nezpívali na témata fantasy knížek.,což řada kapel dělá a je to v pohodě. Ale ne u Biohazard, protože lidem se vždycky líbil, že jsme jako oni, že jsme stejní Taky jsme nikdy nepoužívali make up.\nMoje další kapela Suicide City je umělečtější a méně přímočará. V Suicide City nechci probírat politiku, ale v Biohazard je politika významnou součástí tvorby. Kdyby se mě zeptali v Suicide City, koho jsem volil, tak bych řekl: "Je čistě moje osobní záležitost". V Biohazard řeknu: "Volil jsme Obamu." A jsem na to hrdý. Byly to první volby v životě, kdy jsem měl pocit, že dělám správné rozhodnutí ze správného důvodu a ne že vybírám to menší ze dvou zel. Obama byl tou nejlepší volbou z hlediska logiky a rozumu.\nJak to, že jste se dali dohromady v původním složení, když jste kdysi kytaristu Bobbyho Hambela vyhodili?\nBiohazard se rozpadli na začátku nového tisíciletí, mentálně dříve, fyzicky o něco později. Odešel jsem z nich, když jsem postavil novou skupinu Suicide City. Pořád jsem ale chtěl udělat reunion původního složení Biohazard. Trvalo to však tak dlouho, že kdyby k tomu nedošlo, tak bych nad tím klidně mávnul rukou. A pak mi volal bubeník Danny, že tomu neuvěřím, ale že baskytarista Evan a bývalý kytarista Bobby byli spolu na večeři na Manhattanu. To snad není možný, myslel jsem si, že nemohou být spolu ani v jedné místnosti....\nA pak mi to secvaklo – možná je možné se zase dát dohromady. Tak jsme šli do zkušebny si zajamovat, jen tak pro zábavu jsme si přehráli pět písní a zbytek noci jsme spolu mluvili jako kapela. Tehdy jsem si uvědomil, že by to mohla být skutečnost, že můžeme odehrát pár koncertů. A to jsme taky udělali. Měli jsme nabídku od Korn. Kdysi jsme je vzali na jejich vůbec první turné a oni nás nyní na oplátku vzali na naše reunion turné. Jeli jsme do Austrálie, kde jsme hráli před dvaceti tisíci lidmi. Ale nejlepší na tom je, že jsme spolu zase začali mluvit a opět jsme se stali přáteli


Jaké faktory ovlivňují vývoj v pojišťovacím sektoru v Evropě? - Česká národní banka\nPojišťovací sektor má zásadní význam pro fungování ekonomiky. Podporuje vývoj v reálné ekonomice a napomáhá zachování finanční stability snížením dopadu ztrát na podniky a domácnosti prostřednictvím sdílení rizik. Zároveň však činnost pojišťoven a zajišťoven může přinášet a zesilovat rizika jiná, včetně rizik se systémovým rozměrem. Analýzy pojišťovacího sektoru a jeho provázanosti s vývojem v ostatních sektorech finančního systému i reálné ekonomice jsou proto důležitou součástí péče o finanční stabilitu ze strany dohledových orgánů. ČNB ke zhodnocení dopadů možného nepříznivého vývoje v ekonomice využívá nástrojů zátěžového testování, které umožňují identifikovat zranitelnosti nejen pojišťovacího sektoru vůči ekonomickým a finančním šokům. ČNB provádí pravidelné mikrozátěžové (dohledové) i makrozátěžové testování pojišťoven, jehož výsledky jsou publikovány na webu ČNB.


LG stoupají zisky, ale ne díky mobilní divizi - Dotekomanie.cz\nLG stoupají zisky, ale ne díky mobilní divizi\nAntonín Horňáček • 18. 10. 2017\nDomů » Články » LG stoupají zisky, ale ne díky mobilní divizi\nSpolečnost LG Electronics nedávno oznámila odhady provozního zisku, kterého by měla dosáhnout za třetí čtvrtletí tohoto roku a na první pohled jsou výsledky více než zajímavé. Jihokorejský výrobce sice dokázal meziročně zvýšit zisk asi o úctyhodných 82,2 %, ale samotná mobilní divize nijak výrazně k tomuto číslu nepřispěla. Dokonce deník The Financial Times nevěští světlou budoucnost právě divizi LG Mobile.\nLG Mobile prochází v pořadí jdoucí za sebou desátou čtvrtletní ztrátou, což prohlubuje dosavadní ztrátu v příjmech a ta aktuálně odpovídá částce 176 milionů dolarů. Přitom v loňském roce ve stejném období se pohybovali v mínusu „pouze“ 117 milionů dolarů. Kýžené ovoce nepřinesl model Q6 nebo Q8, přičemž hlavní G6 si dobře našlápla, dokud nepřišla silnější konkurence. Nejnovější model V30 byl špatně načasován a k zahájení prodeje došlo jen v Jižní Koreji až koncem září.\nJeho oficiální dostupnost na americkém či evropské trhu je zatím v nedohlednu. Kdyby V30 možná dokázala i většího úspěchu, tak zřejmě nezalepí dosavadní finanční ztrátu. Nicméně za poslední tři měsíce se velmi dařilo ostatním divizím. Nejvýraznějšího úspěchu se dočkaly divize televizorů a domácích spotřebičů, které mohou dostat konečné výsledky společnosti LG na rekordní čísla.\n18. 10. 2017, 21:09\na to fiasko s bootloopingem u g4 a pozdni aktualizaci …\n18. 10. 2017, 17:33\nPořád dokola LG jsou dobré telefony, vyrábí, nebo spíše vyvíjí slušné modely, akorát je nikde nekoupíte a když, tak již vychází nový model = ), prostě mají skoro vždy roční spoždění. Pokud si nebudou vyrábět vlastní procesory, můžou to rovnou zabalit… Nechápu, že to snad nikoho v LG nenapadlo….\n18. 10. 2017, 18:32\nTeď jsou ve strátě 170 milionů. To není vhodná doba na budování nové továrny a placení dalších zaměstnanců.


Nejlepší Murphyho zákony základní - NTX.cz\ndoprava hospoda láska, vztahy, sex nezařazeno opravování ostatní peníze počítače, IT práce pravda, lež schválnosti škola uklízení úspěch základní ženy\nMurphyho zákony základní\nSeřadit: nejnovější Murphyho zákony nejlepší Murphyho zákony\nSdílej Murphyho zákony základní: Tweet\nMurphyho zákon má 17 bodů. Ohodnotit +1, nebo -1.\nMurphyho zákon má 6 bodů. Ohodnotit +1, nebo -1.\nMurphyho zákon má 2 bodů. Ohodnotit +1, nebo -1.\nMurphyho zákon má 0 bodů. Ohodnotit +1, nebo -1.\nVšechny: nejnovější Murphyho zákony nejlepší Murphyho zákony


Vila Karla Zahrádky | Databáze domů s historií\nVila Karla Zahrádky\nU Plynárny 262/69\n50° 3' 27.8'', 14° 27' 43.5''\nDoplňující informace k vile poskytl v roce 2021 pan Jaroslav Zahrádka (ročník 1933). Děkujeme!\nSpolečnost Ekospol ve spodní části pozemku u silnice U Plynárny zahájila výstavbu bytové projektu Michelské zahrady.  Vila na kopci dál chátrá, zůstávají z ní už pouze víceméně obvodové zdi.\nNa místě už jsou pouze ruiny.  Spoluvlastníků se podařilo zjistit celkem dvanáct. Ti pozemek s už bohužel úplně zničenou vilou následně prodali developerské společnosti Ekospol.\nNa výřezu leteckého snímku v galerii je stále vidět bývalá zahrádkářská kolonie. Ta ale o pár let později úplně zaniká.\nJednou z podmínek státu k vydání restituce bylo, že odejdou zahrádkáři, čehož stát dosáhl v roce 1999. Tím ale musel i pan Hlaváček opustit vilu o kterou se do té doby staral. Pan Hlaváček chtěl část s vilou koupit, ale to bohužel nebylo možné, muselo se čekat na vyřízení restituce jako celku. Vila byla do té doby opečovávaná a hlídaná i psem. Od té doby v objektu ale bohužel hospodařili vandalové. Druhou podmínkou bylo zjistit všechny možné současné spoluvlastníky. To se ale bohužel podařilo soudně až v roce 2011.\nV roce 1990 požádalo několik známých vlastníků o restituci. Jedním z nich byl i pan Jaroslav Zahrádka z Uherského Brodu, syn pana Lubomíra Zahrádky z Roudnice nad Labem.\nDům dostal čerstvou světlou fasádu. \nDům byl v tomto roce zařízený a byla na něm nová plechová střecha.\nV galerii fotografie z roku 1959, kdy se u vily potkávají pan Lubomír Zahrádka (syn Františka Zahrádky) a pan Hlaváček. Stát v roce 1961 předal pozemek s vilou zahrádkářům. Působilo zde asi 24 rodin zahrádkářů, jedna z těchto rodin byla i rodina pana Hlaváčka, která se starala o samotnou vilu a okolní zahradu.\nProběhlo několik dalších odkupů jednotlivých částí a k další dědictví. Jelikož mezi vlastníky byli i emigranti, stát předal pozemek do užívání školám.\nHodinářství Karel Zahrádka bylo na Václavském náměstí 66 ještě v roce 1944.\nPo smrti pana Karla Zahrádky kolem roku 1920 došlo k dělení dědictví a ke spoluvlastnictví více osob. Jedním z dědiců byl pan František Zahrádka.\nPozemek kolem roku 1900 koupil hodinář Karel Zahrádka. Ten si zde i nechal postavit tuto vilu. Hodinář byl svobodný, bezdětný a bohatý. Provozovnu měl v centru Prahy na Václavském náměstí. K vile patřila také hospodářská budova v severovýchodním rohu pozemku a hluboká studna na severním okraji pozemku.\nURBEX 048 - vila – Jonáš Pojer – album na Rajčeti\nAutor karty bez_autora Spoluautoři: Rendy, pe.zeman aktualizováno: 26. března 2021\nUpraven objekt Zámek Zvoleněves Právě teď


Město chce získat dotace na cisterny pro své hasiče - Hradecký deník\nMěsto chce získat dotace na cisterny pro své hasiče\nHradec Králové - O nebývale vysokou dotaci na pořízení dvou cisternových vozů pro dobrovolné hasiče z Třebše a Plácek hodlá usilovat město Hradec Králové.\nKoupí vozidel by se završila kompletní obnova vozového parku, k níž se město v roce 2008 zavázalo schválením koncepce vývoje požární ochrany. Dotace, kterou by město mohlo získat, by pokryla až 90 procent ceny, přičemž každá z cisteren by stála zhruba sedm milionů korun.\n„Pokud by se nám podařilo dosáhnout na dotaci, nemuselo by město dalších zhruba 15 až 20 let do vozového parku dále investovat. Cílem získání dotace je nahradit třicet až čtyřicet let stará vozidla," uvedl primátor Zdeněk Fink.


O nás - Oficiální stránky ZŠ a MŠ Tučapy\n+420 776 386 638\nZŠ a MŠ Tučapy u Vyškova\nZŠ a MŠ Základní a Mateřská škola Tučapy, okres Vyškov\nZaměřeno na čtenáře\nDotace a sponzorství\nEdukativně stimulační lekce se sovičkou Rozárkou\nŠkola rodinného typu, s malým počtem dětí a přátelským prostředím umožňující individuální přístup k dětem i rodičům. Školní klima je pro nás velmi důležité. Věkově smíšené třídy přirozeně podporují spolupráci a rozvoj sociálních dovedností.\nŽáci se už od první třídy učí angličtinu, systematicky rozvíjí své logické myšlení a s pomocí učitele pracují na zdravém rozvoji celé své osobnosti.\nNa Základní škole v Tučapech vyučujeme 1.–5. ročník. Každému žákovi se dostává individuálního přístupu podle jeho potřeb v příjemném prostředí.\nVybavení nových odborných učeben. Zažádali jsme o dotaci v rámci 9. výzvy MAS Vyškovsko - IROP - Zkvalitnění vzdělávání a celoživotního učení III, ve které jsme byli úspěšní.\nVelikost školy nově 3 třídy vybavené interaktivními tabulemi, notebooky, 3D tiskárnou, robotické ozoboty, kopírkami, čtenářským koutkem a keramickou dílnou. V rámci sportovních aktivit využíváme víceúčelové hřiště a venkovní pinpongový stůl.\nNabízíme svým žákům rodinné pohodové prostředí, kde mohou během přestávek mezi vyučovacími hodinami relaxovat venku.\nRozvíjet osobnost žáka tak, aby byl schopen samostatně myslet a svobodně se rozhodovat, a také aby byl zodpovědný za své jednání v míře přiměřeně svému věku\nRozvíjení logického myšlení – v matematice využíváme prvky metody prof. Hejného\nPřipravit žáka pro multikulturní život – důraz klademe na výuku angličtiny\nVést žáky k využívání komunikačních technologií – využíváme výpočetní techniky ve všech předmětech, žáci běžně využívají ve výuce přidělený notebook\nVyužívat efektivní metody výuky, které vedou žáky k týmové práci, k vzájemné pomoci a respektu\nJazyková a počítačová gramotnost jsou v současné době nezbytným požadavkem kladeným na člověka 21. století.\nPřímo ve školní budově se nachází i školní jídelna. Každý den jsou pro děti připravovány čerstvé svačiny a obědy.\nPo vyučování žáci využívají\nškolní družinu s řadou zajímavých aktivit, projektových dnů...\nzájmové kroužky (jejich nabídka se obměňuje podle možností a zájmu žáků)\nObrázky z historie školy\ndnes se společně podíváme do školy v Tučapech. Setkáme se zde s žáky a učiteli této školy. Symbolem této školy je moudrá sova Rozárka. A víte proč? Protože děti z této školy odcházejí na jinou školu s moudrostmi našeho světa, které se zde naučili. Také sova Rozárka dohlíží také na naše prvňáky, aby hezky psali.\nA co se v této škole všechno děje?\nO velké přestávce chodíme na čerstvý vzduch hrát míčové hry a jiné hry.\nHodné kuchařky nám dělají dobré svačinky. Taky nás baví program Kočičí zahrádky, v němž můžeme projevit své pocity a poslechnout problémy druhých, díky tomu naše problémy se nám nezdají tak strašné.\nU. S., žákyně 4. ročníku\nDěkujeme za spolupráci všem rodičům, kteří podporují naši/svoji školu jakýmkoliv způsobem.\nZákladní škola a Mateřská škola Tučapy, okres Vyškov, příspěvková organizace\nTučapy 116, PSČ 683 01\nID dat.schr.: qp6vq2y\n776 386 638\n739 693 433\n776 083 924\n603 344 555\nZŠ MŠ Tučapy\nVčelí den v MŠ\nZelenina a mléko do škol\nSEPOS spol. s r. o.\nZŠ a MŠ Tučapy\n„Vychovávat dítě znamená učit je, jak se obejde bez nás.“ (Ernest Legoué)\nOficiální stránky ZŠ a MŠ Tučapy © 2022


Cenu Spokojený zákazník Jihočeského kraje letos převzalo 16 podnikatelů - Českobudějovický deník\nČeské Budějovice - Celkem 16 nejférovějších podnikatelů regionu získalo ve středu titul Spokojený zákazník Jihočeského kraje 2018.\nHejtmanka a Miloslav Císařovský - Lahůdky U zlaté rybky. | Foto: David Hocke\nOcenění od Sdružení českých spotřebitelů převzali z rukou hejtmanky Ivany Stráské, která je zároveň předsedkyní odborné komise pro ochranu spotřebitele v Jihočeském kraji. Cena je určena pro podnikatele, kteří poskytují služby v souladu s očekáváním spotřebitele a ctí závazné předpisy. Zároveň také například srozumitelně deklarují jakost a spolehlivost svých výrobků a služeb, které poskytují na profesionální úrovni.\nVítězní podnikatelé byli vybráni nejen na základě vzorného plnění všech výše uvedených kritérií, ale bylo přihlédnuto i k pověsti firmy mezi zákazníky z řad běžných spotřebitelů a místních i podnikatelských samospráv. Díky tomu se stali držiteli ocenění s chráněnou značkou po dobu dvou let, tj. do konce roku 2020. Pro zákazníky to znamená potvrzení, že takováto firma trvale poskytuje služby v oboru svého podnikání v souladu s očekáváním spotřebitele.\nAkci, která se koná již po sedmnácté, zaštítil Jihočeský kraj. „Je velmi důležité, aby poctiví podnikatelé, kteří fungují ke spokojenosti zákazníků, věděli, že si jejich snahy někdo všímá,“ vysvětlila hejtmanka Jihočeského kraje Ivana Stráská důvod vzniku soutěže a popřála všem zúčastněným, aby i v dnešní době, kdy se na všem hledají spíš chyby, potkávali čím dál víc zákazníků, kteří se nebojí ocenit a pochválit poctivou práci. Závěrem pak hejtmanka, která stojí v čele soutěže od jejího vzniku, poděkovala všem drobným podnikatelům za to, že dávají lidem práci a zajišťují prosperitu celého regionu.\nRecept, jak cenu získat je podle jejich držitelů jednoduchý. „Stačí opravdu upřímně milovat svou práci a své zákazníky. Ostatní už přijde samo, zejména když máte skvělé spolupracovníky, na které se můžete vždy a ve všem spolehnout,“ uvedl Pavel Drdel ze strakonické restaurace Sůl a Řepa, který externě pracuje také pro neziskovou organizaci a pořádá kurzy vaření pro děti z dětských domovů.\n„Prostě děláme poctivě a s chutí to, co nás opravdu baví a jak je vidět, tak se to vyplácí,“ shrnul pocity z vítězství další z oceněných Miloslav Císařovský z píseckých Lahůdek U zlaté rybky.\nOdborná komise pro ochranu spotřebitele Jihočeského kraje rovněž projednala a schválila seznam uvedených podnikatelských subjektů, kterým bylo ocenění Sdružení českých spotřebitelů v letošním roce uděleno. Bližší informace o metodice udělování ceny, o kategoriích, v nichž je vyhlašována, a také další bližší informace k ceně jsou uvedeny na adrese https://www.konzument.cz/poradenstvi/spotrebitel-v-kraji/cena-spokojeneho-zakaznika.php.\nFord Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v A, nehavarované Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Audi A4 servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Škoda Octavia koupeno v CZ Škoda Octavia první majitel, servisní knížka, nehavarované Ford Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v D Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v A Ford Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v A, nehavarované


Hamburg - Gdansk (Eurovelo 13) - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Cestování na kole > Hamburg - Gdansk (Eurovelo 13)\nZemě: Německo, Polsko, Slovensko\nHamburg - Gdansk (Eurovelo 13)\nNejaky tipy, postrehy, co neminout, dojmy apod.?\nMam za sebou loni prvni vetsi vyjizdku, ale na jih.. jen se sortkama a tilkama si nahore asi nevystacim, ze? Funkcni s dlouhym rukavem a vetrovka? (V planu je prelom cervenec/srpen) A pritel zvazuje varic - nejaky tip?\nLoni jsem jela jen s nejnutnejsim, prece jen jsem to nemela daleko ani zpatky domu, ani dal do cile. Neco na co si dat na takove trase pozor? Co kola a vlaky v polsku? Chceme pak prejet vlakem gdansk - krakov.\nPokud budou jeste sily a cas, tak bysme se pak jeste radi presunuli na kole z krakova do popradu, ale nejsem si jista, jestli jsme na takovou trasu fyzicky/psychicky pripraveni :-D\nTaky jsem o par postu nize cetla, ze s kempy to v polsku neni uplne valny?\nJo a na celou dovolenou mame 3 tydny (z toho ale 2 dny vlakem na cestu tam/zpatky, 1-2 hamburg a to same krakov). Ozkouseno z lonska mam, ze dovolenkove tempo je v mem pripade 70-90 km/den.\nSice jsem jela loni poprve, ale uz se nemuzu dockat dalsiho tripu :-D\nDiky za jakekoli postrehy postrehy a tipy!\ntak to napíšu ještě jednou.červenec i srpen je na Baltu teplo.V moři se…\nŠroubovací kartuše se dají koupit taky v Mrowce (Mravenec), něco jako…\nEurovelo 13 jsem sice nejel, ale na kole v Polsku jsem byl dvě dovolené.…\nV Gdaňsku určitě projít staré město, navštívít maják v Novém Portu …\nČervenec srpen je na baltu teplo,pres dem staci kratasy,tilko sandaly…\nRe: Hamburg - Gdansk (Eurovelo 13)\nEurovelo 13 jsem sice nejel, ale na kole v Polsku jsem byl dvě dovolené. V roce 2017 a 2018, takže něco málo bych mohl poradit.\nV roce 2017 jsme jeli podél Baltu (EV10) z Svinoustie do Gdyně a na Hel. Další rok pokračovali dál z Gdyně přes Gdaňsk do Krinice Morskej na ruské hranice, dál na Marury a do Varšavy. Tam i zpět jsme z ČR jeli vlakem.\nVlaky v Polsku jsou bez problémů. Kvalita je různá, jezdí jak staré vagony, tak už i plno nových souprav. Přeprava kol je bez problémů, u některých společností ani za kolo neplatíš (např. Koleje Mazowickie). Je třeba počítat s tím,že na většině nádraží nejsou pokladny. Lístky si pak koupíš ve vlaku, ale je potřeba aktivně vyhledat průvodčího (ne jak unás na něj počkat).\nPočasi je vždy loterie, ale u Baltu většinou fouká a teplota +/- 20st. Voda moc teplá není, ale koupat se dá.\nKempy jak kde, ceny byli od 15 do 25Zl za osobu. Některé jsou docela luxus, některé sparťánské, ale bez problémů. Ve vnitrozemí moc kempů není, ale lze sehnat ubytování v soukromí od nějakých 40Zl/osoba/noc. Stačí se zeptat, např ve Sklepě (obchod).\nNa pobřeží doporučuji navštívít staré majáky.\nOdkaz na blog:https://www.nakole.cz/blogy/malej-jarda/1019...\nV Gdaňsku určitě projít staré město, navštívít maják v Novém Portu (přístav), bývalou loděnici - centrum Solidarity a Westerplatte (místo, kde začala II. sv. válka).\nČervenec srpen je na baltu teplo,pres dem staci kratasy,tilko sandaly.vecer dlouhasyjen když jsme spali na plazi(skoro porad\nNejak me mo orizlo zbytek\ntak to napíšu ještě jednou.červenec i srpen je na Baltu teplo.V moři se dá koupat od rána. Kempy - navštívili jsme párkrát ale vždy vybavené:kuchyňka,nádobí, příbory lednice,jídelna pračka, sprchy s teplou vodou v ceně,záchody čisté.o prázdninách jsou kempy na Baltu dost zaplněné.Většina kempů je v závětří,když je večer Zubrovka, ani není potřeba teplejší oblečení:-)\nBomby do vařiče jsme viděli prodávat jen napichovací,vezeme vždy velkou šroubovací na týden a vydrží nám.\npolskou část trasy jsme jeli vloni na přelomu července/srpna - Swinoujscie- Hel-Gdansk-Krynica Morska-Gdansk. V první části (Západní Pomořansko) cyklostezky buď luxusní nebo luxusní-ve výstavbě. S hranicemi vojvodství pak financování pravděpodobně skončilo a kvalita stezky proměnlivá - včetně brodění se 15 cm hladkého písku, 15 cm široké lesní cesty přes kořeny nebo brodění v kalužích černého bahna. V úseku Rowy - Leba bylo občas lepší objet cyklostezku po silnici (dají se tu najít k tomu komentáře), úsek Kluki-Skorzyno je cca 3 dny po dešti úplně neprůjezdný. Stezka často vede mimo asfalt, takže se nám ukázal v těchto částech reálný nájezd cca 50-60 km za den, přestože je to po rovině. To je ale samozřejmě pro každého jiné. :)\nPokud máte volbu, doporučuju používat hasičské stezky v lesích - "droga pozarovwa" - mají pevný široký povrch, jsou dělané pro zásah hasičských aut při lesních požárech, takže vždycky někam vedou a jsou sjízdné.\nPočasí - v první půlce jsme měli 30+ stupňů, přesto mělo moře 16-18, pro mě v pohodě, ale žena tam nevlezla :). Pak začalo pršet, ale zima nebyla. Vítr nás překvapil tím, že foukal z východu na západ.\nVařič - šroubovací kartuši jsme dokupovali v Decathlonu v Gdansku - doporučuju pro dokoupení jakéhokoli materiálu. Není daleko od trasy a je vybavený stejně jako většina větších u nás.\nCestování vlakem s kolem bylo v pohodě. Paní na přepážce v Gdansku nám dokonce našla jízdenku zpátky do Čech cca o 1500 Kč levnější než jsme našli my online - v Polsku není jeden dopravce, takže není úplně triviální se v tom vyznat.\nKempy na tom byly podobně jako u nás - některé skvěle čisté a vybavené, jiné tak průměr. Všude se ale dalo za dobré peníze vyspat a umýt. Určitě doporučuju kvalitní repelent a klidně i moskytiéru - v některých částech jsou jich mračna a na spreje jsou snad imunní.\nServis jsme potřebovali 3x, vždycky jsme naštěstí byli poblíž většího města (Darlowo, Ustka, Gdansk).\nŠroubovací kartuše se dají koupit taky v Mrowce (Mravenec), něco jako naše OBI. Jen byla trošku větší než klasika (300g plynu).\n23.07.2022, 6 dní\n266 cyklistů (15 přihlášených)


Hotely a ubytování Nečín | Hotel.cz\nHotely a ubytování Nečín\n6 km Rybníky (1)\n7 km Kamýk nad Vltavou (2)\n7 km Zduchovice (1)\n11 km Dobříš (3)\n11 km Rosovice (1)\n24 km Řevnice (2)\n27 km Heřmaničky (1)\n29 km Olbramovice (1)\n30 km Týnec nad Sázavou (1)\nNásledující ubytovací zařízení jsou poblíž Nečín\nBohužel nemáme k dispozici nabídky ubytování v lokalitě Nečín. Následující ubytovací zařízení jsou nedaleko hledané destinace.\n(ve vzdálenosti 4,7 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 6,4 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 6,6 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 6,8 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 8,0 km od Nečína)\nPenzion Folbr je situován uprostřed rozhlehlého uzavřeného areálu v obci Dlouhá Lhota. Penzion je krásným místem pro klidný odpočinek jednotlivců i rodin s dětmi v dosahu přírody.\n(ve vzdálenosti 10,1 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 10,7 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 12,2 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 14,7 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 14,8 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 15,0 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 15,3 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 15,8 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 16,1 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 16,6 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 17,5 km od Nečína)\nPenzion Marjána se nachází ve středočeském městečku Mníšek pod Brdy. Penzion nabízí párům, jednotlivým turistům i rodinám s dětmi pohodlné ubytování spojené s výbornou gastronomií.\n(ve vzdálenosti 17,6 km od Nečína)\n(ve vzdálenosti 18,0 km od Nečína)\nATC Ždáň nabízí pronájem dřevěné chaty, která stojí v obci Slapy přímo na břehu Slapské přehrady. Chata poskytuje příjemné a komfortní ubytování pro 4 osoby a její bezprostřední okolí mnoho příležitostí k relaxačnímu i sportovnímu vyžití.\n2 km Obory\n3 km Hřiměždice\n4 km Drevníky\n4 km Drhovy\n5 km Daleké Dušníky\n5 km Borotice\n6 km Ouběnice\nubytování Nečín 28 ubytování


2. etapa Mostov – Cheb – Sokolov – Karlovy Vary | Cyklostezka Ohře\nÚvodní strana » 2. etapa Mostov – Cheb – Sokolov – Karlovy Vary\n2. etapa Mostov – Cheb – Sokolov – Karlovy Vary\nbrooklyn escorts„Trasa: Mostov – Cheb – Sokolov – Loket – Karlovy Vary (Dalovice)\nDélka trasy: 45 km (s odbočkami až 52 km)\nPovrch trasy: Mostov-K.Poříčí – asfalt, K.Poříčí-Loket – štěrk, od Svatošských skal a dále asfalt\nDoprava: Bez většího provozu, trasa vede po cyklostezce\nTRASA NA MAPĚ: Mostov, zámek (0,0) – Hlínová (0,9) – JIMI střelnice s restaurací, odb. z trasy (500m) – Dobroše (2,8) – Kynšperk (4,0) – Dasnice (8,4) – Chlumek (10,3) – Hlavno (12,7) – ETi Elektrárna Tisová, lávka (13,6) – Citice (14,6) – Výsypka Antonín (15,5) – Antonínský most (16,7) – Medard, odb. z trasy (300 m) – Krejcarova lávka (18,0) – Sokolov, klášter – odb. z trasy (180 m) – Sokolov, kostel (18,3) – Sokolov, nádraží (18,9) – Sokolovská chemička (19,1) – Královsko-poříčský viadukt (19,9) – Královské Poříčí (20,1) – Statek Bernard, odb. z trasy (1,0) – Zámeček Seebohm, odb. z trasy (500 m) – Dálniční most (21,9) – Údolí Ohře (22-23,0) – Staré Sedlo, lávka (23,0) – Dědičná štola Jana Křtitele, odb. z trasy (100 m) – Loket, nádraží (26,6) – Loketský amfiteátr (27,1) – Loket, rozcestí k náměstí (27,4) – Hrad Loket, odb. z trasy (500 m) – Loketský břečťan (27,5) – Kemp Loket (28,5) – Štola Vildenava (29,5) – Hořčička (30,0) – Netýkavka (2-6,0) – Svatošské skály (33,6) – Doubí, vesnička SOS (37,0) – Doubí, zámeček, odb. z trasy (0,5) – Doubí, porcelánka, odb. z trasy (0,5) – Doubí, nádraží (37,7) – Tuhnice (40,4) – Tuhnice, Plynárenská lávka (40,7) – Chebský most (41,9) – Ostrovský most (42,3) – Čertův ostrov (42,6) – Bohatice (43,2) – Dalovice (45,0)\nMostov, zámek, rozc. – 0,0 km (rozc. s CT 2266)\nMajitelem zámku se stala horno-slavkovská porcelánka Haas&Czjzek. Po 14 měsíců oprav s nákladem několika desítek miliónů korun, byla budova zámku v září 2002 zpřístupněna veřejnosti. V zámku je umístěna zajímavá expozice slavkovského porcelánu, obsahující výrobky porcelánky od minulosti po současnost. V zámku najdete též hotel, restauraci a kavárnu a vlastní balneoprovoz. Zámek Mostov je od roku 1992 zapsán do seznamu kulturních památek – zvláště díky unikátnímu souboru patnácti kachlových kamen, obdivuhodně zachovalých a vystavených pro návštěvníky. Jednotlivá kachlová kamna dokumentují vývoj řemesla a střídání uměleckých slohů po téměř celé 19. století.\nOkolí zámku bylo později také upraveno. Zámecký park byl prohlášen za významný krajinný prvek, rozkládá se na ploše 2,5 ha a najdeme zde pestrou skladbu flory a fauny, zvláště dřevin.\nNaše cyklotrasa vede od zámku chráněnou javorovou alejí, která byla před nedávnem celá regenerována. Alejí vedla v minulosti hlavní přístupová cesta do zámku z císařské silnice přes Hlínovou.\nHlínová (Klingen) – 0,9 km\nVesnička Hlínová se je součástí Mostova a úřad mají v Odravě. Obec patří k nejmladším sídlům na Chebsku. Vznikla na počátku 17. století a svůj dnešní název získala až v roce 1948. Do té doby se jmenovala Klingen. V roce 1821 přešla pod panství Mostov, náležící Podivínům, svobodným pánům von Rummerskirch. Ti zde založili hrnčířskou výrobu a v roce 1864 – 1875 to byla nejvýznamnější výrobna na Chebsku. V provozu bylo 7 pecí, 10 hrnčířských kruhů a pracovalo tu kolem 70 lidí. Vyráběly se tu džbány na minerální vodu, trubky na vedení vody, cihly, střešní tašky a umělecké cihly. Po roce 1875 přišla stagnace vlivem konkurence v okolí a následně úpadek. V roce 1886 byla výroba zastavena. Nový majitel mostovského panství baron Georg Haas (majitel porcelánky v H.Slavkově) přestavěl továrnu na poplužní dvůr. Prameny, kdysi důležité pro hrnčírnu, dodávaly nyní vodu do zámeckého pivovaru.\nJIMI střelnice s restaurací – (odb. z trasy 500 m)\nZ Hlínové můžeme odbočit krátce z trasy a zajet se občerstvit do restaurace JIMI. Není to ale jen restaurace. Zájemci o střelecké sporty si zde mohou zastřílet v kryté střelnici, nebo se i zúčastnit paintballových her. A nemusíte být držitelé zbraní ani a zbrojního pasu.\nDobroše (Dobrassen) – 2,8 km (rozc. s CT 2245)\nJeště před Kynšperkem přijedeme na rozcestí cyklotras v dolní části vesničky Dobroše. Je to jen pár domků a centrum vsi je na vršku jižně nad stezkou. Bývalo tam dříve asi pět dvorů. Dnes jsou Dobroše součástí obce Odrava.\nNa rozcestí odbočíme vlevo a pokračujeme do Kynšperka k lávce.\nKynšperk (Königsberg), lávka – 4,0 km (rozc. s CT 2136)\nKynšperk byl původně pevností českých králů na hranicích státu a už v roce 1232 byl povýšena na město. V městě můžeme vidět několik zajímavých památek – pozůstatky hradu Königsberg, katolický a evangelický kostel, panský dům, sloup nejsvětější trojice, židovský hřbitov, kynšperskou branku a jiné. Technickou památkou byla původní železobetonová lávka o délce 130 metrů, u níž stával i domek k vybírání mýta. Byla ale celkem zbytečně zničena při osvobozování v roce 1945. V roce 1947 ji nahradila dřevěná lávka, která však byla v roce 1950 rovněž zničena, ale ještě v tomtéž roce však byla obnovena. Konstrukce kynšperské lávky je mimořádně silná – však také lávka je po českokrumlovské rechli nejdelší dřevěnou lávkou u nás. Lávka měří 63 metrů a obstarává spojení mezi středem města a nádražím. Kynšperská lávka – co do důmyslnosti své konstrukce- má svou obdobu snad jen v Suchovršicích na Trutnovsku.\nPřejedeme pomalu lávku, která je úzká, tak dáváme chodcům přednost. Na druhé straně je nově postavený sjezd pro cyklisty a pokračujeme stále podél řeky, kolem vodáckého kempu a po nové cyklostezce do Dasnic.\nDasnice (Dassnitz) – 8,4 km\nPříjemná asfaltová stezka vtěsnaná do úzkého pásu mezi železnicí a řekou nás vede rovnou do Dasnic. V polovině cesty projedeme kolem studánky, kam si chataři chodí pro vodu. Na odbočce k chatám, pak projedeme kolem odpočívky a za myší dírou pod tratí už se objevíme přímo v Dasnicích.\nV obci, nedaleko křižovatky si můžeme všimnout pěkného válečného pomníku padlých dasničanů. Většina z nich zahynula v Haliči, nebo v Rusku. Pomník byl nedávno obnoven a deska se jmény doplněna vzpomínkou na 2. sv. válku. Zajímavá je také dasnická roubenka s hrázděným štítem. V místní hospůdce U Bobra se můžeme občerstvit a pak pokračujeme k nádraží.\nHned za vsí býval železniční přejezd. Vedla tu vlečka do lomu Medard. V budoucnu se plánuje po vlečce vybudovat cyklostezku do Habartova. Koleje už byly odstraněny a tak se už teď dá projet po vlečce na horském kole až k Medardu. Začátek je ale zarostlý, tak je lepší projet Dasnicemi po silnici směrem na Bukovany a na konci obce odbočit vpravo.\nJinak pokračujeme kolem dasnického nádraží a pak musíme překonat snad největší kopec na celé cyklostezce. Má něco kolem 50 výškových metrů. Byla tak využita účelová cesta přes Chlumek a nemusela se budovat nová stezka podél řeky.\nChlumek (Perglas) – 10,3 km\nOsadu Chlumek (do roku 1947 Perglas) tvořil dříve poplužní dvůr, zámeček a několik obytných domů. Z poplužního dvora se pak stal státní statek a v jeho areálu se dochovala stará sýpka (špejchar), přestavěná ze staré tvrze. Je to patrová obdélná budova z lomového zdiva, s typickými špýcharovými obdélnými okny. Bývalou tvrz dnes připomíná pouze kamenná deska s nápisem „ANNO DOMINI 1570 IAR“ a erbem Nosticů.\nZámeček jako panské sídlo si postavili majitelé Chlumku, když už jim byla stará tvrz malá. Za totality sloužil zámeček jako pionýrský tábor pro děti zaměstnanců ze Sokolovských hnědouhelných dolů a Briketárny Sokolov. Vznikl již v roce 1954 a byl to první takovýto tábor v Československu. Později bylo u nás vybudováno dalších 16 táborů, hlavně v západních Čechách. Děti byly buď umístěny v pevných objektech, nebo žily ve stanech. Vedoucí táborů pro ně připravovali rozmanitý program (návštěvy hostů, poznávání přírody a památek, výlety, sportovní a branné hry). Děti musely dodržovat základní hygienu, denní režim a podřídit se výchově. K nejnavštěvovanějším táborům se přiřadil postupně budovaný areál ve Svojšíně u Stříbra (1964) a u Bezdružic (1973), které jsou v provozu dodnes.\nVe vsi můžeme najít dva chráněné stromy, které mají historickou souvislost s venkovským zámečkem: Lípa malolistá – první strom v aleji u zatáčky ve východní části osady a dub letní – na louce JZ od statku.\nHlavno (Globen) – 12,7 km\nMalá ves nedaleko Citic má na návsi pomník připomínající oběti 1. sv.války. Je zhotoven z kvádru lomového kamene. Na pomníku je připevněna kovová deska se znakem německého kříže. Nápis je proveden švabachem a zde uvedeno: 1914 – 1918, obětem světové války z „Globenu“, (a následuje deset jmen obětí) odpočívejte v pokoji, domovská obec. Pomníček původně stál na jiném místě, ale v roce 2008 byl přemístěn sem, pod památné lípy.\nHlavně ale musíme na návsi v Hlavně zabočit vpravo, kolem hospody U Vokáče dolů k řece. Jinak pojedeme do Citic po silnici a ne po cyklostezce. Sjedeme k železničnímu přejezdu a hned za ním odbočíme vlevo.\nKdyž pojedeme rovně, dostaneme se po půl kilometru k jezu v Černém Mlýně. Je to jeden z těch nebezpečných, kde vodáci přenášejí. V sezóně je tam otevřený bufet.\nETi – Elektrárna Tisová, lávka – 13,6 km\nCyklostezka za Hlavnem vede zregulovanou nivou Ohře a po pravé straně mezi stromy problikává mohutná silueta elektrárny Tisová.\nJe to nejstarší hnědouhelná velkoelektrárna v Československu. Byla vybudována na místě hornické obce Tisová (Theusau), která musela již dříve ustoupit důlní činnosti. To, že elektrárnu postavili právě zde, rozhodly dva důležité faktory: Řeka Ohře, ze které je zásobována vodou a blízké zásoby sokolovského hnědého uhlí. Že se elektrárna postaví, se rozhodlo již v lednu 1953. Na ploše 41 ha, kde ETi dnes stojí, se terén změnil k nepoznání. Začalo to demolicí zbytků bývalé obce Tisová, přeložil se tok Tisovského potoka, terén se zvýšil navážkou nad úroveň stoleté vody, zregulovalo se koryto Ohře a zasypala se jeho slepá ramena. Vybudovala se pobřežní silnice Citice – Černý Mlýn a postavila se lávka pro zaměstnance na železniční zastávku Hlavno. Končilo to pak vybudováním přehrady Jesenice u Chebu, kvůli zajištění potřebného průtoku Ohře. To vše pro jednu elektrárnu.\nVlastně se tu postavily elektrárny dvě. Výstavba té první ETi I byla zahájena v r. 1954. Bylo instalováno osm kotlů, které dokázali spálit až 125 t uhlí za hodinu! Výstavba ETi II byla zahájena v r. 1955 a uvedena byla do provozu v roce 1962. V této době vyráběly obě ETi téměř 10 % elektrické energie republiky. Provoz tehdy neodsířené elektrárny se ale brzy projevil. V 70. letech začaly usychat lesy v Krušných horách a stát to tehdy zachraňoval leteckým vápněním lesů za cenu obrovských nákladů.\nCitice (Zieditz) – 14,6 km\nV Citicích podjedeme pod silničním mostem, vystoupáme na něj a musíme po něm na druhou stranu řeky. Dávejme si ale pozor na silný provoz a za mostem zase pokračujeme dál po cyklostezce.\nCitice mají bohatou hornickou historii a vznikly někdy ve 14. století, kdy patřily říšské šlechtě z Horní Falce. Samostatnou obcí se stávají roku 1856, do té doby byly součástí Dolního Rychnova. Jako jinde v Sudetech převažoval i v Citicích německý živel, ale za prací se sem stěhovalo také hodně Čechů. Po vzniku samostatného Československa si pak vymohli postavení vlastní školy, první české na Sokolovsku.\nV obci je několik zajímavostí. Na návsi je zajímavý pomník postavený v roce 1924 na památku Citické stávky horníků roku 1894. Bylo to období, kdy horníci často stávkovali a to nejen na Sokolovsku, ale i na Mostecku a Ostravsku. Tehdy byla práce povinná a kdo nepřišel do práce, tak riskoval kriminál. Bylo to na prvního máje, kdy ti nejodvážnější horníci stávkovali za osmihodinovou pracovní dobu a zvýšení mzdy. Shromáždilo se kolem 300 horníků a pár horlivých četníků se snažilo udržet pořádek a zabránit jim v protestech. Horníci na výzvy četníku nereagovali, nevěřili, že by mohli střílet, ale bohužel se přepočítali. Skončilo to mnoha střelnými zraněními a jeden z horníků zemřel. Incident se dokonce řešil i v parlamentu ve Vídni. Později byl v Citicích na jejich památku postaven pomník. Představuje horníka u zřícené štoly a už byl několikrát opravován. V roce 1964 byl přemístěn a doplněn novými bočními deskami a nápisy v tehdejším politickém duchu. Do původního místa i stavu byl pak uveden v roce 1994 a po řádění vandalů se musel opravit ještě v roce 2005.\nV centru obce také najdeme válečný pomník z roku 1921, upravený v roce 1959 a dále kostel Povýšení sv. Kříže. Postaven byl v roce 1930 a v říjnu téhož roku při něm zřízena filiálka sokolovské římskokatolické fary. Roku 2004 převzalo kostel občanské sdružení Zapomenuté světlo a zahájilo generální opravu celé stavby.\nVýsypka Antonín – 15,5 km\nZ Citic do Sokolova jedeme pod výsypkou Antonín. Vidíme jí po pravé straně stezky, jako zalesněnou stráň.\nJiž od roku 1881 tu býval lom Luitpold, kde největší sokolovský uhlobaron Johan David Starck těžil vydatnou uhelnou sloj. V počátcích tu horníci pracovali ručně, od roku 1901 byly nasazeny stroje, hlavně na odklízení zeminy nad zásobami uhlí. Hned od počátku tu horníci museli neustále bojovat s vodou z Ohře. Proto v roce 1902 provedli regulaci koryta řeky v délce téměř 10 km. V roce 1945 byl Luipold přejmenován na lom Antonín. V 60. letech se lom přiblížil až ke klášteru v Sokolově a přitom byla zlikvidována ulice gen. Svobody a její blízké okolí. Vytěžená jáma pak od roku 1965 sloužila jako výsypka nadloží z dolu Medard. Výsypku pak bylo nutné rekultivovat. Aby botanikové zjistili, kterým dřevinám se bude na hlušině nejlépe dařit, tak zde vysadili v letech 1969-74 stovky druhů dřevin. Většina stromů a keřů se uchytila a dnes je výsypka porostlá hustým porostem. Vzniklo tak zde na ploše 165 ha velmi unikátní arboretum, které nemá v Česku obdoby. Místní sdružení mají záměr v arboretu vybudovat labyrint cest, které by pak tvořil snad největší přírodní bludiště Evropy.\nNa obrázku je vidět jak hrůzostrašně vypadal lom Antonín po ukončení těžby, v pozadí je elektrárna Tisová. A zde pak můžeme porovnat letecký snímek výsypky s odstupem více jak 50 let.\nAntonínský most – 16,7 km\nOdpočívka na rozcestí u Antonínského mostu leží na místě, kudy vedla důlní vlečka, po které se vozila skrývka z Medardu na výsypku Antonín. Přeprava probíhala po železnici a koleje se stále přemísťovaly podle toho, kam bylo potřeba skrývku přivážet. Po mostě se dnes dostaneme k bývalému lomu Medard-Libík, který se od roku 2006 postupně rekultivuje. Obrovská vytěžená jáma se až do roku 2013 bude napouštět vodou a vznikne jezero velké skoro jako Jesenická přehrada. Z mostu je vidět umělý napouštěcí kanál z Ohře, který odvádí vodu pod ranžírem (jak se říká místní silnici kolem seřazovacího nádraží) do Medardu.\nMedard – odbočka z trasy 300 m\nV povrchovém lomu se začalo těžit již v roce 1918, tehdy ve třech uhelných slojích – Antonín, Anežka a Josef. Po roce 1945 se těžba rozšířila na jih k železnici a jižnímu lomu se dostalo pojmenování Medard II. I když byla Ohře držena ve svém korytě ochrannými pilíři, povodeň v roce 1953 je protrhla a v lomu vzniklo velké jezero. Říkali mu tehdy Kuškovo jezero, podle tehdejšího generálního ředitele. Lom Medard II. ukončil těžbu v roce 1975 a Medard I. se těžil až do 31. března 2000. V lomu ještě zůstalo asi 15 milionů tun nevytěženého uhlí ve sloji Anežka a přibližně milion tun sloje Antonín. Ty už se ale dál netěžily, pro nízkou poptávku a pro problémy s písčitým nadložím. V roce 2011 se ukončily práce na tvarování břehů budoucího jezera a hornická činnost zde definitivně měla ustat. Ale cena uhlí stoupala a tak se těžaři rozhodli roku 2012 i přes ukončené rekultivace těžbu v severovýchodní části obnovit.\nNapouštění jezera by se mělo ukončit v roce 2013 a v následujících několika let se plánoval velký rozvoj v okolí jezera. Mělo tu vzniknout sportovní a zábavné centrum, podobně jako na Michalu, ale v podstatně větším rozsahu, jak napovídá urbanistická studie. Jezero bude mít hladinu přesně na úrovni 400 m nadmořské výšky a po jeho břehu povede dokola bruslařská dráha. Ostatně cesta už je zhruba vybudovaná a na kole již sjízdná. Má něco kolem 13 km a projížďka kolem jezera je opravdu zajímavá. S každým novým měsícem se pod vodou ztrácí další a další zajímavá místa, která již nikdy nespatříme.\nKrejcarova lávka – 18,0 km\nPokračujeme po cyklostezce až do Sokolova ke Krejcarově lávce. Stará, doslova už historická lávka byla postavena hned po 2. světové válce a hlavní její účel byl, aby přenesla teplovod přes řeku. Dnes spojuje lávka centrum města a lesopark Jižní lom. Na místě lomu byl dříve dvůr Aussenhof, který náležel ke vsi Lísková. Obec i dvůr už dávno ustoupily těžbě uhlí. Lávka je dnes (2011) v havarijním stavu a v budoucnu by se měla celá přestavět podle plánů ing. Janische. Při stavbě cyklostezky už byla část lávky nad stezkou odstraněna. Obrázek je z roku 2010, kdy byla lávka ještě celá.\nPokud vyneseme kolo po lávce přes teplovod, dostaneme se na Staré náměstí v Sokolově a historické centrum s klášterem Antonína Paduánskéko. Ale pokud se nechcete vláčet s kolem po schodech, popojedeme na další zastávku u Růžového náměstí, kde můžeme pohodlně odbočit na náměstí po cyklostezce.\nSokolov, klášter – odb. z trasy 180 m\nKapucínský klášter s kostelem sv. Antonína Paduánského byl založen v období masového zakládání kapucínských klášterů v Čechách v 17. století. Řád Kapucínů byl uveden do Čech po roce 1600 a stal se jedním z důležitých článků rekatolizace v protireformačním období. Novými pány Sokolova a celého panství byli již od roku 1622 Nosticové, kteří důsledně prováděli rekatolizaci. Klášter, stejně jako i další katolické církevní instituce v severozápadní oblasti Čech, měl tvořit jistou přehradu proti šířícímu se protestantismu ze sousedního Saska.\nKlášter byl založen na popud majitele panství a kancléře Českého království Jana Hartvika Nostice. Za hradbami města byl v roce 1667 postaven kapucínský klášter s kostelem sv. Antonína Paduánského, jehož kryptu si Nosticové zvolili za svoji rodinnou hrobku. V ní postupně spočinulo více než padesát příslušníků nosticovské dynastie.\nKlášter přežil období rušení klášterů za vlády Josefa II. a byl v provozu až do roku 1950, kdy byl zrušen státem. V 50. letech zde byla umístěna Československá armáda a klášter byl značně zdevastován. Klášter ohrozila i postupující těžba dobu Antonín, která zničila část zahrady a kapli sv. Anny z roku 1782. V objektu kláštera působil od roku 1961 Městský podnik bytového hospodářství, nyní Sokolovská bytová s.r.o. Kostel sloužil v minulosti jako skladový prostor, v současné době je využíván pro výstavy. V roce 1999 byla provedena rekonstrukce zdevastované Nosticovské hrobky pod klášterním kostelem a je nyní uvedena do původního stavu.\nSokolov, kostel – 18,3 km (rozc. s CT 2017)\nNa nově postaveném rozcestí cyklostezek za Finančním úřadem projíždíme raději opatrně, protože na rozcestí je špatný výhled. Zde můžeme odbočit po cyklotrase 2017, která nás dovede na náměstí ke kostelu sv. Jakuba Většího a pokud projedeme náměstím, dostaneme se i ke klášteru.\nPůvodní kostelík na místě dnešního farního kostela byl zničen v roce 1632 při bojích se saským vojskem, ale byl vzápětí obnoven v pozdně renesančním stylu. V roce 1681 ho pak Nosticové, sídlící v nedalekém zámku, upravili do barokní podoby. Kostel stavěli za trest nevolníci, kteří se v roce 1680 zúčastnili selského povstání. V kostele je pěkná pískovcová křtitelnice z roku 1679 a dva postranní oltáře ze zrušeného servitského kláštera v Praze. V roce 1994 byly obnoveny fasády kostela, se snahou napodobit původní barokní barevnost omítek.\nV Sokolově můžeme navštívit i řadu dalších zajímavých památek.\nSokolov, nádraží – 18,9 km (rozc s CT 2017 a 2178)\nNa pěší lávce, která byla v roce 2011 doplněna dvěma novými nájezdy z cyklostezky, se k nám připojí ještě cyklotrasa 2178 od Kraslic. Na rozcestí u nádraží obě souběžné trasy (2017 a 2178) končí, naše cyklotrasa však pokračuje dál na Královské Poříčí. Než ale vyjedeme, ještě malé zastavení u sokolovského nádraží.\nSokolovské nádraží bylo postaveno v roce 1870 spolu s uvedením Buštěhradské dráhy mezi Chebem a Karlovými Vary do provozu. Tehdy to byla krásná budova, která však byla poškozena při osvobozování města. S nádražím byl zničen i sousední hotel Hahm, který stál v místech, kde je dnes nové autobusové nádraží. Protější hotel Christl zůstal nepoškozen a stojí tam dodnes. V 70. letech byla nádražní budova zmodernizovaná a přestavěna natolik, že úplně změnila vzhled. V roce 1968 byla trať elektrifikovaná na Cheb a až v roce 1983 na Karlovy Vary. Před provedením rekonstrukce (2008) mělo nádraží jedno speciální zařízení, které se už nikde jinde v ČR nevyskytovalo. Jednalo se o unikátní stožárové uzávěry kolejí. Další zajímavostí je, že sokolovský železniční uzel se skládá vlastně ze dvou nádraží – osobní a ve směru na Citice, za řekou Svatavou ještě seřazovací, neboli ranžír.\nOd nádraží už pokračujeme do Královského Poříčí po opravené silnici, kde se ještě v roce 2010 proháněly auta. V roce2011 byla pro dopravu uzavřena a vede tudy už jen cyklo-pěšístezka.\nSokolovská chemička – 19,1 km\nMezi Sokolovem a Královským Poříčím podjíždíme železniční most. Je to vlečka do sokolovské chemičky. Sokolov je a byl od počátku 19. století významné průmyslové město. Kromě sklárny, elektrárny, textilních závodů a uhelných dolů vznikly během 1. světové války také chemické závody, které vyráběly dusíkaté vápno a karbid pro zbrojní průmysl. Současně s výstavbou chemičky se postavila i tato vlečka z nádraží do závodu. Za totality se chemička dlouhou dobu jmenovala Chemické závody Sokolov, od roku 2001 se pak několikrát přejmenovala. Nejprve na Eastman, pak Chemacryl a od roku 2006 se jmenuje Hexion. Chemička se zabývá výrobou a výzkumem chemických a konzervačních prostředků a je největším výrobcem akrylátů v ČR. Akrylát je ideálním materiálem pro výrobu van a umývadel. Proto je také z chemičky často cítit charakteristický akrylátový zápach (někomu to může i vonět), který známe například z tekutých obvazů Akutol, jež upravený akrylát také obsahuje.\nKrálovsko-poříčský viadukt – 19,9 km\nNa okraji Královského Poříčí musíme přejet frekventovanou silnici a za ní pak pokračujeme do centra obce. Vlevo si všimneme vysokého železničního náspu,na který navazuje vysoký most. Trať sem byla v 70. letech přeložena ze svého původního koridoru Buštěhradské dráhy kvůli uhlí. Po bývalé trati zbyl dodnes jasně patrný zářez do krajiny. Pod původní tratí mezi Královským Poříčím a Novým Sedlem se totiž skrývalo téměř 50 mil. tun uhlí, které chtěl stát mermomocí vytěžit. A tak naplánoval nákladnou přeložku tratě po skalnatém úbočí podél Ohře, kde se trať musela do skály hluboce zaříznout. Celá přeložka přišla na více jak miliardu korun, což byly tehdy obrovské peníze. Původně měla trať procházet tunelem, což by bylo snad i lacinější a k přírodě ohleduplnější, ale údajně nebyl k dispozici žádný vhodný stavební podnik, protože všechny tehdy budovaly pražské metro.\nStřed Královského Poříčí byl zasypán náspem, který rozdělil obec na dvě části, a dnes jsou obě části Poříčí propojeny jen dvěma podjezdy pod tratí. Přeložka přinesla obci snad jen jedinou výhodu. Získala vlakovou zastávku, kterou dříve neměla.\nPokud se chcete dozvědět o obci více, projděte si zajímavou naučnou stezku Královským Poříčím. Má 14 zastávek, délku necelé 4 km a začíná a končí na statku Bernard. Trasa je značená žlutou pěší značkou a s trochou šikovnosti se dá projet i na kole.\nKrálovské Poříčí (Königswerth) – 20,1 km\nZde v dolní části se nachází stará část Královského Poříčí. Ta je od roku 1995 vyhlášena vesnickou památkovou zónou, především kvůli kostelu a hrázděným statkům, které jsou památkově chráněny. Kostel svaté Kunhuty je nejstarší stavbou v obci. Při rekonstrukci kostela na počátku devadesátých let byly objeveny románské prvky (na jižní straně románské okno, na severní gotický portál) jednoznačně potvrzující výjimečné stáří kostela, odpovídající počátkům 13. století. Dnes jsou v něm pořádány občasné koncerty. Před kostel, vedle sochy sv.Jana Nepomuckého byly přeneseny dva smírčí kříže z území, které bylo zasaženo těžbou hnědého uhlí.\nKrálovské Poříčí je stará hornická obec. První uhelný důl Meluzína byl uveden do provozu v roce 1867 a později byl přejmenován na Bernard. Ležel poblíž železniční trati a byl po něm pak pojmenován sousední statek. Další snaha o zvýšení těžby vedla k otevření dolu Marie (1884-1991). Ten byl dost hluboký, kolem 185 m a došlo zde k průvalu termálních vod majících za následek pokles vydatnosti lázeňských pramenů v Karlových Varech až o 30 %. Proto Báňský úřad další těžbu v těchto hloubkách zakázal a zákaz platí dodnes.\nStatek Bernard (Seebohmhof) – odb. z trasy 1 km\nZ rozcestí u viaduktu na konci obce můžeme odbočit z naší trasy a zajet se podívat na již zmiňovaný statek Bernard. Cesta k němu je značená jako trasa 6A. Postavený byl roku 1922 ve stylu chebských hrázděnek a neobvyklé je, že statek postavila těžební společnost Britannia. Měl sloužit jako hospodářský dvůr se širokou zemědělskou činností, včetně rekultivací po těžbě. Komplex budov zahrnoval obytné a správní objekty a rovněž stáje pro koně a dobytek, kurníky, kůlny na stroje a nářadí, stodoly a mlékárnu. Od poloviny 20.století zde měla Sokolovská uhelná společnost výkrmnu vepřů. V roce 1994 si zemědělský dvůr pronajala obec za symbolickou cenu od dolového podniku a později ho získala do vlastnictví a začala ho opravovat. Vzniklo zde Centrum tradičních řemesel, restaurace, infocentrum, penzion a se statek Bernard se tak stal přitažlivou turistickou atrakcí. V září 2011 se bude zde otevírat ojedinělá expozice – Muzeum Ohře, snad první muzeum u nás věnované řece.\nZámeček Seebohm – odb. z trasy 500 m\nZámeček byl vybudován rovněž dolovou společností Britannia v roce 1910 pro rodinu ředitele společnosti Kurta Seebohma. Otec Kurta Seebohma, Bernard zde byl od roku 1880 prvním ředitelem společnosti Britannia a byl po něm přejmenován důl Meluzína. Když v roce 1907 Bernard Seebohm zemřel, stal se jeho první syn Bernard ml. ředitelem teplické firmy a Kurt ředitelem v Královském Poříčí a byl jím zde až do roku 1945. Seebohmova vila, postavená v eklektickém stylu, měla rozsáhlou zahradou a sloužila svému majiteli až do konce 2. světové války. Po osvobození Královského Poříčí si zde americká armáda zřídila své místní velitelství. Od 50. let minulého století do roku 2002 zde bylo ředitelství místního odborného stavebního učiliště. V současné době má zde sídlo obecní úřad a knihovna s internetem. Odpoledne je k dispozici bowlingová dvoudráha a fitness.\nDálniční most – 21,9 km\nV Královském Poříčí nadlouho opustíme asfaltový povrch cyklostezky a jedeme již jen po štěrkových cestách a cestičkách příjemným a hlubokým kaňonem řeky Ohře. Asi v polovině cesty k lávce u Starého Sedla projíždíme pod vysoko klenutým obloukem dálničního mostu. V době svého vzniku (1975) to byl v Československu ojedinělý unikát. Smělý železobetonový oblouk má rozpětí 126 metrů a klene se 55 metrů nad hladinou řeky. V minulosti svou výškou lákal sebevrahy, potom skokany Bungee a dnes zvědavé turisty. Původně dostal most jméno 30. výročí osvobození, ale říkalo se mu většinou Loketský most. Na přelomu let 2010-11 byl uzavřen v souvislosti se stavbou dálnice. Most byl původně jen s dvěma proudy a stavbaři potřebovali na něj dostat čtyři pruhy dálnice. Ochránci přírody nepovolili postavit druhý most pro další pruhy, tak to vyřešili tím, že sejmuli z mostu starou betonovou mostovku, to je část, která nese vozovku a nahradili ji novou, širší, tentokráte ocelovou, která je lehčí.\nÚdolí Ohře – 22-23,0 km\nÚdolí Ohře je chráněné území v kaňonu řeky a nachází se po obou březích řeky Ohře od Loketského mostu ke Starému Sedlu. Území je chráněno od roku 1976 pro svůj geologický a geomorfologický význam. Nachází se zde výklenkové pseudo-krasové jeskyně, v ČR dost unikátní. Území bylo částečně poškozeno stavbou Loketského mostu v 70.letech a jen díky negativnímu postoji orgánů ochrany přírody nedošlo k další devastaci výstavbou druhého mostu nové dálnice.\nJeskyně vznikaly v třetihorních sedimentech erozní činností řeky v průběhu starších čtvrtohor. Jeskyně nalezneme většinou při horní hraně údolí poblíž mostu. Největší a nejznámější z nich je Cikánka s délkou 40 metrů a tvoří ji několik síní. Téměř ve všech jeskyních jsou patrny známky zkamenělých rostlinných částí, většinou listů a v jedné dokonce zkamenělého kmene o délce přes 10m.\nObrázky převzaty z webu Sokolovák\nVideo ČT – Údolí Ohře\nStaré Sedlo (Altsattel), lávka – 23,0 km\nU lávky pod Starým Sedlem můžeme zase udělat zastávku. Na druhé straně řeky, pod zámkem býval už v 16. století minerální závod. Zpočátku se v něm vyráběl kamenec, později modrá a zelená skalice a také vitriol a oleum. Při jejich výrobě byl potřebný amoniak, který se nachází v moči. Proto museli obyvatelé v širokém okolí včetně města Sokolov shromažďovat moč ve velkých kádích, ve kterých byla odvážena do minerálního závodu. Proti tomuto opatření se lidé začali bouřit, když v roce 1582 sokolovské panství zasáhla morová rána.\nMinerální závod patřil od roku 1815 Johanu Davidu Starckovi, největšímu průmyslníku na Sokolovsku a ten závod zmodernizoval a vybudoval z něj největší podnik svého typu v Českém království. V roce 1841 se zde vyrobila 1/2 produkce kamence a 1/3 produkce skalice v Čechách. Staré Sedlo se poté stalo centrem celé Starckovy společnosti a on sám sídlil na zdejším zámečku. Výroba však značně ničila okolní přírodu a vypouštění odpadních vod znečišťovalo řeku Ohři. Proto směl závod odpad do řeky vypouštět pouze odpoledne, aby město Loket mělo vodu přes den čistou, protože vodu z řeky používalo jako pitnou. V roce 1898 byla výroba zastavena. Oživila se jen na krátkou dobu, kolem roku 1902, kdy se zde vyrábělo caputmortuum používané při výrobě zrcadel. Dodnes je půda, kde stál závod stále nasycena chemikáliemi a je to doslova mrtvé území.\nZámeček byl v roce 2004 opraven a dnes v něm sídlí obecní úřad a školka.\nDědičná štola Jana Křtitele – odb. z trasy 100 m\nNa druhé straně Ohře, po pravé straně cesty můžeme vidět vstup do dědičné štoly Jana Křtitele, která je dnes technickou památkou. Je dlouhá 950 m a vybudoval jí Johan David Starck v letech 1815 – 16. Sloužila k odvodnění vod z původního hnědouhelného dolu Michal. Je tak nejstarší dochované hornické dílo v sokolovském uhelném revíru.\nŠtola je vyražena většinou ve skále ručně nebo pomocí střelného prachu. Celková délka štoly je 900 m. Štola je stále funkční a vytéká z ní množství vody s velkým obsahem železitých sloučenin. Proto je koryto potoka obarveno do rezava, jako když tu vytéká minerálka. Ústí štoly časem zcela zarostlo sintrem (vápenatá usazenina podobná krápníkům) a voda už nemohla vytékat. Proto musela být v roce 2006 štola vyčištěna, byl obnoven vodní režim a postavena lávka ke štole.\nLoket, nádraží – 26,6 km\nPřijíždíme do Lokte k nádraží. Železniční trať Nové Sedlo – Loket zahájila provoz již v roce 1877, jako první místní dráha v Čechách! Zbylých 15 km tratě z Lokte do Krásného Jezu, bylo zprovozněno až v roce 1901 za přispění státu. Následujících 96 let fungovala celá trať prakticky nepřetržitě. Trať měla význam především pro města Loket a Horní Slavkov. V druhé polovině 20. století se do Horního Slavkova vozil materiál do místní porcelánky a současně se odtud odvážela ruda z uranových dolů.\nPak přišel osudný květen roku 1997, kdy byla doprava mezi Loktem a Krásným Jezem dočasně zastavena z důvodu špatného stavu. Správce o ni totiž nepečoval, jak by měl, nebo to snad bylo i záměrné a trať se stala pro provoz nebezpečnou. Několik let pak místo ní fungovala náhradní autobusová doprava a ta jezdila z Horního Slavkova rovnou do Bečova. Počet spojů postupně klesal, až v prosinci 2005 byly autobusy zrušeny docela. Další rok došlo ale ke zprovoznění úseku z nádraží Loket do Lokte předměstí, kam jezdí vlak dodnes. Alespoň zatím. Dočasné odstavení trati se stále protahuje a mezitím se z ní stala spíše dráha duchů. Trať do Krásného Jezu ale nebyla dosud oficiálně zrušena a město Horní Slavkov a místní firmy se stále snaží o její obnovení. Před pár lety se také uvažovalo o její přestavbě na cyklostezku. V roce 2012 se ale začalo konečně pracovat na opravě trati.\nLoketský amfiteátr – 27,1 km\nZa nádražní bodovou nás směrovky cyklotrasy navedou na novou cyklostezku, po které můžeme objet loketský meandr Ohře téměř po rovině. Ze stezky jsou krásné výhledy na hrad a za skalnatým výběžkem, který se dříve dal obejít jen po úzké pěšině, uvidíme za řekou slavný loketský přírodní amfiteátr. Byl vybudován v roce 1949 a svou polohou na břehu řeky Ohře proti dominantě loketského hradu se ihned stal jednou z nejatraktiv¬nějších přírodních divadelních scén nejen v Čechách, ale i za hranicemi. Tehdy se do hlediště vešlo až 6 tisíc diváků, nyní kolem půldruhého tisíce. Každé léto tu probíhá několik představení.\nPak podjedeme mohutný oblouk betonového mostu. V minulosti na tomto místě býval řetězový most, který je vidět na většině historických fotek Lokte. Řetězový most byl postavený roku 1834 podle návrhu inženýra Wollnera. Lehká konstrukce visutého mostu byla působivým technickým dílem. Most byl slavnostně otevřen osobně císařem Ferdinandem a po něm byl také pojmenován. Po více jak stoletém užívání byl pak stržen a za doby hospodářské krize byl v roce 1936 nahrazen současným betonovým.\nLoket, rozcestí k náměstí – 27,4 km\nKdyž přijedeme na dlážděnou cestu, tak na prvním rozcestí můžeme odbočit z trasy nahoru na náměstí a k hradu. V centru města se nachází několik zajímavých památek.\nKostel sv. Václava, který je zmiňován již před rokem 1240. Náležel řádu křížovníku s červenou hvězdou, který u něj založil špitál. V 18. století byl barokně přestavěn do dnešní podoby.\nMonumentální barokní radnice se stavěla 14 let a dokončena byla v roce 1696. Na štítu hlavní budovy je osazen kamenný městský znak. V přízemí je galerie, kde se konají pravidelné výstavy a je zde také stálá expozice knižní vazby.\nNa místě před kdysi jediným vstupem do města byla v roce 1744 postavena malá kaple zasvěcená sv. Anně jako výraz díků za to, že o pouti dne 26.7.1742 nepřátelská francouzská vojska ve válce o dědictví rakouské ušetřila město a nevydrancovala jej. Dnes je to národní kulturní památka.\nUprostřed náměstí byl roku 1719 postaven sloup nejsvětější trojice, Najdeme na něm sochy světců sv. Václava, sv. Šebestiána, sv. Jana Křtitele, sv. Jana Nepomuckého, sv. Floriána a panny Marie.\nMariánská kaple pochází z 1. poloviny 18. století a je cennou barokní stavbou. V odborné literatuře se uvádí, že byla významnou zastávkou při procesích, která směřovala k poutnímu kostelu Nanebevzetí Panny Marie v Chlumu sv. Máří.\nČerná věž patřila do areálu tzv. dolního hradu, který střežil přístup do hradu. Vstup do věže se nachází se v polovině její výšky, což potvrzuje její obranný charakter. Podobně jak Černá tak i Robičská věž (za radnicí) byla součástí obranného hradebního systému. V roce 1950 byl Loket prohlášen městskou památkovou rezervací.\nU mostu vedle porcelánky je hlavní rozcestník cyklotras. Napojují se zde trasy 362 od Kláštera v Teplé a 2016 od Nové Role. Po trase 362 a pak po Ohři na K.Vary (204) vede také mezinárodní trasa EuregiaEgrensis (EE).\nLoketská porcelánka, za mostem, byla jediným významným průmyslovým podnikem v městě, o to více však město proslavila. Založili ji bratři Haidingerové již v roce 1815 a řídili ji téměř padesát let. Za nich dosáhla porcelánka vrcholu po technické i umělecké stránce v letech 1835 – 1840. Pak továrna několikrát změnila název. Například v roce 1873 továrnu koupili Springer a Oppenheimer a porcelánka se přejmenovala na První loketský porcelán a.s. (ErsteElbogenerPorzellan AG) a za nich porcelánka navázala spolupráci s Japonskem. Po roce 1918 se stala loketská porcelánka součástí akciové společnosti Öpiag (ÖsterreichischePorzellanindustrie AG Karlsbad) a po vzniku Československa pak Epiag (ErsteBömischePorzellanindustrie AG). Porcelán vyrobený v Lokti poznáme podle loga – ohnutý loket ruky s mečem. Ještě před pár lety vyráběla porcelánka kolem 4 mil. kusů hrnků a zaměstnávala 150 pracovníků. Ke konci své existence byla továrna součástí společnosti Thun. Dnes už se v Lokti porcelán nevyrábí.\nHrad Loket (BurgElbogen) – odb. z trasy 500 m\nJméno hradu a posléze i města je odvozeno od tvaru velkého meandru řeky, která zde tvoří kolem města jakoby ohnutý lidský loket. Na hradě pobýval častokrát Karel IV. a odtud objevil dnešní Karlovy Vary, které se zpočátku jmenovaly Horké lázně u Lokte. Hrad byl založen pravděpodobně někdy ve 3. čtvrtině 12. století za panování krále Vladislava II. Výstavný loketský hrad byl od počátku častým místem pobytu českých panovníků a jejich rodin i místem významných diplomatických jednání. Za Václava IV. byl hrad přestavěn do podoby, kterou si zachoval dodnes. V 15. století patřil hrad k nejpevnějším hradům ve střední Evropě. Od roku 1598 přešel hrad plně do rukou města, čímž se stal Loket svobodným královským městem a vlastníkem velkých panství a později se stal centrem Loketského kraje.\nV roce 1797 začala přestavba části hradu na krajské vězení a k úplnému dokončení došlo až roku 1822. Jako věznice sloužil hrad s malými obměnami až do roku 1948. Po roce 1948 do druhé poloviny 70. let sloužil turistům a potom do roku 1989 byl uzavřen z havarijních důvodů. V roce 1991 získalo hrad zpět do svého majetku město Loket a po částečných opravách byl v červenci 1993 znovu otevřen pro veřejnost. Pravidelně v polovině srpna se na hradě konají Středověké slavnosti.\nPak již přijíždíme k mostu u porcelánky, kde je hlavní rozcestí cyklotras a začíná zde karlovarský úsek cyklostezky Ohře.\nLoketský břečťan – 27,5 km\nKemp Loket – 28,5 km (rozc. s CT 2016)\nZa Loktem přijedeme k vodáckému tábořišti Loket (dříve U Tří věžiček) s půjčovnou lodí Maskáč . V sezóně bývá většinou přeplněný vodáky a dá se tu jen zastavit na občerstvení. Hned u kempu je rozcestí cyklotras. Trasa 2016, která s námi vedla z Lokte, tady odbočuje do kopců na oboru Hory a pokračuje až do Nové Role k nádraží. Odtud na oboru je to slušný krpál a většina cyklistů to tady nahoru raději vytlačí. Nám ale trasa vede stále podél řeky a tak pokračujeme zase dál po proudu.\nŠtola Vildenava – 29,5 km\nHořčička – 30,0 km\nPramen Hořčička, který zde vytéká je uměle navrtaný pramen, označený geology jako vrt KH 12 (Videnava u Lokte). Byl to průzkumný hydrogeologický vrt a navrtán byl v roce 1962 za účelem ověření hydrologického charakteru oháreckého zlomového pásma v jeho jihozápadním křídle. Zde v hloubce 230 m byl zjištěn rychlý oběh podzemních vod po puklinách žul, což způsobuje nízkou mineralizaci vody (kolem 0,1 g/l). Přetoková vydatnost v úrovni terénu je 0,12 l/s. Loketské lesy se o vrt postaraly, pojmenovaly ho jako Hořčička a pramen od té doby udržují. Vrt byl ukončen v hloubce 231 m. Zpracováno podle informací geologa pana Ilji Knésla.\nNetýkavka – 2-6 km\nSvatošské skály (Hans Heiling) – 33,6 km\nPokračujeme stezkou podél Ohře, projedeme kolem boudy (na 3,8 km, prý se jmenuje Kalík), která se nachází v meandru Ohře kolem Kovářky a pak už přijíždíme ke Svatoškám. Musíme překonat úzkou lávku přes řeku, zavěšenou na lanech a na druhém břehu se nám otevře parádní výhled na romantickou skalní skupinu, která připomíná zkamenělý svatební průvod. Přímo z lávky pak můžeme brankou vjet do restaurace Jan Svatoš, kterou si cyklisté i vodáci oblíbili pro výbornou nabídku točených nápojů i jídla. Bizarní tvary žuly jsou již od roku 1933 chráněným přírodním výtvorem a Svatošské skály se staly už v 19 století oblíbeným výletním místem lázeňských hostů z Karlových Var.\nTrasa se tady začne vzdalovat od řeky a čeká nás i několik menších kopců.\nDoubí, vesnička SOS – 37,0 km\nV Doubí, které je už součástí Karlových Var, přijedeme na rozcestí cyklotras. Odbočuje tu trasa 2017 do Slavkovského lesa a vede kolem areálu několika domků – vesničky SOS. Zde v Doubí je jedna ze tří vesniček v Česku a je z nich nejstarší. Cílem SOS dětských vesniček je poskytnout dětem, o které se jejich původní rodina nechtěla nebo nedokázala postarat, nový domov. Vůbec první vesnička vznikla v roce 1949 v rakouském Imstu a dnes fungují celkem ve 132 zemích světa. V Doubí byla vesnička otevřena v roce 1970, celkem je tu k dispozici 12 rodinných domů a každý dům slouží jedné pěstounské rodině. Na čas byla tato vesnička v útlumu a bylo zde přechodně školící centrum mezinárodní asociace SOS Kinderdorf International.\nDoubí (Aich), zámeček – (odb. z trasy 0,5 km)\nVideo ČT, Toulavá Kamera – Vánoční dům\nDoubí, porcelánka – (odb. z trasy 0,5 km)\nPoblíž zámku bývala také porcelánka. Je to jednopatrová budova za zámečkem a dnes slouží k jiným účelům. Porcelánka v Doubí byla založena roku 1849 pražským měšťanem Janem Möhlingem, který zde i působil jako modelér. Möhlingovi a jeho pracovníkům se podařilo vytvořit hmotu vynikající kvality a tak jí zásoboval i porcelánky v okolí. Jeho výrobky proto byly velmi kvalitní, výtvarně však nijak nevynikaly. Na přelomu roku 1897 – 1898 došlo v továrně k velké protestní mzdové stávce. Vedení závodu začalo najímat stávkokaze z řad nezaměstnaných dělníků ze Staré Role. Aby je uchránili před stávkujícími, vodili je do Doubí každý den četníci. Stávka byla potlačena po několika měsících. Firma však byla finančně vyčerpána a musela na tři roky výrobu zastavit. V roce 1922 se stala součástí koncernu EPIAG (ErsteBöhmischePorzellanindustrieA.G.) a v provozu byla ještě krátce po roce 1945. Pak byla výroba definitivně a jednou provždy ukončena.\nDoubí (pdf, str.24), nádraží – 37,7 km\nTuhnice (Donitz) (pdf, str 24) – 40,4 km\nTuhnice, Plynárenská lávka – 40,7 km\nZa chvilku už jsme u řeky, na rozcestí u Plynárenské lávky. Lávka byla postavena v roce 1934 firmou Wayss a Freytag na místě starého přívozu. Betonová lávka byla navržena tak, aby odolala stejné povodni, jako byla v roce 1862.\nPřed lávkou doprava odbočuje cyklotrasa 2009 k Dolnímu nádraží a za lávkou pak rovně po cyklostezce přes Starou Roli až do Potůčků. My se za lávkou ale vydáme po cyklostezce vpravo a té se budeme držet až do Dalovic. Cyklostezka Ohře nevede přes lázeňské centrum, ale pokud bychom se chtěli do centra podívat, odbočíme u lávky po trase 2009 k Dolnímu nádraží a odtud dále po značkách 2288. Jinak od lávky pokračujeme naší trasou podél řeky k Chebskému mostu.\nChebský most – 41,9 km\nPětiobloukový silniční kamenný most, který překonává řeku Ohři, byl do užívání uveden v roce 1869 a původně se jmenoval Sofiin (po arcivévodkyni Sofii, matce císaře Františka Josefa). Pak mu léta říkali most Císaře Františka Josefa. V roce 1904 byl oboustranně rozšířen o ocelové chodníky, avšak v roce 1984 došlo k přetržení táhel a odklonění chodníků. Most byl na tehdejší dobu rekonstruován v rekordním čase 380 dní od počátku havárie a v roce 1985 už zase sloužil veřejnosti. Do historie se zapsal na konci II. světové války, kdy přes něj vedla demarkační linie sovětské a americké armády. Na konci mostu byla závora a chodit se tudy smělo jen na propustku. Jeho celková délka činí 111 metru. Spojuje obchodně správní centrum Karlových Var s Rybářemi.\nOstrovský most – 42,3 km\nMost nesl nejprve jméno našeho prvního prezidenta – Masarykův most a svého času se jmenoval i most Thälmannův a také Městský. Dokončen byl v roce 1932 a až v roce 1990 byl celý kvůli průtahu zrekonstruován. Silniční most je nyní se stoupáním a postaven je z předpjatého betonu, kdy se mostovka zpevnila napjatými lany. Tím se stal vůbec prvním mostem na našem území, kdy tato technologie byla použita. Most je dlouhý 242 metrů a překonává současně řeku Ohři i železniční trať. Most projíždíme úzkým průchodem v betonovém bloku mostu, v němž jsou právě upevněny konce napnutých lan.\nČertův ostrov – 42,6 km\nBohatice (Weheditz) – 43,2 km\nProjedeme kolem „mrtvého“ Drahovického mostu, který byl postaven v roce 1960. Na levém břehu byl výstavbou čtyřproudového průtahu „odříznut“ od původní silnice a ještě před revolucí uzavřen kvůli nevyhovujícím vzdálenostem křižovatek na průtahu. Jistou dobu sloužil jako tržiště, pak parkoviště a dnes ho mohou využívat už jen chodci a cyklisté. Přes most vede důležitý pěší i cyklistický tah z cyklostezky Ohře do Drahovic. Asi po 600 m podjíždíme Pražský most. Do doby než se od Chebu přivedla dálnice a postavily se další nové mosty v Tuhnicích, tak to byl nejmladší most ve městě, postaven byl roku 1998.\nTip: Do Radošova údolím Ohře – (cesta o 4 km delší než po cyklotrase)\nDalovice (Dallwicz) – 45,0 km\nVedle zničené tvrze si pak majitelé postavili zámeček, říká se mu Starý zámek a dnes v něm sídlí zemědělská škola. V roce 1875 si pak nový majitel panství Jindřich Riedl nechal postavit Nový zámek (také je v něm škola – logistická) a ve Starém zámku zřídil ubytovnu pro dělníky z místní porcelánky. Starý zámek ale později vyhořel a tak Riedl na jeho místě postavil zámek nový. A i když pak byl novější než ten Nový zámek, tak mu přízvisko „Starý“ zůstalo dodnes. Kolem Nového zámku je udržovaný park, kde můžeme vidět historicky nejvýznamnější strom našeho kraje. Körnerův dub je také uváděn jako nejmohutnějších dub v ČR. Jeho stáří se odhaduje na 700-900 let a chráněn je od roku 1981. Je pojmenován podle mladého básníka císařova dvora Theodora Körnera, který zde na zámku pobýval a vesvých 22 letech padl v Napoleonských válkách. Vedle dubu se nachází i jeho pomník. Za povšimnutí také stojí zajímavý kostel Panny Marie Utěšitelky, a další chráněné stromy v zámeckém parku – lípy srdčité a zámecký dub.


12 přírodních kocovin (2022)\nMnozí z nás zažili kocovinu a bohužel se mohou stát tím nejlepším z nás, bez ohledu na věk, pohlaví, roční dobu atd. Bolesti hlavy, závratě, nevolnost, žaludeční nevolnost, slabost svalů a nervozita jsou jen některé z účinků nadměrného množství vína, medvěda, vodky nebo tequily.\nJinými slovy, jsou to hrozné fyzické podmínky, s nimiž se musíme vypořádat poté, co jsme se včera večer příliš rozešli.\nNaštěstí existuje mnoho účinných přírodních kocovin, které vám mohou výrazně pomoci zmírnit a zmírnit všechny výše uvedené příšery. Čtěte dál a objevte ty nejlepší.\nVoda je nejlepší přírodní kocovina. Konzumace alkoholu může vážně dehydratovat tělo a způsobit řadu nepříjemných kocovinných symptomů. Takže pijte tolik vody, kolik můžete, zatímco se zotavujete z alkoholu!\nNadměrný příjem alkoholu může poškodit vaše tělo draslíkem a hořčíkem, které je třeba doplnit, aby se rychle zbavil kocoviny.\nBanány jsou bohaté na tyto dva důležité minerály, takže konzumace banánů nebo dvou ráno by mohla být velkou pomocí při snižování příznaků kocoviny.\nGinger se po staletí používá k léčbě nevolnosti a nemoci. Nejjednodušší způsob, jak zbavit kocovinu nevolnost, je připravit zázvorový čaj vařením 10 plátků čerstvého kořene zázvoru ve 3 až 4 šálcích vody po dobu asi 10 minut. Osladte jej medem a přidejte trochu pomeranče, citronu nebo limetky. Funguje to skvěle!\nMed obsahuje fruktózu, která pomáhá snadněji metabolizovat alkohol. Obsahuje však také draslík, který pomáhá působit proti účinkům alkoholu ve vašem těle.\nJakmile se probudíte, začněte každých 20 minut jíst 2 až 6 lžiček medu a pokračujte v tom, dokud se nebudete cítit lépe. Můžete také kombinovat med s banány nebo citrony. Ve skutečnosti se klasický kocovinový nápoj skládá z medu, citronu a horké vody.\n5. Vápno a citron\nVápno a citrony mohou stabilizovat hladinu cukru v krvi a regulovat hladinu pH a zároveň detoxikovat tělo od alkoholu.\nJakmile se probudíte, připravte limonádu vytlačením 2 citronů nebo limet v jednom litru vody. Sip to pomalu, až začnete cítit lépe.\nVědci zjistili, že jíst chřest ráno po noci silného pití může výrazně omezit kocovinu.\nChřest obsahuje sloučeniny, které mají schopnost vyvolat aktivitu enzymů zodpovědných za odbourávání alkoholu ve vašem systému. Tyto enzymy mohou metabolizovat ethanol a acetaldehyd, které jsou zodpovědné za příšerné příznaky kocoviny.\nTakže, pokud máte v plánu jít pít, naplňte svou lednici spoustou chřestu!\nČiré a vydatné tekutiny, jako je kuřecí polévka babičky nebo miso polévka, vám pomohou nahradit tekutiny ztracené v důsledku konzumace alkoholu. Jíst pikantní polévky vám také pomůže vyloučit alkohol a toxiny potením.\n8. Sportovní nápoje a elektrolyty\nSportovní nápoje jsou vynikající pro doplňování tekutin, glukózy a elektrolytů ztracených v důsledku konzumace alkoholu.\nElektrolyty, jako je sodík, draslík, chlorid a hydrogenuhličitan, jsou nezbytné pro správnou funkci nervů a svalů. Mohou zmírnit nebo dokonce odstranit kocovinu a obnovit vaši spotřebovanou energii.\n9. Rajčatová šťáva\nRajče jsou bohaté na mnoho užitečných vitaminů, minerálů a enzymů a obsahují také fruktózu, která pomáhá vašemu tělu metabolizovat alkohol.\nPokud do rajčatové šťávy přidáte nějaké tabasco, kajenský pepř nebo mletý černý pepř, získáte dokonalý ranní nápoj.\n10. Vitamin C a čerstvé ovoce\nVitamin C je silný antioxidant, který pomáhá vylučovat toxiny z těla a zároveň podporuje játra, aby rozkládala alkohol.\nČerstvé ovoce a čerstvé ovocné šťávy, které obsahují vitamín C, také díky metabolismu fruktózy pomáhají metabolizovat alkohol a zvyšují hladinu energie.\nNadměrná konzumace alkoholu vyčerpává vaše tělo vitamínů B, které jsou velmi důležité při napomáhání procesu metabolismu alkoholu, jakož i při rozšiřování krevních cév, obnovení hladiny energie a uklidnění nervového systému. Vitaminy typu B mohou uvolnit přecitlivělé nervy a uklidnit chvění, což jsou běžné příznaky kocoviny při nadměrném množství alkoholu.\nZkuste jíst potraviny bohaté na vitaminy B, jako je špenát, petržel, brokolice, řepa, paprika nebo si vezměte doplněk stravy s komplexem vitamínu B. Pokud si vzpomenete, vezměte si jednu kapsli vitamínu B před spaním. Ráno se budete cítit lépe. Pokud ne, vezměte si to první ráno.\nWasabi, známá kořenitá zelená pasta, je nejen vynikajícím doplňkem k sushi, ale také dobrým kocovinovým pomocníkem.\nWasabi stimuluje krevní oběh, podporuje okysličování buněk a pomáhá odstraňovat toxiny z těla.\nV horké lázni rozpusťte 4 tablsespoons pasty wasabi nebo 3 polévkové lžíce wasabi prášku a ponořte se dovnitř. Zhluboka se nadechněte a nechte pokožku vstřebat účinné látky wasabi. To pomůže vašemu tělu metabolizovat alkohol.\nDoufejme, že vám tyto tipy pomohou projít kocovinou a zotavit se co nejrychleji.Pokud máte nějaké další triky, které můžete navrhnout, podělte se o ně prosím v sekci komentářů níže.\nIslam, the Quran, and the Five Pillars All Without a Flamewar: Crash Course World History #13 (Červenec 2022)\nTagy: kocovina kocovina léčí vitamín c