Pánské a dámské ponožkoboty - od 1 259 Kč | Trenýrkárna.cz\nPánské a dámské ponožkoboty\nOd chůze naboso vás odrazuje riziko zranění, nízké teploty nebo špinavé chodníky? Teď už vás ale nic nedrží zpátky – na scéně jsou totiž dámské a pánské ponožkoboty Skinners. Jejich jedinečná podešev je natolik tenká, že zajistí intenzivní kontakt s terénem, a přitom natolik odolná, že vás ochrání před zraněním i chladem. Navíc je pohodlně srol...\nOd chůze naboso vás odrazuje riziko zranění, nízké teploty nebo špinavé chodníky? Teď už vás ale nic nedrží zpátky – na scéně jsou totiž dámské a pánské ponožkoboty Skinners. Jejich jedinečná podešev je natolik tenká, že zajistí intenzivní kontakt s terénem, a přitom natolik odolná, že vás ochrání před zraněním i chladem. Navíc je pohodlně srolujete a strčíte do batohu, kabelky nebo třeba do větší kapsy, takže je můžete mít kdykoliv po ruce.\nNa ponožkoboty si netroufáte? Pak vyzkoušejte barefoot obuv a pořiďte si do ní kvalitní dámské a pánské ponožky. Hlavní je, aby vám dobře seděly, neškrtily vás a nezpůsobovaly bolestivé otlaky na lýtkách nebo kotnících. Kromě toho by však měly omezovat pocení, pohlcovat nepříjemný zápach a předcházet vzniku plísňových onemocnění. V neposlední řadě se zaměřte na výběr materiálu – ten by měl odpovídat aktivitě, na kterou se chystáte. Zatímco na běžné denní nošení se hodí ponožky z bavlny a bambusu, při sportu oceníte funkční ponožky z merino vlny.


Domů / Značky / Zeck Fishing / Dravcový program / Přívlačové pruty / ZECK - přívlačový prut - ZECK Peak JG 1 270cm / 15-50g\nZECK - přívlačový prut - ZECK Peak JG 1 270cm / 15-50g\n6 889 Kč / ks 5 693 Kč bez DPH 6 889 Kč / 1 ks\nPeak JG 1 je ukázkou absolutní špičky v produkci moderních přívlačových prutů, s vynikajícím poměrem cena / kvalita.\nVždy upřednostňujeme praktičnost a funkčnost prutu před jeho zajímavým názvem. Proto jsme se úmyslně rozhodli nepoužít hlasité výplně oček Torzite a bezdůvodně předražená titanová ramínka, která akci blanku nijak významně nezrychlují.\nBlank použitý u Peak JG1 je non-plus-ultra ve stavbě přívlačových prutů. Jeho rychlost v kombinaci s průměrem, délkou a minimální hmotností je opravdu neuvěřitelná. Rozhodli jsme se pro jednoduchý, nadčasový design prutu a jsme si jisti, že zkušení specialisté na candáty, budou z tohoto mimořádně citlivého prutu se špičkovou akcí naprosto nadšení.\n7+1 Fuji SIC\nFuji KLSG /#25


Rohový psací stůl | Masiv-Prodej.cz\nDomů / Doplňky / Kategorie / Rohové stoly / Rohové psací stoly\nMalý rohový počítačový stůl - Bílá/černá\nLevý rohový počítačový stůl - Bílá\nPravý rohový počítačový stůl - Bílá\nMalý rohový počítačový stůl - Bílá\nRohový počítačový stůl - Bílý\nRohový počítačový stůl - Bílá/černá\nRohový psací stůl představuje skvělé řešení pro stísněné prostory i náročné pracovní podmínky. Umožňuje nejvyšší využití pracovní desky, aniž by překážel. Vyberte si stylový pracovní stůl, kvůli kterému nemusíte dělat žádné kompromisy.\nRohový psací stůl je výborný, když potřebujete využít každý centimetr v místnosti. Je také velmi všestranný, takže jej můžete používat v kanceláři, domácí pracovně nebo dětském pokoji. Jeho hlavní výhodou je samozřejmě úspora místa, ale také vám pomůže s větší efektivitou při vaší práci. Na svém stole můžete mít všechno, co potřebujete, a ještě k tomu na dosah ruky. Okamžitě najdete jakékoli dokumenty nebo třeba tužku.\nVelmi důležitý je i styl. Pracovní stůl, který se vám líbí, vám pomáhá se zvýšením produktivity. Neodvádí vaši pozornost při práci, ale zároveň tvoří centrální bod pracovny, kde skvěle odráží váš vkus. Rohový psací stůl masiv přesně splňuje tyto vlastnosti, díky odolnému materiálu a nadčasovému vzhledu.


Osazování přenosných nádob :: Muškáty\nMuškáty a pelarognie | Vzpřímené muškáty | Osazování přenosných nádob\nPelargonie slouží také velmi často k osazování přenosných nádob, nejrůznějších tvarů a velikostí. S většími květináči nebo mísami se setkáme běžně na veřejných prostranstvích, menší květináče používají i domácí zahradníci - květináče plné muškátů zdobí nejednu terasu nebo balkon. Pro osazování těchto prvků, v sadovnické tvorbě dosti významné, jsou pelargonie páskaté velmi oblíbenou květinou, především díky svým malým nárokům na pravidelnou zálivku. Obvykle se při větších výsadbách používají kombinace jedné, maximálně dvou barev, aby se barevný efekt netříštil.\nPelargonie velmi často kombinujeme s jinými druhy okrasných balkonových rostlin - jsou to například chřest ( Asparagus Spengeri) , dracena ( Cordyline indivisia) , velmi pěkné jsou kombinace s převislými muškáty - zde mají rostliny prakticky totožné požadavky na substrát a zálivku.\nVýsadba i ošetřování pelargonií v ozdobných nádobách je stejné jako u výsadeb truhlíkových. Větší nádoby před příchodem prvních mrazíků rozebereme, rostliny nahrnkujeme a po přezimování je můžeme znovu použít. Pouze menší misky a truhlíky přezimují neporušené, na jaře pak rostliny přesadíme do čerstvé země.\nFotogalerie: Osazování přenosných nádob


JAK JSME BRUSLILI 24 HODIN :))) « Cestou necestou\n« FRANCIE 2012 - Venezia (7/7)\nJAK JSME BRUSLILI 24 HODIN :)))\n1.1.2014 11:39, telefon: brácha: podívej se na mail, OK, mám zůstat na telefonu? ne, to ani nemusíš, když tak mi pak zavolej … otevřu mail a v něm odkaz na startovní listinu Olešná 24 inline, kde jsme zaregistrovaní, coby BRAŠULE Team, v kategorii hobby smíšených dvojic … fajn, tepovku cítím až v krku a musím se pořádně vydýchat … volám mu zpátky s tím, že se zbláznil směje se, já už méně, přesto v duchu se začínám těšit a začínám přemýšlet, co a jak bude … jojo a bude …\n3.3.2014 Zima nestála za nic, tak říkám si, že aspoň není sníh, trošku se oteplilo, tak mě napadá, že by možná nebylo marné začít konečně bruslit. Vyjíždím hned od školy na Olešnou. Plán je, že si dám jedno kolo (4,5 km) běžmo a potom si dám ostré na bruslích, abych aspoň trošku věděla, kde se pohybuju s časem. Brácha mi dal na kolo průměr 13 minut … jenže to není jezdit za 13, je potřeba jezdit za méně, abych v noci mohla zpomalit … zhruba si ale pamatuju časy z loňska a vím, že na fitnessech se budu mít problém dostat pod 15 min. Běh klasická pohodovka. Nazuju brusle (sakra, zapomněla jsem na přetrženou tkaničku z loňska) a vyjíždím. Dřu a fakt to nejde, bezva! U loděnice potkám Radovana a dojedu s ním až k autu pomalu. Takže nemám čas (možná i naštěstí), jsem zpocená a totálně vymrzlá. Tak krásně to začíná.\n4.3.2014 Tím, že nemám čas ze včerejška, jsem netrpělivá a na Olešné jsem už v 7:30 ráno (chudák Miška stepovala před školou, než otevřeli), vyjíždím, snažím se … nejde to. Chrčí mi ložiska tak, že to slyším i přes MP3, snažím se, funím a stejně to nejde. Takže první letošní čas 15:33 … vidím tady dvě věci, obrovský problém a obrovský prostor pro progres … druhé kolo jdu přes 16 min. Seberu odvahu a přiznám se bráchovi (nebylo to lehké) … na druhou stranu, nevím, co bych asi chtěla, naposledy jsem stála na bruslích loni 20. května a za celý loňský rok jsem najela 71 km) … jsem zklamaná a smutná, ale nevzdávám to, já to prostě dám.\n7.3.2014 Vracím se, v minulých dnech jsem jenom běhala, dnes to zase zkusím na bruslích. Fouká mírný protivítr, není silný, ale jde to hodně cítit. Časy stejně hrozné jako posledně … mám sice malé kolečka, ale napadá mě, že musím dělat nějakou chybu. V nohách to mám, udýchám to bez problémů, jen prostě nemám tu dynamiku pohybu, tu efektivitu … volám bráchovi, že to budeme muset zkonzultovat.\n9.3.2014 vyjíždíme z bráchou, je krásně, je teplo, jedeme na pohodu (brácha na mě neustále někde čeká), ale mám z toho dobrý pocit. Prý vypadám jako rozstřelený tučňák, to člověka potěší. Neustále sedím u netu a vybírám speedové brusle s velkými kolečky. Nechci jít přes 100 mm (což se nakonec ukáže jako výborný tah, když se ještě v květnu změní pravidla v rozdělení do kategorií), mám i z této velikosti docela respekt. V mém čísle a dámském vydání, za nějakou normální cenu moc velký výběr není, čím dál tím více se přikláním k bruslím značky Sulov …\n12.3.2014 opět s bráchou … začínám trošku hysterčit, nejde to. Brácha se klouže na totální pohodu, já neskutečně dřu za ním … poslední na co začínám spoléhat jsou nové brusle, ale jestli to nepůjde ani v těch …. MÁME OBROVSKÝ PROBLÉM!\n13.3.2014 vyjíždím sama, hned ráno … je mráz a nejen, že mám ztuhlé nohy, mám nějak ztuhlé i brusle nebo co … nejde to … druhé kolo chci zajet rychleji, což se mi i daří, ale je to jenom rychleji, než to první, na svůj nejlepší čas jsem se nedostala ani náhodou, co dop*dele budu dělat?\n14.3.2014 dneska by měly přijít nové brusle, na které tak spoléhám … brácha mě straší, ať se připravím na úplně něco jiného, že než se v nich zajezdím, bude to delší cesta, technika je úplně jiná … ale stejně, je to moje naděje a k ní se upínám. Jsem odhodlaná udělat všechno proto, abychom byli v červnu konkurenceschopní, že se zatím úplně nedaří, no co, čas ještě máme, odhodlání taky … a hned to dokazuju dnešními časy. První 14:01 rekord! a obrovské zrychlení, super!, druhé kolo 14:46, ale to jsme nějakou dobu stáli za mostkem a čekali, až se uvolní trasa a poslední kolo za 15, to už jsme ale jenom vyklusávali. Pro dnešek jsem spokojená a uvidím, co dál, až nazuju tu rychlo-nádheru. Čekám, čekám, pošta pořád nikde. Říkám si, to už nepřijde a vše se odloží až na pondělí, ale ne, nakonec opravdu zvonek a pošťačka s krabicí. Jsou nádherné, kolečka se točí snad samy. Když je nazuju, padnou jako ulité, možná mohly být o půl čísla menší, ale nevadí … jsme domluvení s bráchou, že tam dojedeme a on doběhne a já si poprvé sklouznu. Obouvají se dobře, botka je tvrdá a už chytám první křeč do šlapky (kdybych tehdy věděla, co bolesti si s nima užiju) … dojíždíme na Olešnou a já vyjíždím … Prvních deset kroků - kalamita, několikrát mě to kopne a jen tak tak udržím rovnováhu. Párkrát si musím odšlápnout do trávy, přesto to zkouším. Ani se nesnažím, téměř se neodrážím a přesto svištím (jenže, jak zase zabrzdit? tráva to jistí) a z mírného (ale opravdu mírného kopce, téměř rovince) začínám pěkně zrychlovat. Dobíhá brácha, říká předklonit a odrážet se. Jo, kdyby to tak šlo. Prý, že jedeme k Tomovi. Moc se mi do toho nechce, nevím, jak se dostanu přes mostky a do kopce. Kupodivu, do kopce to jde líp, to se tak nebojím, protože proto, abych jela, musím vyvíjet nějaké úsilí, horší je vybrat zatáčku ve zrychlování, ale i to se mi nakonec daří. Efektivita versus rychlost je úžasná, chce to získat nějakou jistotu a nenechat se odradit tím, že k zemi je to zase o pár cm dál. To půjde, ale teď už je to jenom o kilometrech, které najezdím. Blbé je, že zítra se má zhoršit počasí a bohužel se pár dní na brusle nepostavím. Zatím zbývá času dost, ale každý km je dobrý.\n17.3.2014 jsem sama na Olešné a dávám si rovinky (dokola se zatím fakt nepustím), moc to nejde, chvilkama katastrofa, chvilkama to ale kupodivu šlo, foukal hodně silný vítr a dvakrát jsem málem spadla, žaludek jsem měla až v krku. A nohy bolí, trošku křeče do šlapátek a pár strhnutých puchýřů. Jsem ale ráda, že tu nejsou žádní lidé, neztrapňuju se a hlavně mi nezavázejí. Jestli jsem předtím vypadala jako rozstřelený tučňák, co teprve teď, kdy sebou občas škubnu v nekontrolované křeči, jako bych měla epileptický záchvat a obrnu dohromady. Musí na mě být nádherný pohled, fakt.\n18.3.2014 den, kdy se to všechno zlomilo: začátek katastrofa, ségra přestaň jezdit jak rozseknutý kačer :))) pak jsem se rozjela a začalo to jít. Další hláška, teď už mě to s tebou i baví, teď už i já musím šlapat. Nebo další: TEBE jsem naučil jezdit na speedových bruslích, já si snad otevřu licenci :))) nebo jdu v rychlosti do předklonu, dám ruce za záda: jako líbíš se mi :))) moje ješitná dušička je jako v peří a ty brusle, to je prostě obrovská paráda. Jenom taky zjistím, že po hrázi, kde je horší terén to jde jednak z tuha a jednak cítím každou nerovnost do nohy, taková brňavka (brácha: ale vezmi si to tak, je to cca 300 m, to tam toho zase tolik nenajedeš). Našla jsem odvahu a pustila se z kopce dolů, nejdříve polovičního, potom celého a nakonec jsem do toho ještě šlápla, to byl fičák (teď si ten kopec užívám, schoulím se do klubíčka a frčím dolů, nemusím nic dělat a jedu sama. Jednou jsme to měřili s Michalem GPSkou, tak asi tam vyvíjím rychlost přes 35 km/h, teď když jsem to sjela snad 100x i více, dívám se na to jako na úsek, kde si konečně odpočinu). Mám z toho dobrý pocit, že to půjde. Limituje mě trošku fyzička a trošku ještě strach z rychlosti, ale to půjde. Zítra má pršet, do háje, tak nevím, co vymyslím, bazén, běhání, nevím, uvidím. Ale pro dnešek jsem spokojená, dostala jsem se pod 13 minut na kolo! 12:55! Parááááádáááááá!\n26.3.2014 to předtím byly takové zásadní data pro představu, jak moc jsem se v tom plácala. Bruslím teď co to dá, časy se zlepšují, bohužel nohy mám čím dál tím více v háji. Skelet botky je fakt hodně tvrdý a já mám kůži hodně citlivou. Jsem samý puchýř a mám dvě díry do nohy, co se ne a ne zahojit. Obouvám se s bolestí a vyzouvání je snad ještě horší. Brácha mi říká, kašli na to, dej si pauzu, nechej to zahojit a já hloupá neposlouchám. Dneska jsem dala dokonce 7 koleček (31,5 km), nejlepší čas 12:20 a vlastně skoro všechny časy kolem 12,5, to můžu být spokojená, jen to prostě hodně bolí. A bolí to i když nemám brusle na nohách. Ale jako bych byla v tunelu a viděla jenom to světlo na konci, musím trénovat, musím trénovat … všichni kroutí hlavama, proč se tak trápím a ani já sama nejspíš nevím ….\n29.3.2014 ještě dneska jsem dala dvakrát okruh, ale tím, že je sobota, je tady plno lidí, z nichž všichni jezdí prostě pomalu, jsem naštvaná, ale je pravda, že si musím přiznat, že já jsem tady ten, co tu nemá mezi těmi davy co dělat, tak to balím, stejně mě to bolí. Už jsem si zvykla, že při každém vyzutí boty je všude kolem hodně krve (a to už jsem vyzkoušela snad opravdu všechno). Abych to podtrhla a sečetla, v rámci tréninku jsem si vyběhla za dva dny Lysou horu a tam si odrovnala nohy úplně. Mám z boku obou pat díru dovnitř, hlubokou tak, že mě každý krok bolí, kulhám v cuklích a můžu si poděkovat, jsem nejlepší … tedy jinak, bože, já jsem ale pitomá. Následuje pauza 14 dní, kdy nemůžu dělat nic, ale vůbec nic a jsem ráda, že to dopadlo takhle.\n13.4.2014 tak dneska poprvé na bruslích se zahojenýma nohama. Časově jsem se nezhoršila, stále kolem 12:20, užívám si tu volnost pohybu a je mi parádně. Volám bráchovi a ten mě varuje, že musím začít pomalu, teď si mám dát zase den pauzu … a fakt druhý den ráno mi volá, jestli náhodou nebruslím, dospávám a neberu mu telefon, pošle smsku, jestli zjistím, že jsi bruslila, tak tě roztrhnu … po uklidnění, že ne, že jsem spala, následuje povzdech, no to bych radši, abys bruslila a nehrála na lemru línou …\n22.4.2014 v minulých dnech jsem chodila bruslit a žádná další kalamita se nekonala (naštěstí), časy pořád držím kolem 12,5, chtěla bych to stáhnout ještě tak o minutu dolů, pro mě stejně nějaké sprinty nemají žádnou extra cenu, budeme jezdit 24 h, takže ne, že dám kolo rychle a pak odpadnu, musíme jezdit souvisle dobré časy (jako o bráchovi nepochybuju, on dá i na 90mm kolečkách okruh za 10:40, čemuž tak úplně nerozumím, ale dá). Dneska se mi ale nechtělo, říkám si, dám dvě, možná tři a pofičím domů. Je krásně, Lysá hora v pozadí je krásně viditelná. První kolo se rozhýbávám, druhé už jedu na pohodu a říkám si, to třetí určitě dám, dneska to parádně jede, pak si říkám, to je škoda skončit, dám si ještě čtvrté. A ve čtvrtém už uvažuju, co kdybych pro jednou zvedla tréninkovou dávku a dala pět. A jdu na to. A v tom šestém si říká, jojojojojojooooooooooooooo,ale už raději skončím, tentokrát s výborným pocitem, že život prostě stojí za to, když člověk nemusí do práce a může dělat to, co ho baví.\n24.4.2014 dnes nový čas 12:12, fááájn\n27.4.2014 tak pro dnešek je hlavní náplní kolo, jsme domluvení i s bráchou, ale přesto mi to nedá a chci si jít ráno ještě zabruslit. Je krásně, i když je neděle, je brzo a nikde nikdo ještě není. A co více, poprvé se dostanu pod 12 minut a hned na 11:30, začínám být se svými časy spokojená. Navíc mám pocit, že je to hodně na pohodu, že bych to i nějakou dobu mohla udržet.\n28.4.2014 nový čas 11:26\n5.5.2014 musím přiznat, že to docela jde. Získávám jistotu, získávám techniku (přičemž používat ruce se naučím až v posledním týdnu před závodem), naučila jsem se jezdit v předklonu s rukama za zády (měla jsem z toho obrovský respekt a bála jsem se, připadalo mi, že mi to rozhazuje celé těžiště, ale jak říká Kilian, dokud neležíš na zemi, tak jsi ještě nespadl), hodně mě to baví, bruslím často a docela dost. Brácha plánuje umístění, já jsem v tomhle směru trošku skeptická, přece jen, nevím, do čeho jdu, ale mám radost, že se o to minimálně můžeme pokusit. Baví mě frčet kolem Olešné, předjíždět všechny, koho potkám. Ale abych nebyla nefér, párkrát se stalo, že trénoval někdo na velkých kolečkách a předjel on mě. Jediné, co mě teď trošku omezuje, je kašel, který jsem chytla od Míši, mám pocit, že vykašlu průdušky a ztěžka to udýchávám. Ale abych přestala trénovat, no to přece nejde!\n9.5.2014 a to mi vydrželo přesně do dnešního dne, kdy jsem vyjela naposledy, dala jsem 18 km a zabalila to na dalších 10 dní … nebylo to jenom tím, že jsem byla nemocná, ale prakticky v kuse pršelo a já jsem nechodila ani běhat, ani plavat, ani jsem nejezdila na kole, ani jsem nešla na hory, prostě 10 dní jsem byla za lemru línou a hodně mi to pomohlo, odpočinula jsem si, zregenerovala svaly a hlavně hlavu.\n26.5. takže když jsem se pustila zase do bruslení, všechny časy stabilně pod 12 minut.\n30.5-8.6. Lago di Garda. Po dlouhém rozmýšlení jsem se rozhodla, že brusle neberu, a jsem tomu ráda, protože na zdejší cyklostezce by to bylo o zahrávání se zdravím, ne-li životem v té rychlosti. Nelenoším, mám kompenzační trénink, hory, kolo, běhání … a hlavně psychický odpočinek, takže paráda. Blíží se to. Brácha mi poslal textovku, že i on má nové brusle konečně doma, taky Sulovy, ale modré, a že dal Olešnou za 9:40 a na pohodu, že jezdí časy pod 10. Je výborný, on je ten silový článek našeho týmu, já budu to srdce. Jsem zvědavá, jak to dopadne. Bohužel, v tomhle termínu se změní pravidla, z nichž ten nejhorší dopad na mě má zákaz MP3, vůbec netuším, co tam ty hodiny budu dělat sama se sebou. Tohle je pro mě obrovské omezení a dost se toho i bojím. Já chápu ten důvod, že je to tak bezpečnější , ale, no prostě ale není to dobré! (teď, když už mám závod za sebou, se téhle myšlence jenom směju, hudba i nechyběla ani jednou, ba co víc, bylo mi to ale úplně jedno)\n10.6.2014 po návratu se jenom bruslí, opatruju si nohy, dávám si na ně pozor, teď už není prostor na nějaké experimenty, teď už musím zůstat v pohodě. Nový čas 11:20, když tak nad tím přemýšlím, níž už se asi ani dostat nepotřebuju, stačí mi si tohle udržet a budu spokojená.\n15.6.2014 Konečně jsme se s Michalem dostali k seřízení bruslí. Budou se přehazovat kolečka, Michal zvažuje, jak ložiska namazat a já čistím nejenom ložiška, ale i podvozek bruslí (hliníkem si rozříznu prst, šikovná jsem). Jsem zvědavá, jak to pojede, kolečka se točí více a rychleji, tak snad to bude pozitivní změna k lepšímu. Musím ale do práce, navíc poprchá, takže test až v pondělí ráno.\n16.6.2014 Tak a začal týden, ve kterém se vše koná. Už v pátek mě při tréninku chytly záda (zatím jenom při jízdě v předklonu), a tak nějak se mě to pořád drží. Je pondělí a jdu si zabruslit, ani ne na čas, spíše prostě takový výklus, aby svaly nezapomněly. Protože na místo, odkud jsem najezdila svých 500 km je zákaz vjezdu, začínám z parkoviště u hráze (a nemůžu si zvyknout). Vyjedu, cca po 3 minutách začínám dostávat příšerné křeče do bederní páteře a musím se narovnat, no šupa, paráda, co s tím … čas není nejhorší, a to přesto, že se co půl km musím narovnat, a to mě hodně zpomaluje. Ale bolí to a celá hlava se mi koncentruje do místa tepající bolesti. Takže si ani neužívám to, jak mi to dnes sviští. Plně platí rčení, kdo maže, ten jede. I proto nemám ty časy horší, přesto, že sama sebe zpomaluju a v posledním kole už mám pocit, že se vleču jako šnek, podle hodinek nevleču. To jsou časy, které bych chtěla udržet, co nejdéle. Doma zjišťuju, že mě bolí nejen bedra (a když jsem srovnaná, tak mi to nedělá), ale hlavně, že když svěsím ramena, jako by mi ochrnul celý hrudní koš, vpředu i vzadu za lopatkama (no páni, střílí mi to až za uši), tak teď bych řekla, Houstone, máme problém, ochrnutá asi jet nemůžu … dám si brufen a čekám, jestli se mi to uvolní. Prakticky mě to chytá ale během celého dne. Byli jsme s holkama, babičkou a dědou na Ondřejníku, fungovat můžu normálně, ale čas od času se prostě zaseknu. Přemýšlím, co to asi bude dělat při zátěži, po hodině, třech, pěti, sedmi …. myslím, že hysterie je na místě …. zítra nejdu bruslit ráno, ale večer, takže musím něco vymyslet.\n17.6.2014 když se ráno probudím, celkově je to lepší, ale když se rozpohybuju (dnes mi to dělá obzvlášť problémy, budík mě vzbudil uprostřed snu a než se vzpamatuju, tak to trvá) zjišťuju, že to ideální nebude. Mám spolužačku ze střední, která se věnuje sportovním masážím, tak jí píšu zoufalou zprávu plnou otázek, z níž ta hlavní je, jestli vůbec existuje šance, že by mi masáž pomohla a jestli tam není riziko, že to bude ještě horší …. s bráchou si chceme zajít koupit trička, na které si necháme udělat logo týmu BRAŠULE TEAM a večer mě čeká první bruslení po tmě s čelovkou. Ne, že bych se bála tmy, ale fakt je, že to nechci nechávat až na závod. Objela jsem ten okruh tolikrát, že bych řekla, že tam znám každou zatáčku, zrychlení i zpomalení, ale přece jenom tma dává všemu jinou dimenzi (to mám vyzkoušené už na horách). Taky si potřebuju nastavit čelovku. Jak já jsem ráda, že teď během těch osmi dní po-út půjdu do práce jenom jednou ve čt, že mám spoustu času, potřebuju si to všechno srovnat v hlavě. Nejde jenom o mě, jde o bráchu a všechny kolem, kteří mi věří. Já mám zničené nohy a záda v p*deli, bezva … nakonec to probíhá tak, že sleduju a v duchu prosím nebe, aby začalo pršet. Jsem unavená a všechno mě bolí, když půjdu bruslit ve 22, bůh ví, v kolik usnu a ráno zase vstávat … kašlu na to! Jdu spát! A kopnu do sebe léky proti bolesti (to začínám brzo).\n18.6.2014 Ráno se probudím do pěkného dne, ani záda tak nebolí, celkově se cítím lépe a navíc mám i chuť, jít si zabruslit. Míšu vezu ráno ke škole, je nominovaná na nějaké závody a potřebuju se se s učitelkou domluvit na vyzvednutí. Tak půjdu rovnou ve sportovním a pojedu na Olešnou rovnou, není už čas ztrácet čas. Takže teď to ví i Míšina třídní, která samozřejmě hned všechno od Mišky vyzvěděla a zbytek potom na stadionu při vyzvedávání rovnou ode mě. No nic, to bylo později, takže ráno pořádně připravuju nohy, bez vazelíny už nevyjíždím, náplasti, obvazové polštářky, šlapky mám v celkem dobrém stavu, fakt si nemůžu dovolit nějaké nové puchýře (a stejně se mi jeden zase udělá). Vyjíždím. Opravdu musím znovu pochválit Michala, jak mi ty ložiska seřídil a namazal, fičí to krásně. Předkláním se a jedu … no a tím, že jsem si ráno dala jeden Aulin, záda táhnout, ten blok cítím, ale už mi to nestřílí do mozku signál BOLÍ, BOLÍ, BOLÍ, ZASTAV A NAROVNEJ SE … záda asi bolí, ale můj mozek o tom neví, ideální stav. Jak říká Kilian, bolest je jen ve tvé hlavě, je to pravda a já uvažuju, kam na víkend odložím mozek, aby mě nebrzdil. Čas hodně dobrý, pocit výborný. Na Olešné nikdo není, takže si jedu svou jízdu a říkám si, že nemůžu dopustit to, co říká brácha, že se od neděle, hned tak na brusle nepostavím … postavím, baví mě to … hned jak si dám do pořádku záda a nohy … Po dojezdu mám zmeškaný hovor od bráchy, máme jít spolu dneska nechat potisknout trička nápisem našeho týmu. Trička už máme koupené, jdou pořádně vidět, reflexní žlutá se hned tak neztratí a Michal bude mít aspoň přehled, když nám bude měřit a hlídat časy a posílat nás na trať. Baba v prodejně je neuvěřitelně protivná a blbá, jsem ráda, že to máme za sebou, brácha spěchá, ani na kafe se nezastaví, prý si trošku odpočine v pátek, kdy si naplánoval volnější den (tak aspoň, že naplánoval, že) … a já mám před sebou den, kdy už celkem nic nemusím. Holky mají odpoledne závody, tak mě trošku potrápí to stání na stadionu, ale už si žádný další prášek od bolesti neberu. A zítra do práce a na celý den (ale vzhledem k tomu, že je to v těch osmi dnech jediný, tak to snad přežiju) a po práci bychom chtěli vyrazit naposledy zabruslit, naučit se předávání štafety, já ideálně vyzkoušet brždění a uzavřít trénink. Už se to blíží, tak uvidíme.\n19.6.2014 po celém dni v práci jsme vyrazili na Olešnou. Brácha byl toho názoru, že minimálně jednou musíme vyzkoušet předávání štafety (a energie k tomu) a ideálně, kdybych si zkusila zabrzdit. Odpoledne to vypadalo, že možná bude i pršet, ale nakonec jsme to časově vychytali ideálně. Hned potom, co jsme vyjeli, jsem dostala pochvalu za ruce, prý no konečně tady někdo pochopil, co jsem se mu snažil celý rok (tři měsíce) říct. Foukalo, ale dneska jsem jela vážně pro radost ze života, z pohybu, ze slunce, z léta … nic mě nebolelo. Profrčeli jsme si dvě kolečka a rozhodli se, že to stačí. Moje kilometry se zastavily na 520 km, které jsem tomu věnovala, k tomu naběháno, naježděno na kole a nachozeno po horách … teď se to chystám zúročit a podat svůj životní výkon. Předávání štafety nám jde bez problémů, brždění horší, ale myslím, že to prostě nějak dořeším na místě. A těším se, a mám strach, a nevím, co víc. Doma se Michal věnoval bruslím, mám v něho stoprocentní důvěru, kolečka se točí snad samy, ufff, vypadá to, že přípravy vrcholí. Uvidíme zítra, dnes mám v plánu se pořádně vyspat, protože myslím, že z pátku na sobotu to bude asi mírně horší, ze soboty na neděli vůbec a pak další dvě tři noci … ale ne, nebudu předbíhat … Další věc, které se bojím je počasí, střídavě to zhoršují, zlepšují a bohužel to vypadá, že něco i foukne (když by to nevyšlo, budeme jenom rádi, brácha dneska říkal, že jestli bude fučet, nejede) … tak jo, dala jsem tomu hodně, z někoho, kdo jezdil na bruslích naprosto podprůměrně, se stal člověk, který prostě bruslí, bruslí rád a snad ten pokrok ze sebe v sobotu dostanu. Dnes začínají nové díly Teorie, mrknu na to a jdu spát.\n20.6.2014 spala jsem kupodivu hodně dobře, žádné špatné sny, nic, odpočinula jsem si. Vezu Mišku na plavání a po návratu zvažuju, že ještě skočím do peřin a vyspím si do zásoby pár hodin na příští noc … pak si ale říkám, NE, při představě, že bych si nějak blbě přeležela záda, to nemůžu riskovat. Zaskočím si tedy na kávu do Frýdku k babičce a dědovi, samozřejmě se mi dostane podpory, pak jedu na nákup, pak pro Terezku domů, pro Mišku do školy, pro bráchu a všichni jedeme k mamce. Naložíme ji i s lodním kufrem a jedeme vypravit směr Chorvatsko. Po rozloučení míříme pro týmové trička, ačkoliv paní při přebírce dělala drahoty, že to určitě nepůjde a museli jsme podepsat, že tam dáváme trička na vlastní zodpovědnost, dobrá věc se podařila, budeme pěkně viditelní. Teď ještě sportovní obchod, potřebujeme magnézka a nějaké doplňky pro těžkou fyzickou zátěž. Pak zase domů, převléct holky do sportovního a hodit na stadion do atletiky, pak k bráchovi pro stan a šup na Olešnou ho postavit. Je tu hodně rušno, staví se celé depo, most přes trať, občerstvovačky, gastro zóna, všechno. Vybírám místo, ale bráchovi se nelíbí, je prý to daleko a na nepřehledném místě. Vyhlédne jiné, ale to se mi zdá jako místo, kde bychom stavět neměli. Každý si stojíme za svým, nakonec brácha o krok ustoupí, že se tedy zajde zeptat. Po ověření, že ano, že tady stát můžeme se pustíme do práce. Máme to za chvilku. Už jsou tu vidět i bruslaři na trati. Hodím bráchu domů a zase na stadion pro holky. Domů už skoro dolezu po čtyřech. A to mě čeká ještě práce, nasmažit řízky pro všechny na celý víkend. Děti se nabízí s pomocí a já tentokrát neodmítám. Většinou jsem nervozní, jaký nepořádek z toho jejich “pomáhání” všude zůstane, ale dnes je mi to jedno, hlavně, že ty řízky někdo obalí a nebudu to já. Nasmažím, dorazí Michal z práce, jen se nají a fičí zase do práce. Venku leje jako z konve, to jsme podle předpovědi čekali, ale i tak je to nepříjemné, pršet snad zítra nemá, ale má foukat a má foukat dost, snad se to nevyplní. Já uklidím a chystám věci s sebou. Do kufru hodně sportovního oblečení, abych mohla neustále zůstat v suchém, teplé oblečení pro holky a Michala na noc, no mám co dělat. Večer padnu jako zabitá a ani Michala se nedočkám.\n21.6.2014 Den D je tady. Jestli jsem si myslela, že poslední noc nebudu spát, tak to byl omyl, spala jsem jako zabitá. Ráno jenom rychle posnídáme, zabalíme poslední věci a jedeme na Olešnou, kde se potkáme s bráchou. Jsme tady první, Michal s holkama se vrací ještě do auta pro nějaké věci a mi dojde, že už asi necouvnu. Rozbuší se mi srdce a říkám si v duchu, na co jsem se to dala. Je tu lidí, jako myší, všude kolem brusle, až se rozklepu. A vidím přicházet Radíka. Jsem nějak na měkko, říkám mu, že to asi nedám. Prý, co blázním, podívej se na ty lidi s malými kolečky, to pro nás přece není konkurence. Najednou mám pocit, že všichni pojedou lépe, než já. Brácha se ptá, jestli mám lihový fix. Tak samozřejmě, že nemám, na co taky … no, chci si napsat na brusle 1. místo … bláááázne! Ségra, raději mrtvý, než druhý (hláška Kiliana Jorneta) a já odpovídám, já vím brácho, více kilometrů, více zábavy (more km, more fun :))) a je mi tak nějak lépe. Jdeme se zaregistrovat, máme číslo 93. Dostaneme čipy na přilby a čísla a Michal má hned o práci vystaráno. Říkáme si, že by nebylo marné se zajet rozhýbat, moc se mi nechce, ale přesto dneska poprvé nazouváme brusle (ani jsem nespočítala, kolikrát to za těch 24 hodin bylo), jedeme jen k hrázi a zpátky, prohlédneme si zpomalovací šikany před depem, které nahradily avizovaný zpomalovací koberec a shodneme se, že jo, že to půjde. Taky naposledy probíráme strategii. Protože se startuje naboso, domlouváme se, že je škoda kazit bráchovy časy obouváním a tak budu začínat já (snad mě při startu netrefí). Začnu já, pak brácha 4 a já 3 kola, a tak bychom se měli střídat, dokud to půjde. Připravím si brusle na protější stranu chodníku, poslední stisk ruky a ahoj zítra v 11:00.\n11:00 výstřel ze startovní pistole, odteď se bude bruslit. Rychle se snažím nazout brusle, ale klepou se mi prsty a moc se mi to nedaří (ségra, na prvním kole nezáleží, máme na to 24 hodin), přesto se konečně obuju a vyjíždím. Peloton se pěkně rozložil, takže si moc nepřekážíme, přesto lidi na malých kolečkách předjíždím. Když vjíždím na hráz, první závodník už je u rybárny. Adrenalin mám až v krku, takže mi to jede. Jakmile dojedu na konec hráze, překvapí mě velice ostrý protivítr. Fouká a fouká hodně a ačkoliv v tu chvíli jsem to nevěděla, fouká vlastně na celých 4 km, téměř až do depa (hlavně, že brácha říkal, že když bude fučet, nejede, pomyslím si). Dokonce vyjedu kopec, který standartně moc nedávám, tak jsem naspeedovaná. A blížím se k depu a nastává první předávka. Čas na kolo (4,5 km) i s obouváním mám 12:05, výborný, když si pomyslím, že když nemám kolikrát dobrý den, dávám to za více i bez obouvání. Odstrčím bráchu a snažím se zabrzdit. To mi ale nejde, přibržďuju a ráda bych si odšlápla z trati, jenže dokola stojí lidi a nějak mi nehodlají uhnout, paráda, skvěle, co teď. Jedu směrem k hrázi, že zastavím tam, jenže cesta se tam mírně svažuje a já zase začínám zrychlovat, do háje. Tak odšlápnu do trávy a hodím svoji první brzdící tlamu (a nebyla rozhodně jediná) a tolik lidí mě přitom vidí, podřu si koleno, teče mi krev, ale to mi nevadí, hlavně, že jsem jsem tím správným směrem a mířím ke stanu, tam se tomu všichni zasmějeme. I brácha dostal adrenalinovou šlehu, protože první ostré kolo dává za 9:22 minut (což je průměrná rychlost 28,8 km/h) a ostatní časy má taky výborné. Já si mezitím naostro připravuju nohy, vazelína, náplasti, obvazové polštářky, nechci ponechat nic náhodě. Pak nastává další předávka, při které málem spadnu (jak já jsem je nenáviděla, já už jsem sílu na odstrčení bráchy potom neměla a kolikrát jsem málem spadla, když strčil on do mě. Jednou jsem si ho dokonce přidržela za mikinu. Strachovala jsem se vždycky celé poslední kolo, jak předáme a jak pak zabrzdím. Předávky jsme vyřešili jenom plácnutím a se zastavováním v depu jsem měla problémy až do rána.) I můj čas je dobrý 11:22, to je průměrná rychlost na kolo 23,8 km/h. Od chvíle, kdy jsou zveřejněny první výsledky je situace ještě napnutější, protože jsme první. První, jsme první! a další tým za náma nám docela solidně šlape na záda. Nejhorší je ten protivítr, jak se dozvím, i brácha mluví podobně, bylo to neskutečně vysilující, foukalo, byly poryvy. Já neumím jezdit v závěsu, tím hůř pro mě. Sama kolikrát táhnu celý vláček závodníků a když se pak můžu svést já, ani toho neumím využít (a v noci mě to i štvalo). Časy ze začátku jezdíme dobré, takže by se dalo říct, že jsme si to rozjeli nejlépe, jak jsme mohli.\n16:00 závod pokračuje, stále jsme na prvním místě, po pěti hodinách v silném větru už to není nějak moc na pohodu. Brácha drží časy výborné, já jsem šla trošku dolů, ale docela to pořád jde. Ale už se začíná projevovat první únava. Svaly mě poprvé chytly asi v pátém kole, říkám si, to brzo, ale přešlo to a až pak do konce pohoda. Jedna velká nepříjemná křeč do zadku, tu jsem vyřešila magnelifem, u stanu se dozvídám, že i brácha měl křeče do stehen. Něco jsme i snědli, snažíme se pít. Michal mi dvakrát donese i kafe a to mě hodně nakopne. Občas se tu střídají kamarádi, je to povzbuzující a milé. Náš doprovodný tým je naprosto skvělý a i díky nim se nám a daří pořád držet. Ve 13. kole mi ale najednou odejdou záda. Mám totální paniku, ani to nebolí, prostě se mi při předklonu úplně zboří a já se stěží narovnávám. Docela hysterčím a vzkazuju bráchovi, co se děje, mám hrůzu, že se přestanu hýbat úplně a chci aby to věděl. Ne, jen tak to nevzdám, ale to není dobré. Domluvíme se, že ubereme na kolech, že budu dávat 2 a brácha 3. Když jedu první kolo, tak nějak se ještě držím, polovinu druhého už si zoufám a zbytek dojíždím v předklonu. Plácnu bráchu, s problémy se zastavím a u stanu si leznu na záda a rovnám se, abych zase mohla nastoupit a štafetu převzít. Nějakou dobu to tak funguje, ale cítím, že se to zhoršuje s každým dalším kolem. Když se převlékám do suchého oblečení, to už Terka s Miškou spí, holky mi musejí pomáhat do podprsenky, jedna roluje vpředu, jedna v zadu, neoblékla bych si ji bez pomoci a v mokrém jezdit nemůžu, ochlazuje se.\n23:00 po 12 hodinách jezdíme s čelovkama a blikačkama. Jestli jsem se bála, že když si noc nevyzkouším nepůjde to, bála jsem se zbytečně. Jede se mi normálně, čelovka mi stačí a tma mě nijak neomezuje. Je to v klidu, jen kdyby mi fungovaly záda. Je to čím dál tím horší, mám strach, že se nerozjedu. Pořád se snažím vzkazovat bráchovi, co se děje, aby pochopil vážnost situace, zdá se mi, že ostatní si to neuvědomují. Ale jo, uvědomují, jen já už všechno vnímám zkresleně a jak jsem se dozvěděla poté, informace tam i zpátky jsme se oba dozvídali značně filtrované, aby nám tím nekazili morál. Pořád jsme první, pořád se ale za náma o kolo drží další tým. A co je pro mě nejpřekvapivější na té situaci, tak já, někdo, komu padají víčka už v osm večer jsem vzhůru a vůbec se mi ani nechce spát. Jen si při rovnání přivírám oči, ostatní říkali, že mi divoce cukaly víčka, ale to nevím, to jsem necítila. Jsem tak nějak ráda, že žiju a zdá se mi, že čas se neustále táhne. Bolí mě ruce, jak při jízdě odlehčuju páteři (brácha to dělá podobně, když mi v pondělí ukazoval spálené stehna od dlaní, musela jsem se smát, pěkně se depiloval).\n02:00 prý je zima, nevím, necítím ji (asi byla, bylo 6 stupňů). Jezdím už jenom jedno kolo. Minimálně polovinu se snažím nepředklonit, protože ve chvíli, kdy to udělám, zbortí se mi záda a já už se nemůžu narovnat. Jenže do kopců to rovně nejde. Dojíždím do depa úplně zhroucená, předám bráchovi a Michal mě o kus dál zastavuje, protože v tom předklonu se prostě nemůžu narovnat, nejde to, ochably mi veškeré zádové svaly, jsem úplně zoufalá. Před stanem mě pak rovnají, Radka masíruje alpou, abych se mohla postavit a aspoň to jedno kolo odkroužit, aby si brácha oddechl. Taky ho bolí záda, taky absolovuje masáže. Je to čiré zoufalství. Vzkazuju bráchovi, že se omlouvám, že nemůžu jezdit více, ale že to prostě nejde, že jsem ráda, že vůbec můžu. Zpětně se dozvídám, že aspoň to jedno kolo se mám snažit dát. Já to vzdát nehodlám, kdybych měla chcípnout, bojím se jen toho, že se přestanu hýbat úplně a bude pro mě konec. Jediná pozitivní zpráva z téhle doby je, že tým za náma se začal prudce propadat startovním polem a další za náma jsou až 4 kola, výborně, to nemůžeme pustit. Doteď nepochopím, jak to ti, co se nás tak dlouho snažili dohnat, mohli tak vzdát a přestat jezdit, brácha si myslí, že to prostě přepálili a zjistili, jak to bolí a jak to prostě potom nejde… nevím, důležité je, že my se držíme …\n7:00 noc máme za sebou a my stále kroužíme s náskokem 4 kol. Bylo výborné, když jsme si mohli sundat čelovky a blikačky, odlehčila se přilba a dost mi to pomohlo. Jezdíme tak nějak pořád stejně, brácha je nepřekonatelný, já se snažím. Dokonce když jedu 100. kolo, podaří se mi i zrychlit o minutu na kolo, brácha ani nestojí na předávce, nečekali mě tak brzo. Michal má stopky a vždycky nás podle času posílá k trati (bez toho bychom ztratili spoustu času nekoordinovanými předávkami), je skvělé, jak se na něho můžeme spolehnout. Brácha už má všeho prý taky dost. Je to peklo a nic než peklo, už se to nedá nazvat jinak. Čekají mě poslední čtyři kola, ale jsem ve stavu, který už ani nemůžu popsat, přesto, nevzdala jsem to. Kdyby mě Michal neodchytával v předklonu na trati po předávce, nezastavila bych, sesypala bych se na hromadu a nebyla bych schopná se zvednout. Když jsme se párkrát minuli, škemrala jsem u lidí kolem trati, ať mi podají ruce a zastaví mě. Trať se zase začíná plnit, spoustu týmů v noci spalo, což taky nechápeme, přihlásit se na 24 hodinový maraton a potom jít spát. Taky zažiju pořádný šok, když čekám na předávku, hlásí pořadatelé, že tedy neví, jak nám to mají říct, ale že vypadla elektrika a jedna z průjezdných bran, a že asi nejsou všechny data, a že si to má každý zkontrolovat a případně řešit přímo a hned, že se to opraví. Prosím ostatní, aby to zkontrolovali a případně řešili. Michal naštěstí všechno psal a nakonec se ukáže, že jsme jeden z mála týmů, který projížděl bránou v ideální čas, kdy fungovala, nic nám nechybí, ale i tak, byl to šok.\n9:37:11 dojíždím své poslední 40. kolo, mám za sebou 180 km. Když mi brácha říkal při předávce, ségra, poslední, jeď, řekla jsem si, že to už dojdu i po čtyřech. Fakt je, že dojíždím napůl ochrnutá, když předávám bráchovi a Michal mě chytá, už se nesrovnám. Zouvají mě přímo na trati a já v deliriu, v předklonu docházím ke stanu, natáhnu se na zem a čekám …. v našem doprovodném týmu probíhá ostrá diskuze, brácha by měl jet už jenom dvě kola, na to by nám náskok měl stačit, ale nějak nás ten druhý tým začíná dotahovat, už máme náskok jenom tři kola. Sice si myslím, že je naprosto nereálné, aby nás dohnali, ale i tak holky ještě pošlou Radíka do třetího kola, i pro něho posledního. Je sprostý, nedivím se mu, je mi to i líto, že to nemůžu vzít za něj, ale nemůžu, byť bych sebevíce chtěla. Jenže jak byl ten zmatek s načítáním průjezdů, máme strach, aby se najednou neobjevilo nějaké nenačtené kolo a my pak třeba o minutu neprohráli, když prakticky od začátku do konce držíme první místo.\n10:32:23 brácha dojíždí své poslední 73. kolo, má za sebou 328,5 km, podal neskutečný, fantastický výkon. V předklonu k němu docházím, zabořím mu hlavu do břicha (stojí ještě na bruslích) a on mě poplácá po hlavě. Nemusíme nic říkat, oba dva to víme, zvládli jsme to! Oba jsme dodrželi to, s čím jsme sem přišli, brácha chtěl ujet 70 kol, dal ještě o tři více, já jsem měla v plánu 40, a to jsem zvládla i přesto, že jsem ve 13. myslela, že jsem dojela. Brácha ukázal tu správnou chlapskou sílu a morál a já své sportovní srdce a odhodlání. Slíbila jsem už někdy v lednu, že ani v největší krizi se nepoložím, stalo se. Michal nám přináší pivo, sedáme si na lavičku a už jenom rozdáváme unavené úsměvy do foťáků.\n11:00 VYHRÁÁÁÁLI JSME! Dokázali jsme to! Ujeli jsme dohromady 113 kol, tj. 528,5 km … A že to bolelo :)))) Děkujeme všem, kteří nám k tomu pomohli, vážíme si toho a víme, že sami bychom to nedokázali.\nNa vyhlašování vítězů čekáme v leže, na zádech, teď už nemusíme nic.\nPo závodě: doma si dám teplou sprchu, to je v tuhle chvíli ta nejlepší věc na světě. Michal mi chystá oběd, mám toho nejlepšího chlapa, sám celou noc nespal, sledoval stopky a posílal nás na trať, taky je unavený a přesto mi chystá baštu. Otevřeme si bubliny, ale mám sílu jen na jedno usrknutí a pak usínám. V půl osmé si pošlu Mišku pro sklenici vody, jsem hrozně dehydrovaná (to mi vydrží i další čtyři dny, nemůžu se nějak dopít) a spím až do rána … a ráno to bolí … když se odpoledne potkáme s bráchou, konečně si můžeme popovídat všechny dojmy, zážitky a pocity … a plány :))) příští rok chceme obhájit. Já chci posilovat záda, abychom ujeli minimálně 120 kol, spíše jsem pro to, abychom jeli sporty místo hobby kategorie (kdybychom to jeli letos, byli bychom třetí) … takže bruslit se bude i dál … já se těším, opravdu hodně těším, až se mi spraví záda (je středa a stále jsem tam, kde jsem byla) a já si vyjedu, na pohodu, jen tak pro radost ze života, snad už to bude příští týden.\nTakže tak nějak probíhala naše cesta za zlatou medailí … DÍKY BRÁCHO!\nThis entry was posted on Středa, Červen 25th, 2014 and is filed under Ostatní. You can follow any responses to this entry through RSS 2.0. Both comments and pings are currently closed.


90. výročí vzniku ČSR - stříbro 1 Oz b.k. - Detail mince - Pražská mincovna Mince a medaile ČR. Oficiální e-shop Pražské mincovny.\nNejste sběratel? Objednejte si rychle a pohodlně i bez registrace. CRM1320 - 90. výročí vzniku ČSR - stříbro 1 Oz b.k. Vám doručíme dobírkou České pošty. (poštovné, dobírkovné a pojištění v ČR ve výši 150 Kč).\nKód položky: CRM1320\nStránky www.Zlate-Mince.cz byly vybrány Národní knihovnou ČR jako kvalitní zdroj, který by měl být uchován do budoucna a stát se součástí českého kulturního dědictví. Najdete zde samozřejmě i informace o minci "90. výročí vzniku ČSR - stříbro 1 Oz b.k.".


ALFALFA STAR pro zvýšení zdatnosti a výkonnosti — Vitalita.cz\nKategorie: Cukrovka Dna Cholesterol Menopausa a klimakterium Prostata Detoxikace - očista organismu Pro muže\nALFALFA STAR pro zvýšení zdatnosti a výkonnosti\nPřípravek je podporou pro ženy v menopauze, podporuje ženské sexuální zdraví a má příznivý vliv na metabolismus a na kvalitu vlasů a nehtů.\nzlepšuje stav diabetiků\ndetoxikuje trávicí trakt\npomáhá odstraňovat z organismu kyselinu močovou\npotlačuje akutní i chronické záněty prostaty\nFialově kvetoucí rostlina. Jedná se o víceletou luštěninu, jež v závislosti na odrůdě a klimatu obvykle roste 3–12 let. Může dorůst až do výšky 1 metru a má poměrně rozvětvený kořenový systém široký až 4,5 m, což ji činí poměrně odolnou, obzvláště vůči suchu.\nJe plná bílkovin, karotenoidů (lutein), saponinů (sojasapogenol A-E, hederagenin), triterpenů (stigmasterol, spinasterol), isoflavonoidů (genistein, daidzein), sterolů, kumarinů (3-methixy-coumestrol, lucernol, sativol, trifoliol), kyanogenních glykosidů, alkaloidů, aminokyseliny.\nListy obsahují vitamín A, B, C, E, silice, třísloviny, minerální látky, chlorofyl, železo, fosfor, vápník, draslík, enzymy proteázy, lipázy a amylázy, emulsin, invertázu, pektinázu, peroxidázu, kyselinu salicylovou, kumarovou a hroznovou, pryskyřici, emulsin, pektinásu.\n2 tablety 2krát denně s jídlem, děti od tří let 1 tableta denně. Účinky nastupují pozvolna, ale jsou velmi intenzivní. Po 2–3 měsících nepřetržitého podávání se doporučuje jednoměsíční přestávka.\n1 tableta – Alfalfa ( tolice vojtěška, semeno) 650 mg.\nChcete-li zamezit nadměrnému vypadávání vlasů a podpořit jejich zdraví, pak je přípravek VitaHair s anti-DHT komplexem Vaší trefou do černého. ...více\nJmelí – bylinná tinktura\nPdporuje periferní krevní oběh v cévních kapilárách, kontroluje metabolismus tuků – udržování hladiny cholesterolu a krevních lipidů. ...více\nNízkokalorické sladidlo s unikátním složením na bázi sukralózy a steviol-glykosidů. ...více


Stážista / The Intern – recenze | Červenýkoberec.cz\nStážista / The Intern – recenze\nOd Vladimíra Staňková\t Říj 21, 2015\nVtipná a svěží komedie o jednom start-upu a lidech v něm.\n70letý charismatický Ben Whittaker (Robert De Niro) ovdověl, dospěl do důchodového věku a po procestování půlky světa a využití všech možností k relaxu a zábavě, které se seniorům naskýtají, zjistil, že vlastně nemá, proč se ráno probouzet. Není to ale žádný sebelítostivý chudáček, aby si stěžoval kolemjdoucím v parku nebo závistivě sledoval z okna sousedy. Pokračuje proto v tom, na co byl zvyklý přes 40 let: být vždy upravený, vstávat včas, chovat se galantně a především dělat něco užitečného.\nDe Nirovi role galantního sedmdesátníka sluší.Mladá šéfka vlastního start-upu s módou Jules Ostinová (Anne Hathaway), které se za rok a půl podařilo odhodlanou prací rozjet skvělý byznys, se nestačí divit, když k ní nastoupí dobře oblečený nový stážista, ovšem ve věku jejího dědečka. Co jí ale ze začátku připadá směšné a k ničemu, se začíná po pár dnech zdát jako docela dobrý nápad. Udrží Ben tempo moderní mladé firmy, když sám musel nejdřív volat vnukovi, aby vůbec pochopil, co je to USB a jak se používá?\nDe Nirovi role galantního sedmdesátníka sluší (co si budeme povídat, hraje přece jen tak trochu sám sebe). S milým a inteligentním humorem nás provází zábavnými lekcemi chování pro pány. O tom, proč by měl muž nosit kapesník, holit se, i když nejde do práce, jak elegantně vyřešit problém i jak utěšit ženu. Místo mimozemšťana v divném obleku a se sto let starou taškou v něm najednou mladí hejskové z openspacu vidí fakt cool chlápka se super vintage kufříkem, ke kterému si chodí pro rady.\nJe pravda, že v podání Nancy Meyers to vypadá, že krom několika závistivých maminek z pískoviště jsou všichni lidé v jádru hodní, upřímní a mají ty nejlepší úmysly, a i proto se ve filmu pláče možná více, než by se nám líbilo. Brečí mladá šéfová, její nedoceněná asistentka, brečí manžel a slzy v očích má také mistr etikety citlivý Ben. Ale i s ohledem na nadužívání slzných kanálků je Stážista milý příběh, který stojí za vidění a ze kterého na nás dýchá snaha o porozumění, lidskost a dobré vztahy. Díky opravdu příjemnému humoru film rychle ubíhá, dobře se pobavíme, ale zároveň to není zábava bezduchá, ze které bychom si nic neodnesli.\nTváří v tvář této dračici? Hlavním základem úspěchu je pravidelně mrkat!\nA vypadá to, že bude mít Ben kolem sebe těch dračic víc…\n„Tam v tom růžovém“, ukazuje holčička Benovi svou vyšinutou kamarádku ze školky.\nJe pravda, že v podání Nancy Meyers to vypadá, že krom několika závistivých maminek z pískoviště jsou všichni lidé v jádru hodní, upřímní a mají ty nejlepší úmysly, a i proto se ve filmu pláče možná více, než by se nám líbilo. Ale i s ohledem na nadužívání slzných kanálků je Stážista milý příběh, který stojí za vidění. Díky opravdu příjemnému humoru film rychle ubíhá a dobře se pobavíme.


Britští bojovníci v Sýrii mají války dost a chtějí se vrátit – Novinky.cz\nDesítky britských občanů, kteří v uplynulých třech letech vyrazili do Sýrie bojovat proti režimu prezidenta Bašára Asada, už mají války dost a chtějí se do Británie vrátit. Tam je ale čeká vězení, napsal ve čtvrtek list The Times.\nPovstalečtí bojovníci v Sýrii\npátek 5. září 2014, 12:42 - Londýn\nJeden muž reprezentující tři desítky bojovníků se obrátil na londýnskou univerzitu King’s College se vzkazem, že se skupina chce vrátit a žádá o beztrestnost. Do Sýrie se vydali s cílem pomoci svrhnout Asada, frustruje je ale nejednotnost opozice a skutečnost, že musí bojovat i proti konkurenčním opozičním frakcím.\n„Přišli jsme bojovat proti režimu, ale namísto toho jsme zataženi do války gangů. Proto jsme sem nepřijeli. Když se ale vrátíme (do Británie), půjdeme do vězení,“ citovaly Timesy mluvčího skupiny.\n„Ti lidé, s nimiž jsme mluvili, chtějí skončit, ale připadají si, že jsou v pasti, protože vláda mluví jen o tom, že je dá na 30 let zavřít,“ potvrdil univerzitní profesor Peter Neumann. Podle něj usiluje o návrat do Británie až pětina bojovníků s britským občanstvím.\nMohli by odradit ostatní\nNeumann je pro smír mezi nimi a vládou, podle jeho slov by pomohli odradit další mladé muže před odchodem do války, třeba pod praporem radikální organizace Islámský stát.\nBritské úřady mají za to, že na syrské bojiště se vydalo více než 500 občanů Spojeného království. Deník The Times upozornil, že odhadem 250 z nich už se vrátilo, z nich nejméně 40 bylo zatčeno a čelí obvinění z terorismu.\nVláda podle listu není dohodě s nimi nakloněna. Předseda opozičních labouristů Ed Miliband oproti tomu navrhl, aby navrátilci z války povinně podstoupili program zaměřený na očištění od radikálních postojů.


Kmocháčci a kmotřičky | 25. 7. 2012 | Václav Dušek | Britské listy\nSprávci země nestojí za zlámanou grešli, pěkně se nám sešli, hokynáři! Vysávají a luxují kapsy nás daňových poplatníků z rozmaru neplodného ducha, a činí tak v klidu -- kdopak by se lidu bál? Jděte s lidem do háje, všechny režimy se prostého lidu, semotamo pracujícího, štítí, takže nám nemažte umělý med kolem huby a zmizte do propadliště dějin!\nKlotové rukávy vyšly z módy. Kokardy na čepici rovněž. Fládrování kádrů se naopak rozrostlo. Partaje se drží v klinči, kohabitace povolena, kdejaký Laffe, hrdopych, hudlař, kališník, kakabus, flagelant, ferina, neslyší tichý řev mas: Vidíme a slyšíme vás, genitální sebranko. Parlamentní a senátorští Kočičáci, číči a... a další, mudrují na politickém jevišti a jejich šikovnost plouti v nebezpečných slovních peřejích jim může závidět i krvepitel Richard III. Řízeni pevnou anonymní rukou (světová strana neurčena) konáte skutky mrzké, jdoucí proti lidu této země! Strašíte komunismem, který v této zemi nebyl, historičtí patolízalové. Vytvořili jste skupiny odepsaných. Proč? Abyste se mohli pakovat, krást, lhát, řídit zemi do záhuby, nadělat z mnoha poctivých zrádce a kolaboranty, bandity a mučitele; z vrahů dokážete zlehka uhníst hrdiny, z hrdinů zbabělce a nehodné! Potřebovali byste zřídit vedle laciných politických jídelen a kantýn karcery, kam v klinči držící se posadíte k vychladnutí; zatím samý schlangen, haderlump, partajní jódlování, hamižníci s kapsami nacpanými fiňáry; klima před zánikem, girlandy splihlé. Hledání ztraceného grálu u nás doma zbytečnost, věřte mi. Grál se zašantročil a nebyl drahý.\nHemžení, hašteření, hartusení, hýření; jedva dostaneš judaskuss, zavřeš klapačku drobku. O státních utajených fondech nebudeš hořekovati, slovomory se nechají léčit -- jak známo i z let minulých a předminulých razantně a účinně! Mráz kopřivu nespálí! Kamenopisy se nepěstují... a vůbec, přiliš hlomozu pro nic.\nZa hranicemi plynou řeky, potoky a bystřiny -- u nás plynou do ztichlého moře prachy. A žraloků dostatek -- potravy mají habaděj.\nPeníze opravdu nesmrdí. Nevěříš? Obstarej si je, řvoune, čichni k nim, a pak mluv, břídile!


Prima family stahuje ze čtvrtka Top Star, nahrazuje ho pořadem Česká 30 - DigiZone.cz\nDigiZone.cz » Televize » Prima family stahuje ze čtvrtka Top Star, nahrazuje ho pořadem Česká 30\n29. 2. 2012 7:31 Jan Potůček\nUVNITŘ FOTO Další změnu ve čtvrtečním večerním programu provedla Prima family. V den, kdy se jí od 20. hodiny tradičně nedaří, nahradí dosavadní dokumenty Top Star o hereckých celebritách novým zábavným pořadem Česká 30. Nejzábavnější scény českého filmu, televize a společenského života, seřazené do žebříčku TOP 30, bude uvádět herec Martin Dejdar. Novinka se objeví ve vysílání již tento týden 1. března.\nK TÉMATU: Prima si registrovala ochrannou známku Česká 30: Nejlepší česká videa\nKaždý týden Martin Dejdar přivítá tříčlennou porotu, která divákům představí žebříček 30 videí na jedno společné téma, například 30 nejerotičtějších scén českého showbusinessu, 30 frajerů českého showbusinessu, 30 trapasů českého showbusinessu, 30 facek a rvaček českého showbusinessu, 30 nejvášnivějších líbaček, 30 nejakčnějších filmových scén, 30 legendárních filmových hlášek a podobně, uvádí Prima family.\nUvidíte velmi svižnou hitparádu, s níž zažijete nezapomenutelné okamžiky. Trocha retra, trocha úletů, ale vždy zábavná, kuriózní, kontroverzní témata, kterým každý rozumí a všichni o nich dokážou diskutovat. Každé téma sestaví jiná porota složená z lidí, kteří k němu mají co říct, stojí v noticce pořadu v televizních programech.\nModerátor a porota pořadu Česká 30 (Foto: FTV Prima)\nposlední názor přidán 29. 2. 2012 23:12


Kdy zaměstnavatel musí prémie vyplatit a kdy je to pouze na jeho uvážení? | Vaše Nároky.cz\nNárok na prémie: Kdy zaměstnavatel musí prémie vyplatit a kdy je to pouze na jeho uvážení?\nKdy máte na prémie nárok a kdy je naopak přidělení prémií čistě na zaměstnavateli? To a mnohem více se dozvíte v článku, na kterém jsme spolupracovali s Penize.cz. Článek naleznete zde → Kdy zaměstnavatel vyplácí prémie povinně, kdy ne. A musí dát všem stejně?\nNechce se vám číst dlouhý článek? Připravili jsme pro vás níže shrnutí.\nJaký je rozdíl mezi mzdou a prémiemi?\nMzda se skládá ze složky pevné a složek pohyblivých. Pevná složka představuje tu část mzdy, která je na počátku pracovního poměru dohodnuta mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem a nejčastěji je vyjádřena přímo v pracovní smlouvě.\nMezi pohyblivé složky mzdy jsou řazeny benefity stanovené nad tuto pevnou složku, např. prémie, příplatky, osobní hodnocení či odměny různého druhu.\nKdy má na prémie zaměstnanec nárok a kdy nikoliv?\nV případě prémií je v podstatě na zaměstnavateli, zda nárok na prémie zaměstnanci přizná, či nikoli. Zaměstnavatelé proto mnohdy v pracovní smlouvě uvádějí, že prémie je nenároková, nebo její přiznání podmiňují svým rozhodnutím.\nZaměstnanec by si proto měl vždy dát pozor, zda nejsou jeho prémie závislé pouze na rozhodnutí zaměstnavatele, které může být subjektivní. Například, že nárok na prémie vzniká, pokud zaměstnanec bude pracovat dobře. To, zda zaměstnanec pracuje dobře nebo špatně je již na rozhodnutí zaměstnavatele.\nIdeální je dohodnout se na konkrétních cílech, které musí zaměstnanec splnit. Například přivedení určitého počtu klientů či vyrobení určitého počtu výrobků. Pokud zaměstnanec takový cíl splní, měl by mít na prémie nárok.\nMá zaměstnanec za zákona nárok na stravenky?\nStravenky jsou nenárokové. Zaměstnanec nemá automaticky nárok na stravenky. Zda zaměstnavatel stravenky vydává je čistě na jeho rozhodnutí.\nMůže zaměstnavatel prémie strhnout?\nPokud se jedná o nenárokované prémie, je rozhodnutí o jejich přiznání zcela v kompetenci zaměstnavatele, může je tedy zaměstnavatel například při sníženém výdělku společnosti strhnout.\nPokud se však prémie stanou nárokovou složkou, nemůže je v zásadě zaměstnavatel odepřít.\nNedal vám zaměstnavatel prémie, na které jste měli nárok?\nPomůžeme! Právníka zaplatíme za vás! Stačí vyplnit online dotazník a zdarma posoudíme, zda jednal zaměstnavatel neoprávněně. A pokud budete mít zájem, s řešením případu pomůžeme.\n► Vyplnit dotazník pro nezávazné posouzení


Sportovní vybavení + sportovní výživa affiliate program - Affiláci.cz\nSportovní vybavení + sportovní výživa affiliate program\nRegistrován: sob 01. úno 2014 22:47:41\nKontaktovat uživatele MatChrastek\nPříspěvek od MatChrastek » sob 01. úno 2014 23:06:54\nnemáte někdo tipy, na nějaký vyzkoušený affil na téma sportovní vybavení a také sportovní výživa. Klidně 2 rozdílné. Nemusí být pro obě stejný affil.\nPro sportovní vybavení jsem našel affily zijemesportem.cz a nejlevnejsisport.cz. Tyto mají docela malé provize 3 - 4%.\nPro sportovní výživu (+ také nabízí sportovní vybavení) jsem našel kulturistika.com (tento nenabízí žádné bannery, provize 6%) a strongbody.cz (2 - 10%, ale jejich web se mi vzhledově moc nelíbí a nepředpokládám, že by z něj bylo mnoho konverzí). V tomto ohledu je kulturistika.com přehlednější a web vypadá solidněji. Bohužel potřebuji také bannery, ale ty nenabízí.\nNeznáte někdo affiliate programy s vyššíma provizema? 3 - 4% na sportovní vybavení se mi zdá docela málo.\nPříspěvek od Viv networks » ned 02. úno 2014 23:27:50\nv CJ máme program SportObchod.cz, nabízí 5 % z každé objednávky\nV sortimentu mají také sportovní výživu:\nPříspěvek od MatChrastek » pon 03. úno 2014 22:06:17\nPříspěvek od LYPO » pon 26. kvě 2014 14:03:18\nnáš obchod Lypo.cz prodává jak sportovní vybavení, tak výživu a oblečení a další kategorie, mi nabízíme provizi 7%, xml feed, i xml feed přesně podle přání partnera, bannery také můžeme zhotovit na přání partnera, jak statické, tak gifové, dále nabízíme cookies 90 dní a osobního affiliate manažera, navíc, SEM (PPC apod.) jsou povoleny! Což je oproti např. SportObchodu výhoda, ve všech parametrech, co jsem zmínil, odkaz na program zde: affil.lypo.cz\nRegistrován: úte 05. srp 2014 12:16:57\nKontaktovat uživatele fifinfifin\nPříspěvek od fifinfifin » úte 05. srp 2014 12:20:12\nAhoj nevím jak dalece do sportovního vybavení má zabíhat tahle diskuze, ale nosím sportovní oblečení a používám některé sportovní vybavení. Kromě například in-line bruslí a lyží mm na mysli spíš věci, které používám prakticky každodenně. Můj tip jsou například sportovní batohy:\nPříspěvek od Miki » úte 05. srp 2014 13:57:35\nPříspěvek od LYPO » pon 22. zář 2014 9:36:14\nJsme rádi, že se autor původního dotazu zaregistroval na naší partnerské stránce [url=http://affil.lypo.cz%20url]affil.lypo.cz[/url], kde naleznete reklamní kampaně sportovních eshopů [url=http://Lypo.cz%20url]LYPO[/url], [url=http://Sportilo.cz%20url]Sportilo[/url] a [url=http://Outdoor-shop.cz%20url]Outdoor-shop[/url]. V případě jakýchkoliv dotazů pište na adresu affil@lypo.cz.


Nájem v hale je pro krasobruslaře likvidační - Sokolovský deník\nNájem v hale je pro krasobruslaře likvidační\nKarlovy Vary – Za hodinu tréninku v hlavní hale zaplatí děti téměř dva tisíce korun. Radnice slíbila dotace.\nNájem v karlovarské multifunkční hale karlovarský krasobruslařský klub téměř šokoval. Na starém zimním stadionu dosud děti platily pronájem 545 korun, zatímco podle informací předsedkyně klubu Marcely Svobodové za hodinu tréninku v malé hale zaplatí dítě 1 650 korun, za stejnou dobu je to v hlavní hale už 1 982 korun. „My nemáme sponzory a tak velkou sumu za tréninkovou přípravu dětí už rodiče nemohou utáhnout. Členský příspěvek činí 2 750 korun a já jsem jim slíbila, že se rozhodně už zvyšovat nebude,“ vysvětlila Svobodová.\nSvobodová si zjišťovala, jaký pronájem platí krasobruslaři ve srovnatelných halách v jiných městech. „V Českých Budějovicích to je 400 korun za hodinu a tuto sumu dětem dotuje město, v Liberci platí děti za hodinu 700 korun a zbytek jim také dorovná tamní magistrát,“ zdůraznila předsedkyně.\nNa podmínky v hale si stěžují také karlovarští sledgehokejisté, kteří raději trénují v Ostrově.\nPrimátor Werner Hauptmann krasobruslařskému týmu přislíbil podporu. „Už jsme se domluvili, že si podají žádost o grant a my jim poskytneme finanční příspěvek,“ uvedl.\nKV Arena ale cenu pronájmů za led obhajuje.\n„Jako obchodní společnost podnajímáme veškeré plochy a časy ledu za běžné ceny, které schválila valná hromada společnosti, tedy rada města. Ceník je nastaven na provozní náklady zařízení. Sportovní oddíly mohou žádat o příspěvek na provoz svou obec, kraj a podobně. My jako obchodní společnost neumíme nabídnout led zdarma nebo za neekonomickou cenu. Oddílům sledgehokeje a krasobruslení, se kterými jsme jednali od ledna 2009, jsme vyšli maximálně vstříc v rámci našich možností s atraktivními časy tréninků. Oddíly zde mají kvalitní zázemí v podobě šaten pro vozíčkáře, dvou šaten pro krasobruslení. Jedna šatna je stálá, kde mají uložené vybavení celoročně, druhou šatnu používají na tréninky,“ uvedl Zdeněk Sysel, ředitel KV Areny.\nU sledgehokejistů je situace složitější. I když podle karlovarského primátora Wernera Hauptmanna (ODS) je ceník pronájmu ostrovského stadionu a karlovarské haly stejný, přesto podle kapitána sledgehokejistů Jiřího Bergera je pro ně využívání ostrovské ledové plochy výhodnější. „V Ostrově máme lepší podmínky. Hlavním důvodem, proč jsme Karlovy Vary opustili, byl fakt, že město nesplnilo to, co nám slibovalo,“ říká kapitán Berger.\nPodle něho chtěli sledgehokejisté v KV Areně vlastní šatnu, bezbariérový přístup a pronájem haly zadarmo, což jim umožňoval Karel Holoubek už na starém stadionu. „V Ostrově máme parkoviště hned vedle arény, střídačky jsou v úrovni ledové plochy, takže nemusíme spoluhráče na led přenášet jako v KV Areně, navíc cestou na plochu nemusíme v Ostrově překonávat žádné překážky,“ pokračuje sledgehokejista.\nBeger dodává, že Ostrov bere klub stále jako provizorium a do Karlových Varů by se hokejisté rádi vrátili. „Ale jen za předpokladu splnění slibovaných podmínek, což znamená i takové stavební úpravy v tréninkové hale, které by nám umožnily bezproblémový přístup na ledovou plochu,“ uzavírá kapitán SKV Sharks.\nA kolik činí pronájem ledu pro HC Energii? „Tento klub platí v tréninkové hale 1 800 korun bez DPH a v aréně 2 300 korun bez DPH. Celkově HC Energie objednala na sezónu 2009 – 2010 kolem čtyř tisíc hodin ledu bez extraligových zápasů,“ vysvětlil Sysel.\nKe stažení: Ceník pronájmu ledové plochy v KV Areně a srovnání s obdobnými zařízeními>>>. (soubor pdf, velikost 192 kB)\n16.10.2009 Diskuze 12


Nikdy není na tolik pozdě, abyste udělali správné rozhodnutí, tak na to pamatujte a nebojte se toho. Rozhodně to všechno má svůj smysl a my vám to můžeme jednoduše dokázat. Vybírejte si správně a všechno se v dobré obrátí. Musíte mít trochu trpělivosti a snahy udělat změnu a jít do toho. My https://www.seolight.cz/praha vám nabízíme nový začátek, který naprosto obrátí vaše tržby a zisky. Rozhodně se vyplatí investovat do kampaní, reklamy, zviditelnění a oprav webových stránek, protože když vás nikdo na živo neviděl, tak si udělá obrázek celkově o vaší firmě, produktech, službách pouze základě toho, co vidí na webových strakách.\nMy vám můžeme poradit a fyzicky předělat web tak, aby byl dobrý, odpovídal normám a byl správně hlavně optimalizovaný. Není to jen o tom, co vidíte na stránkách, jak jsou strukturované a podobně, ale také je to v klíčovém nastavení html, kde se nastavují klíčová slova. My vás ale nemusíme vůbec zatěžovat tím, jak to funguje, co je potřeba udělat a podobně. Musíme vidět, v jakém stavu se váš web nachází, projít si nastavení, řádkování, nadpisy, strukturu a pak bychom vám řekli, co všechno je špatně, proč nemáte návštěvnost a společně bychom udělali opravy a krky, které povedou perspektivnějším směrem.\nNení to risk\nMožná si myslíte, že je to risk, ale je to ve své podstatě sázka na jistotu, protože tohle prostě vždy vyjde dle vašich představ, ale musíte do toho investovat a hlavně být tak trochu i trpělivý. Všechny výsledky, kterých chcete dosáhnout souměřitelné, takže můžete sledovat počítadlo návštěvnosti, jak každým dnem zvětšuje svoje číslo a tak poznáte, že to funguje. Je jasné, že každý, kdo na vaše stránky přijde, si hned nebudete kupovat to, co nabízíte, nebo nebude využívat vašich služeb. S tím je nutné počítat, ale někdo se určitě chytne a bude rád, že nabízíte tyhle služby nebo produkty.\nOslovte nás. My nabídneme služby, produkty, pročtěte si v klidu na našich www stránkách recenze, koukněte se na čísla, která mluví jasně, a zjistíte, že jsme číslo jedna.\nPREVIOUS POST Previous post: Do vaše vozu pouze kvalitní světla\nNEXT POST Next post: Kréta – perla Středomoří


Reality a školství - rozhovor s ředitelem střední zdravotní školy Hynkem Steskou | Zvonek.cz\nMZ: Jaká je situace kolem zdravotních sester a dalšího personálu, např. u praktických a privátních lékařů, v nemocnicích, v léčebnách dlouhodobě nemocných, domovech důchodců atd. z pohledu ředitele střední zdravotní školy Hynka Stesky?\nHS: Zdravotnictví je velké mediální téma posledních měsíců. A to je dobře! Jeho problém asi není v systému a úrovni. Ta se může stále srovnávat s evropskou i světovou špičkou. Vysokou úroveň není možno dlouhodobě udržet s tak výrazným nedostatkem zdravotnického personálu, s jakým se obor\nv současné době potýká. Odpověď, proč je tomu tak, je velmi jednoduchá – zdravotnické povolání bylo státem podporováno hlavně slovně, proklamačně, nikoliv systémově a hlavně finančně. V kombinaci s tím, že se zároveň jedná o jedno z nejnáročnějších povolání, se vše projevilo v poklesu zájmu\no studium zdravotnických oborů a tím i postupnému úbytku lékařů a sester. To, že se po letech stagnace (někdy i meziročního poklesu) platy navýšily, je sice chvályhodné, ale nárůst musí pokračovat.\nMZ: Je pravda, že v našem kraji pracuje řada pracovníků ze zahraničí, třeba Slovenska, Ukrajiny a dalších zemí?\nHS: Ano, je to pravda, ale tento stav je již dlouhodobý. Většina zahraničních zaměstnanců je ze Slovenska. Máme výhodu v historické provázanosti regionu se slovenským příhraničím a velké množství slovenských žáků přichází studovat na UTB nebo jinou vysokou školu a po ukončení školy mnozí zůstávají v našem regionu. Druhým důvodem je i to, že platy na Slovensku byly ve zdravotnictví ještě horší. To se ale mění a může se stát, že studenti se budou vracet a kvalitní pracovníci mohou začít odcházet „domů“.\nMZ: Jak moc technicky zdatné sestry musí být?\nHS: To, že musí být sestry „technicky zdatné“ používají jako svůj zásadní argument zastánci povinného vysokoškolského vzdělávání nelékařských oborů (tedy hlavní viníci rozbití fungujícího zdravotnického školství). Tvrdí, že sestry musí vysoká škola naučit pracovat s množstvím nové techniky, se kterou se budou setkávat na odděleních. To je ale velký nesmysl. Vysoká škola je to stejně nenaučí, přístroje se neustále mění, a pokud by měla sestra nějaký přístroj používat, musí být proškolena přímo na oddělení. Všeobecná sestra, tedy „plnohodnotná“ sestra, která pracuje samostatně, by měla být vybavena dostatečnými praktickými dovednostmi a teoretickým vzděláním (v tomto pořadí) a hlavně musí mít v sobě lásku k povolání a velkou empatii.\nMZ: Jak funguje spolupráce s praxí, zejména s krajskou nemocnicí?\nHS: Naše škola spolupracuje s desítkami poskytovatelů zdravotnické a sociální péče. Nejvýznamnějším je Krajská nemocnice Tomáše Bati. Jsem velmi rád, že se nám spolupráce daří. Pravidelně se scházíme a řešíme jak operativní problémy, tak i koncepční záměry.\nMZ: Jak funguje systém vzdělávání ve zdravotnictví, jaké jsou změny a perspektivy?\nHS: Na naší škole se vyučuje obor "Ošetřovatel", který je zakončen závěrečnou zkouškou a maturitní obor "Zdravotnický asistent", který se od příštího roku přejmenuje na "Praktická sestra". Zároveň dojde k posílení pravomocí absolventů a řadu ošetřovatelských úkonů budou moci vykonávat bez dohledu všeobecné sestry. Dále vzděláváme studenty oborů ve vyšším odborném vzdělávání. Po ukončení studia získávají titul, který je na stejné úrovni jako bakalář a mohou vykonávat svou práci samostatně.\nMZ: Jaké mají absolventi uplatnění, máte přehled kde „skončili“ bývalí absolventi napříč republikou, v zahraničí či v jiných oborech?\nHS: Podle našich statistik pokračuje většina absolventů školy buď v dalším studiu, nebo nastupují do zdravotnických zařízení. To se nám daří téměř stoprocentně. Do zahraničí naši absolventi neodcházejí, ale velká část absolventů odchází do větších nemocnic, např. do Prahy. Z pohledu Zlínského kraje je ale důležité, aby jich co nejvíce nastupovalo právě do krajských nemocnic. Na tom intenzivně spolupracujeme s vedením nemocnice.\nMZ: Co byste změnil na vzdělávání a výchově zdravotnických kádrů, pokud byste měl tu pravomoc?\nHS: Začal bych s tím, že cílem vzdělávání nemůže být absolvent s titulem. Titul není vždy zárukou kvality a dostatečných vědomostí! A jak jsem již říkal, výsledkem vzdělávání je absolvent s dostatečnými praktickými dovednostmi a teoretickým vzděláním. A to bych měl stále napsané před sebou. Snažil bych se proto dát dohromady všechny zainteresované strany a hledat s nimi řešení, ne politicky a mediálně líbivé, ale realizovatelné, systémové, ekonomičtější, v souladu s legislativou, které by zároveň studium zkrátilo bez dopadů na kvalitu jeho výstupů. Zkrátka, aby se prakticky a odborně vzdělané sestry do nemocnic dostaly co nejdříve. Řešitelné to určitě je. Jen malý příklad na závěr. Zatímco u nás se snažíme zdravotnické školství spíše komplikovat nerealizovatelnými nápady, v Německu maturanty českých středních škol umí už dnes „dát do souladu“ s evropskou legislativou již za rok!\nMZ: Co si myslíte o názorech Hynka Stesky?\nJČ: Také jsem zásadně proti systému, který byl a který se již částečně změnil k lepšímu. Nemyslím si, že sestry, které vystudují nadobor, jsou poté vzdělanější a šikovnější, než ty, které tady byly dříve a toto vzdělání neměly. Problém je opět systémový, když se sníží kvalita střední školy, tak to chceme vyřešit tím, že mladé lidi pošleme na vysokou školu. Ale to je přeci úplný nesmysl. Musíme zajistit kvalitní vzdělání během čtyřletého středoškolského studia a ne vymýšlet další nádstavby.\nMZ: Děkuji za rozhovor a hlavně otevřenost, kterou zde vyjadřujete.


Českotěšínské TESCO těší zaměstnance v domovech seniorů - ADRA Havířov\nADRA, o.p.s. » Jak pomáháme » Dobrovolnictví » ADRA Havířov » Aktuality » Českotěšínské TESCO těší zaměstnance v domovech seniorů\nČeskotěšínské TESCO těší zaměstnance v domovech seniorů\nVELKÉ poděkování patří českotěšínskému hypermarketu Tesco za podporu zaměstnanců Domova pro seniory na ulici Sokolovská a Gerontocentra v Českém Těšíně.\nPotěšili zaměstnance, kteří se s láskou věnují seniorům a seniorkám v těchto zařízeních. Obzvláště v této nelehké době jsou svým klientům obrovskou oporou. Právě pro ně Tesco připravilo občerstvení jako poděkování za jejich péči o naše nejbližší.\nDar TESCO domovům seniorů v Českém Těšíně


Skluzavka Jungle Gym žlutá 265 cm s přípojkou na vodu - Hřiště a skluzavky.cz\nSkluzavka Jungle Gym žlutá 265 cm s přípojkou na vodu\nHřiště dle výrobců Hřiště Jungle Gym Skluzavky Skluzavka 265 JG žlutá\nKód zboží: JG334100\nŽlutá plastová skluzavka určená pro hřiště a dětské sestavy s nástupní podestou 145 cm od země. Skluzavka má přípojku pro připojení hadice a děti se tak mohou v létě a při teplém počasí klouzat i "mokrou cestou". Přípojku samozřejmě můžete nebo nemusíte použít, při obyčejném klouzání nepřekáží. Při horkém počasí se skluzavka zároveň vodou ochladí a i pro děti to bude příjemné osvěžení. Pozor však, aby voda nebyla velmi studená.\nSkluzavka Jungle Gym žlutá 265 cm s přípojkou na vodu Množství Cena\n20.01. 2021 © Dětská hřiště a skluzavky, Nová 8/1036, 184 00 Praha 8, mobil: +420 603188864, mail: info@iwood.cz, web: www.hriste-skluzavky.cz (0.074 s)


Rozhodčí: Matějek Ivor, Kec Jakub, Vošahlík Marek\n100 Opavě za velení Prewitta\nV hitu sedmého kola favorizovaný Nymburk, který nastoupil poprvé po návratu z Final-8 Ligy mistrů, postupoval podle zatím obvyklého scénáře této sezony a opět mu to vyšlo. Až k domácí výhře 100-87 v souboji dvou posledních neporažených celků soutěže, kdy se jeho obětí stala Opava (bez Klečky). Lídrem týmu při 91. ligové výhře v řadě byl mikrovlnný americký skórer Omar Prewitt, který skóroval ze všech vzdáleností i z nájezdů, budoval svému celku stále nová vedení a nakonec u svého jména našel 28 bodů při trojkách 10/5.\nV prázdné nymburské hale domácí (i bez rozehrávače Hardinga) tradičně zabrali v první čtvrtině, kdy MVP měsíce a top skórera NBL Šiřinu zdvojovali už pod košem soupeře, na své polovině si jej přebírali, znovu zdvojovali a nutili do ztrát, a to vše s jediným cílem, aby se musel zbavovat míče. I tak ale do půle stihl 15 bodů a celkem 27 s trojkami 8/5, 6 asistencemi a 7 získanými fauly, také ale zapsal 8 ztrát.\nNymburk po 8 ztrátách soupeře už za prvních 8,5 minuty vyšplhal k trháku 27-11, o nějž se 9 body v řadě nejvíc zasloužil střídající Prewitt, který rovněž těžil z presinku svého týmu na útočné polovině. Jenže vzápětí favorit podobně jako ve většině předchozích zápasů „vyřadil na neutrál ledabylosti“, navršil několik ztrát a Opava dokázala trestat - z trojek i pomocí jednoduchých zásahů zpod koše. Vedena kým jiným než Šiřinou a jeho rychlými 10 body byla už po 16 minutách na remíze 31-31 a domácí museli budovat nový náskok. Stačilo jim však posledních 100 sekund první půle, aby po šňůře 8-0 šli do šaten s vedením 48-40 – opět díky dvěma trojkám Prewitta.\nTen hned v úvodu druhé půle navázal dalších 9 bodů v řadě a po trojce kolegy Rupnika se Nymburk z náskoku 60-46 už odrazil do cílové rovinky. Opava sice ve čtvrté části ještě zastavila vodopád svých ztrát (celkem 21) a snížila na 79-75, ale blesková reakce Prewitta, Daltona a Bendy s novým odskokem na 11 bodů už vzala hostům i poslední závan větru z plachet.\nZa Prewitta se v nymburském dresu seřadili jako dvojciferní střelci i Hruban (19), Dalton (13+7 doskoků), Benda (11) a Rupnik (10+6 asistencí), u hostů, kteří dali 17 trojek, vedle Šiřiny dvojciferně opláceli Gniadek, Jurečka (po 12), Švandrlík (12, trojky 7/4), Slavík (11) a Kvapil (10). Domácí vládli zpod koše (42-20) v produkci laviček (45-23) a lepší byli i na doskoku (37-30), byť 15 útočných doskoků soupeře stejně jako vlastních 19 ztrát je pro ně velkým varováním.\nOren Amiel (trenér ERA Basketball Nymburk): „Byl to těžký zápas. Opava hraje poslední dobou úžasně. Střílí extrémně dobře, je silná na doskoku a hodně hráčů má v dobré formě. Zejména pak Jakuba Šiřinu. Pro nás je hlavní, že se povedlo vyhrát, zvláště poté, co jsme se vrátili z Final-8 Ligy mistrů v Aténách.“\nOmar Prewitt (křídlo ERA Basketball Nymburk): „Máme další výhru, ale stále to ještě nebyl náš standard, jaký chceme hrát. Musíme se ještě zlepšit, a to včetně mě. Umím určitě lépe bránit, často jsem ztrácel svého hráče. Také jsme tam měli zbytečné ztráty. Na tom musíme ještě zapracovat, pokud chceme uspět v Lize mistrů. Bez fanoušků je to rozhodně jiné utkání, když nemáte za sebou někoho, kdo vás povzbuzuje, a pro koho hrajete. Ale jsme profesionálové a musíme hrát každé utkání naplno, jako kdyby se nic nedělo.“\nPetr Czudek (trenér BK Opava): „Důležitý je vstup do utkání a možná byla moje chyba, že jsem dal vysokou sestavu, která měla přitlačit na doskoku, protože opak byl pravdou. Soupeř se rozehrál, utekl na 16 bodů, a i když jsme se dostali zpět do hry, tak nás to stálo hodně sil. Soupeř točil více hráčů a měl více energie. Mrzí mě ztráty, 21 ztracených míčů je hodně, zvláště když 10 z nich bylo z kategorie hloupých. To se pak nedá s Nymburkem hrát vyrovnaný zápas. Výsledek je to pro nás dobrý, o 13 bodů není tragédie, ale měli jsme na to sahat po ještě vyrovnanějším zápase. Držely nás trojky, dát tu 17 trojek je úžasné.“\nLuděk Jurečka (křídlo BK Opava): „Je to velká škoda, protože se tu dalo pomýšlet na lepší výsledek. Dali jsme domácím několik dárečků a jednoduchých košů. Potřebovali bychom podat 110 procentní výkon a to dnes nevyšlo. Ale kredit nám patří, že jsme se dokázali vrátit do hry. Mrzí mě ale závěr první půlky, kdy jsme se dostali na remízu a pak přišly dvě trojky a bylo to zase o osm. A následoval nápor Nymburka a jeho uklidnění. Tam kdybychom víc kousali, mohlo to vypadat jinak. Nemáme se za co stydět. Hráli jsme dobře a snad v tom budeme pokračovat.“\n3 Omar Prewitt 28:10 5/7 5/10 3/3 1 4 5 0 2 3 1 2 3 0 29 28\n4 Petr Benda 19:18 5/6 0/0 1/2 1 2 3 0 1 1 0 4 3 0 15 11\n20 Hayden Dalton 28:52 1/3 3/5 2/2 1 6 7 0 3 1 4 2 1 0 17 13\n21 Luboš Kovář 11:09 1/3 0/2 0/0 0 0 0 0 0 0 1 1 2 0 -4 2\n31 Martin Kříž 15:37 1/2 1/1 2/2 1 1 2 0 4 1 2 1 3 0 9 7\n33 Stephen Zimmerman 11:58 3/4 0/0 0/0 2 3 5 1 0 0 2 1 2 5 8 6\n55 Luka Rupnik 28:18 2/4 2/5 0/0 2 4 6 0 6 3 4 2 3 2 15 10\n77 Vojtěch Hruban 32:12 6/6 2/5 1/1 1 3 4 0 4 3 1 3 2 0 27 19\n94 Petr Šafarčík 12:40 1/1 0/2 0/0 1 1 2 0 0 0 1 0 0 0 1 2\n98 Jakub Tůma 11:42 1/2 0/0 0/0 2 0 2 0 1 1 2 2 3 0 2 2\n13 24 37 1 21 13 19 18 22 7 118 100\n7 Lukáš Bukovjan 5:37 0/0 0/1 0/0 0 0 0 0 0 0 1 1 1 0 -2 0\n8 Jan Švandrlík 31:19 0/3 4/7 0/0 2 1 3 0 1 1 1 1 2 0 9 12\n9 Filip Zbránek 25:22 1/2 0/6 1/2 3 1 4 0 3 2 1 3 4 0 2 3\n12 Miroslav Kvapil 18:07 1/4 1/2 5/5 3 3 6 0 3 0 0 3 3 0 15 10\n14 Martin Gniadek 26:25 1/5 3/7 1/2 1 2 3 1 2 1 4 3 3 2 6 12\n23 Luděk Jurečka 30:07 0/2 3/5 3/3 2 0 2 0 2 1 2 1 0 0 12 12\n24 Jakub Šiřina 37:16 5/9 5/8 2/2 0 6 6 0 6 1 8 7 2 2 30 27\n33 Jakub Slavík 25:43 3/3 1/1 2/4 3 2 5 0 2 0 3 3 3 0 13 11\nCelkem 40:00 11/28\n15 15 30 1 19 6 21 22 18 4 85 87\nHlavní chod sedmého kola, který bude ústřední náplní Studia Basketbal (začíná 17:30), svede proti sobě dva nejlepší týmy minulé sezony, které jako jediné zůstávají v aktuálním ročníku neporaženy. Nymburku doma půjde o už 91. ligovou výhru v řadě, Opava i po letním zúžení kádru drží po čtyřech utkáních průměr 99 nastřílených bodů, vedena 27bodovým top skórerem soutěže a MVP měsíce září Jakubem Šiřinou. Slezané navíc lapají téměř 46 doskoků (o 3 víc než Nymburk), když s více než sedmnácti v útoku vedou ligu (Nymburk o 5 míčů zpět). Hned ve třech zápasech získali balon po vlastní střele 18krát! Více než 11 trojkových tref a 20 šestkových zásahů s nízkou ztrátovostí už jen dotváří jejich ofenzivní apetit, nemluvě o třech soupeřích zavřených na 70 bodů.\nByli jimi Brno a také Olomoucko a Svitavy, přičemž všechny celky odjížděly z centrály žlutomodrých s dvaceti- až třicetibodovými debakly. Opava, jež Polabany naposledy zdolala v play-off 2017, ale hrála ve zmíněných duelech pokaždé doma a nyní přijíždí na už dekádu nedobytnou palubovku, kde multišampion padl v NBL naposledy v play-off 2010 s Pardubicemi.\nNyní se vrací s nepořízenou z aténského Final-8 Ligy mistrů, kde podlehl ve čtvrtfinále domácímu favoritovi AEK, ale v domácím prostředí by i bez podpory fanoušků měl prokázat sílu své soupisky, byť zatím ještě ne plně sehrané.\nPetr Šafarčík (guard ERA Basketball Nymburk): „Vždy, když se hraje o první místo, tak to je vyhecovanější. Škoda, že to vyšlo zrovna na první zápas s novými opatřeními a musí se hrát bez diváků. Takový zápas by byl pro lidi zajímavý, je to škoda. S Opavou je to vyhecované vždy, i když to není přímý souboj o první místo jako teď. Musím říct, že mě Opava překvapila. Nečekal jsem, že jim to po letních odchodech půjde až takhle. „Šířa“ (Jakub Šiřina) zraje s věkem jako víno a zase hraje v MVP formě. A trenér Petr Czudek dokáže kluky vyhecovat a přizpůsobit hru tak, aby z nich dostal maximum. Klobouk dolů před tím, jak teď hrají. „Šířovi“ asi prospěla ta dlouhá pauza, protože několik let v kuse jel nonstop. Teď si odpočinul a dokázal se připravit dobře na nový ročník. Ale on má ty vstupy do sezon neskutečné skoro vždycky. Klíčem je zastavit jeho. On je mozek týmu a od jeho hry se všechno odvíjí. Několik let v řadě je to jeden z nejlepších hráčů v lize a nic se na tom nemění.“\nAleksander Sekulič (asistent ERA Basketball Nymburk): „Každý zápas s Opavou je velmi zajímavý, hraje se dobrý basketbal a teď je to navíc utkání o první místo. I když Opava v létě přišla o některé hráče, v nové sezoně prokazuje, že je to stále velmi silný protivník. Je velmi silná hlavně v útoku, Jakub Šiřina hraje neuvěřitelně a zabrzdit ho bude klíčové.“\nJakub Šiřina (rozehrávač BK Opava): „V Nymburce to bude těžké, o tom žádná. Ale my musíme využít toho, že domácí mají úplně nový tým, takže nemusí být tak sehraní. Teď mají navíc za sebou cestování z Atén. Možná tam bude i nějaké zklamání z toho, že vypadli hned ve čtvrtfinále. Takže je zkusíme potrápit, co to půjde.“


EURO 2021 | Kometa jménem Holeš sní o anglické lize\nZprávySportFotbalEURO 2021Kometa jménem Holeš srazila z nebe Nizozemce. A sní o anglické lize\nKometa jménem Holeš srazila z nebe Nizozemce. A sní o anglické lize\nTomáš Holeš zařídil výhru nad Nizozemci. Podívejte se ve videu do míst, kde vyrůstal. (Video: Seznam Zprávy)\n28. 6. 14:33\nFotbalová kometa a v 28 letech? Ne, v případě Tomáše Holeše to není protimluv. Prožívá zázračný rok, v jehož průběhu střílí jeden historický gól za druhým. V derby Spartě, Arsenalu. A teď posunul reprezentaci do čtvrtfinále Eura.\nBorovnic najdete v Česku víc. Tahle, ve které žijí Holešovi, patří do kraje Vysočina a do okresu Žďár nad Sázavou. Malý kousek od Poličky, kde se narodil hudební skladatel Bohuslav Martinů.\nJaká byla noc v Budapešti? Takhle vypadaly oslavy po výhře nad Nizozemci\n28. 6. 10:28\nNěkomu dává radost hudba, jinému fotbal, třetímu obojí. Bratři Holešové si své první fotbalové finty zkoušeli na obecním hřišti, na kterém se ani nedaly hrát regulérní fotbalové zápasy, protože zdaleka nemá potřebné rozměry. Však si ho prohlédněte ve videu, které tam projekt Jedeme na Euro natočil. Najdete ho hned pod titulkem tohoto článku.\n„Tak hlavně aby byl kluk vůbec v nominaci,“ povídal do telefonu tatínek Edvard Holeš, když se natáčení videa před Eurem domlouvalo. Obavy byly zbytečné. Poctivého univerzálního vojáka s životní formou přece trenér Jaroslav Šilhavý nemohl nechat doma.\nJak se na Euru brzy ukázalo, Alexi Královi se naopak v těchto dnech forma někam vytratila. A Šilhavý nemusel dlouho bádat nad tím, kdo by ho mohl nahradit. Holeš naskočil do základní sestavy v utkání proti Chorvatsku. A už se v ní usadil. Plní si defenzivní práci ve středu pole, díky tomu může Tomáš Souček vybíhat častěji a hlouběji do soupeřovy části hřiště.\n„A když občas zaútočím i já, soupeře to obvykle překvapí, se mnou tolik nepočítají,“ usmíval se Tomáš Holeš po utkání s Nizozemskem. Tenhle zápas byl jeho.\nGlosář: Holešovi a spol. pomohli k postupu i Panenka s Brücknerem\n28. 6. 6:52\nPo standardní situaci dokázal Kalas v souboji s Wijnaldumem a brankářem Stekelenburgem nasměrovat hlavou balon tak, že se Holeš ocitl v prostoru, odkud stačilo trefit poloodkrytou branku. „Času jsem měl spoustu, stačilo dobře zamířit,“ popsal Holeš svůj druhý reprezentační gól.\nTen premiérový padl při Holešově reprezentačním startu číslo 2, loni v říjnu, při zdánlivě bezvýznamném přátelském utkání na Kypru. Ale zase tak bezvýznamný nebyl. Pomohl zafixovat v kádru poctivého chlapíka, co kdysi uhrál dorostenecký titul s Hradcem Králové.\nStejně jako jeho parťáci z té doby, brankář Tomáš Koubek a stoper Tomáš Petrášek, dokázal nakonec i Tomáš Holeš nahlédnout do reprezentace. Teď jsou spolu s Koubkem na Euru. A na Holeše si od neděle hrají malé děti, protože jednou chtějí také střílet slavné góly a vstoupit do historie.\nTipovací soutěž o auto a dresy\nSpeciální fanzóna. Soutěž o skvělé ceny. Tipujte ZDE výsledky zápasů Eura 2021.\nZískejte zadarmo dres národního týmu.\nMůžete na týden vyhrát nový Hyundai Tucson.\nA navíc: všechny díly série Jedeme na Euro.\nTitul Muže zápasu si Tomáš Holeš po utkání s Nizozemci zasloužil opravdu jako nikdo jiný, i proto, že při atakování rozehrávky soupeře získal balon a ideálně ho naservíroval Patriku Schickovi na gól, co upravil skóre na 2:0.\nNizozemci zůstali jako opaření, ze svých snů procitli. A Češi mohou snít dál.\nPostup! Góly Holeše a Schicka na Euru zařídily vítězství nad Nizozemci\n27. 6. 20:13\nTomáš Holeš jako by se z krásného snu vůbec neprobouzel. I po příchodu do Slavie musel trpělivě čekat na svou šanci. Přišla a nečekaně. Po odchodu Tomáše Součka do Anglie se hledala náhrada na jeho klíčovou pozici ve středu pole. A k překvapení mnoha sem Jindřich Trpišovský strčil Holeše, který měl do té doby pracovní zařazení jako pravý krajní obránce.\nNajednou se ocitl úplně jinde. Ale hrál skvěle. A navíc nabídl fanouškům svého koníčka: střílení veledůležitých gólů.\nKdyž v samotném závěru utkání Evropské ligy na stadionu Arsenalu vyrovnal na 1:1, jeho bratr ze samé radosti div nezbořil panelák, ve kterém v Hradci Králové žije. Druhý den se sousedům omlouval cedulkou, že je hlasitou oslavou nechtěl rušit, ale brácha prostě dal gól na Arsenalu. Takhle táta Edvard Holeš své kluky vychoval, ke slušnosti a poctivosti.\nNotičky: Proč není Euro v Praze a kdy počíti fotbalovou hvězdu\n26. 6. 10:00\nTomášovi je 28 let, to už obvykle bývá na nějaké velké přestupy trochu pozdě. A smlouvu ve Slavii má ještě na dvě sezony. Ani v Edenu teď s jeho odchodem nepočítají. Ale kdyby snad měl na Euru zopakovat něco podobného svému představení proti Nizozemcům, telefony by se určitě rozdrnčely. Pokud už nedrnčí teď.\n„Tomáš má vysněnou Anglii,“ prozradil za něj táta Edvard Holeš.\nPusťte si rozhovor s ním, ve kterém se dozvíte i to, komu Tomáš Holeš fandil coby děcko. Nebo co si doma zapomněl, když ho narychlo povolali do reprezentace k utkání se Skotskem.


Za hvězdami na Požáry podruhé - Trampská osada Minessota\nPřehled článků Popis akce Křivoklátsko Srpen Rok 2009...\nZa hvězdami na Požáry podruhé\n(2 dny) (2 km) Před 12.lety a 10.měsíci Srpen 2009\nPozorování hvězd je docela hezký koníček, v našich podnebních podmínkách však velmi často obtížně provozovatelný. Přesvědčili jsme se o tom s Medelákem při naší první výpravě na Požáry, kdy v pátek svítilo sluníčko a s příchodem tmy se nebe zatáhlo. Medelákova kvalitní optika nám tak byla k ničemu. Druhé kolo na sebe nenechalo dlouho čekat, pouze 14 dní. Předpověď počasí hlásila téměř jasno, naše šance na kvalitní výhled na noční oblohu se tak výrazně zvýšily. Takže jsme spunktovali polo-vandr takříkajíc na poslední chvíli. Navíc den před tím se země dostala do spršky nějakých meteoritů, mohli jsme civění na hvězdy mít zpříjemněno nějakým tím rozžhaveným šutrákem, končící svou existenci v zemské atmosféře. Dopoledne v pátek jsme tedy domluvili výjezd. Původně jsme chtěli vyrazit hned po práci, nakonec se to trochu protáhlo. Protože Medelák nemá telefon, vyrazil jsem za ním kolem páté hodiny odpolední do Uhříněvse. Sotva jsem ale otevřel dveře k němu do průjezdu, bylo mi sděleno, že jsme se právě minuli. Medelák naložil dalekohled a mířil ke mě. Dohnal jsem ho u mě doma, naložili jsme nádobíčko a vyrazili jsme.\nPáteční kolony se kupodivu nekonaly a my projeli Prahou jak nůž rozehřátým máslem. Počasí nevypadalo nic moc, nad Prahou ležely kupy mraků. Západně od našeho hlavního města se však oblačnost protrhala a vysvitlo sluníčko.\nMěli jsme štěstí, pozdě odpoledne se úplně vyjasnilo a možnosti pozorování proto byly vynikající.\nStarou známou cestou jsme dorazili až na vrcholek kopce u Požárů, trochu ztíženou blátem vytvořeným při nedávných deštích. Ulágrovali jsme se na obvyklém místě a když Medelák sestavil všechno to svoje soustrojí, na kraj se začala snášet tma.\nTentokrát nás nepostihla žádná nehoda. Za prvé měl Medelák docela nastudováno a věděl kam koukat. Pivo jsme měli opravdu jen na žízeň, tudíž nebyl problém se okem trefit na okulár dalekohledu.\nVydrželi jsme sledovat oblohu dlouho do noci. Viděli jsme vše, co Medelák naplánoval, jen nízko letící kometa nám zůstala skrytá.\nZe spacáků nás vytáhla zima. Pěkně brzo. Krásná noc přinesla ranní mrazík a rosu. Leželi jsme pod širákem a pěkně jsme proto promokli. Medelák musel makat na baráku, sedli jsme proto do auta a vyrazili směrem ku Praze.\nPopis akce | Autor: Jan Vála 21.8.2009 | Přečteno: 75x |


Hillman Hunter Coat - kamufláž | Zbraně BOIS - Internetový obchod\nÚvod »» Hillman Hunter Coat - kamufláž\nHillman Hunter Coat - kamufláž\nČíslo produktu: 2002 HILLMAN\nVaše cena bez DPH: 2 354,5 Kč\nLovecká zimní bunda Hillman Hunter Coat - kamufláž\nO dostatečnou tepelnou izolaci se u této lovecké zimní bundy s názvem Hillman Hunter Coat stará především ATMOTEC®PLASMA membrána. Její konstrukce je založená na látkách využívaných NASA pro americké astronauty, kterým zajišťovala ochranu před teplotními extrémy. Odvádí vlhkost pryč od těla a zároveň je voděodolná zvenčí. Parametry membrány Atmotec® udávají v případě prodyšnosti hodnotu 13 000g/m2/24hod, u voděodolnosti pak výšku vodního sloupce 20 000 mm. Spolu s ochrannou vrstvou vodního repelentu DWR® vám membrána zaručí, že nebudete chodit v propoceném po celý den a zároveň budete dobře chráněni v deštích nebo vánicích.\nDodatečnou tepelnou ochranu vašeho organismu má na starost doplňková vnitřní izolace bundy spolu se zvýšeným límcem a kapsami pro zahřátí rukou z teplého a příjemného materiálu Ventafleece®. Povrch modelu lovecké zimní bundy Hillman Hunter Coat je z tenké, ale přitom vysoce odolné mikrosemišové látky DuraSuede®, která byla vyvinuta s důrazem na odolnost proti protržení. Odolnost proti větru a u myslivců či lovců velice oblíbená nízká hlučnost jsou dalšími vlastnostmi této zimní lovecké bundy. Hunter Coat stejně jako ostatní lovecké oblečení od Hillmanu obsahuje antibakteriální titanovou vrstvu Biologic® pohlcující tělesné pachy, díky níž můžete oblečení nosit mnohem déle a samozřejmě se snižuje i možnost, že vás ucítí zvěř.\nPro potřeby lovců a myslivců má bunda Hillman Hunter Coat ve výbavě i další užitečné prvky. Jsou to například bezešvá ramena ShoulderSnug® pro dlouhodobé nošení zbraně bez následných otlaků, nebo speciální systém střihu FullFree® pro snadný pohyb v bundě i při zatížených kapsách. Magnetické zapínání u klop kapes či límce jsou mezi lovci také velice oblíbené. Dostatečný počet kapes a zabudovaná kapuce s dvoubodovou možností úpravy je u tohoto nového modelu lovecké zimní bundy samozřejmostí.\nLovecká bunda Hillman Hunter Coat v sobě kombinuje moderní technologie materiálů s praktickými a originálními prvky speciálně určenými pro pro potřeby lovců a myslivců.\nVentaFleece® nanoflísový límec a doplňující vnitřní izolace\nzabudovaná kapuce s dvoubodovou možností úpravy a magnetickým zapínáním\ndvojitá větru odolná klopa s magnetickým zapínáním\n1 vnitřní kapsa na doklady\n2 vnitřní kapsy s velkým obsahem\nváha bundy 1.15 kg


Aktuální nabídka různé nemovitosti Točná, Praha 4 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si různé nemovitosti Točná, Praha 4 než Vás někdo předběhne.\nKategorie různé nemovitosti Točná, Praha 4 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele různé nemovitosti Točná, Praha 4 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je různé nemovitosti Točná, Praha 4 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné různé nemovitosti Točná, Praha 4\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii různé nemovitosti Točná, Praha 4, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující různé nemovitosti Točná, Praha 4, a to různé nemovitosti na prodej Točná, Praha 4, pronájem různé nemovitosti Točná, Praha 4, dražby různých nemovitostí Točná, Praha 4.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii různé nemovitosti Točná, Praha 4 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích různé nemovitosti Točná, Praha 4, různé nemovitosti na prodej Točná, Praha 4, pronájem různé nemovitosti Točná, Praha 4, dražby různých nemovitostí Točná, Praha 4.\ngaráže k prodeji Točná, Praha 4\nzámky k prodeji Točná, Praha 4\ngarážová stání k prodeji Točná, Praha 4\nparkovací stání k prodeji Točná, Praha 4\nmobilheimy k prodeji Točná, Praha 4\npůdní prostory k prodeji Točná, Praha 4\nVinný sklep k prodeji Točná, Praha 4\ngaráže k dražbě Točná, Praha 4\nzámky k dražbě Točná, Praha 4\ngarážová stání k dražbě Točná, Praha 4\nparkovací stání k dražbě Točná, Praha 4\nmobilheimy k dražbě Točná, Praha 4\npůdní prostory k dražbě Točná, Praha 4\nVinný sklep k dražbě Točná, Praha 4\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v různé nemovitosti Točná, Praha 4, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro různé nemovitosti Točná, Praha 4, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte různé nemovitosti Točná, Praha 4 ?\nPokud jste v této kategorii různé nemovitosti Točná, Praha 4 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí různé nemovitosti Točná, Praha 4\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii různé nemovitosti Točná, Praha 4, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr různé nemovitosti Točná, Praha 4. Určitě lépe naleznete různé nemovitosti Točná, Praha 4, který hledáte.


Kovářovánek s novým programem\n„Advent v lidovém tónu v Kovářově“ pokračoval 4. prosince další akcí, jež přinesla divákům v prostorách barokní fary nabídku lidových řemesel (ukázku práce na hrnčířském kruhu, drátování, zdobení perníčků), ochutnávku jihočeské kuchyně a možnost prohlídky Centra lidových tradic.\nVyvrcholením akce byl ale nový program dětského folklorního souboru Kovářovánek a zpěvaček dospělého Kovářovanu. Hostem měl být ještě dolnorakouský soubor, ale musel se na poslední chvíli omluvit a proto patřilo jeviště kovářovského kinosálu od 15 hodin místním souborům.\nV programu nazvaném „Mikuláš ztratil plášť aneb Koš plný překvapení“, shlédli diváci v podání členů Kovářovánku například hru Na čerty propojenou s tancem řezanka, nechyběly veselé písničky o zimě, žertovná scénka o bábě a čertovi, říkanky a také pěvecké vstupy zpěvaček dospělého souboru. Po tanci Kalamajka a společné písni dětí i dospělých Kolíbala bába čerta zazněla dětská říkanka: „Mikuláši, Mikuláši, sníh se na tvé vousy snáší, bílé vousy, bílý plášť, copak pro nás dneska máš?“ Dvojí zazvonění zvonečku přivolalo na jeviště Mikuláše s neposedným čertem a následovalo obdarování všech účinkujících a poté i dětských návštěvníků z publika.\nPo skončení programu vystupující děti za doprovodu maminek, tatínků, babiček a dědečků navštívili společně se zpěvačkami Kovářovanu zrekonstruované prostory barokní fary, kde Jihočeské folklorní sdružení zbudovalo v rámci příhraničního projektu „Za lidovými tradicemi se sousedy“ Centrum rozvoje lidových tradic – místo prezentace lidového umění jižních Čech a Dolního Rakouska.\nVšichni si kromě hezkých kulturních zážitků odnášeli i něco dobrého na zub.


Průmysl a stavebnictví zpomalily, zahraniční obchod zeslábl - Svět hospodářství\nMeziroční růst průmyslové i stavební výroby v Česku letos v červenci zpomalil a také se zhoršil výsledek zahraničního obchodu. Vyplývá to z údajů, které zveřejnil Český statistický úřad (ČSÚ). Podle analytiků brání vyššímu růstu stavebnictví nedostatek zaměstnanců i stavebních materiálů a vysoké ceny materiálů. U zahraničního obchodu experti očekávají, že za celý rok dosáhne stejného přebytku jako loni, ačkoli byl v červnu i červenci ve schodku.\nDaří se oceli, ještě ne automobilkám\nPrůmysl v červenci zpomalil meziroční růst na sedm procent z červnových 11,1 procenta. Produkce se zvýšila ve většině odvětví, nejvýraznější to bylo v hutním zpracování kovů a slévárenství. Hodnota nových zakázek se zvýšila o 18,9 procenta. Ve výsledcích se podle ČSÚ stále projevuje epidemie koronaviru, která loni průmysl výrazně ovlivnila. „Relativně vysoká tempa růstu byla ještě zčásti ovlivněna nižší srovnávací základnou. Projevila se však i zvýšená poptávka po některých výrobcích zpracovatelského průmyslu, například oceli,“ uvedl ředitel odboru statistiky zemědělství a lesnictví, průmyslu, stavebnictví a energetiky ČSÚ Radek Matějka.\nNa tiskové konferenci statistiků řekla vedoucí oddělení statistiky průmyslu ČSÚ Veronika Doležalová, že růst letos vykázala naprostá většina průmyslových odvětví, ale při podrobnějším pohledu jsou mezi nimi značné rozdíly. „Mezi odvětví, která pandemie výrazně neomezila, či je dokonce posílila, patřily například ostatní zpracovatelský průmysl, výroba papíru a výrobků z papíru a farmaceutický průmysl. Výroba nápojů a výroba oděvů naproti tomu patří mezi odvětví, která úrovně před covidem ještě zdaleka nedosáhla,“ vysvětlila Doležalová.\nNápadně se dařilo oborům, které jsou na počátku výrobního cyklu. Tedy zpracování surovin a výrobě polotovarů. Výroba oceli a ocelových konstrukcí vzrostla meziročně o 14,5 %, výroba kovů, hutní zpracování a slévárenství o 28,1 procenta. Naproti tomu automobilový průmysl o 0,8 % poklesl, zde se stále ještě nedostává subdodávek. Podobně ostatní zpracovatelský průmysl vykázal pokles o 4,7 %, výroba oděvů o 4,2 procenta.\nVe stavebnictví rostou rozpočty a klesá produkce\n„Stavebnictví na rozdíl od průmyslu nezažilo v souvislosti s covidem tak strmý pád. Zpočátku roku 2020 vykazovalo ještě relativně dobré výsledky a celkový pokles produkce tlumilo inženýrské stavitelství. Problémy se začaly projevovat až v polovině roku, kdy průmysl začal již oživovat,“ vysvětlila vedoucí oddělení statistiky stavebnictví a bytové výstavby ČSÚ Petra Cuřínová. „Bohužel, ani v roce 2021 se nedařilo nastartovat stabilní růst stavební produkce, a ta za prvních sedm měsíců byla zhruba na stejné úrovni jako před rokem.“ Předpoklady k příznivému vývoji v průmyslu i ve stavebnictví ale podle ČSÚ zatím jsou. Dlouhodobě roste orientační hodnota vydaných stavebních povolení i objem uzavřených zakázek.\nStavební firmy trápí podle analytiků v poslední době třeba zdražování stavebních materiálů a jejich nedostatek. „Pro firmy se některé tyto zakázky mohou stát za současných podmínek natolik ztrátové, že z nich raději odstoupí,“ uvedl analytik ČSOB Petr Dufek. Podle analytika BH Securities Štěpána Křečka firmy preferují práce na větších projektech, které jsou často zadávány veřejným sektorem. „Naopak menší soukromé zakázky jsou vytěsňovány, protože na ně chybějí schválené rozpočty. Stavebním firmám se nedaří dodržovat schválené rozpočty, protože materiály rychle zdražují,“ řekl.\nProblémem stavebnictví také je nedostatek pracovních sil a vytížené kapacity. Podle pravidelného průzkumu společnosti CEEC Research z letošního jara byly kapacity stavebních firem vytíženy na 95 procent.\nBilanci obchodu zhoršuje dovoz paliv\nZahraniční obchod Česka vykázal v červenci schodek 7,2 miliardy korun. V meziročním srovnání tak byl jeho výsledek o 21,3 mld. Kč horší.\n„Hlavní příčinou byl vysoký meziroční růst hodnoty dovozu, a to především v důsledku vyšší cenové hladiny u ropy a zemního plynu. Nepříznivě zapůsobilo i prohloubení deficitu bilance se základními kovy, chemickými látkami a přípravky,“ sdělila ředitelka odboru statistiky zahraničního obchodu ČSÚ Miluše Kavěnová. Vývoz meziročně stoupl o 4,3 % na 299,8 mld. Kč a dovoz o 12,3 % na 307,1 miliardy korun.


5 nových rezidencí Šesti smyslů ve šťastném království – travel.motejlek.com\nSix Senses, Bhútán: Jednotlivé vily rezortu najdete na pěti různých místech tak, abyste během pobytu poznali ze země co nejvíc\nDlouho se na to čekalo, ale konečně k tomu opravdu dojde. Několik let odkládané otevření pěti nových rezidencí společnosti Six Senses v Bhútánu je na spadnutí. Hlavním smyslem tohoto počinu je dát hostům příležitost poznat co nejvíc ze stále ještě poněkud pohádkové země – počítá se s tím, že hosté budou mezi jednotlivými místy cestovat. Vzdálená jsou od sebe tři až čtyři hodiny jízdy autem (což vzhledem ke stavu silnic a vysokohorskému prostředí není ani tak daleko, jak byste si mohli myslet), popřípadě na krátký dolet místní linkou.\nVšechny rezidence slibují harmonické splynutí veškerých potřeb náročných cestovatelů s tradicemi místní architektury i velkolepostí okolní přírody.