2ks Skladem (4 ks) 179 Kč do košíku Silikonový dudlík s průsekem Y pro hustší stravu určené pro kojenecké láhve Avent Natural. Kód zboží: AVN 658504 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive 0-6m. 2ks - Modrá a bílá Skladem (2 ks) 145 Kč do košíku Jednobarevné silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498087_8090 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive 0-6m. 2ks - Růžová a bílá Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Jednobarevné silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498087_8091 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive 6-18m. 2ks - Modrá a zelená Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498117_8089 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive 6-18m. 2ks - Růžová a oranžová Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498117_8088 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive Fantazie 0-6m. 2ks - Modro-zelená Skladem (2 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498414_8087 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive Fantazie 0-6m. 2ks - Růžová Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498414_8086 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive Fantazie 6-18m. 2ks - Modrá a žlutá Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 503385_8096 Avent Philips Avent Šidítka Sensitive Fantazie 6-18m. 2ks - Růžová a žlutá Skladem (2 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 503385_8097 Avent Philips Avent Šidítka Exclusive 6-18m. 2ks - Modrá Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 645368_35 Avent Philips Avent Šidítka Exclusive 6-18m. 2ks - Růžová Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 645368_55 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive 0-6m. - Bílá Skladem (3 ks) 125 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498056_8073 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive 6-18m. - Růžová Skladem (3 ks) 125 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498384_55 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive 6-18m. - Zelená Skladem (3 ks) 125 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498384_18 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive 6-18m. - Modrá Skladem (3 ks) 125 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498384_35 Avent Philips Avent Šidítko Obrázek 0-6m. 2ks - Mráčky Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 543336_8100 Avent Philips Avent Šidítko Obrázek 0-6m. 2ks - Ptáčci Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 543336_8101 Avent Philips Avent Šidítko Noční 0-6m. 2ks - Modrá Skladem (2 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA s unikátním svítícím kroužkem, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 543381_35 Avent Philips Avent Šidítko Noční 0-6m. 2ks - Žlutá Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA s unikátním svítícím kroužkem, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 543381_34 Avent Philips Avent Šidítko Noční bílo-růžová 0-6m. 2ks Skladem (2 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA s unikátním svítícím kroužkem, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 751854 Avent Philips Avent Šidítko Noční 6-18m. 2ks Skladem (5 a více ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA s unikátním svítícím kroužkem, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 498025 Avent Philips Avent Šidítko Noční bílo-růžová 6-18m. 2ks Skladem (5 a více ks) 139 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA s unikátním svítícím kroužkem, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 752264 Avent Philips Avent Odsávačka Natural a 3 pohárky Skladem (3 ks) 1 059 Kč do košíku Sada manuální odsávačky mateřského mléka, 3 dóz s pevným víčkem se závitem a dudlíkem. Kód zboží: AVN 676324 Avent Philips Avent Láhev Natural 125ml modrá Skladem (2 ks) 215 Kč do košíku Kojenecká lahev Natural 125 ml s dudlíkem s průtokem pro novorozence. Kód zboží: AVN 624363 Avent Philips Avent Láhev Natural 125ml růžová Skladem (1 ks) 215 Kč do košíku Kojenecká lahev Natural 125 ml s dudlíkem s průtokem pro novorozence. Kód zboží: AVN 624301 Avent Philips Avent Láhev Natural 125ml Skladem (5 a více ks) 189 Kč do košíku Kojenecká lahev Natural 125 ml s dudlíkem s průtokem pro novorozence. Kód zboží: AVN 561828 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive Chlapec 18m+ 2ks Skladem (3 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 771746 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive Dívka 18m+ 2ks Skladem (4 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 771777 Avent Philips Avent Šidítko Zvířátko 6-18m. 2ks - Pro kluky Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 527817_8079 Avent Philips Avent Sada Natural Slon pro chlapce Skladem (4 ks) 465 Kč 519 Kč -10% do košíku Praktická sada obsahující láhev Natural 260 ml, dvě šidítka a klip na šidítko. Kód zboží: AVN 748076 Avent Philips Avent Šidítko Text 0-6m. 2ks Skladem (5 a více ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 655442 Avent Philips Avent Šidítko Text 6-18m. 2ks - Modrá a zelená Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 655459_8092 Avent Philips Avent Šidítko Text 6-18m. 2ks - Růžová a modrá Skladem (3 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 655459_8093 Avent Philips Avent Šidítko Průhledné 6-18m. 2ks - Fialová a růžová Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 497608_8094 Avent Philips Avent Šidítko Mini 0-2m. chlapec 2ks Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Jednobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od narození do 2 měsíců. Kód zboží: AVN 618324 Avent Philips Avent Šidítko Mini 0-2m. dívka 2ks Skladem (1 ks) 149 Kč do košíku Jednobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od narození do 2 měsíců. Kód zboží: AVN 618348 Avent Philips Avent Šidítka Obrázek slon 6-18m. 2ks - Pro děvčata Skladem (4 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 694069_8068 Avent Philips Avent Šidítka Obrázek slon 6-18m. 2ks - Pro kluky Skladem (3 ks) 145 Kč do košíku Silikonové šidítka bez obsahu BPA, vhodné od 6 do 18 měsíců. Kód zboží: AVN 694069_8069 Avent Philips Avent Šidítko Sensitive 0-6m. - Růžová Skladem (3 ks) 125 Kč do košíku Jenobarevné silikonové šidítko bez obsahu BPA, vhodné od narození do 6 měsíců. Kód zboží: AVN 498056_8074 Avent Philips Avent Šidítko Zvířátko 6-18m. 2ks - Pro děvčata Skladem (3 ks) 149 Kč do košíku Ortodontická, stlačitelná a symetrická šidítka pro přirozený vývoj patra, zubů a dásní dítěte. Kód zboží: AVN 527817_8078 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Podle značky > Avent > Philips Avent Šidítka Obrázek 6-18m. 2ks - Auta Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Biskupské gymnázium Brno | "Úkol" na prázdniny\n"Úkol" na prázdniny\nVydáno: 30. června 2020 20.34\nAutor: Jiří Janalík\n"Všechno má svou dobu, každá činnost pod sluncem má svůj čas," říká Kazatel ve stejnojmenné biblické knize (Kaz 3,1).\nZačínají prázdniny po nejzvláštnějším školním roce, jaký kdy byl na naší škole od vzniku BiGy. Toto ozvláštnění v podobě mimořádných opatření z důvodu coronavirové epidemie bylo pro mnohé větší výzvou a vyžadovalo více sil než standardní školní výuka. Rozhodně nelze říci, že se jednalo o jinou formu prázdnin (nic na tom nemění ani fakt, že někteří to tak pojali a vnímali).\nZ toho důvodu je víc než potřebné pro nás všechny, abychom v následujících dvou měsících poctivě vyvětrali své hlavy a dali svým duším příležitost obohatit je prožitky z nových míst a diametrálně odlišných činností od těch, které od nás žádala škola.\nStresovat se již nyní tím, co nás bude čekat v září, může vést i k tomu, že příští rok neustojíme se zdravým rozumem až do konce. Letošní školní rok zřetelně ukázal, že mohou přijít opravdu velmi nečekaná "překvapení". Připravme se na něj kvalitním a hodnotným odpočinkem, ve spojení s těmi, ke kterým máme důvěru, ať už skrze službu nebo prostým trávením času s nimi. Buďme rádi, že nikdo a nic neomezuje naše vzájemné setkávání a beze zbytku je využijme.\nZáří přijde... bez ohledu na to, jestli na něj myslet budeme či ne. Jisté je ale jedno: bude určitě jiné, než si teď představujeme...\nMějme na paměti Ježíšovo doporučení, které nám zachytil evangelista Matouš: "Nedělejte si proto starosti o zítřek, vždyť zítřek bude mít své vlastní starosti." (Mt 6,34a)\nŽehnám a přeji nezapomenutelné prázdniny!\nVáš školní kaplan


11. kolo KSM, 19. 12. - 21. 12. 2014 - sezóna 2014 / 2015\nSK Telč - HC Spartak Velká Bíteš B 4:2 (3:1;1:0;0:1)\nBranky Koreš, Kret, Sokolík, Novák, asistence Tůma, Jančo, Šebesta - Pohl, Tomáš Rozmahel, asistence Vlček, Zdeněk Rozmahel, Komínek, Pohl, vyloučení 8:7, zásahy brankářů 16:31, rozhodčí Sibera - Karásek, Lupač, 149 diváků, hráno na ZS v Telči.\nTelč doma za deštivého počasí přivítala poslední celek tabulky, který letos zatím nezískal ani bod a očekávala se tedy jasná výhra. Zápas velmi ovlivnilo počasí, led připomínal spíše struhadlo, ale tytoe problémy by měly být pro příští sezónu ty tam, protože za rok by se Telč měla přestěhovat do nové haly, která by měla stát v ulici Masarykova a nabídne oproti stávajícímu stadiónu střechu nad ledovou plochou.\nZápas začal tak jak všichni doufali a to brzkým gólem domácích, o který se postaral po vyjetí z rohu a přesnou střelou pod víko Zbyňa Koreš. V sedmé minutě to bylo už 2:0, kdy vyraženou střelu Z. Tůmy doklepává Milan Sokolík. Vedení na 3:0 zařizuje blafákem do forhendu Vojta Kret a zdálo se, že to bude jednoznačný zápas, ale ještě před první sirénou přišlo snížení hostů a to zásluhou Tomáše Rozmahela, který dostal nahrávku před odkrytou branku a nemýlil se. Druhá třetina nabídla pouze jeden gól a to po krásné přesilovkové souhře, kdy křížná nahrávka D. Šebesty našla přesně hokejku Petra Nováka a ten si srovnal puk na hokejce a s přehledem zavěsil. Třetí třetina nabídla také pouze jeden gól a to do sítě domácích, kdy se dorážkou prosazuje Jan Pohl. Zápas nenabídl mnoho pohledných akcí, což bylo z velké části zapříčiněno špatným počasím a tedy i špatným stavem ledové plochy, ale telčští hráči si i přesto dokázali udržet domácí neporazitelnost a osmým vítězstvím v řadě upevnit první místo v tabulce.\nHC Lokomotiva Brno - HC Zastávka 9:10 po samostatných nájezdech (6:2;1:4;2:3, 2:3 samostatné nájezdy)\nBranky Vítek 3, Mavrojanidis 2, Zubíček, Leopold Kerbler, Martin Kerbler, Vašíček, asistence Mavrojanidis 3, Zubíček 3, Vítek, Kinzel, Grepl, Martin Kerbler, Klimeš, Stloukal - Šedý 3, Knotek, Lesonický, Fišer, Libor Sedláček, Bednář, Stromecký, střelec vítězného nájezdu nehlášen, vyloučení 10:7, navíc Mavrojanidis (Brno) a Bednář (Zastávka) 10 minut OT za nesportovní chování, rozhodčí Bártek - Vašíček, Kříž, 50 diváků, hráno v HHDaM v Brně.\nDalší podrobnosti o utkání nehlášeny.\nHC Veverská Bítýška - TJ Náměšť n. Osl. 4:3 (0:1;4:1;0:1)\nBranky Milan Hakl 2, Němec, Jaroš, asistence Píša, Žofka, Skalník, Václav Živný - Krčál, Michal Sázavský, Kejda, asistence Konečný 2, Tóth, Lainka vyloučení 3:4, využití 1:0, rozhodčí Fiksa - Klouda, Lisa. 65 diváků, hráno na ZS ve Velké Bíteši.\nHosté, vědomi si důležitosti zápasu, začali velmi aktivně a vyhráli první třetinu nejtěsnějším rozdílem 0:1.Druhzá třetina pro hosty začala velice nadějně, ve 24. minutě šli dokonce do vedení 0:2, ale domácí jakoby měli v zásobě připraven velký obrat - mezi 25. a 26. minutou otočili na 3:2. Od této doby do konce druhé třetiny byli domácí, povzbuzeni vedením, lepším týmem a dokázali tento stav ještě navýšit na 4:2. Posledních dvacet minut byl tuhý boj o každý kotouč. Ale protože hosté z Náměště dokázali už jenom snížit na 4:3, z vítězství a z postupu mezi excelentní čtveřici se mohli radovat hráči Veverské Bítýšky.


Je mozne,ze kdyz jeste dnes nekdo lezi na jipce,aby ho zitra pustili domu? | Odpovědi.cz\nJe mozne,ze kdyz jeste dnes nekdo lezi na jipce,aby ho zitra pustili domu?\nManzel jedne zname vypil buhvi jaky sajrajt a nasledne na to si pichl do bricha nuz,byl prevezen do FN a lezi na jipce na kapackach a osetrujici lekar rekl,ze ho zitra asi pusti domu.Nemel by nahodou jeste v nemocnici zustat,aspon do doby nez mu bude opravdu dobre?Me se to zda velice brzy ho ted poustet.\nZajímavá 1Pro koho je otázka zajímavá? annas před 4047 dny Sledovat Nahlásit\nNeměli by, ale protože je JIP-ka, spíše pro akutní případy, a v nemocnici mají narváno pacienty. Můžou ho poslat zpátky domů na domácí šetření. Sice nechápu, jak si může manžel sám píchnout do břicha nůž, ale to si radši nechám pro sebe..:) Doufám, že se uzdraví a bude příště myslet..:)\n6Kdo udělil odpovědi palec? ReHu, panenka, annas, aramah, PostApMan, iceT před 4047 dny\nLékařská věda jde dopředu mílovými kroky. Co nevidět tě vyléčí dřív než budeš nemocná. Ono lůžko na jipce něco stojí a bohužel v dnešní době se šetří kde se dá.\n6Kdo udělil odpovědi palec? panenka, dagry, aramah, elektrikář, iceT, Hudler před 4047 dny\nAno je to iceT možné u nás v Nemocnici se propouští i v Sobotu dopoledne hned po vizitě.\n5Kdo udělil odpovědi palec? annas, SinceX, aramah, elektrikář, iceT před 4047 dny\nZřejmně lékař posoudil že už může, je spousta dalších pacientů kteří intenzivní péči potřebují víc. Dotyčný by mněl spíš na psychyatriji.


Diskuze: Prodám Voucher na hotel řetěy\nProdám Voucher na hotel řetěy\nNapsal David G_1 2020-05-26T20:59:57+02:00 ve fóru Hledám letenku\nnie je voucher na meno?\nPřed rokem 26. 5. 2020 21:00\nnení je tam jen číslo voucheru. Muže uplatnit kdokoliv.\nPřed rokem 26. 5. 2020 21:06\nOk, lebo je to taká zvláštna suma a tak či to nebol voucher-refund za zrušené lety\nPřed rokem 27. 5. 2020 06:39\nTipuju, že to je voucher za zrušené lety.\nPřed rokem 27. 5. 2020 07:03\nJedná se o voucher za zrušený let .\nPřed rokem 27. 5. 2020 07:44\nTím pádem ho nemůže využít nikdo bez tebe, proto se tonic ptal, viz FR terms:\nTravel Vouchers are non-transferable\nPřed rokem 27. 5. 2020 07:51 (upraveno 2020-05-27T06:52:11+02:00)\nMyslím že není problém voucher předat dal . Není problem to komukoliv obednat. Snad není nikde podmínka že musím také cestovat ?\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:10\nJo můžeš zaplatit i za někoho jiného, podívej se dolů na T and C, je tam to, co ti cituju, bookovat musíš na svůj účet, ještě jsem to nezkoušel uplatnit, ale vzhledem k tomu, že je nepřenosný, tak počítám, že budeš muset koupit letenku i pro sebe.\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:24 (upraveno 2020-05-27T07:25:58+02:00)\nTak není problem rad někomu booknu lety:-)\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:26\nPochybuju, že se dá booknout letenka pro někoho jiného bez toho, aby alespoň jedna letenka byla na tebe. Jinak voucher je samozrejme neprenosny.\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:32\nMůžeš ho použít pro kohokoliv, ale sám musíš být uveden v na prvním místě v seznamu cestujících. Tak mi to bylo prezentováno v on-line chatu. Stejně tak ten nákup může provést kdokoliv jiný na svůj účet, ale tebe i tak musí dát na první místo. Takže když budeme rodina o 4 členech a já to koupím za 25k, tak můžu pro každého koupit letenku v hodnotě 5k + jednu pro tebe. :-) Edit: to jsem napsal blbě, voucher má vyšší hodnotu, ale ten princip je zřejmý.\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:44 (upraveno 2020-05-27T07:51:16+02:00)\nTrochu bych to poupravil, Prodejce teoreticky nemusí být osobou na prvním místě, stačí, když se bude dotyčný jmenovat stejně. Jinak je to neprodejné.\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:50\nJj, jedna letenka pro mrtvou duši. :-)\nPřed rokem 27. 5. 2020 08:54\nTak v tom případě možno žároveň prodat se slevou za cenu letenky která by měla být pro me plus jeste sleva z celkové ceny ...\nPřed rokem 27. 5. 2020 09:09\nSniž cenu, jinak je tohle o ničem. Pokud bude dobrá cena, on si kupec už poradí.\nPřed rokem 27. 5. 2020 09:18\ntak nemylil som sa, tiez mam takto dva vouchery na kamaratove meno a ako sme skusali, tak musi byt cestujuci, inak ten voucher system nezoberie. A potom ako Michal zistil, voucher sa neda uplatnit na vianocne sviatky a novy rok.\nPřed rokem 27. 5. 2020 09:37\nTohle je prostě neprodejný, protože nikdo nepotřebuje zrovna u ryanairu kupovat letenky za 20.000 aby ušetřil 10% z ceny. Navíc s velmi omezeným uplatněním. Můžeš to zájemcům vystavovat individuálně, ale při každé objednávce příjdeš až o 50% ceny.\nPřed rokem 27. 5. 2020 09:55\nNejlepší řešení je proletět to sám s rodinou nebo s přáteli. Pokud sám opravdu v žádném případě letět nemůžeš nebo nechceš, tak se s nimi (rodinou, přáteli) domluvit, koupit letenky jim včetně sebe a rozumně vyúčtovat... Nevěřím, že bys do roka ve svém okolí nikoho nesehnal.\nPřed rokem 27. 5. 2020 10:02\nA ještě jedna poznámka. U tohoto voucheru určitě nepůjde name change zdarma během 24 hodin.\nPřed rokem 27. 5. 2020 10:16\nDavid G : proč zakládáš několik vláken na stále stejné téma???\nPřed rokem 27. 5. 2020 12:37\nNejlepší řešení je proletět to sám s rodinou nebo s přáteli.\nPodle mně je nejlepší řešení zažádat si o refund přes chat a počkat, až Ryanair začne peníze vracet. Shodou okolností mi zrovna dneska přišel od Ryanairu email, že moje žádost o refund byla zprocesována a peníze budu mít na účtu za 5-7 dní.\nPřed rokem 27. 5. 2020 13:14 (upraveno 2020-05-27T12:15:07+02:00)


Nová Škoda Octavia 2,0 TDI 110 kW – první svezení | USPORNE.info\n6.4.2020 18.4.2020 Marek Tomíšek\tkomentářů: 4\t2.0 TDI, Diesel, Škoda, Škoda Octavia\nNová Škoda Octavia nabídne zajímavou paletu motorů, od benzínových a naftových přes benzínové mild-hybridy a plug-in hybridy až po CNG. Teď jsou ale v nabídce pouze motory 1,5 TSI 110 kW a 2,0 TDI ve verzích 85 kW a 110 kW, přičemž první je s manuální převodovkou a druhá s automatickou. A právě silnější 2,0 TDI s převodovkou DSG jsem si mohl krátce vyzkoušet.\nNová Škoda Octavia je hezčí než předchůdkyně, zejména uvnitř\nDesign aut v testech příliš neřeším, hlavně kvůli tomu, že je to individuální záležitost a každý si sám zhodnotí, jestli se mu auto líbí. U „čtyčkové“ Octavie se u něj ale zastavím i proto, že předchozí generace po faceliftu v tomto směru budila opravdu hodně emocí. I když i na ten „trojkový“ facelift jsem si časem zvykl, tak se nová Octavia podle mě povedla mnohem lépe a zdá se mi, že většině lidí se líbí. Obrovský krok dopředu je ale v interiéru, který byl v předchozí generaci hodně strohý a nevýrazný. V nové Octavii je sice jednoduchý, ale působí na mě příjemně a kvalitně. Uvidíme, jak bude vypadat u základních výbav. V této verzi je i revoluční novinka a sice volič automatické převodovky bez mechanické vazby.\nNová Škoda Octavia, u DSG už není řadicí páka, ale jen volič převodovky bez mechanické vazby\nOproti mé Octavii je nová Škoda Octavia o třídu jinde\nDíky projektu #ExtremniTestCNG mám s třetí generací Octavie najeto 175 tisíc kilometrů a i s testy a rekordními jízdami to je určitě přes 200 tisíc. Právě ve srovnání s mojí Octavií je rozdíl proti tomuto testovanému kousku obrovský, protože mám střední výbavu Ambiente, která je ovšem proti novinářským verzím holá. I v rámci generace to byl obrovský rozdíl a nová Škoda Octavia, kterou jsem si mohl vyzkoušet, působí jako o třídu vyšší auto po stránce pocitu z interiéru.\nNová Škoda Octavia, interiér působí kvalitně a příjemně, ale je otázka, jaký bude v základní výbavě\nAle velký rozdíl je i v jízdních vlastnostech, přestože základ platformy je stejný. Jízda se čtvrtou generací je příjemná. Během krátkého svezení jsem nezkoušel žádný extrémní průjezd zatáčkami, jen trochu svižnější jízdu, ale působí na mě mnohem jistěji a relativně komfortně. Na těchto nízkoprofilových pneumatikách je trochu tvrdší, ovšem základní kola určitě budou komfortnější. Ale moje verze Octavie G-TEC má ještě kovové nádrže vzadu, což zhoršuje rozložení hmotnosti i jízdní vlastnosti. Jsem tedy zvědavý, jak pojede nová Octavia G-TEC.\nRozměry má nová Octavia podobné jako předchůdce, prostoru méně\nVelikostně je nová Škoda Octavia srovnatelná se současnou generací, podle rozměrů má stejný podvozek, a podobné to je i s prostorem uvnitř. Když jsem si udělal pohodlí vpředu, tak mi připadá, že mám vzadu trochu méně místa než ve trojce, ale pořád je to dostatek i při mých 192 centimetrech. Možná to je ale jen pocit, přece jen vzadu tolik nejezdím.\nProstor na zadních sedačkách má nová Škoda Octavia pocitově trochu menší než předchůdce\nZavazadlový prostor by měl být u kombíku podle oficiálních dat naopak o 30 litrů větší než u předchůdce, zatímco u liftbacku má nová Octavia oficiálně jen 10 litrů nárůst. Takže tam je naopak prostoru trochu více, alespoň podle oficiálních údajů. Zajímavá je možnost částečného stažení roletky do dvou třetin, nebo mechanismus na ukotvení předmětů.\nZavazadlový prostor má nová Škoda Octavia trochu větší než předchůdkyně a zajímavé řešení je roletka, která se dá stáhnout jen do 2/3 a systém pro uchycení předmětů\nJak nová Škoda Octavia s motorem 2,0 TDI jede a jaká je spotřeba\nPojďme se podívat na motor pod kapotou nové Octavie. Dvoulitrový turbodiesel 2,0 TDI 110 kW nejede špatně, ale působil na mě trochu přidušeně. Zkrátka jsem čekal o něco lepší odpich. To mají nepochybně na svědomí stále přísnější emisní limity. Nicméně po stránce spotřeby mě naopak příjemně překvapil, což je evidentně tím, že má katalyzátor s přívstřikem močoviny (AdBlue), takže může spalovat i chudší směs, aniž by měl problém s emisemi oxidů dusíku.\nNová Škoda Octavia z boku, opticky vypadá větší než je ve skutečnosti\nMěl jsem auto k dispozici jen pár hodin a neměl tak možnost otestovat skutečnou spotřebu podle tankování, ale zjistil jsem alespoň to, jakou spotřebu má nová Škoda Octavia v různých režimech jízdy. Při ustálené rychlosti 90 km/h, tedy na běžné silnici mimo město, vyšla podle palubního počítače na 3,25 litru, při stodesítce na rychlostní silnici to bylo 4,1 litrů a při nejvyšší povolené dálniční rychlosti spotřeba stoupla na pořád pěkných 5,4 litrů na každých 100 kilometrů.\nNová Škoda Octavia, většinu testu jsem jel na Eco režim, ale vyzkoušel jsem i Comfort a Sport\nPři současných cenách paliv má naftová Octavia velmi levný provoz\nV městském provozu byla podle palubního počítače spotřeba o desetinu nižší, tedy 5,3 litrů na 100 kilometrů a na jednotném kombinovaném okruhu, který obsahuje dálnice, město i okresky ukázal palubní počítač 4,4 l/100 km. I když mě zajímá spíše nová Octavia G-TEC na CNG, která by měla být úspornější, tak i naftová verze vychází poměrně dobře. Zvláště při současných cenách nafty, protože za celá test (včetně testů dynamiky) ukázal palubní počítač 5,2 l/100 km. Při ceně nafty 25,9 Kč/l (tolik jsem dnes viděl na „totemu“, když jsem dnes tankoval CNG) to vychází na 1,35 Kč/km. Na stejné stanici tankuji CNG za 23,5 Kč/kg a při mé spotřebě okolo 4,2 kg/100 km to vychází na necelou korunu na kilometr. Takže návratnost investice do CNG se tak prodlužuje.\nNová Škoda Octavia spotřeba podle palubního počítače na kombinovaném okruhu\nDalší motorizace, které nová Škoda Octavia nabídne\nS naftovou šestnáctistovkou pravděpodobně škodovka nepočítá, ale dvoulitr s 85 kW by teoreticky měl být ještě úspornější. Zajímavá ale bude i Škoda Octavia jako plug-in hybrid včetně 245koňového RS a mild-hybridy s označením e-TEC, které budou u 1,0 a 1,5 TSI. A samozřejmě již zmíněná Octavia G-TEC, takže se dá říci, že to zajímavější teprve přijde. Na kterou motorizaci pod kapotou vozu Škoda Octavia se těšíte nejvíce? Podělte se v komentářích, ať vím, co se snažit získat na test jako první.\nZezadu nese nová Škoda Octavia prvky jako ostatní nové škodovky\nNová Škoda Octavia má Isofix i na přední sedačce\n← TEST: Honda Jazz 1,5 i-VTEC 96 kW 6MT – skutečná spotřeba\nTEST: Audi Q5 55 TFSI e quattro S-line – skutečná spotřeba →\nVývoj cen paliv a další témata probereme živě od 16:00\n15.3.2022 Marek Tomíšek\t0\nTesla model S P85, skutečná spotřeba\n9.12.2014 14.2.2016 Marek Tomíšek\t4\n4 komentáře: „Nová Škoda Octavia 2,0 TDI 110 kW – první svezení“\nZdravím, omlouvám se jestli to sem třeba nepatří, ale už nevím kde jinde se zeptat, tak třeba mi tu v diskuzi někdo poradí.. nedávno mi přestal fungovat celý soundsystém a dohledal jsem jen pár článků tady: https://www.2din.cz/neco-spatne-funguje/mam-sound-system-a-nefunguje-zvuk/ nevíte někdo co s tím? :/\nDobrý den, chápu to správně, že Vám soundsystém přestal fungovat v nové Octavii? Ta by měla být ještě v záruce, takže ideální je asi obrátit se na autorizovaný servis.\nPingback:\tTEST: Škoda Scala 1.0 TSI 85 kW 6MT – skutečná spotřeba | USPORNE.info\nPingback:\tI přes propad trhu nových aut hlásí alternativní paliva nárůsty, kromě LPG | USPORNE.info


prima living | Návrhy interiérů podle Vašich představ\n7 + 1 stylové přikázání, než si zařídíte nový domov\nBlankytná koupelna, kuchyň v černém lesku, něžná ložnice? Možná máte jasnou vizi o svém novém domově, možná tápete. Proto jsme si vzali na pomoc interiérovou designérku Alenu Velčevu.\nInteriérová designérka Alena Velčeva ví nejen o barvách, materiálech nebo stylu, ale i jak vybrat dlaždičky, proč vyhodit sušák na prádlo a kdy si dát na stěnu komiks.\n1. Válka barev? Není třeba!\nJak začít? Vyberte barvy. Pokud si nejste jistí, začněte s neutrálními: bílá, šedá, béžová, jemné světlé přírodní tóny. Ty zvolte na stěny, podlahy, dveře a velký nábytek, například vestavěné skříně. Pak můžete experimentovat s barevným textilem – polštáře, povlaky, závěsy, koberce. Podle toho poznáte, jaká barva do interiéru ladí a líbí se vám. V jejím odstínu pak můžete vymalovat jednu stěnu a uvidíte, co dál. „Rozhodně nemalujte celou místnost včetně stropu v jedné výrazné barvě. Vždy je lepší natřít jinak jednu stěnu nebo strop a pracovat trochu s geometrií prostoru,“ doporučuje interiérová designérka Alena Velčeva. Je třeba se také trochu řídit citem a daným prostorem.\nNeutrální stěny a výrazný koberec a dekor potahových látek\nFoto: Ikona Design\n„Zařizovala jsem ložnici, která byla v přízemí, zastíněná stromy. Dalo by se předpokládat, že mým cílem bude prosvětlit ji. Nikoliv, šla jsem s přírodou,“ říká designérka. „Zrovna v tomto případě jsem kromě jiného volila vřesově vínový sametový závěs a mechově zelenou výmalbu. Výhled na zeleň venku příjemně ladil s interiérem. A v případě ložnice, kde je hlavním tématem odpočinek, temnější tóny rozhodně nevadily.“\nOtázka: Co mám dělat, když chci jednu stěnu vymalovat jinak než bíle, ale nevím jakou barvu vybrat?\nAlena Velčeva: „Dobrou volbou je holubí šeď, pro mě královna barev. Jedna šedá stěna obvykle vytvoří nádhernou atmosféru, v této barvě vyniknou předměty v okolí. Podobně působí i béžová v tónu káva s mlékem.“\nOtázka: Sním o rudé lesklé kuchyni, ale mám strach. Jak to ve skutečnosti bude vypadat?\nAlena Velčeva: „Je třeba upozadit vše ostatní. Zapomenout na výrazné barevné doplňky a solitéry, být citlivější k volbě barev v okolí a držet se spíše neutrálních tónů. Myslete také na psychologii barev – rudá aktivuje, podporuje chut’k jídlu. Pokud máte přebytek energie, volte jemnější tón.“\n2. Je příjemné, když se materiály nepřetvařují\nAlena Velčeva – designérka interiérů: „Věřím, že prostředí, v němž žijeme, má ohromný vliv na pohodu a prožitek plnohodnotného života.“ Více na www.ikonadesign.cz\n„Nemám ráda, když si něco hraje na to, co není. Vinyl předstírá, že je dřevěnou podlahou, dlaždičky se tváří jako kámen. Existují přece krásné krytiny s osobitým dekorem, proč nemít desénové a kvalitní lino nebo skvělé dlažice?“ ptá se Alena Velčeva. Ať už vyberete do interiéru jakýkoli materiál, neexperimentujte s příliš mnoha. Vybírejte: dřevo, kov, kámen, sklo, případně textil. Každý interiér je individuální volbou, ovšem základním pravidlem je držet se dvou základních materiálů, jinak vzniká nesourodý chaos.\n3. Jak ctít styl? Vyhoďte sušáky!\n„Někdy stačí jednoduché věci,“ říká designérka. „Spousta lidí žije se sušákem s mokrým prádlem v obýváku nebo s rotopedem v ložnici. Tyto zdánlivě provizorně, ale ve skutečnosti trvale umístěné věci ničí kulturu bydlení. Teprve, když toto zmizí – respektive, zařídíte si nový domov tak, aby ho nerušily, můžete začít uvažovat o nějakém stylu,“ upozorňuje Alena Velčeva. Chcete-li ctít styl, rozhlédněte se, kde bydlíte. Cihla? Panel? Dům? Chalupa na samotě? A jaké je vaše okolí? Bydlíte v historickém centru města? Na okraji? V klidné čtvrti? V přírodě? Jaký je váš styl životní? Pracujete doma, nebo býváte do večera v práci? Jste temperamentní, nebo dáváte přednost klidu? Vytvořit v paneláku starou Anglii je možné, ale moc to neladí. Stejně jako „sklo a beton“ na chalupě u lesa. „Je skvělé, když lidi respektují vybavením interiéru například krásný funkcionalistický styl stavby, kde mají byt, nebo třeba atmosféru domu na okraji města. Vyjadřují tím cit pro soulad, vnímavost k okolí, naladění na život kolem sebe,“ říká Alena Velčeva.\n4. Základ – okna, dveře, podlahy\n„Základem stylového bydlení ve smyslu vkusného bydlení, jsou krásné podlahy, dveře a okna,“ říká odbornice. Nemusíte se hned pevně držet například městské moderny, závanu francouzské Provence nebo etno stylu. Na podlahy, dveře a okna nejdřív zvolte vhodnou barvu, materiál a základní stylové ladění. Všechno ostatní vybavení budete moct měnit bez závažnějších starostí. Ovšem, chcete-li vybraný styl ctít plně nebo se bojíte pustit se do zařizování na vlastní pěst, poraďte se s designérem.\nOtázka: Co dělat, když chci každou místnost nést v jiném stylu?\nAlena Velčeva: „Možné je všechno. Mít čínskou ložnici, anglickou koupelnou a středomořskou kuchyni. Nicméně si myslím, že bydlení v takovém bytě nebo domě se časem stane psychicky náročné. Mám-li podobné zadání od klienta, snažím se držet v jednotlivých místnostech nějaký spojující prvek, linku, která domov sjednotí. Například barevné ladění na doplňcích a textilu nebo určitý sjednocující prvek, který se objevuje v nábytku. Pro mě je nejhezčí a je to i důkaz dokonalosti, když se mi při procházení bytem či domem ‚otevírají‘ jednotlivé interiéry a jemně na sebe navazují, lákají vás vstoupit ze samé zvědavosti dál. Mám ráda, když prostor stále inspiruje a nenudí. Člověk by měl – i když jsou místnosti odlišné, mít pocit lehké plynulosti.“\n5. Budiž více světel\nPracujte se světlem jako s důležitým prvkem, který tvoří atmosféru domova. „Když se v místnosti nabízí několik možností, jak ji osvětlit, můžete pracovat s náladou. Volba jednoho centrálního světla mi připadá surová,“ říká Alena Velčeva. Lampy, lustry, bodové osvětlení nebo svíčky také dávají možnost volby. Číst si v koutku, dívat se na televizi, pobýt s návštěvou nebo navodit intimní atmosféru. Více světel – více variant.\n6. Trpělivost přináší hezký domov\n„Mám velmi dobrou zkušenost s tím, když se zařizuje domov s rozvahou,“ říká interiérová designérka. Je hezké mít všechno hned hotové, čekání se nenosí. Ovšem obvykle je třeba v prostoru chvíli žít, vnímat ho, prakticky užívat, abyste pochopili, co potřebuje. Pokud na kompletní vybavení spěcháte, určitě se vyplatí poradit se s odborníkem.\nOtázka: Jak dlouho mám ladit svoje nápady a vymýšlet vhodný tip vybavení či doplňků?\nAlena Velčeva: „Dejte si čas na příchod inspirace, malujte plánky, hledejte v časopisech, vymýšlejte. Nemusíte čekat hned roky, ale týdny i měsíce klidně – ve srovnání s tím, jak dlouho budete ve svých uskutečněných snech žít, to není dlouhá doba. Myslete na praktické využití prostoru i jeho jednotlivých částí. Foťte si na mobil doplňky, které se vám líbí, a přemýšlejte o nich. Zkoušejte si věci nanečisto, ať víte, jak jste na tom s místem i atmosférou. Během času zjistíte, jak je byt přirozeně osvětlený, odkud se nesou zvuky, jaké dveře budete nejčastěji používat, kde je největší pohyb a cestičky v místnostech, takže by tam neměl být nábytek nebo trčící hrany. Trpělivost je výhodná i v případě, kdy si přišetříte a počkáte na vytoužený kus nábytku. Má to větší smysl než koupit nekvalitní šunt, který za dva roky s neuspokojením vyhodíte.“\n7. Fotky z katalogu někdy nejsou k žití\nFotografie naaranžovaných interiérů vypadají skvěle. Ale opravdu chcete mít například koberec pod jídelním stolem? V místě, kde se stále posunují židle a drobí se? „Já mám pod svým jídelním stolem pudrově růžový koberec a jsem velmi spokojená, je to otázka volby a priorit,“ usmívá se Alena Velčeva. I koberce s velmi vysokým vlasem vypadají na fotografiích moc hezky. Počítejte ale s tím, že obvykle slehnou a je složité je čistit. „Hezky na fotkách vypadají ‚volná‘ designová schodiště nebo schody bez zábradlí. Myslím, že je nepříjemné a nebezpečné po nich chodit,“ říká odbornice. Také lesklé hladké kuchyňské skříňky bez úchytek působí velice stylově. Při běžném rodinném chodu vás ale stálé leštění otisků a šmouh spolehlivě otráví.\n+ 1. A co milujete vy?\nAno, fotografie z katalogů vypadají krásně a… neosobně. Opravdu byste „tam“ chtěli bydlet? Mnoho lidí si nevědomky zařizuje domov ne pro sebe, ale pro ty, co přijdou na návštěvu. Jenže, návštěvy u vás doma nebydlí. „Nebojte se toho, co máte rádi, co je vám blízké,“ říká Alena Velčeva. „Milujete komiksy? Proč si na jednu stěnu nenecháte namalovat kousek komiksového příběhu?“ Líbí se vám film prázdniny v Římě, kde se Audrey Hepburn a Gregory Peck prohánějí na skútru Vespa? A víte, že pod touto značkou můžete koupit i hodiny nebo lampy v čistém retro stylu. Hodně štěstí při zařizování!\nIvana Králová (Prima Living)


Odborníci do škol, navrhuje ministerstvo. Bez pedagogického základu by mohli učit na odborných školách — ČT24 — Česká televize\nOdborníci do škol, navrhuje ministerstvo. Bez pedagogického základu by mohli učit na odborných školách\nExperti z praxe by mohli i bez pedagogického vzdělání učit na středních odborných školách. Novelu zákona připravilo ministerstvo školství kvůli nedostatku učitelů. Ředitelé škol i inspekce by ale šli ještě dál: lidé s vysokoškolským vzděláním by měli mít možnost učit na všech typech škol, nejen na těch odborných.\nUdálosti: Přijdou experti do škol? Plánuje to novela zákona\nVíc odborníků z praxe, včetně těch mladších, má do středních škol nalákat novela zákona, která umožní absolventům magisterských oborů vysokých škol učit na středních školách.\n„Jedná se pouze o odborné předměty, tedy ne o český jazyk nebo matematiku. Lidé z praxe by mohli vyučovat po dobu čtyř let, než by si doplnili pedagogické minimum,“ navrhuje náměstek ministra školství Václav Pícl.\nVláda chce do tří let tisíce nových učitelů. Ředitelé škol nevěřícně kroutí hlavou\nPodle školní inspekce je ale novela zákona o pedagogických pracovnících příliš úzká a měla by pustit lidi z praxe nejenom do středních odborných škol. Učitelé totiž ze škol spíš odcházejí, než přicházejí a zajistit výuku je pro ředitele čím dál těžší.\n„Do toho se tváříme tak, že jaderný fyzik není kvalifikovaný a dostatečně způsobilý k tomu, aby vyučoval fyziku na druhém stupni základní školy,“ upozorňuje náměstek z České školní inspekce Ondřej Andrys.\nOdbory: Experti jen na odborné školy\nJaké vědomosti by měli žáci získat? Plány se změní, začne se u IT a matematiky\nS tím ale nesouhlasí školské odbory, ačkoliv samotnou novelu vítají. „I v jiných profesích, ať už jsou to lékařské a další, nikdo neuvažuje, že by léčil někdo, kdo nemá odpovídající kvalifikaci,“ tvrdí předseda školských odborů František Dobšík.\nUčitele z praxe by uvítala například Střední škola letecké techniky. Dva experty už zaměstnává, a to právě na výuku odborných předmětů.\nVydáno pod DomácíŠkolství\nMaturita je příliš lehká, propadnout mělo víc studentů, říká odvolaný šéf Cermatu\nČtyři roky po vraždě studenta ve Žďáru jsou školy zabezpečeny dobře. Hůř jsou na tom školky\nVrátí se do škol povinné dílny? Firmy si slibují větší prestiž manuálních profesí\nKoalici rozděluje životní a existenční minimum. Maláčová navrhla růst, Schillerová je proti\nÚstavní soud nařídil znovu otevřít případ Tempela potrestaného doživotím za dvojnásobnou vraždu


Jak vypnout režim Auto-Renew pro shodu aplikace iTunes\nJsem šťastně odhodlán 25 dolarů, když iTunes Match byl propuštěn v listopadu. Milovala jsem myšlenku na přístup k mé hudební knihovně iTunes z mého iPhone a iPadu. Od té doby jsem se však ponořil do programu Spotify Premium, který bych rád iTunes Match. Mezi Spotify a Pandourou jsem zřídkakdy zjistil, že jsem vypálil iTunes a nedokážu si vzpomenout na to, jak jsem naposledy použil iTunes Match k tunelu do mé knihovny iTunes z mého iPhone nebo iPadu.\nPředpokládal jsem, že se moje předplatné iTunes Match automaticky obnoví po roce a ukázalo se, že moje podezření je správná. Pokud nic neuděláte, za další rok hry iTunes Match zahodíte dalších 25 dolarů. Je snadné vypnout automatické obnovení pro iTunes Match, pokud víte, kde hledat.\nChcete-li tak učinit, spusťte službu iTunes a vyberte možnost Obchod> Přihlásit se (pokud nejste již přihlášeni do účtu).\nJakmile jste přihlášeni, zvolte Obchod> Zobrazit můj účet.\nJak používat službu iTunes Match\nJak používat službu iTunes Match pro upgrade kvality zvuku\nSynchronizujte své hudební soubory na Spotify v iPhone\nDále přejděte dolů do sekce iTunes v cloudu a klikněte na šedé tlačítko Automatické obnovení vpravo od iTunes Match.\nBudete vědět, že váš příkaz byl přijat, pokud tlačítko přečte Zapnout automatické obnovení. Vedle hlavičky iTunes Match bude také přečteno: "Platnost vašeho odběru vyprší a vaše hudba v iCloudu nebude k dispozici v [takovém a takovémto datu].\n© Copyright 2022. All rights reserved. Jak vypnout režim Auto-Renew pro shodu aplikace iTunes


Prodej, obchodní objekt, 2500 m2, Lovčice - Reality.iDNES.cz\nProdej, obchodní objekt, 2500 m², Lovčice\nProdej víceúčelového objektu v Lovčicích. Celková plocha činí 2500 m². V přízemí se nachází restaurace, obchod a byt. V patře 2 byty o dispozici 4+1 a nebytové prostory. Na pozemku se nachází technická budova, stodola, studna a prostorná zahrada. Objekt je vhodný k podnikatelským účelům. Nachází se v centru obce.\nČíslo zakázky: IDNES-533784\nDobrý den, mám zájem o bližší informace k vámi inzerované nemovitosti: 'Prodej, obchodní objekt, 2500 m2, Lovčice' (IDNES-533784), kterou inzerujete na Reality.iDNES.cz. Prosím kontaktujte mne. Děkuji.


Divadelní satira o Babišovi dostává po ČR stopku. Bojíme se o práci, říkají kulturní pracovníci – Forum24\nDivadelní satira o Babišovi dostává po ČR stopku. Bojíme se o práci, říkají kulturní pracovníci\ndivadloDivadlo RePublikaJaroslav Kmenta\nNa začátku roku představilo Divadlo RePublica dramatizaci knižního bestselleru Boss Babiš novináře Jaroslava Kmenty, který popisuje život a kauzy současného premiéra. Jak se ale ukázalo, v regionech mimo Prahu satirické představení v obavách odmítají. „Já bych to vzal, ale radnici by se to asi nelíbilo,“ zaznívá od provozovatelů kulturních subjektů.\nPřestože divadelníci uvádějí, že respektují rozhodnutí kulturních institucí, z jejich vyjádření vyplývá, že rozhodnutí zřejmě nezáleží pouze na nich samotných. „Nechceme města ani kulturní subjekty, alespoň zatím, konkretizovat. Jsme v kontaktu s konkrétními kulturními pracovníky, ale tito lidé se bojí, že přijdou o zaměstnání,“ sdělil deníku FORUM 24 produkční Robin Suchánek. Připustil přitom, že se v žádném případě nejedná pouze o vesnice, nýbrž i o větší krajská města.\nTady cestu nehledejte\nJakmile odmítlo představení několik subjektů, rozhodli se zástupci Divadla RePublica změnit taktiku a nabízet vlastní organizaci. Jako absurdní nyní označují nové případy, kdy nejsou kulturní subjekty ochotné přistoupit ani na zápůjčku sálu. „Prostor pro tuto inscenaci Vám pronajmout nemůžeme. Jsme závislí na financích zřizovatele – města,“ zaznělo například.\nPodobné argumenty přirovnávají ke kultovní české komedii Černí baroni. Namísto „práva určení radnice“ ale vzpomínají známý filmový citát „O tom, co je krásné, rozhodujeme my. Strana.“\nDivadelní inscenace Boss Babiš\nSami tvůrci si dnes kladou hned několik otázek. A sice: K čemu jsou pak dramaturgové a kulturní pracovníci, když kulturní program musí schvalovat městské koalice? Jistěže jejich zástupci byli zvoleni ve volbách, ale znamená to tedy, že město nebo obec bude čtyři roky hájit jen zájmy jejich voličů a na ty, kteří mají jiný názor, nebude brát ohled? Nespravují obce pro všechny obyvatele?\nAčkoli nikdo není ochoten souboru oficiálně sdělit pravé důvody, v soukromých debatách se situace jeví poněkud jasněji. Často prý zaznívají slova o preventivním strachu z politiků, ze zamítnutí potřebných dotací, ale mezi argumenty kulturní pracovníci uvádějí i možnou ztrátu pracovního místa.\nDivadelníci sice připouštějí, že určité obavy chápou, ale jedním dechem dodávají, zda jsme to skutečně dopracovali tak daleko, že se bojíme hrát divadlo. Jestli se blíží s nadsázkou doba, kdy budeme pálit knihy a zakazovat filmy. I když popsaná situace nepanuje všude, takových míst podle nich přibývá. „Stále si myslíme, že pro normalizační opatrnost ještě není ten správný čas,“ uzavírají.\nV kabaretně laděné inscenaci Boss Babiš se snaží herci najít s nadhledem a humorem odpovědi na otázky, zda byl Andrej Babiše mafián, nebo oběť, anebo jestli je skutečně největším polistopadovým podvodníkem, který „zdecimoval tuto zemi“. Březnové termíny představení v pražském Rock Café jsou sice beznadějně vyprodány, ale v plánu jsou i představení na duben.


Řidič si dal alkohol a marihuanu, na přejezdu převrátil auto na střechu - iDNES.cz\nŘidič si dal alkohol a marihuanu, na přejezdu převrátil auto na střechu\n20. dubna 2015 16:46, aktualizováno 16:46\nHrozbou několikaletého vězení a napáchanou škodou za více než čtvrt milionu korun skončilo rozhodnutí řidiče ze Šumperska, který vyjel na silnice poté, co si dal alkohol a marihuanu. Na železničním přejezdu narazil do zabezpečovacího zařízení a vůz skončil na střeše. Z místa nehody pak navíc odešel.\nŘidič jedoucí pod vlivem alkoholu a marihuany nezvládl na Šumperku řízení a narazil na přejezdu do zabezpečovacího zařízení. Auto skončilo na střeše, on poté z místa nehody odešel. | foto: Policie ČR\nPětadvacetiletý muž z Postřelmova boural na železničním přejezdu nacházejícím se na silnici do sousedního Bludova v sobotu kolem třetí ráno.\n„Nezvládl svůj vůz a narazil zde do přejezdového zabezpečovacího zařízení bez závor. Po nárazu se auto přetočilo na střechu a narazilo do dalšího zabezpečovacího zařízení, v tomto případě vybaveného závorami,“ popsal šumperský policejní mluvčí Josef Bednařík.\nŘidič boural na přejezdu\nMuž navíc následně nehodu včetně převráceného auta a poškozeného zabezpečení přejezdu nikam nenahlásil a odešel. Policistům se ho ale později podařilo vypátrat a přivézt zpět na místo činu. Při dechové zkoušce mu přístroj naměřil jedno promile alkoholu.\n„Řidič se k popíjení alkoholu před jízdou přiznal a dále také uvedl, že v pátek kolem dvaadvacáté hodiny měl marihuanu. Policisté mu zadrželi řidičský průkaz a převezli ho k ošetření a odběru krve do nemocnice v Šumperku,“ shrnul Bednařík.\nMuž je nyní podezřelý z trestných činů ohrožení pod vlivem návykové látky a poškození a ohrožení provozu obecně prospěšného zařízení z nedbalosti. Materiální škody jsou vyčísleny na 25 tisíc korun na autě a zhruba 300 tisíc korun na zabezpečovacích zařízeních přejezdu.\nTémata: Alkohol, marihuana, Šumpersko, střecha, závory, automobil, Postřelmov, Bludov, Šumperk, Olomoucký kraj, silnice, Dopravní nehody, Drogy, Nehody Olomouc\nKličkující auto, jehož řidič nebyl schopen udržet se v jízdním pruhu, chtěli v pátek zkontrolovat olomoučtí strážníci....\nOpilá řidička nedala přednost a jela dál, nabouraný muž si ji zastavil\nŽena z Přerovska nedbala své značné opilosti a sedla za volant. Skončilo to špatně. Na křižovatce nedala přednost...


Víkendové výsledky žákovských mužstev | SK Sigma Olomouc - Oficiální web fotbalového klubu\n13.09.2021 / Ostatní\nŽákovská mužstva mají za sebou víkend plný zajímavých zápasů. Týmy U15 a U14 se výborně prezentovaly na hřišti Baníku Ostrava, kde sahaly po vítězstvích. Nakonec oba naše týmy odešly ze hřiště s remízami. Třináctka odehrála o víkendu hned dvě utkání – mistrovské a přátelské. V mistrovském porazila Třebíč 6:4, v přátelském podlehla Slavii 3:6. Dvanáctka prohrála v Třebíči 7:8.\nFC Baník Ostrava U15 - SK Sigma Olomouc U15 1:1 (0:0)\nBranka: 57. Bittner.\nSestava: Ulenfeld - Vojtek, Siegl, Körner, Skopal - Remeš, Synevych, Ptáčník - Bittner, Galík (72. Glos), Přibylka (65. Kovář). Trenéři: Čech a Plšek.\nHodnocení trenéra: „Velmi dobře zvládnuté utkání a to jak plněním taktického záměru, tak i nasazením a bojovností. Dnes někteří kluci zahráli na hranici svých aktuálních možností a ostatní se k nim přiblížili. Věřím, že si ověřili svoji kvalitu na horké půdě favorita soutěže a výkon potvrdí ve všech dalších utkáních.“\nFC Baník Ostrava U14 - SK Sigma Olomouc U14 4:4 (3:2)\nBranky: 13. Chytil, 26. Riedl, 45. Křiklava, 54. Riedl z pen.\nSestava: Hruban - Chytil, Pavlištík, Kocourek, Pazdera (41. Hloušek) - Skácel, Riedl, Kaštyl (62. Vaněk) - Vyroubal, Křiklava, Bušina. Trenéři: Kovář a Valenta.\nHodnocení trenéra: „Velice kvalitní utkání především v útočné fázi u obou týmů. Soupeř nás zpočátku dostával pod tlak vysokým presinkem a rychle si vytvořil dvoubrankové vedení. Ve 26. minutě přišla červená karta pro ostravského hráče a srovnání na 2:2. Od té doby jsme si vytvořili několik dalších příležitostí, přesto byl Baník stále velmi nebezpečný svým rychlým přechodem do útoku. Při vedení 4:3 se nám nepodařilo navýšit náskok a trestem byla přísná penalta v 75. minutě a srovnání na konečných 4:4.“\nTřebíč U13 – SK Sigma Olomouc U13 4:6 (0:2, 3:2, 1:2)\nHodnocení trenéra: „V okleštěné sestavě doplněné o 3 hráče z U12 se nám povedlo dobře vstoupit do utkání dvěma rychlými brankami. Poté se však soupeři především díky své bojovnosti povedlo vrátit do zápasu. Z naší strany vymizela fotbalovost a přizpůsobili jsme se hře domácích. Zbytečnými nepřesnostmi, lacinými ztrátami míče a pomalou rozehrou jsme dnes obdrželi 4 branky. I přes kostrbatější kombinaci jsme si dokázali vytvořit spoustu gólových příležitostí, ze kterých jsme ale proměnili velmi malé množství - naše zakončení často končila v rukou domácího gólmana či na tribuně. Věřím, že pro mladší hráče bylo utkání dobrou zkušeností a motivací na sobě dále pracovat.“\nSK Sigma Olomouc U13 – SK Slavia Praha U13 3:6 (1:5)\nTřebíč U12 – SK Sigma Olomouc U12 8:7 (3:2, 3:3, 2:2)


erin 27. 1. 2007 10:56\nVážené diskutující, co jsme začínaly s tématem "co na dokonalou pleť", jsem založila nové téma o pleťových maskách.Původní téma na naše názory již nestačí a já bych chtěla,abychom měly stále téma o dekorativce.Ale bohužel někdy je těžké se neodklonit,když chceme zdůraznit,že dokonalé líčení potřebuje péči.\nerin 27. 1. 2007 11:33\nLenusko Buc,chtěla jsem Vám napsat o těch maskách,které mi kosmetička dával po čištění tí expresorem.\nSweetHarmony 27. 1. 2007 12:00\nA lze tu kosmetiku Casmara třeba koupit domů na domácí používání nebo je to vázáno na kosmetické zařízení?\nerin 27. 1. 2007 12:48\nerin 27. 1. 2007 12:55\nDotaz na vierunu:\nBuc 27. 1. 2007 14:01\nDěkuju erin za supr info o maskách, vypadá to zajímavě, pro mě bude asi ta černá.\ndada 27. 1. 2007 15:31\nDobrá maska je čistící č. 3 od Mary Kay.Je bez parfemace a důkladně vyčistí póry.Celkově kosmetika Mary Kay je výborná.Používala jsem ji poměrně dlouho. Jsou tam 3 řady a to pro pleť suchou č. 1, smíšenou č. 2 a pro mastnou pleť č.3\nerin 4. 2. 2007 18:42\nhanka 4. 2. 2007 20:35\nmilé prazšké dámy našla jsem salon,kde s Casmarou pracují\ndada 5. 2. 2007 13:34\nerin 25. 2. 2007 17:45\nDnes jsem vyzkoušela černou masku Givenchy "Black for light".Dostala jsem jí na vyzkoušení.Vyšla mi na 2x.\nStelli 6. 3. 2007 12:13\nAhoj, na mastnou nebo smíšenou pleť můžu doporučit masku od Lancome Pure Empreinte Masque. Stahuje póry, čistí a odmašťuje. Obsahuje bílý jíl - je to taková klasika. Na suchou nebo citlivou pleť bych ji ale nedoporučovala, to by asi dost vysušovala. Možná jen na t-zónu.\nBarča 22. 9. 2007 16:59\nAhoj,možná Vám to holky přijde vtipný,že sem najednou přitáhnu značku Garnier,zatím co Vy tady píšete o samých drahých značkách,které ani moc neznám.Je mi teprve 14,možná tu asi nejsem správně.Ale mám problematickou pleť.Už asi přes rok používám modrou řadu od Garnier.Čistící gel,tonikum a krémy,za které jsem opravdu ráda.Pleť se mi velmi rychle dala do pořádku a s touto značkou jsem spokojená:-).Teď i koupíte z modré řady takové "trio",které lze používat jako čistící gel,pealing a masku.Já si vybrala masku.Používám ji 3x týdně a opravdu pocítíte rozdíl:-).Stahuje póry a pokožku vysuší.\nJestli máte někdo v mém věku stejný problém,vyzkoušejte Garnier.Fakt že jo.Snad Vám taky pomůže stejně jako mě:)).Hodně štěstí...\nIvonka 16. 10. 2007 10:41\nNemáte někdo zkušenosti s kosmetikou z mořských řas nebo konopí?\nNelly 21. 10. 2007 12:35\nAhoj Barčo,souhlasím s tebou v době kdy jsem měla akne Garnier Pure bylo to nejlepší co jsem mohla potkat.Ted už ho nepoužívám pleť mám bez akne a tak vysušovat ani nepotřebuju.:)


Výkup titanu Dolní Benešov a okolí, titan výkup - slinute-karbidy.cz\nNaše společnost nabízí výkup titanu zákazníkům ve městě Dolní Benešov a po celé České Republice. Titan vykoupíme v různých podobách. Můžeme vykoupit polotovary, jako jsou trubky, potrubí, tyčky, plechy, desky. Vykoupíme také jiné materiály z titanu, jsou to například dekorace, strojní součásti atd..\nVýkup titanu můžeme učinit ve všech různých regionech po ČR. Výkup titanu provedeme i ve městě Dolní Benešov. Seznam s více než šesti stovkami oblasti je k vidění zde:


překlad: Hana BřezákováNÁVRAT DOMŮ\nnáhodně vybraná ukázka[Toto dílo je chráněné a proto není možné jej zveřejnit celé, jelikož by to odporovalo platnému autorskému zákonu ČR. V této knize si můžete přečíst jen jednu stranu.] cena původní: 248 Kč\nIštařin návrat - Wilson Robert Anton\n1 NÁVRAT DOMŮ\nMcCulloch začínal shazovat krunýř. Přicházelo to, nedalo se tomu uniknout, nedalo se to oddálit, bylo to strašné – jako by se jeho tělo mělo roztrhnout na kusy – a přesto, bylo to tak známé, tak očekávané a vítané. Vlna za vlnou jím procházela palčivá, závrať způsobující bolest. Snažil se zavrtat co nejhlouběji do písku, zmateně hrabal svýma osmi nohama.\nMěl strach. Byl klidný. Vůbec nevěděl, co se s ním začíná dít. Zažil to už stokrát předtím.\nBylo to stále blíž a blíž a vytlačilo to z jeho mozku všechny pochybnosti a po chvíli i všechen strach. Po celém jeho těle – od bodu těsně za hlavou až k prvním článkům vějířovitého ocasu – běžela dolů rozžhavená čára. Jako by na jeho krunýř byla nějakými obřími skleněnými čočkami soustředěna veškerá sluneční energie. A jeho měkké tělo uvnitř se napínalo, svíjelo, plnilo krunýř až k prasknutí. Ale ta tuhá skořápka na něm stále setrvávala, stále se nechtěla poddat tlaku. McCulloch si připadal jako v potápěčském obleku, který je mu najednou pětkrát menší.\nCo je to sluneční? Co je to skleněný? Co jsou čočky? Co je to potápěčský oblek?\nTyto otázky se mu najednou vynořily v mysli přesně tak, jako ona malinkatá stvořeníčka s množstvím nohou, vyhrabávající se z písku před ním. Ale neměl čas na ně odpovědět. Opět to na něj udeřilo, tentokrát s ohromnou rychlostí a silou. Tlak se stával nesnesitelným. Zdálo se mu, že každým okamžikem musí vybuchnout. Zmítal sebou a točil se dokola. Tkáň v jeho klepetech jako by se najednou začínala scvrkávat, stahovat zpět, unikat z pevného objetí krunýře, ale zbytek těla se neustále rozpínal a narůstal.\nMusí z té skořápky uniknout, než ho zabije. Musí se za každou cenu dostat z toho stahujícího krunýře. Zapřel se klepety a většinou svých nohou do písku, nadýmal se, rozpínal a tlačil. Pomyslel si, že je těhotný sám sebou a zuřivě se sám sebe snaží porodit.\nÁách. Krunýř začínal praskat.\nByla to jen malá trhlinka vysoko na ramenou – ramenou? – ale hmota uvězněná uvnitř se rychle začala drát ven, rozšiřovala trhlinu a prodlužovala ji a v příštím okamžiku byl rohovitý krunýř roztržen po celé délce. Ách. Áách. Byl to nádherný pocit osvobodit se z onoho strašného sevření. Ale McCulloch ještě nebyl volný. Opatrně se naklonil dozadu a neuvěřitelně precizním způsobem vytahoval z krunýře nohu po noze. Připadalo mu to, jako by vytahoval nohy z nějakého velmi starého a křehkého oděvu.\nAle stále ještě nebyl svobodný, protože měl v krunýři svá hlavní velká klepeta. A dostat je ven si vyžadovalo velkou trpělivost. Přední končetiny se stále scvrkávaly a články krunýře jako by měkly a rozpouštěly se, ale přesto musel každé klepeto protáhnout štěrbinou mnohem užší, než bylo samo.\nPrudký pohyb by mohl klepeta nenávratně poškodit.\nSoustředil na ten úkol veškerou svou pozornost. Bylo to, jako by poroučel svým zápěstím, aby se ztenčila a on mohl vytáhnout ruku z rukavice.\nZápěstí? Rukavice? Co je to?\nMcCulloch nevěnoval onomu matoucímu vnitřnímu hlasu pozornost. Opatrně, pomalu, teď – ach – ano, takhle, takhle! Jedno klepeto je volné. Teď to druhé, pomalu, opatrně. Hotovo. Obě jsou venku. Zbytek byl jednoduchý: párkrát sebou zamrskal, zatřepal a prasklinou v krunýři se protlačil ven. A pak ležel na písku, unavený, vyčerpaný, nahý, měkký a strašně zranitelný. Chtěl jen usnout a vrátit se do spánku, z něhož ho vytrhl ten hrozný proces osvobozování se z krunýře.\nAle nějaká vnitřní síla v jeho vědomí mu nedovolila odpočívat. Jen chvilku, chviličku. Podíval se nalevo, na odhozený krunýř. Všechno viděl nějak divně, zvláštně, v podivných odrazech, složených z tisíců malých kousků – ale navzdory tomu a navzdory šeru svůj krunýř uviděl – měl zlatavý odstín s červenými skvrnami a vypadal jako krunýř raka, přestože byl složitější a bizarnější. McCulloch nevěděl, proč obýval račí krunýř. Zřejmě proto, že je rak; ale on přece není rak. Je to tak nebo ne? A přesto – byl pod vodou. Ležel na jemném bílém písku v takové hloubce, že vůbec neviděl stopy po slunci nahoře nad hladinou. Voda byla teplá, příjemná, plná malinkých chutných tvorečků a změti signálů, bez přestání zachycovaných jeho receptory.\nChtěl vědět víc. Ale nyní na odpočinek a přemýšlení není čas. Je nechráněný. Jakýkoliv nepřítel ho může zničit. Rychle, vzhůru, najít si nějaký úkryt; cítil, že to je ta jediná správná věc, kterou v tomto okamžiku může udělat.\nAle nejdříve musí pozřít svůj starý krunýř. Otočil se k němu, popadl jej těžkopádně vyhlížejícími, a přesto velmi obratnými klepety a nacpal si jej do výkonných kusadel. Když byl hotov – bylo třeba obnovit zásobu vápníku, potřebnou k růstu nového krunýře – přinutil sám sebe dát se pomalu do pohybu. Byl si jistý, že směr, kterým se vydal, je správný.\nBrzy svými čidly zachytil vibrace něčeho velkého a masivního – byla to zeď, ohromná kamenná masa tyčící se před ním. McCulloch si svýma podivnýma složenýma očima prohlížel tmavý útes, vystupující z mořského dna. Rostly na něm trsy komíhajících se žlutých a červených mořských trav a jako guma vypadající, prstovitě tvarované houby a všude bylo vidět lezoucí a zevlující kraby, měkkýše a červy, kteří silně dráždili McCullochovy chuťové buňky. Ale teď nebyl čas k jídlu, natož aby někdo pozřel jeho. Opodál rostly dvě obrovské zelené sasanky, divoce mávající svými chapadly v naději, že se do nich něco chytí. Nad hlavou mu proplul tmavý obrys – velký, trubkovitý, s hrozivými chapadly. McCulloch ignoroval početné obyvatelstvo útesu a spěchal dál kolem nich, až dorazil k malé štěrbině, zrovna tak velké, aby se v ní mohl schovat. To byl jeho cíl.\nOpatrně zacouval úzkým vchodem dovnitř, protože věděl, že kdyby lezl klepety napřed, nemohl by se už otočit. Zaplnil celý prostor jeskyňky a její vchod zablokoval svými klepety. Teď se dovnitř nedostane žádný nepřítel. Třebaže je nahý a nechráněný, tady bude v bezpečí, dokud mu nenaroste nový krunýř.\nPoprvé od svého agonizujícího procitnutí měl McCulloch čas na to, aby se zastavil: aby si odpočinul a přemýšlel.\nPřestože odpočíval, byl schopen pozorovat své okolí. Vystrčil tykadla do vody, hemžící se živočichy a znovu ucítil pulsující život podmořského útesu. Většina živočichů, pohybujících se pomalu kolem útesu, byla primitivní, ale McCulloch zřetelně cítil ostré výboje inteligence z několika bodů opodál: zřejmě vycházely od sasanek a od té obrovské věci nahoře. Nebyla to inteligence, které by byl schopen porozumět, ale tím se teď netrápil: nyní měl za úkol zotavit se po vyčerpávajícím shazování krunýře. Tykadla neustále držel vystřená ven a upadal přitom do odpočinkového stádia, o němž věděl – ale jak to, že to věděl? – že je optimální pro růst nového krunýře, který pomalu narůstal a tvrdnul – tím, jak absorboval vodu, filtroval ji a bral si z ní vápník. Ale než bude znovu plně obrněn, bude muset ještě dlouho v klidu odpočívat.\nOdpočíval tedy. Nemyslel na nic.\nPo chvíli byl jeho odpočinek narušen oním vnitřním hlasem, který se ho už jednou pokoušel na něco vyptávat – tehdy, během nejkrutějších okamžiků při shazování krunýře. Byl to hlas, vycházející odněkud z hlubin jeho otupělého vědomí.\nJsem, odpověděl McCulloch popuzeně.\nPotřebuji definici. Jsi pro mne záhadou. Co je to McCulloch?\nJsem mužská lidská bytost.\nTo také nic neznamená.\nPoslyš, jsem unavený. Nemohli bychom tyhle věci probrat jindy?\nTeď je nejvhodnější chvíle. Zatímco odpočíváme, zatímco mě naplňujeme.\nNás, opravil ho McCulloch.\nMě je přesnější.\nAle jsme tu přece dva.\nOpravdu? A kde je ten druhý?\nMcCulloch se zajíkl. Nebyl schopen si tuhle situaci nějak rozumně vysvětlit.\nMyslím, že jeden je uvnitř druhého. Jsme dva v jednom těle. Ale určitě jsme dva. McCulloch a ne-McCulloch.\nV tomhle s tebou souhlasím. Jsme dva. Ty jsi ve mně. Kdo jsi ty?\nTo už jsi říkal. Ale co to znamená?\nHlas ho nechal opět o samotě. Cítil jeho přítomnost poblíž, jako mrazení na páteři nebo na tom, co bylo ekvivalentem jeho páteře, protože si pomyslel, že korýši nemají páteř. A bylo mu docela jasné, že je korýš.\nZdálo se, že se z něj stal rak nebo něco, co raka hodně připomíná. Důležité bylo, že se z něj stal. To znamená, že kdysi byl něčím jiným a drásající vzpomínky něčeho jiného teď tančily v jeho podvědomí. Vzpomněl si na vlasy, prsty, nehty, svaly. Oděv: druh snímatelného vnějšího krunýře. Oční víčka, uši, rty: matné vzpomínky na ně, prchavé a pomíjivé, jména bez podstaty, ale přesto s určitým významem. Pokaždé, když se pokoušel některý z těch pojmů uplatnit na sebe – třeba „prsty“, „vlasy“, „člověk“, „McCulloch“ – nedařilo se mu to. Ale přesto si byl jistý, že všechny ty pojmy s ním mají nějakou souvislost.\nČím víc se snažil v této směsi polojasných pojmů orientovat, tím víc se v ní zamotával. Proto se McCulloch rozhodl jít na to pomalu, nesnažit se porozumění uspěchat, ale počkat, až přijde samo. Zřejmě utrpěl nějaký těžký šok, nějaké závažné trauma, totální dezorientaci. Může to trvat celé dny, než se z toho dostane a než začne normálně chápat.\nZdvořilý hlas před jeskyní řekl: „Doufám, že tvůj růst probíhá v pořádku.“\nNe, to nebyl hlas. Pamatoval si hlas: jako vibraci vzduchu před ušními bubínky. Tady není vzduch ani ušní bubínky. Byl to proud neviditelných chemických signálů, procházející ústím jeskyně a dráždící tisíce senzorických vláken na jeho nohách, tykadlech, krunýři a ocase. Ale bylo to, jako by naslouchal mluveným slovům. A bylo to něco jiného než ten vnitřní hlas, který se před chvílí tak vytrvale vyptával.\n„Jde to velmi dobře,“ odpověděl McCulloch: nebo to odpověděl vnitřní obyvatel jeho těla? „Rostu. Uzdravuji se. Sílím. Brzy zase vyjdu ven.“\n„Měli jsme o tebe strach.“ Z hlasu před jeskyní zněla účast, vřelý vztah, inteligence. Příbuzenství. „V prvních okamžicích shazování krunýře v tobě bylo něco cizího.“\n„To cizí je ve mně i teď. Jsem okupován.“\n„McCullochem. Je to člověk, lidská bytost.“\n„Aha. To je opravdu něco cizího. Potřebuješ pomoci?“\nMcCulloch odpověděl: „Ne. Zvyknu si na to.“\nA věděl, že to byl ten druhý uvnitř něho, kdo modifikoval odpovědi, ale ta hranice mezi jejich identitami byla tak nepřesná, že měl pocit, že to je on sám, kdo odpovídá. Ale jak je možné, že tvoří slova vysíláním částeček tekutiny do vše obklopující vody? To přece není jeho jazyk. Jeho jazykem jsou –\nanglická slova –\nOtřásl se náhlým pochopením. Prudce mával tykadly i končetinami. V jeho najednou vařící se mysli se vybavovaly vzpomínky a pojmy: ostrá světla, laboratorní přístroje, obličeje, stěny, stropy. Lidé, pohybující se kolem něho, mluvící tichými hlasy, sem tam adresující slova jemu, anglická slova –\nJsou anglická slova to, čím McCulloch hovoří?\nTakže angličtina je lidským jazykem?\nAno, ale ne jediným, řekl McCulloch. Já mluvím anglicky a také německy a trochu francouzsky. Ale jiní lidé mluví jinými jazyky.\nTo je velmi zajímavé. Proč máte tolik jazyků?\nProtože – protože – jsme rozdílných národů, žijeme v různých zemích světa, máme rozdílné kultury…\nTomu nerozumím. Tady také žijí různí tvorové, ale všichni hovoří jen jednou řečí, někteří lépe, jiní hůř, podle svého druhu.\nMcCulloch chvíli přemýšlel. Pak odpověděl:\nJsi rak. Máš dlouhé tělo, klepeta a tykadla vpředu, mnoho nohou, plochý ocas vzadu. Jsi jiný než například škeble. Škeble mají skořápku nahoře i dole a uvnitř měkké maso. Ty takový nejsi. Ty máš tělo raka. Takže jsi rak.\nTen druhý byl zticha.\nPak – po dlouhé odmlce – řekl:\nAno. Jsem rak. Ty jsi člověk. Oni jsou škeble.\nJak si říkáte ve svém vlastním jazyce?\nJaké je tvé vlastní jméno pro sebe samotného? Pro tebe jako jedince, tak jako jméno mne jako jedince je McCulloch a jméno mého druhu je lidská bytost?\nA vůbec, kde jsem?\nTicho, stále bylo ticho, až se McCulloch začal obávat, jestli ten druhý navždy nezmizel z jeho vědomí. Možná v tom tichu uplynuly celé dny, možná celé týdny: neměl žádné prostředky na to, jak tady měřit plynoucí čas. Uvědomil si, že takové pojmy jako dny nebo týdny tu nemají žádný smysl. Jeden okamžik následoval za druhým, ale neskládaly se v nic souvislého.\nNakonec přišla odpověď.\nJsi na světě, člověče McCullochu.\nOpět nastalo ticho, intenzívní, lepící se jako tmavý, vlhký oděv. McCulloch se nesnažil spojit se s onou druhou myslí. Ležel bez pohybu a cítil, jak jeho krunýř dorůstá. Zachycoval vzruchy bytostí, proplouvajících před jeskyní, bytostí, které se teď velmi odlišovaly jedna od druhé: cítil masivní pulsování dvou sasanek, ostrou, bodavou přítomnost sépie, pomalé, těžkopádné vysílání něčeho tmavého a jakoby okřídleného a znovu a znovu jasnou a uklidňující přítomnost ostatních rakovitých bytostí. Tam venku byl čilý, živý svět. McCullochovo vědomí toužilo opustit jeskyni a spojit se s ním. Ale rak odpočíval, spokojen ve svém těsném úkrytu.\nFormoval hypotézy. Přicestoval na toto místo ze svého vlastního světa a během cesty si poškodil mysl a ta se nyní znovu obnovuje, i když možná chybně. Ale během jaké cesty? Do jiného světa? Ne: to se mu nezdálo správné. Nevěřil, že stejné prostředí jako na mořském dně na Zemi by se dalo najít na jiné –\nAno. Tohle je v pořádku. Je člověk. Přišel ze Země. A stále je na Zemi. Je v oceánu. Je – čím? – tím, kdo dlí na pevnině, kdo dýchá vzduch, dvounohým živočichem z masa a kostí, člověkem. Ale teď je v těle raka. Co to znamená? Celá lidská rasa emigrovala do těl raků na mořské dno a teď si tu plaveme, máváme klepety a tykadly a překonáváme obtížné a nebezpečné shazování krunýře?\nMožná, že jsem jen jediný. Vědecký experiment, se mnou jako objektem: člověk v těle raka. Ta jasně osvětlená místnost, kterou si vybavoval, ty nablýskané přístroje všude kolem něho – to byla laboratoř, kde ho připravovali pro tento pokus a pak stiskli tlačítko a vrhli jej do těla –\nNe. Ne. To nemá smysl. Raci jsou přece tvorové s jednoduchým nervovým systémem a omezenou inteligencí. Ale vědomí, do kterého jsem se dostal, je mnohem komplexnější. Klade smysluplné otázky. Konverzuje se svými přáteli, kteří přicházejí jako vznešení japonští pánové s výrazy pozdravů a dobré vůle.\nDalší hypotéza: raci a jim podobní nižší tvorové jsou v podstatě docela inteligentní, s rozumem schopným akceptovat do sebe kompletní lidský nervový systém, ale my v našem pošetilém antropologickém chápání jsme byli příliš slepí na to, abychom si toho všimli –\nNe. To je příliš jednoduché. Předpokládejme, že by nižší živočichové měli utajenou vysokou inteligenci, předpokládejme cokoliv. Ale raci přece nekladou otázky. Nepřicházejí s pozdravnými ceremoniemi jako nějací japonští pánové. Alespoň ne ti raci, které si pamatuji ze svého světa.\nVylepšení raci? Zdokonalení raci? Super raci budoucnosti?\nDo jeho zmateného uvažování najednou zazněl tichý vnitřní hlas ne-McCullocha, jeho společníka:\nJe tvé přemístění spíš v čase než v prostoru ?\nNevím. Pravděpodobně obojí. Jsem suchozemský živočich.\nTo nemá žádný význam.\nNežiji v oceánu. Dýchám vzduch.\nZ druhého vědomí ucítil výraz hlubokého údivu a zároveň nedůvěry.\nOpravdu? Tomu je těžké uvěřit. Když jsi ve vlastním těle, ty nedýcháš vodu?\nNe, dlouho bych to nevydržel. Zemřel bych.\nAle suché země je tak málo. A nežijí tam žádní tvorové. Někteří z nás souš krátce navštívili. Ale nikdo tam nevydržel dlouho. Tak tomu bylo vždy. A tak tomu bude až do doby, než přijde čas velkého Přetvoření světa.\nMcCulloch nad tím uvažoval. Znovu začal pochybovat o tom, zda je stále na Zemi. Vodní svět? Ano, tohle by mohlo zapadnout do jeho hypotézy o tom, že cestoval kupředu v čase. Jenomže kolik miliónů let by mohlo trvat, než by se celá planeta pokryla vodou? A sám si odpověděl: Přibližně tak dlouho, jako by trval vývoj inteligentních bezobratlých.\nNajednou mu to strašným způsobem zapadalo do sebe. Jeho myšlenky krystalizovaly a ujasňovaly se a on najednou začal chápat, co se s ním stalo, nebo spíš, co dovolil, aby se s ním stalo. A s tímto pochopením najednou přišel okamžitý bolestný pocit totálního omylu a naprosté ztráty, jako by se topil a zoufale se chytal stvolů mořské trávy a snažil se dostat zpět na pevninu. Najednou všechno chápal a všechno mu dávalo smysl – je ztracen, pryč, nenávratně pohřben vahou nesčetných tisíciletí, ztracen, utopen, zapomenut, zredukován do pouhého geologického pojmu – bylo to hrůzné, nemožné, nepochopitelné, a přece, byla to pravda a tato pravda na něj dolehla a našla ho bloudícího v hrozivé prázdnotě neznámých věků.\nAle toto strašné poznání trvalo jenom chvíli a zase pominulo. Místo něj přišlo zmatení, vzrušení, potěšení a dokonce i zvědavost, že je tady. A on tu byl. Ta neskutečná věc, o kterou se tolik snažili, se podařila a on byl poslán na tu nejdobrodružnější cestu, jakou kdy mohl zažít, na tu nejfantastičtější cestu v dějinách lidstva. Tohle není okamžik pro smutek a zoufalství. Z onoho dávného světa, který si pamatoval, se mu najednou vybavil úryvek verše, který mu teď zazářil v duši: Jenom časem lze čas překonat.\nMcCulloch se spojil s myslí, která mu v jeho cizím těle byla tak blízko:\nKdy pro nás bude bezpečné opustit tuto jeskyni? zeptal se.\nTeď už můžeme odejít kdykoliv. Přeješ si vyjít ven ?\nŽivočich se pohnul, složil svá přední klepeta, rozložil ocas na podlahu a pomalým, těžkopádným způsobem se začal sunout ven z ústí jeskyně, přičemž několikrát odpočíval a pozoroval, jestli ve vodách před jeskyní nečíhá nepřítel. McCulloch měl divný pocit, jako by se mělo uskutečnit nějaké důležité setkání a on příliš pozdě objevil, že je nahý. Je už krunýř dostatečně pevný? Je už dokonale obrněn proti všem nebezpečím, číhajícím venku, nebo se na něj každou chvíli něco vrhne a roztrhá ho to na kousky? Ale zdálo se, že jeho hostitel tyto obavy nesdílí. Těžce se propracovával kupředu a za chvíli se snesl na řasami pokrytou plošinku podmořského útesu, nedaleko dvou sasanek. Od každé z nich přicházelo mrzoutské, našpulené, hladové mrmlání: „Ach, pojď blíž, jen pojď ke mně blíž.“\n„Až někdy jindy,“ odpověděl rak téměř hravým tónem a odvrátil se od nich.\nMcCulloch se rozhlížel po okolí. Předtím, zmaten svým náhlým příchodem a bolestí při shazování krunýře, si nestačil udělat ucelený obraz. Ale nyní – přestože složenýma račíma očima viděl všechno v úplně jiné perspektivě – byl schopen udělat si představu o terénu.\nJeho rozhled byl omezený, protože shora přicházelo jenom nepatrné množství světla. Před ním bylo čelo obrovitého útesu, na každém centimetru čtverečním obývaného podmořskou faunou i flórou a rozpínajícího se do dáli. Jeho vzdálené výběžky se ztrácely daleko v temnotách. Kousek pod plošinkou, na níž odpočíval, se prostíralo mořské dno, tvořené jemným bílým pískem a jen místy přerušované výběžky nějakého tmavého materiálu. Sem tam ze dna vyrůstaly vlnící se trsy rostlin a občas McCulloch spatřil živočichy, lezoucí po písku. Většinou to byli různí krabi a raci. Viděl také hvězdice, měkkýše a mořské ježky, živočichy, kteří mu nebyli zas tak neznámí. Nahoře nad sebou si všiml několika plovoucích živočichů: pár sépie připomínajících tvorů, ohromných a nebezpečně vyhlížejících. Už instinktivně se mu nelíbili. Také tam bylo něco, co vypadalo jako velká medúza. Ale něco tu chybělo a McCulloch si teprve po chvíli uvědomil co: ryby. Kamkoliv se podíval, viděl spoustu bezobratlých živočichů, ale nikde nebyly žádné ryby.\nNeviděl ovšem daleko. Dvě stě až tři sta yardů od něho se rozprostírala naprostá temnota. Ale i tak bylo divné, že za celou tu dobu se do jeho zorného pole nedostala jediná ryba. Kdyby jen věděl víc o podmořské biologii. Byly na Zemi podmořské zóny, kde neexistovali jiní živočichové než krabi a raci? Možná ano, ale pochyboval o tom.\nV jeho mysli teď vzklíčily dvě nové znepokojivé hypotézy. Jednou bylo to, že se dostal do nějaké vzdálené budoucnosti, kde z jeho vlastní doby nepřežilo nic, kromě bezobratlých tvorů. Další hypotézou bylo to, že se nedostal do budoucnosti, ale omylem do nějaké pradávné geologické epochy, v níž ještě nebyli vyvinutí obratlovci. Ale to se mu zdálo rovněž nepravděpodobné. Tohle místo nevypadalo prehistoricky. Neviděl žádné trilobity: všude kolem něj by přece museli být trilobiti a ne tihle obří raci, které si nepamatoval ani ze svého dětství, kdy navštěvoval muzea prehistorických živočichů.\nAle jestliže je opravdu v budoucnosti – a budoucnost náležírakům a sépiím –\nTo mohl stěží přijmout. Pouze bezobratlí? Co mohou bezobratlí vykonat, jaký druh civilizace mohou raci vybudovat se svými těžkopádnými těly a velkými, neohrabanými klepety? Myslí se mu míhaly zpola zapomenuté pojmy: Tádž Mahál, Sixtinská kaple, Gutenbergova bible, Madona ve skalách, obrovská okna v Chartres. Jsou raci schopni vytvořit něco takového? Nebo snad sépie? Jak ubohý musí být tento svět, uvědomil si McCulloch smutně, jak šedý, jak omezený a těsně spoutaný oceánem nad nekonečným mořským dnem.\nŘekni mi, obrátil se na svého hostitele, jsou v tomhle moři nějaké ryby?\nOdpovědí mu bylo zaváhání.\nRyby? To slovo pro mne nemá význam.\nForma podmořského života, s vnitřní strukturou tvořenou kostmi –\nS krunýřem uvnitř?\nDalo by se tomu tak říci, řekl McCulloch.\nTakoví tvorové neexistují. Nikdy neexistovali. V měkkých částech těla není pro krunýř místo. Něco takového neexistuje, proč by mělo existovat?\nJe to užitečné, ujišťuji tě. V dřívějším světě to bylo docela normální.\nVe světě lidských bytostí?\nAno. V mém světě, odpověděl McCulloch.\nV předchozím světě mohlo být možné cokoliv, člověče McCullochu. Možná, že před posledním Přetvořením tvorové nosili krunýře uvnitř. A možná po dalším tomu bude zase tak. Ale v našem světě, člověče McCullochu, něco takového neexistuje.\nAch tak, řekl McCulloch. Pak jsem mnohem dál od domova, než jsem předpokládal.\nAno, řekl hostitel. Myslím, že jsi skutečně velmi daleko od domova. Jsi kvůli tomu smutný?\nJestliže jsi kvůli tomu smutný, jsem smutný i já, protože teď jsme přátelé.\nJsi velmi laskav, řekl McCulloch svému hostiteli.\nRak se McCullocha zeptal, jestli je připraven na cestu a když McCulloch naznačil, že je, jeho hostitel se jediným mocným úderem ocasu odrazil od útesu. Okamžik se vznášel ve vodě a pak zamířil na písčité dno tak vznešeně, jako by plachtil ve vzduchu. Když přistál, zastavil se a hodnou chvíli setrvával v nehybnosti.\nPak se najednou s velkým spěchem rozběhl po mořském dně a běžel tak lehce, že se nohama sotva dotýkal písčitého podkladu. Nejednou přeběhl přes nějakého živočicha, přilepeného na dno, mušli nebo měkkýše, ale nezdálo se, že by je nějak vyrušil. McCulloch si myslel, že rak jen tak skotačí z náhlé přemíry svobody, poté, co byl dlouho uzavřen v jeskyni, ale náhlý pocit nebezpečí v mysli jeho společníka mu napověděl, že to není jen tak pro radost, že rak ve skutečnosti netančí, ale prchá.\nJe tu nepřítel? zeptal se.\nAno. Nad námi.\nRakova tykadla byla v ostrém úhlu vystřena nahoru a McCulloch spatřil velký, nejasně se rýsující válcovitý tvar, plovoucí v pozvolných kruzích poblíž horní hranice jejich viditelnosti. Mohl to být žralok nebo dokonce velryba. McCulloch se cítil zrazen a podveden, protože rak mu řekl, že je ve světě bezobratlých, ale ten tvor nahoře je určitě –\nNení, řekl rak, aniž by zvolnil své zběsilé tempo. Ten tvor nemá žádný krunýř uvnitř svého těla, tak jak jsi to popsal. Je to pouze kus masa. Ale je velmi nebezpečný.\nJak mu unikneme?\nRakův hlas zněl klidně, ale zda to byl tón fatalismu nebo jen bezvýraznosti, nemohl McCulloch říci: stejně tak zněl i v prvních okamžicích McCullochova příchodu do rakova vědomí a to pro něj určitě muselo být hrozné a způsobilo to v něm zmatek.\nRak se začal pohybovat v širokých kruzích. Nezdálo se, že by to byla nějaká úniková taktika, spíš něco jako rituál nebo opravdový tanec. Rozloučení se životem? Plovoucí tvor zatím sestoupil do vzdálenosti několika račích délek nad ně a McCulloch na něj jasně viděl. Ne, nebyla to ryba, ani žralok, ani žádný obratlovec, ale tvor, který mu byl zcela neznámý, něco jako obrovský červ, jehož žluté masité tělo bylo po celé délce poseto jakýmisi chitinovými ostruhami. Po stranách jeho těla se vlnily masité lopatkovité ploutve, ale zdálo se, že neslouží k pohybu, ale spíš k udržování směru. Živočich se pohyboval tím způsobem, že pohlcoval obrovské množství vody a pak je vystřikoval análním otvorem. Jeho tlama byla obrovská, lemovaná řadou kalných zelených očí. Když ji otevřel, ukázalo se, že nemá zuby, ale byl by schopen raka spolknout jako pecku.\nKdyž se McCulloch díval vzhůru na otevírající se tlamu, najednou si vybavil sám sebe v podobné situaci – ležícího pod obrácenou pyramidou lesklých přístrojů – odpočítávání se pomalu blíží ke konci a technici jsou připraveni –\nvrhnout ho –\nvrhnout ho kupředu v čase –\nAno, je to pokus. Definitivně je to pokus. Už si vzpomněl. Bleier, Caldwellová, Rodrigues, Mortenson a všichni ostatní. Obklopující ho se staženými obličeji a nucenými úsměvy. Světla. Barvy. Bizarní spirály přístrojů. A dobrovolník. Dobrovolník. První člověk, který má být poslán kupředu v čase. Králíci a myši z předchozích experimentů to sice přežili bez jakékoliv úhony, ale nebyli schopni podat sebemenší popis toho, co zažili. „Jsem schopnější než nějaký králík,“ řekl McCulloch, „pošlete mě. Já vám řeknu, jaké to tam je.“ Dobrovolník. To všechno se mu nyní vybavovalo v mysli a on byl natěsnán v těle nějakého rakovitého tvora a čekal, až ho pozře ta příšera nad nimi. Projekt, noční polemiky, jeho spolupracovníci, debata nad tím, zda pokusem riskuje poškození mysli, tahání losů. McCulloch nebyl jediným dobrovolníkem. Ale byl zrovna tím šťastným. „Tak pojď, chlapče, jdeme na to. Pošleme tě sto let dopředu.“\nNebo možná padesát nebo osmdesát nebo sto dvacet. V podstatě neměli možnost délku skoku časem kontrolovat. Mysleli si, že se může dostat maximálně sto dvacet let kupředu. Ale bezpochyby ho poslali hezkých pár miliónů let do budoucnosti. Je tohle v rámci tolerovatelného omylu?\nNapadlo ho, co by se s ním stalo, kdyby jeho hostitel nyní zahynul. Zemřel by také? Nebo by se okamžitě převtělil v nějakého jiného živočicha té doby? Nebo by byl prostě vržen zpět do vlastního času? Ještě nebyl připraven na cestu zpět. Teprve teď začal pozorovat, chápat, objevovat.\nMcCullochův hostitel se najednou zastavil a zůstal stát v bojové pozici, s tělem napjatým a klepety vystřenými – velkým klepetem vztyčeným a malým otvírajícím a zavírajícím v prudkém rytmu. Byla to výhružná pozice, ale nezdálo se, že by to onomu tvorovi, plovoucímu nad nimi, vadilo. Byl snad rak připraven na to, že ho ona věc pozře a on si svými klepety proseká cestu ven dřív, než ho stačí rozložit zažívací šťávy?\n„Vybral sis svou oběť špatně,“ řekl McCullochův hostitel svému nepříteli.\nPlovoucí tvor odpověděl způsobem McCullochovi nesrozumitelným. Byla to nejasná slova, dokazující nízkou inteligenci. Tvor neustával v pomalém spirálovitém klesání dolů.\n„Varuji tě,“ řekl rak, „vybral sis nesprávnou oběť.“\nZnovu přišla nesrozumitelná odpověď, zmatená a nesouvislá. Byla to řeč jedince, pro něhož je verbální komunikace nesmírně těžkým, takřka nemožným úsilím.\nJeho ohromná tlama se otevřela. Prudce vystřel ploutve a mohutným výstřikem vody se odrazil na posledních pár yardů, aby raka pozřel. McCulloch se připravoval na přeměnu v jiného, ještě nepředstavitelnějšího tvora v okamžiku, kdy jeho hostitel zemře. Ale mořské dno se najednou začalo hemžit raky. Připlouvali ze všech stran, jakoby svoláni zuřivým tancem McCullochova hostitele – zatímco McCulloch, zabraný pozorováním nepřítele, si toho vůbec nevšiml. Deset, dvacet, možná padesát raků – všichni se seřadili kolem McCullochova hostitele, a když na ně nepřítel s rozevřenou tlamou klesl jako nějaká obrovitá násoska, raci se s klidem vrhli na jeho ústa. Byl chycen a bezmocný sebou začal zmítat a z pórů, kterými mluvil, se linuly nesouvislé výkřiky zděšení a utrpení.\nNeměli pro něj slitování. Byl předem varován. Raci jím zmítali, metodicky jej ničili a odstraňovali mu z těla chitinové výstupky, tvořící jeho superstrukturu. Brzy z něj zbyla jenom masa cárů, vznášejících se ve vodě a hned nato připlavali malí, nenasytní živočichové a za chvíli na mořském dně nezůstalo nic než pár chitinových výstupků.\nVšechno to trvalo jen pár okamžiků: příchod útočníka, tanec McCullochova hostitele, příchod ostatních raků, zničení nepřítele. Raci se nyní shlukli kolem McCullochova hostitele jako na nějakém shromáždění a tím beze slov manifestovali společenství ducha a spokojenost po společném nasycení. McCullochovi se to zdálo naprosto přirozené. Jen chvíli z nich byli nepředstavitelně krutí dravci, požírající příležitostnou potravu, ale nyní byli opět zdvořilí, uhlazení a jemní – jako oni japonští pánové, oxfordští donové či jemní benediktinští mniši.\nMcCulloch si je pozorně prohlížel. Připomínali raky víc než kteréhokoliv jiného živočicha, kterého kdy viděl, ale přesto zde byly určité rozdíly. Byli větší. Nemohl říci o kolik, protože v tomhle podmořském světě nebyl schopen posoudit skutečnou velikost a vzdálenost, ale odhadoval, že musí být nejméně tři stopy dlouzí a pochyboval o tom, že tak velcí mohli být i ti největší raci jeho doby. Jejich těla byla širší než těla obyčejných raků a také jejich hlavy byly větší. Dvě velká klepeta vypadala stejně jako u raků, které si pamatoval, ale ta za nimi byla mnohem dokonalejší, jako by byla přizpůsobena k vykonávání složitějších úkonů, než jenom chytit potravu a nacpat si ji do úst. Uprostřed zad byl malý hrb či spíš kopule – snad to bylo centrum prodlouženého nervového systému.\nRaci, shromáždění kolem McCullochova hostitele, se jeden po druhém jemně dotýkali klepety jeho klepet, jako by si potřásali rukama. McCulloch si uvědomil, že si také o něčem povídají.\nPovídali si o něm.\n„Mít v sobě McCullocha vůbec není bolestivé,“ vysvětloval jeho hostitel. „Přišel ke mně v čase shazování krunýře, takže to nebylo o moc horší než shazování samotné. Trvalo to jen okamžik. A pak už jsem měl starost pouze o McCullochovo pohodlí.“\n„A jak se cítí teď?“\n„Je to lepší než předtím.“\n„Ukážeš nám ho?“\n„Ne, to nejde. Ve skutečnosti neexistuje, a proto vám ho nemohu ukázat.“\n„Co to tedy je? Poutník? Duch dávno zemřelého?“\n„Asi ano. To i ono. Říká, že je lidská bytost.“\n„Ta, která už dávno zemřela.“\n„Ale to je přece Znamení!“\n„Kde je jeho svět?“\n„Jeho svět se mu ztratil.“\n„Ano, to je určitě Znamení.“\n„Žil na suché zemi.“\n„Nosil krunýř uvnitř svého těla.“\n„Jaký divný duch!“\n„A jaký divný to musel být svět.“\n„Myslíš, že přichází ze světa, který existoval před naším?“\n„Ano, určitě. A proto je jeho příchod Znamením.“\n„A nastane Přetvoření světa.“\nMcCulloch byl zmaten. Nevyznal se v tom, co říkali ostatní, ani v tom, co říkal jeho hostitel.\n„Je už čas?“\n„Máme přece Znamení, ne?“\n„McCulloch k nám byl určitě poslán jako Zvěstovatel.“\n„Ale tak tomu nikdy nebylo.“\n„Před každým Přetvořením je to jinak. Nemůžeme vědět, co bylo předtím. Ani nevíme, jak to bude potom. Učíme se poznáváním. McCulloch je Zvěstovatel. McCulloch je Znamení.“ „Já si to nemyslím. Myslím, že McCulloch neznamená vůbec nic. Je neskutečný a nedůležitý.“\n„Neskutečný ano, ale určitě ne nedůležitý.“\n„Náš čas ještě nenastal. Přetvoření světa ještě nebude. Lidská bytost je určitě poutník a zbloudilý duch, ale ne Zvěstovatel a určitě ne Znamení.“\n„Přišel z minulého světa.“\n„To ano. Ale můžeme tomu věřit?“\n„Dýchal vzduch. V minulém světě zřejmě všichni tvorové dýchali vzduch.“\n„Dobrá, říká, že dýchal vzduch. Ale já si přesto myslím, že není ani Zvěstovatel, ani Znamení. Je to pouze smyšlenka. Neznamená vůbec nic. Je to pouze špatná náhoda. Nic jiného.“\n„To je tvůj názor. Ale my se máme od McCullocha mnohému učit. A jestliže je to Znamení, musíme si splnit svoje povinnosti.“\n„Jak můžeš vědět, co McCulloch je?“\nMohu promluvit? zeptal se McCulloch svého hostitele.\nMluv skrze mne.\n„McCulloch si přeje být vyslyšen.“\n„Ať tedy mluví!“\n„Poslechněme si ho!“\nMcCulloch začal mluvit a jeho hostitel za něj pronášel slova nahlas:\n„Jsem zde cizincem a vaším hostem a žádám vás o odpuštění, jestliže vás jakýmkoliv způsobem urazím, protože neznám vaše způsoby. Ani nevím, zda jsem Zvěstovatel nebo Znamení. Ale jsem skutečně poutník, který sem byl poslán z minulého světa, kde žilo mnoho jedinců mého druhu, kteří dýchali vzduch a žili na suché zemi a nosili své – krunýře – uvnitř svého těla.“\n„Určitě je to Znamení,“ řeklo několik raků zároveň. „Bezpochyby Zvěstovatel.“\nMcCulloch pokračoval: „Chtěli jsme objevit něco ze světa, který má přijít po nás. A proto jsem byl vyslán do budoucnosti –“\n„Zvěstovatel – určitě je to Zvěstovatel!“\n„– abych přišel k vám, mezi vás, abych vás poznal a pak se vrátil ke svým lidem, kteří dýchají vzduch, k lidským bytostem a přinesl jim zprávu o světě, který přijde. Ale myslím, že nejsem Zvěstovatel, kterého očekáváte. Nenesu vám žádnou zvěst ani poselství. Nevěděli jsme, že po nás tu budete vy. Ze svého světa vám přináším pouze pozdravení a požehnání a až se vrátím zpět, budu vyprávět o vašem životě, vašich obyčejích, vašich myšlenkách –“\n„To znamená, že náš druh je ve vašem světě neznámý?“\nMcCulloch zaváhal: „V mořích minulého světa existují tvorové vám podobní. Ale jsou menší a jednodušší než vy a myslím si, že jejich civilizace, pokud nějakou mají, není nijak významná.“\n„Jste s nimi v nějakém styku?“ zeptal se jeden z raků.\n„Jenom velmi málo,“ odpověděl. A najednou se v duchu zachvěl. Představil si sám sebe, jak křičí: „My je jíme!“ a vzápětí se voda zbarví dočerna jejich naježenými klepety a oni se na něj vrhnou a rozcupují ho na kousky. Myslí se mu míhaly představy raků v kádích, raků, vařících se zaživa, raků, naložených v delikátních omáčkách, raků zadělávaných, sekaných, plněných do zákusků – bylo mu z té úděsné představy nanic a nemohl ji zaplašit. Takový byl styk s vašimi předky. Takový byl způsob lidské komunikace s jiným druhem. Cítil, jak se topí v hanbě a strachu.\nPo chvíli to přešlo. Raci si ničeho nevšimli. Trpělivě čekali, až začne mluvit, klidní, zdvořilí, neteční. McCulloch se sám sebe ptal, zda všechno to, co se odehrávalo v jeho mysli, vnímal i jeho hostitel. Zřejmě ano, protože už předtím se zdálo, že zná všechny jeho myšlenky, třebaže McCulloch takový přístup do mysli svého hostitele neměl. Jestliže to ví jeho hostitel, vědí to i ostatní? A co se teď stane?\nZdálo se, že se o to vůbec nestarají. Uvědomil si, že se o racích říká, že jsou to bezcitní kanibalové, napadající jeden druhého v kádích, kde čekají na to, až skončí v kuchařově hrnci. Jen s obtížemi si tyto uhlazené a zdvořilé tvory, tyto dony, mnichy, představoval jako kanibaly, ale viděl přece, s jakou zuřivostí se vrhli na onoho nepřátelského tvora. Bez jakéhokoliv pocitu viny. Možná v nich stále dřímají jakési atavistické choutky jejich předchůdců, takže si o McCullochovi a lidech myslí, že je to normální, že pojídali takové tvory, jako byli raci. Proč by tedy měli být šokováni? Možná se též domnívají, že se lidé požírali navzájem. Bylo to přece v minulém světě, nebo ne? V každém případě je od něj bláhové domnívat se, že by na něm nyní mohli vykonat nějakou pomstu za račí genocidu, ať už byla jakkoliv odporná. Koneckonců, není zde jako lidská bytost, ale pouze jako vědomí, jako vetřelecká nervová síť v mozku svého hostitele. Pomyslel si, že to nejhorší, co by mu mohli udělat, by bylo vyhostit jej a poslat zpátky do jeho světa.\nAle přesto ze sebe nemohl setřást pocit viny a zahanbení. A strachu.


Toho pána do Rady ČT nevolte, prosím | Reflex.cz\nToho pána do Rady ČT nevolte, prosím\nJAN POTŮČEK 2. února 2006 • 17:25\nMusím se s vámi podělit o korespondenci s Jiřím Koubkem, někdejším členem Rady pro rozhlasové a televizní vysílání, kterého občanské sdružení Hermes nominovalo do Rady České televize. Pan Koubek sedí ve vedení sdružení Hermes a jako manažer se podílí na některých projektech Hermesu, jenž získaly finanční podporu od Evropského sociálního fondu (ESF), ministerstva práce a sociálních věcí (MPSV) a magistrátu hlavního města Prahy.\nPrávě těmto projektům, z nichž jeden má propagovat přechod na zemské digitální vysílání, jsem se věnoval na webu DigiZone.cz. Podařilo se mi totiž zjistit, že se bývalá členka Hermesu Marína Landová, jenž nyní působí na oddělení, které schvaluje granty ESF, autorsky podílela na projektech tohoto sdružení a následně je její odbor schvaloval. Jiří Koubek je manželem paní Landové. Když jsem tuto skutečnost zveřejnil (zde: http://www.digizone.cz/clanky/rusny-pristav-obcanskeho-sdruzeni-hermes/), přišel mi od pana Koubka následující e-mail:\n"Marína Landová svědčila ve prospěch CME a proti České republice." (což je de facto samozřejmě již zde mnohokrát opakovaná lež, za kterou se schovávají viníci 10mld arbitráže) A já odkud tvoje větry vanou ... takže tebe platí železný?, tak se z toho poser blbečku. S úctou jk P.S. Je opravdu, ale opravdu zajímavé jak se FAKTŮM (a nazýváte je emoce) vyhýbáte, např. že pýcha zkusil jak vytunelovat hermes, vy asi máte vskutku skutečné mozkové problémy... a nebo s ním v tom jedete!“\nFakt, že by mě měl platit Vladimír Železný, mě pobavil. Donedávna mě totiž měl platit jeho úhlavní nepřítel, pan Lauder a jeho CME (což zase tvrdili jiní lidé). Na člena užšího vedení občanského sdružení, které pracuje s prostředky od evropského fondu a ze státního rozpočtu, mi ale taková odpověď přišla dost nechutná. Tak jsem ten e-mail vzal a zveřejnil hned pod zmiňovaným článkem. Následovala další Koubkova odpověď: „Potučku seš už jenom kretén! To jsem nevěděl že TY TAKY řídíš zeměkouli! Tak si naser do huby ..... P.S. je zde sázka o lahev, jestli to zavěsíš, hádej blbečku kdo to vyhraje?“¨\nFakt nevím, kdo to vyhraje, ale vím, že takový člověk by neměl v Radě České televize co dělat. Mimochodem, s nápadem, že by Koubka mělo sdružení Hermes do této rady nominovat, přišla jeho manželka Marína Landová, která opravdu, ale opravdu nemá nic společného s občanským sdružením Hermes. Věřím, že poslanci budou mít tolik soudnosti, že podobné kreatury do kontrolního orgánu veřejnoprávní televize nepustí. A že je nezvolí ani do jiných mediálních rad, kam by Hermes mohl pana Koubka kdykoli v budoucnu nominovat.


LEDLENSER XEO 19R černá POUŽITÉ, NEOPOTŘEBENÉ ZBOŽÍ | OKAY.cz\nNacházíte se zde: OKAY »ELEKTRO »Příslušenství »Osvětlení »Osvětlení ZLEVNĚNO »LEDLENSER XEO 19R černá POUŽITÉ, NEOPOTŘEBENÉ ZBOŽÍ\nLedlenser LEDLENSER XEO 19R černá POUŽITÉ, NEOPOTŘEBENÉ ZBOŽÍ 4999\nLEDLENSER XEO 19R černá POUŽITÉ, NEOPOTŘEBENÉ ZBOŽÍ\nKód výrobku: XEO7319R_ZT08\nPopis LEDLENSER XEO 19R černá POUŽITÉ, NEOPOTŘEBENÉ ZBOŽÍ\nDobíjecí akumulátor udrží čelovku v provozu až 40 hodin a zároveň poslouží jako powerbanka. Po připojení USB kabelu lze snadno dobít mobil, GoPro kameru či jinou elektroniku. Možnost uchycení akumulátoru přímo na svítilnu transformuje čelovku v supervýkonnou ruční baterku. Tento výkonný systém v sobě integruje unikátní chladicí systém pracující s proudícím vzduchem. Celý set v černé barvě je voděodolný a připraven do nejtěžšího terénu. Součástí balení je svítilna, odnímatelný akumulátor, nabíječka, prodlužovací kabel, samolepka 100% originál a návod.


Nadšenec z Hodonínska si obložil dům korkovými zátkami od vína | Zajímavosti | Lidovky.cz\n3. září 2009 17:03 Lidovky.cz > Relax > Zajímavosti\nDům obložený korkovými zátkami od vína. | foto: ČTK\nMUTĚNICE (HODONÍNSKO) Korkové zátky od vína mohou být i zajímavým stavebním materiálem. S jejich netradičním využitím přišel zedník Miroslav Svoboda z Mutěnic na Hodonínsku. Obkládá jimi dům. Netradiční "zátková" fasáda by měla být hotova do konce roku a bude na ní spotřebováno asi 150.000 zátek.\n"Zatím jsem v polovině a jde to skvěle. Obklad ze špuntů vypadá dobře. Chodí se na něj koukat zástupy zvědavců," řekl dnes ČTK Svoboda.\nS přísunem zátek problém nemá. Bydlí ve vyhlášeném vinařském kraji a od přátel jich dostává po tisících.\nNápad použít korek k obkladům dostal před čtyřmi měsíci. Na jedné ze zdí domu nechal volné místo ve tvaru kruhu. Chtěl, aby mu do něj známý nakreslil karikaturu. Když se ale přítel malíř k ničemu neměl, zaplnil zedník kruh špunty.\nNyní už má Svoboda tolik zkušeností s těmito obklady, že by mohl dávat školení. Korkové zátky připevňuje na obkladové lepidlo, a to na předem očištěnou a tímto lepidlem srovnanou a zpevněnou zeď.\nPříprava zátek na montáž trvá několik dní. Nejprve je čeká lázeň v dezinfekčním prostředku. Tím se zbaví vinného pachu a všech zárodků, které by mohly způsobit plíseň. Poté se nechají vyschnout v dobře prodyšných síťových pytlích na cibuli.\nKaždý špunt pak Svoboda před nalepením rozřízne na polovinu. Dům je starý a má mohutné zdi. "Korek proto nepotřebuji k zateplení. Plní pouze estetickou funkci," dodal Svoboda. V kraji vinařů bude mít jeho nápad zřejmě úspěch.\nSvědčí o tom i to, že v některých vesnicích se prý již připravují autobusové zájezdy do Mutěnic na prohlídku neobvyklé stavby.\ndavEsim vingl proti korku nic nemam, ale jak jsou ty okna šejdrem vuči střeše to je... 17:45 3.9.2009