E-kniha: Jiskra v popelu – Sabaa Tahirová | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Jiskra v popelu – Sabaa Tahirová\nBLM Winter Bucket List #22: Eagletail Mountains Wilderness, Arizona,\nfor Hikes with Dramatic Scenery by Bob Wick, BLM\n(www.flickr.com/photos/mypubliclands/16111883447), CC BY 2.0, modified\nTranslation © Petra Johana Poncarová, 2016\nISBN 978-80-7491-693-9 (Formát PDF)\nISBN 978-80-7491-694-6 (Formát ePub)\nISBN 978-80-7491-695-3 (Formát MobiPocket)\nKashimu, který mě naučil, že můj duch\nje silnější než můj strach.\nMůj starší bratr chodívá domů v temných hodinách před rozbřes\nkem, kdy odpočívají dokonce i duchové. Je cítit ocelí, uhlím a ko\nvárnou. Je cítit nepřáteli.\nProtáhne své vyhublé tělo oknem, bosé nohy tiše došlápnou\nna rákosí na podlaze. Zpoza něj dovnitř zavane horký pouštní vítr.\nZávěs zašelestí. Na zem dopadne jeho skicář a on jej nohou rychle\nzastrčí pod lehátko, jako by to byl nějaký had.\nKde jsi byl, Darine? Ve svých představách mám odvahu se ze\nptat a Darin mi věří dost na to, aby mi odpověděl. Proč pořád ně\nkam odcházíš? Proč to děláš, když tě děda s babičkou potřebují?\nKdyž tě já potřebuju?\nUž téměř dva roky se ho každou noc chci zeptat. A každou\nnoc mi chybí odvaha. Zbyl mi jen jeden sourozenec. Nechci, aby\nse přede mnou uzavřel tak, jako se uzavřel přede všemi ostat\nAle dnes v noci je to jiné. Vím, co je v jeho skicáři. A taky vím,\n„Neměla bys být vzhůru.“ Darinův šepot mě vytrhne z myšle\nnek. Má kočičí schopnost vycítit past — zdědil ji po naší matce.\nZatímco zapaluje lampu, posadím se na lehátku. Nemá cenu před\nstírat, že spím.\n„Už platí zákaz vycházení a kolem prošly tři hlídky. Měla jsem\n„Dokážu se vojákům vyhnout, Laio. Mám s tím spoustu zku\nšeností.“ Opře si bradu o moje lehátko a usměje se matčiným lí\nbezným, nepravidelným úsměvem. Známý pohled — je to tentýž\npohled, kterým se na mě dívá, když se probudím z noční můry\nnebo když nám dojde obilí. Ten pohled říká, že všechno bude\nZdvihne knihu, kterou mám na posteli. Přečte si název: Sbírej\nza noci. „To zní strašidelně. O čem to je?“\n„Jsem na začátku. Je to o džinovi, který...“ Zarazím se. Chyt\nré. Moc chytré. Poslouchá příběhy zrovna tak rád, jako je já ráda\nvyprávím. „To je jedno. Kdes byl? Děda měl dneska ráno dvanáct\nA já jsem za tebe zaskakovala, protože sám jich tolik nezvládne.\nCož znamená, že babička musela sama naplnit sklenice zavařeni\nnou, aby byly připravené pro kupce. Jenže to nestihla. Teď nám\nkupec nezaplatí a my budeme v zimě hladovět. Jak je možné, že tě\nto pro všechno na světě vůbec nezajímá?\nTohle si říkám v duchu. Z Darinovy tváře se už úsměv vytratil.\n„Já se na léčitelství nehodím,“ řekne. „Děda to ví.“ Ráda bych\nmu dala za pravdu, ale vzpomenu si, jak měl dědeček ráno svěšená\nramena. Vzpomenu si na skicář.\n„Děda s babičkou na tebe spoléhají. Aspoň s nimi mluv. Vždyť\nto trvá už celé měsíce.“\nČekám, kdy mi řekne, že tomu nerozumím. Že bych ho měla\nnechat na pokoji. Ale on jen potřese hlavou, sesune se na lehát\nko a zavře oči, jako by ho ani nenapadlo, že by mi měl odpovědět.\n„Viděla jsem tvoje nákresy.“ Ta slova se ze mě chvatně vyřinou\nven a Darin je okamžitě na nohou, obličej jako by mu zkameněl.\n„Neslídila jsem,“ řeknu. „Jedna stránka se uvolnila. Našla jsem ji,\nkdyž jsem dneska ráno měnila rákosí.“\n„Řeklas to babičce a dědovi? Viděli to?“\n„Laio, poslouchej mě.“ Já to ksakru vůbec nechci slyšet. Nechci\nposlouchat jeho výmluvy. „To, cos viděla, je nebezpečné,“ řekne.\n„Nesmíš o tom nikomu říct. Nikdy. Nezávisí na tom jenom můj\nživot. Jsou tu ostatní...“\n„Ty pracuješ pro Impérium, Darine? Pracuješ pro Válečníky?“\nMlčí. Zdá se mi, že mu odpověď vidím na očích, a dělá se mi\nzle. Můj bratr zrazuje vlastní lid? Můj bratr se přidal na stranu\nKdyby hromadil zásoby obilí, prodával knihy nebo učil děti číst,\ntak bych to chápala. Byla bych na něj pyšná, že dělá věci, na které\njá sama nemám dost odvahy. Impérium kvůli takovým „zločinům“\npodniká trestné výpravy, zavírá lidi do vězení a popravuje je, ale\nna tom, že někdo naučí šestileté dítě písmenka, není nic zlého —\naspoň ne v očích mého lidu, lidu Učenců.\nAle to, co udělal Darin, je zvrhlé. Je to zrada.\n„Impérium nám zabilo rodiče,“ zašeptám. „A sestru.“ Chce se mi\nna něj křičet, ale slova mi drhnou v krku. Válečníci dobyli území\nUčenců před pěti sty lety a od té doby nedělají nic jiného, než že\nnás utlačují a zotročují. Kdysi byla říše Učenců domovem nejlep\nších univerzit a knihoven na světě. Teď většina z nás nerozezná\nškolu od zbrojnice.\n„Jak jen ses mohl přidat k Válečníkům? Jak se to mohlo stát,\n„Není to tak, jak si myslíš, Laio. Všechno ti vysvětlím, ale...“\nNáhle se odmlčí, a když se domáhám slíbeného vysvětlení,\njeho ruka vystřelí, aby mě umlčela. Pohodí hlavou směrem k oknu.\nSkrz tenké zdi slyším, jak dědeček chrápe, jak se babička ve spán\nku převaluje, jak vrká hrdlička. Známé zvuky. Zvuky domova.\nDarin však slyší něco jiného. Z obličeje se mu vytratí všechna\nkrev a očima mu probleskne hrůza. „Laio,“ osloví mě. „Nájezd.“\n„Ale jestli pracuješ pro Impérium...“ Proč chtějí udělat razii\n„Já pro ně nepracuju.“ Působí klidně. Klidněji, než jak se cítím\njá. „Schovej ten skicář. O ten jim totiž jde. Pro něj si přišli.“\nPak vyjde ze dveří a já zůstanu sama. Moje bosé nohy se po\nhybují asi tak čile jako vystydlá melasa, ruce mám zdřevěnělé. Po\nspěš si, Laio!\nImpérium většinou podniká nájezdy za bílého dne. Vojáci chtě\njí, aby jim matky a děti z lidu Učenců přihlížely. Chtějí, aby otcové\na bratři viděli, jak zotročují něčí rodinu. Ale jakkoliv hrozné jsou\ndenní nájezdy, ty noční jsou ještě horší. Během nočních nájezdů\nse děje to, u čeho si Impérium nepřeje mít svědky.\nPřemýšlím, jestli je to skutečnost. Nebo jenom zlý sen. Je to\nskutečnost, Laio. Hni sebou.\nHodím skicář do křoví pod oknem. Je to mizerná skrýš, ale\nnemám čas hledat lepší. Do mého pokoje se přibelhá babička. Její\nruce, které bývají tak pevné, když v kádi míchá zavařeninu nebo\nkdyž mi zaplétá vlasy, se nyní chvějí jako horečnatí ptáci a zoufale\nsi přejí, abych byla rychlejší.\nOdtáhne mě do chodby. Darin s dědečkem stojí u zadních dveří.\nDědovy bílé vlasy jsou rozházené jako kupka sena a šaty má po\nmačkané, ale v hlubokých rýhách v jeho tváři už není po spánku ani\nstopy. Něco bratrovi pošeptá, pak mu podá babiččin největší ku\nchyňský nůž. Nevím, proč se s tím vůbec obtěžuje. Když na něj do\npadne serrská ocel válečnického meče, nůž se tak jako tak roztříští.\n„Ty a Darin odejdete přes zadní dvůr,“ řekne babička a oči jí\nkmitají od jednoho okna ke druhému. „Ještě neobklíčili dům.“\nNe. Ne. Ne. „Babičko,“ vydechnu, a když mě postrčí směrem\nk dědovi, ztratím rovnováhu.\n„Schovejte se ve východní části Čtvrti...“ Konec věty v sobě za\ndusí a upřeně se zadívá na okno vedoucí do ulice. Skrz děravé\nzávěsy zahlédnu záblesk tekutého stříbrného obličeje. Sevře se\n„Maska,“ řekne babička. „Přivedli si s sebou Masku. Běž, Laio,\nhonem, než se dostane dovnitř.“\n„A co ty? A dědeček?“\n„My je zdržíme.“ Děda mě něžně vystrčí ze dveří. „Dávej pozor\nna svá tajemství, zlatíčko. Poslouchej Darina. On se o tebe posta\nrá. Tak už běžte.“\nDopadne na mě Darinův vyhublý stín, bratr mě popadne za\nruku a zavře za námi dveře. Shrbí se, aby splynul s vlahou nocí,\na tiše a s jistotou, kterou mu závidím, se pohybuje po písku na\ndvoře. Přestože je mi sedmnáct a jsem dost stará na to, abych do\nkázala ovládnout svůj strach, svírám jeho ruku tak pevně, jako\nby to byl jediný pevný bod v celém vesmíru.\nŘekl, že pro ně nepracuje. Ale pro koho tedy?\nNějak musel proniknout k serrským kovárnám natolik blízko,\naby mohl podrobně rozkreslit výrobní proces nejdůležitější zbraně\nImpéria: nerozbitných, zahnutých šamšírů, které zvládnou naráz\nprobodnout tři muže.\nPřed pěti sty lety podlehli Učenci invazi Válečníků proto, že\nnaše meče se pod údery jejich kvalitnější oceli rozpadaly na kusy.\nOd té doby jsme se o zpracování oceli nenaučili vůbec nic. Váleční\nci si svá tajemství střeží jako lakomec zlato. Kdokoliv je přistižen\npoblíž městských kováren a nemá k tomu pádný důvod, riskuje\npopravu — ať už je to Válečník, nebo Učenec.\nPokud Darin nepracuje pro Impérium, jak se potom k serr ským\nkovárnám dostal? A jak se Válečníci dozvěděli o jeho skicáři?\nNa druhé straně domu se ozývají rány pěstí na dveře. Obchá\nzejí tam těžké boty, cinká ocel. Divoce se rozhlížím kolem sebe\na čekám, že uvidím stříbrnou zbroj a červené pláště imperiálních\nlegií, ale zadní dvorek zůstává tichý. Svěží noční vzduch nedokáže\nzastavit pot, který se mi řine po krku. V dálce slyším dunění bub\nnů ze Šerosrázu, vojenské akademie pro Masky. Ten zvuk naostří\nmůj strach, takže se z něj stane tvrdý hrot, který mě bodá v hru\ndi. Tahle monstra se stříbrnými obličeji neposílá Impérium na jen\ntak ledajaké razie.\nZnovu se ozvou údery na dveře.\n„Jménem Impéria,“ zazní podrážděný hlas, „otevřete!“\nJá i Darin ztuhneme jako jedno tělo.\n„To nezní jako Maska,“ zašeptá Darin. Masky mluví jemně a je\njich slova člověka protínají jako šamšír. Než by legionář stačil za\nklepat a vydat rozkaz, Maska by už dávno byla uvnitř a zbraně\nby řezaly na kusy kohokoliv, kdo by se jí postavil do cesty.\nDarin zachytí můj pohled a oba myslíme na totéž. Jestliže Mas\nka není s ostatními vojáky u vstupních dveří, kde tedy je?\n„Neboj se, Laio,“ řekne Darin. „Nedovolím, aby se ti něco stalo.“\nChci mu věřit, ale strach je jako příliv, který mě tahá za kotní\nky a stahuje mě s sebou. Vzpomenu si na manželský pár, který žil\nvedle nás: před třemi týdny k nim vtrhli vojáci, uvěznili je a pro\ndali do otroctví. Válečníci tvrdili, že to byli pašeráci knih. Pět dní\npoté jednoho z dědečkových nejstarších pacientů, třiadevadesáti\nletého staříka, který sotva chodil, popravili v jeho vlastním domě.\nProřízli mu hrdlo. Spolupracovník odboje.\nCo udělají vojáci s babičkou a dědečkem? Uvězní je? Prodají\nDošli jsme k zadní brance. Darin stojí na špičkách a odemyká\npetlici, když tu v uličce za sebou zaslechne skřípnutí a zastaví se.\nLehký vítr slabě zasténá a vynese do vzduchu oblak prachu.\nDarin mě odstrčí za sebe. Klouby na ruce, v níž svírá nůž, mu\nzbělely a vrátka se se zaúpěním rozletí dokořán. Po páteři mi jako\nprst přejede zděšení. Dívám se bratrovi přes rameno do uličky.\nNic tam není, jen písek se potichu přesýpá. Nic než občasný\nnáraz větru a zabedněná okna našich spících sousedů.\nVydechnu úlevou a obejdu Darina.\nV tom okamžiku se z temnoty vynoří Maska a projde brankou.\nZběh bude před úsvitem mrtvý.\nJeho stopy se v prachu serrských katakomb klikatí jako stopy\npostřeleného jelena. Tunely ho vyřídily. Horký vzduch tady dole\nje příliš těžký a pach smrti a rozkladu je cítit až moc blízko.\nKdyž si prohlížím stopy, vidím, že jsou už víc než hodinu staré.\nStráže jsou mu v patách, ubožákovi. Když bude mít štěstí, zemře\nběhem pronásledování. Když ne...\nNemysli na to. Schovej batoh. Zmiz odsud.\nKdyž vrazím ruksak plný jídla a vody do krypty ve stěně, ozve\nse praskání lebek. Helena by mi strašně vynadala, kdyby viděla,\njak se chovám k mrtvým. Ovšem kdyby Helena věděla, proč tu\nvlastně jsem, znesvěcení krypty by jí nejspíš vadilo ze všeho nejmíň.\nAle ona to nezjistí. Dokud už nebude příliš pozdě. Hryže mě\nsvědomí, ale zaplaším ho. Helena je ten nejsilnější člověk, kterého\nznám. Obejde se beze mě.\nOhlédnu se, připadá mi, že snad už posté. V tunelu je ticho.\nZběh odvedl vojáky na opačnou stranu. Ale já vím, že bezpečí je\niluze, které nesmím nikdy podlehnout. Pracuju rychle, vrším kosti\nzpátky do krypty, abych zakryl své stopy, a smysly mám nastraže\nné, aby zachytily cokoliv, co vybočuje z normálu.\nJeště jeden den. Poslední den podezírání, skrývání a lží. Jeden\nden do ukončení studia. A pak budu volný.\nZatímco přerovnávám lebky v kryptě, horký vzduch se pohne\njako medvěd, když se probouzí ze zimního spánku. Páchnoucí\nvzduch v tunelu protne vůně trávy a sněhu. Mám jen dvě vteřiny\nna to, abych vystoupil z krypty a klekl si, jako bych zkoumal terén\na hledal stopy. Pak už Helena stojí za mnou.\n„Eliasi? Co tu děláš?“\n„Copak jsi to neslyšela? Někdo dezertoval.“ Soustředím svou\npozornost na zaprášenou podlahu. Pod stříbrnou maskou, která mi sahá od čela až po dolní čelist, by měl být můj obličej nečitelný.\nAle Helena Aquilla a já jsme spolu prožili skoro každý den naše\nho čtrnáctiletého výcviku na vojenské akademii Šerosráz. Nejspíš\nslyší i moje myšlenky.\nPotichu kolem mě projde. Podívám se jí do očí, modrých a svět\nlých jako teplé moře u jižních ostrovů. Na obličeji mi vězí maska,\noddělená a cizí, zakrývá mé rysy i mé pocity. Ale k Heleně její mas\nka lne jako nějaká stříbrná druhá kůže a já vidím, že se jí na čele,\nkdyž se na mě zadívá, vytvoří nepatrná vráska. Uklidni se, Eliasi, říkám si. Jenom pátráš po zběhovi.\n„Touhle cestou nešel,“ řekne Hel. Přejede si rukou po vlasech,\nkteré má jako vždy spletené do stříbřitě plavé koruny. „Dex vzal\npomocnou jednotku ze severní hlídkové věže a šel s nimi do tunelu u jižní odbočky. Myslíš, že ho chytí?“\nPomocní vojáci, ačkoliv nemají tak špičkový výcvik jako legio\nnáři a s Maskami se už vůbec nemůžou měřit, jsou přece jen nemilosrdní lovci. „Samozřejmě že ho chytí.“ Nepodaří se mi potlačit\nhořkost v hlase a Helena na mě vrhne tvrdý pohled. „Ta zbabělá\nlůza,“ dodám. „No ale proč jsi vzhůru? Dneska ráno přece nemáš\nhlídku.“ O tom jsem se ujistil.\n„To ty zatracené bubny.“ Helena se rozhlédne po tunelu. „Pro\nbudily úplně každého.“\nBubny. Samozřejmě. Zběh, zaburácely bubny v polovině hlídky\nmezi půlnocí a čtvrtou ráno. Všechny aktivní jednotky ať se shro\nmáždí uvnitř. Helena se musela rozhodnout, že se k honu připojí.\nDex, můj nadporučík, jí řekl, kterým směrem jsem se vydal. Nijak\nho to nezarazilo.\n„Říkal jsem si, že se zběh mohl vydat tudy.“ Odvrátím se od\nsvého ukrytého batohu a dívám se do jiného tunelu. „Asi jsem se\nmýlil. Měl bych dohonit Dexe.“\n„Říkám to nerada, ale většinou se nepleteš.“ Helena zvedne hla\nvu a usměje se na mě. Znovu pocítím vinu, zavrtává se mi do vnitř\nností jako pěst. Až se dozví, co jsem udělal, bude zuřit. Nikdy mi\nneodpustí. Nevadí. Rozhodl ses. Teď už si to nemůžeš rozmyslet.\nHel prohrábne prach na podlaze půvabnou, zkušenou rukou.\n„Tenhle tunel jsem nikdy v životě neviděla.“\nPo krku mi steče kapka potu. Nevšímám si jí.\n„Je tu vedro a páchne to tu,“ řeknu, „jako všude tady v pod\nzemí.“ Tak pojď už, chtělo by se mi dodat, ale to bych si rovnou\nmohl nechat vytetovat na čelo nápis „Mám za lubem něco neka\nlého“. Zůstanu zticha a se založenýma rukama se opřu o stěnu\nBitevní pole je mou svatyní. V duchu odříkávám mantru, kte\nrou mě naučil dědeček toho dne, kdy jsme se poprvé setkali. Bylo\nmi šest. Tvrdí, že slova ostří mysl, stejně jako brousek ostří čepel.\nHrot meče je mým knězem. Tanec smrti je mou modlitbou. Smrtící\nrána je mým vysvobozením.\nHelena se dívá na mé rozmazané stopy v prachu a sleduje je\naž ke kryptě s hromadou lebek, kde jsem si uložil ruksak. Pojala\npodezření a atmosféra mezi námi je náhle napjatá.\nMusím nějak odvést její pozornost. Zatímco se dívá střídavě na\nmě a na kryptu, líně a důkladně si prohlédnu její tělo. Neměří ani\nmetr osmdesát, je skoro o hlavu menší než já. Je to jediná dívka,\nkterá studuje na Šerosrázu. Její útlá, pevná postava, oděná v černé\npřiléhavé bojové uniformě, jakou nosí všichni studenti, vždycky\npřitahovala obdivné pohledy. Jen ten můj ne. Na to se přátelíme\nuž příliš dlouho.\nNo tak, všimni si toho. Všimni si, jak po tobě chlípně pošilhávám,\na začni se rozčilovat.\nKdyž se jí podívám do očí, nestoudně jako námořník, který prá\nvě dorazil do přístavu, otevře ústa, jako by se do mě chtěla pustit.\nPak se znovu podívá na kryptu.\nJestli si všimne batohu a dojde jí, co se chystám provést, je\nse mnou konec. Sice by to dělala velice nerada, ale zákon Impé\nria žádá, aby mě v takové situaci nahlásila, a Helena zákon nikdy\nPřipravuju si lež. Chtěl jsem odtud jenom na pár dní vypadnout,\nHel. Potřeboval jsem čas na přemýšlení. Nechtěl jsem, aby sis dě\nBubny. Automaticky převádím nesourodé údery na zprávu,\nkterou mají sdělit. Zběh dopaden. Všichni studenti ať se okamžitě\nshromáždí na hlavním nádvoří.\nZděsím se. Kdesi ve skrytu duše jsem naivně doufal, že se\nzběh dostane aspoň ven z města. „Moc dlouho to netrvalo,“ řek\nnu. „Měli bychom jít.“\nZamířím k hlavnímu tunelu. Jak jsem předpokládal, Helena\nmě následuje. Radši by zemřela, než aby neuposlechla přímý roz\nkaz. Helena je pravá Válečnice a Impériu je oddaná víc než vlast\nní matce. Jako každá správná Maska, která prochází výcvikem, si\nbere k srdci heslo Šerosrázské akademie: Povinnost především, až\nPřemýšlím, co by mi asi řekla, kdyby věděla, co jsem v pod\nzemí doopravdy dělal.\nCo by si myslela o mé nenávisti vůči Impériu.\nCo by udělala, kdyby zjistila, že se její nejlepší přítel chystá zběhnout.\nMaska líně projde brankou, velké ruce jí volně visí podél těla. Po\ndivný kov, jemuž tento a jemu podobní Válečníci vděčí za jméno,\nmu lne k obličeji od čela až po dolní čelist jako stříbrný nátěr\na zvýrazňuje každý rys jeho tváře, od úzkého obočí až k tvrdým\nhranám lícních kostí. Mědí pobitá zbroj mu přiléhá ke svalům\na zdůrazňuje sílu jeho těla.\nVítr mu rozvlní černou kápi a on se rozhlédne po dvorku, jako\nby právě dorazil na zahradní slavnost. Jeho bledé oči si mě všim\nnou, zvolna mi vyšplhají vzhůru po těle a s mělkým hadím pohle\ndem se zastaví na mém obličeji.\n„Ty jsi ale pěkná,“ řekne.\nSnažím se stáhnout si otrhaný lem haleny níž a zoufale tou\nžím po beztvaré, po kotníky dlouhé sukni, kterou nosím přes den.\nMaska se ani nepohne. Nic v jejím obličeji mi neprozradí, na co\nmyslí. Ale dokážu si to představit.\nDarin si stoupne přede mě a letmo se podívá směrem k plotu,\njako by odhadoval, za jak dlouho se k němu stihne dostat.\n„Jsem tu sám, chlapečku.“ Maska Darina osloví tak procítěně,\nže snad i mrtvola by byla vřelejší. „Ostatní jsou uvnitř v domě.\nMůžeš utéct, jestli chceš.“ Ustoupí od branky. „Ale trvám na tom,\nže tu holku tady necháš.“\nDarin pozvedne nůž.\n„To je od tebe rytířské,“ řekne Maska.\nPak udeří, jako měděný a stříbrný blesk z čistého nebe. Během\nokamžiku, kdy stačím akorát tak zalapat po dechu, Maska srazí\nbratra obličejem do písku a přitlačí jeho svíjející se tělo k zemi\nkolenem. Babiččin nůž spadne do prachu.\nZ hrdla se mi vydere výkřik, osamělý zvuk v tiché letní noci.\nO několik vteřin později ucítím na hrdle hrot šamšíru. Ani jsem\nho nezahlédla, jak ho vytasil.\n„Ticho,“ řekne. „Ruce vzhůru. A dovnitř.“\nMaska jednou rukou popadne Darina za krk a šamšírem, který\ndrží v druhé ruce, mě postrkuje dopředu. Bratr se potácí se zakr\nváceným obličejem a omámenýma očima. Když se začne vzpouzet\na svíjet jako ryba na udici, Maska jej stiskne ještě pevněji.\nZadní dveře domu se otevřou a vyjde legionář v červené kápi.\n„Dům je zabezpečený, veliteli.“\nMaska vrazí Darina vojákovi do rukou. „Svaž ho. Je silný.“\nPak mě popadne za vlasy a obtáčí si je kolem ruky, dokud ne\n„Hmmm.“ Skloní hlavu k mému uchu. Otřesu se odporem, v krku\nmi vázne zděšení. „Vždycky jsem měl rád tmavovlásky.“\nPřemýšlím, jestli má sestru, manželku, milenku. Ale i kdyby\nměl, tak na tom nezáleží. Pro něj nejsem člen něčí rodiny. Jsem\njenom věc, kterou si podmaní, použije a odhodí. Maska mě táh\nne chodbou vedoucí k přednímu pokoji tak nenuceně jako lovec,\nkterý za sebou vleče svou mrtvou kořist. Bojuj, říkám si v duchu.\nBojuj. Jako by vycítil mé ubohé pokusy o hrdinství, přitáhne si\nmě ještě pevněji a lebku mi probodne bolest. Ochabnu a nechám\nho, aby mě táhl.\nLegionáři stojí jeden vedle druhého v předním pokoji upro\nstřed převráceného nábytku a rozbitých sklenic se zavařeninou.\nKupec nedostane nic. Tolik dní jsme strávily nad kouřícími kot\nlíky, až mi vlasy a kůže nasákly vůní meruněk a skořice. Tolik\nnapařených a usušených sklenic, naplněných a neprodyšně uza\nvřených. K ničemu. Všechno to bylo k ničemu.\nLampy svítí a babička s dědečkem klečí uprostřed pokoje na\npodlaze, ruce mají svázané za zády. Voják, který drží Darina, ho\nhodí na zem mezi ně.\n„Mám svázat i tu holku, pane?“ Jiný voják sahá po provaze na\nopasku, ale Maska mě nechá stát mezi dvěma statnými legionáři.\n„Ta nebude dělat problémy.“ Probodne mě očima. „Nebudeš, že\nne?“ Zavrtím hlavou, ustoupím co nejdál a nenávidím se za to,\nže jsem tak zbabělá. Nahmatám matčin zašlý náramek, který mi\nobepíná paži, a dotknu se známého vzoru, aby mi dodal sílu. Ale\nžádnou nenacházím. Moje matka by bývala bojovala. Raději by\numřela, než by si nechala líbit takové ponížení. Ale já se nedokážu\nani pohnout. Podmanil si mě strach.\nDo pokoje vstoupí legionář s nervózním výrazem. „Nikde to\ntu není, veliteli.“\nMaska se podívá na bratra. „Kde je ten skicář?“\nDarin zírá před sebe a mlčí. Dýchá zhluboka a pravidelně a už\nse nezdá být omráčený. Vlastně působí skoro vyrovnaně.\nMaska udělá posunek, nepatrný pohyb. Jeden z legionářů\nzdvihne babičku za krk a praští s jejím křehkým tělem o zeď.\nBabička nevydá ani hlásku, oči jí modře jiskří. Darin se pokouší\nvstát, ale jeden z vojáků ho srazí zpátky na zem.\nMaska zdvihne střep z rozbité sklenice. Když ochutnává zava\nřeninu, jazyk se mu třepotá jako hadovi.\n„Škoda že to všechno přišlo nazmar.“ Okrajem střepu pohladí\nbabičku po tváři. „Kdysi jsi musela být krásná. Ty oči.“ Otočí se\nk Darinovi. „Mám je vyříznout?“\n„Je pod oknem do malé ložnice. V křoví.“ Nezmůžu se na víc\nnež na šepot, ale vojáci mě slyší. Maska pokývne a jeden z legio\nnářů zmizí v chodbě. Darin se na mě nedívá, ale cítím jeho zděšení.\nProč jsi mi řekl, abych to schovala, chce se mi zakřičet. Proč jsi tu\nzatracenou věc vůbec přitáhl domů?\nLegionář se vrací s knihou. Několik nekonečných vteřin se\nv pokoji ozývá jen šustění stránek, jak Maska listuje náčrtky. Po\nkud se zbytek knihy aspoň trochu podobá té stránce, kterou jsem\nnašla, vím, co Maska uvidí: válečnické nože, meče, pochvy, výhně,\nvzorce, návody — věci, o nichž by žádný Učenec neměl mít ani\ntušení, natož je obkreslovat na papír.\n„Jak ses dostal do Zbrojířské čtvrti, chlapče?“ Maska zdvihne\noči od knihy. „Podplatil snad odboj nějakého plebejského otroka,\naby tě propašoval dovnitř?“\nPotlačím vzlyk. Na jednu stranu se mi ulevilo, že Darin není\nzrádce. Na druhou stranu se na něj chci rozkřiknout, jak mohl\nbýt takový hlupák. Styky s učeneckým odbojem s sebou nesou\n„Dostal jsem se tam sám,“ řekne bratr. „Odboj s tím nemá nic\n„Včera tě viděli, jak po zákazu vycházení vstupuješ do kata\nkomb,“ opáčí Maska téměř znuděně. „Ve společnosti známých uče\n„Včera v noci byl doma dlouho před zákazem vycházení,“ řekne\nděda a je to zvláštní pocit, slyšet dědečka lhát. Ale k ničemu to\nnení. Masku zajímá pouze a jedině můj bratr. Ani nemrkne a v Da\nrinově obličeje si čte tak, jako bych si já četla v knize.\n„Ti povstalci byli dnes zatčeni,“ řekne Maska. „Jeden z nich těs\nně před smrtí vyzradil tvoje jméno. Cos tam s nimi dělal?“\n„Sledovali mě.“ Darin mluví tak klidně, jako by už s tím měl zku\nšenosti. Vůbec se nebojí. „Nikdy předtím jsem je neviděl.“\n„A přesto o téhle tvé knize věděli. Řekli mi o ní úplně všechno.\nJak se o ní dozvěděli? Co od tebe chtěli?“\nMaska zaboří střep hluboko do měkké kůže pod babiččiným\nokem a její nosní dírky se zachvějí. Pramínek krve stéká dolů po\nvrásce ve tváři.\nDarin se zprudka nadechne. To je jediná známka jeho napětí.\n„Chtěli můj skicář,“ řekne. „Řekl jsem jim, že jim ho nedám. Přísa\n„A jejich úkryt?“\n„Nic jsem neviděl. Zavázali mi oči. Byli jsme v katakombách.“\n„Kde v katakombách?“\n„Nic jsem neviděl. Zavázali mi oči.“\nMaska si bratra dlouho prohlíží. Nevím, jak pod tím pohledem\ndokáže zůstat klidný.\n„Ty jsi na tohle připravený.“ Do jeho hlasu se vkrade nepatrný\nnáznak překvapení. „Rovná záda. Zhluboka dýchat. Ty samé od\npovědi na různé otázky. Kdo tě vycvičil, chlapče?“\nKdyž Darin neodpovídá, Maska pokrčí rameny. „Pár týdnů ve\nvězení ti rozváže jazyk.“ Vyměníme si s babičkou vyděšený po\nhled. Jestliže Darin skončí ve válečnickém vězení, už ho nikdy\nneuvidíme. Stráví týdny na výsleších a potom ho buď prodají do\notroctví, nebo zabijí.\n„Je to jenom chlapec.“ Dědeček mluví pomalu, jako s rozhněva\nným pacientem. „Prosím...“\nZablýskne se ocel a dědeček padne k zemi jako kámen. Maska\nse pohybuje tak rychle, že si ani neuvědomuju, co se stalo, do\nkud se babička nevrhne dopředu. Pronikavě zaúpí a její výkřik je\njako paprsek čiré bolesti, který mě srazí na kolena.\nDědeček. Nebesa, dědeček ne. Hlavou mi proletí tucet slibů. Už\nnikdy nebudu neposlušná. Už nikdy neudělám nic špatného, už ni\nkdy si nebudu stěžovat na práci, jen když dědeček bude žít.\nAle babička si rve vlasy a křičí, což by jí dědeček, kdyby byl\nnaživu, nikdy nedovolil. Nesnesl by to. Darinův klid je ten tam,\njako by ho podťali kosou. Obličej mu vybělilo zděšení, které cítím\nBabička se klopýtavě postaví a zavrávorá jeden krok směrem\nk Masce. Ta k ní natáhne ruku, jako by ji chtěla babičce položit\nna rameno. Poslední věc, kterou zahlédnu v babiččiných očích, je\nhrůza. Pak vzduchem bleskově proletí zápěstí v ochranné rukavici\na zanechá na babiččině hrdle tenkou červenou čáru, která se roz\nšiřuje a je stále červenější, zatímco babička klesá k zemi.\nJejí tělo dopadne se zaduněním na podlahu, oči má stále ote\nvřené, září v nich slzy. Z krku se jí řine krev a vsakuje se do kobe\nrečku, který jsme minulou zimu společně utkaly.\n„Pane,“ ozve se jeden z legionářů. „Do rozednění zbývá jedna\n„Odveďte odsud toho kluka.“ Maska už se na babičku ani nepo\ndívá. „A celý dům spalte.“\nPak se otočí ke mně. Přeju si, abych se dokázala vsáknout do\nzdi jako stín. Přeju si to víc než cokoliv jiného, co jsem si kdy přála,\na zároveň si uvědomuju, jak je to pošetilé. Vojáci, kteří mě obklo\npují, se na sebe navzájem kření, zatímco Maska ke mně pomalu\npřistupuje. Upřeně se mi dívá do očí, jako by uměla vycítit můj\nstrach, jako kobra uchvacující svou oběť.\nNe, prosím, ne. Zmizet. Chci zmizet.\nMaska mrkne, v očích se jí mihne jakási cizí emoce — snad\npřekvapení nebo šok, nedokážu to rozpoznat. Ale na tom nezáleží.\nProtože v tu chvíli se Darin vymrští z podlahy. Zatímco jsem se\nustrašeně krčila před Maskou, podařilo se mu uvolnit pouta. Ruce\nmá rozepjaté jako spáry a vrhá se Masce po hrdle. Zuřivost mu vlé\nvá do žil lví sílu a na okamžik se každým coulem podobá naší mat\nce, medové vlasy mu vlají, oči žhnou a ústa křiví divoké zavrčení.\nMaska ustoupí do kaluže krve vedle babiččiny hlavy a Darin\nna ni dopadne, srazí ji k zemi a zasypává ranami. Legionáři tam\nnevěřícně stojí jako přimrazení. Potom se vzpamatují, vyrazí\nvpřed, křičí a klejí. Než se do něj legionáři pustí, Darin vytáhne\nMasce zpoza opasku dýku.\n„Laio!“ vykřikne. „Utíkej...“\nNeutíkej, Laio. Pomoz mu. Bojuj.\nAle vzpomenu si na chladný pohled Masky, na násilí v jejích\nočích. Vždycky se mi líbily tmavovlásky. Znásilní mě. A pak mě\nOtřesu se a ustoupím do chodby. Nikdo mi nebrání. Nikdo si\n„Laio!“ vykřikne Darin. V jeho hlase je něco, co jsem v něm ni\nkdy neslyšela. Je bez sebe strachem. V pasti. Řekl mi, abych utekla,\nale kdybych takhle křičela já, on by přišel. Nikdy by mě neopustil.\nPomoz mu, Laio, přikazuje mi vnitřní hlas. Hni sebou.\nAle je tu ještě jiný hlas, který zní naléhavěji, silněji.\nNemůžeš ho zachránit. Udělej, co ti říká. Běž.\nNa okraji mého zorného pole se zamihotá plamen a já ucítím\nkouř. Jeden z legionářů začal podpalovat dům. Za několik minut\nho oheň úplně stráví.\n„Pořádně ho svažte a odveďte ho do výslechové cely.“ Maska\nustoupí ze šarvátky a mne si čelist. Když mě uvidí ustupovat chod\nbou, podivně se uklidní. Neochotně se mu podívám do očí a on\n„Utíkej, holčičko,“ řekne.\nDarin se pořád ještě brání a jeho výkřiky mě protínají skrz na\nskrz. Vím, že je uslyším znovu a znovu, budou se rozléhat kaž dou\nhodinou po všechny dny, dokud nezemřu, nebo dokud to nena\npravím. Vím to.\nA přesto utíkám.\nStísněné ulice a zaprášené trhy Učenecké čtvrti se kolem mě za\nstřeně míhají jako krajina ve zlém snu. S každým krokem část mé\nmysli volá, abych se otočila, vrátila se a šla Darinovi na pomoc.\nS každým krokem se tato možnost stává méně pravděpodobnou,\npak už to možnost vůbec není a jediné slovo, na které dokážu\nmys let, je utíkej.\nVojáci se pustili za mnou, ale já jsem mezi přikrčenými, hlině\nnými domy ve Čtvrti vyrostla a brzo se svým pronásledovatelům\nRozednívá se a můj zděšený úprk se změní v klopýtání, bloudím\nz jedné uličky do druhé. Kam půjdu? Co budu dělat? Potřebuju plán,\nale nevím, kde začít. Kdo mi může poskytnout pomoc nebo útěchu?\nSousedi mě dovnitř nepustí, bojí se o své vlastní životy. Moje rodi\nna je buď po smrti, nebo ve vězení. Moje nejlepší kamarádka Zara\nzmizela loni při nájezdu a další přátelé mají dost svých starostí.\nVychází slunce a já vstoupím do prázdného domu hluboko\nv nejstarší části Čtvrti. Vykuchaná stavba se krčí jako zraněné zví\nře uprostřed labyrintu rozpadajících se obydlí. Vzduch je nasáklý\nzápachem z odpadků.\nSchoulím se do rohu místnosti. Vlasy se mi uvolnily z pleten\nce a visí v zoufalé změti. Červené stehy na lemu haleny se rozpá\nraly, zářivé vlákno povolilo. Babička mi ty lemy vyšila jako dárek\nk sedm náctým narozeninám, aby trochu rozjasnila mé ošuntělé\noblečení. Byl to jeden z mála dárků, které si mohla dovolit.\nA teď je mrtvá. Stejně jako dědeček. A jako moji rodiče a ses\ntra dávno předtím.\nA Darin. V zajetí. Odvlečený do výslechové cely, kde s ním Vá\nlečníci budou provádět kdovíco.\nŽivot je plný okamžiků, které nic neznamenají. A pak jedno\nho dne přijde jediný okamžik, který rozhodne o každé následující\nvteřině. Okamžik, kdy Darin vykřikl — to byl přesně takový oka\nmžik. Byla to zkouška odvahy a síly. A já jsem v ní neobstála.\nProč jen jsem ho poslechla? Měla jsem tam zůstat. Měla jsem\nněco udělat. Zasténám a chytím si hlavu do dlaní. Pořád ho slyším.\nKde teď asi je? Začali už s výslechem? On si zase nejspíš láme hla\nvu s tím, co se stalo se mnou. Ptá se, jak ho mohla opustit vlastní\nMou pozornost upoutá rychlý pohyb v přítmí. Zježí se mi chlu\npy na šíji. Krysa? Vrána? Stíny se pohnou a zablýsknou se v nich\ndvě nenávistné oči. A k nim se připojí další páry očí, další zlo\nHalucinace, slyším v duchu dědečka, jak pronáší diagnózu. Pří\nJenže halucinace nehalucinace, stíny vypadají skutečně. Jejich\noči žhnou jako miniaturní ohnivá slunce, krouží kolem mě jako\nhyeny a jsou čím dál tím troufalejší.\nViděli jsme to, syčí. Víme o tvé slabosti. On kvůli tobě zemře.\n„Ne,“ zašeptám. Ale stíny mají pravdu. Nechala jsem tam Da\nrina samotného. Opustila jsem ho. Na tom, že mi řekl, abych šla,\nnezáleží. Jak jen jsem mohla být tak zbabělá?\nPopadnu matčin amulet, ale když se ho dotknu, cítím se ještě\nhůř. Matka by Masku přelstila. Nějak by Darina, babičku i dědeč\nka dokázala zachránit.\nDokonce i babička byla statečnější než já. Babička se svým\nkřehkým tělem a planoucíma očima. A páteří ze železa. Matka\nzdědila babiččin zápal a po ní ho zdědil Darin.\nStíny se přiblíží a já zavírám oči v naději, že zmizí. Chytám se\nmyšlenek, které se mi honí hlavou, a snažím se je ukáznit.\nV dálce slyším křik a dupot těžkých bot. Jestli mě vojáci pořád\nhledají, tak tu nejsem v bezpečí.\nMožná bych je měla nechat, ať mě najdou a udělají se mnou,\nco chtějí. Opustila jsem vlastní krev. Zasloužím si trest.\nTentýž instinkt, který mě předtím nabádal, abych Masce\nutekla, mě postaví na nohy. Zamířím do ulic a ztratím se v houst\nnoucím ranním davu. Několik Učenců se za mnou otočí, někteří\nostra žitě, jiní s porozuměním. Ale většina z nich se vůbec nedívá. Přemýšlím, kolikrát jsem takhle na ulici prošla kolem někoho,\nkdo byl na útěku a koho zrovna připravili o celý svět.\nZastavím se v uličce, ve které se lesknou splašky, abych si od\npočinula. Z druhé strany Čtvrti se vzhůru k nebi vine hustý černý\nkouř, stoupá po horké obloze a bledne. Můj domov hoří. Babiččiny\nzavařeniny, dědečkovy léky, Darinovy náčrtky, moje knihy, všech\nno je pryč. Všechno, co jsem. Pryč.\nVšechno ne, Laio. Darin ne.\nUprostřed ulice se krčí mříž, jen několik kroků ode mě. Jako\nvšechny mříže ve Čtvrti, i takhle vede do serrských katakomb,\nkde sídlí kostlivci, duchové, krysy, zloději... a možná i učenecký odboj.\nŠpehoval pro ně Darin? Propašoval ho odboj do Zbrojířské\nčtvrti? Navzdory tomu, co bratr řekl Masce, je to jediná odpo\nvěď, která dává smysl. Povídá se, že se povstalci osmělili a že do\nsvých řad přijímají nejen Učence, ale i Námořníky, pocházející ze\nsvobodné země Marinn na severu, a Domorodce, jejichž pouštní\núzemí je imperiálním protektorátem.\nPřede mnou babička s dědou o odboji nikdy nemluvili. Ale poz\ndě v noci jsem občas zaslechla, jak si šeptají o tom, že povstalci osvobodili učenecké vězně při útoku na Válečníky. Že bojovníci\npřepadli karavany válečnické obchodnické třídy Kupců a zavraždili příslušníky jejich vyšší třídy Význačných. Jedině povstalci se\nstaví Impériu na odpor. Jakkoliv jsou nepolapitelní, zůstávají jedinou zbraní, kterou Učenci mají. Jestli se někdo zvládne dostat\nke kovárnám, jsou to právě oni.\nUvědomím si, že odboj by mi mohl pomoct. Na můj domov byl\nproveden nájezd, do základů ho vypálili a moji rodinu vyvraždili\nproto, že dva povstalci vyzradili Impériu Darinovo jméno. Jestli\nse mi podaří odboj najít a vysvětlit jim, co se stalo, možná by mi\nmohli pomoct vysvobodit Darina z vězení — nejen proto, že mi to\ndluží, ale také proto, že žijí podle Izzatu, kodexu cti, který je tak\nstarý jako učenecký lid sám. Vůdci odboje jsou ti nejlepší a nejodvážnější z Učenců. To mě naučili rodiče, než je Impérium zabilo.\nJestliže je požádám o pomoc, odboj mě neodmítne.\nVykročím ke kovové mříži.\nNikdy jsem v serrských katakombách nebyla. Klikatí se pod\ncelým městem, stovky mil tunelů a jeskyní, některé z nich jsou\nplné kostí, které se v nich za celá staletí nashromáždily. Nikdo už\nkrypty pro pohřby nepoužívá a ani Impérium nemá katakomby\nzcela zmapované. Ale když ani Impérium, se vší svou mocí, nemů\nže povstalce vypátrat, jak je najdu já?\nNezastavíš se, dokud je nenajdeš.\nNadzvednu mříž a zírám do černé díry pod sebou. Musím tam\ndolů. Musím najít odboj. Protože pokud to neudělám, tak můj\nbratr nemá šanci. Když nenajdu bojovníky a nezískám jejich po\nmoc, už Darina nikdy neuvidím.\nKdyž s Helenou dorazíme k šerosrázské zvonici, skoro všichni ze\ntří tisíc studentů už jsou seřazeni ve formaci. Do rozbřesku zbývá\nještě hodina, ale nevidím ani jedno ospalé oko. Místo toho davem\nprobíhá dychtivý šum. Když naposledy někdo dezertoval, dvůr byl\nVšichni studenti vědí, co se chystá. Zatnu a povolím pěsti. Ne\nchci se na to dívat. Jako všichni šerosrázští studenti jsem do ško\nly nastoupil, když mi bylo šest, a v následujících čtrnácti letech\njsem byl nesčetněkrát svědkem různých trestů. Má vlastní záda\njsou výmluvným důkazem školní brutality. Ale zběhové dopadnou\nMé tělo je napjaté jako pružina, ale nasadím nicneříkající po\nhled a udržuju výraz, který je prostý všech emocí. Šerosrázští mis\ntři, centurioni, se budou dívat. Pokoušet jejich hněv ve chvíli, kdy\njsem tak blízko útěku, by byla neodpustitelná hloupost.\nSpolečně s Helenou projdeme kolem nejmladších studentů —\nčtyř tříd jednoročků, kteří ještě nemají masky. Ti budou mít na\nkrveprolití nejlepší výhled. Nejmladším z nich je s bídou sedm.\nNejstarším skoro jedenáct.\nKdyž kolem jednoročků procházíme, sklopí oči. Jsme z vyšších\nročníků a oni mají zakázáno nás byť jen oslovit. Stojí rovně, jako\nby měli v zádech zabodnutý pohrabáč, šamšíry mají na zádech\npověšené přesně v pětačtyřicetistupňovém úhlu, boty naleštěné, tváře bezvýrazné jako kámen. I ti nejmladší jednoročci se už na\nučili ta nejdůležitější šerosrázská pravidla: poslouchej, přizpůsob\nse a buď zticha.\nPo jednoročcích následuje prázdné místo na počest druhé\núrovně šerosrázských studentů, kterým se říká pěťáci, protože\nmnozí z nich nepřežijí pátý ročník. V jedenácti letech nás centurioni vyženou z Šerosrázu do divokých oblastí Impéria, bez šatů, jídla a zbraní, abychom tam čtyři roky přežili, jak nejlépe umíme.\nPřeživší pěťáci se vrátí na Šerosráz, dostanou masky, stráví další\nčtyři roky jako kadeti a poslední dva roky coby lebky. Hel a já jsme\nvyšší lebky — dokončujeme poslední rok výcviku.\nCenturioni nás sledují zpod podloubí lemujícího dvůr a s ruka\nma na bičích očekávají příchod velícího důstojníka Šerosrázu. Stojí tiše jako sochy, rysy v obličeji se jim už dávno rozpustily v mas\nkách a jakýkoliv náznak emoce je jen vzdálenou vzpomínkou.\nDotknu se své vlastní masky a přeju si, abych si ji mohl strhnout,\naspoň na chvíli. Stejně jako moji spolužáci jsem dostal masku v den,\nkdy jsem se stal kadetem, bylo mi tehdy čtrnáct. Na rozdíl od ostatních studentů — k Heleninu nesmírnému zděšení — se mi hladké\ntekuté stříbro dosud nevpilo do kůže tak, jak by mělo. Nejspíš to\nbude tím, že kdykoliv jsem sám, tak si tu zatracenou věc sundám.\nNesnáším masku od chvíle, kdy mi ji augur — svatý muž Im\npéria — podal v kazetě vykládané sametem. Nenávidím ten pocit,\nkdyž se na mě přisává, jako nějaký parazit. Nesnáším, jak mi tlačí na obličej a tvaruje mi kůži.\nJsem jediný student, s nímž maska ještě nesplynula — na což\nmoji nepřátelé rádi poukazují. Poslední dobou se ale maska zača\nla bránit a vynucuje si splynutí tím, že mi do šíje zapouští žhavá\nvlákna. K smrti se mi to hnusí a mám pocit, že už nejsem sám se\nbou. Že už sám sebou nikdy nebudu.\n„Veturie.“ Když se zařazujeme k ostatním vyšším lebkám, zavo\nlá na mě vytáhlý velitel Heleniny čety, chlapec s pískovými vlasy\njménem Demetrius. „Kdo to je? Kdo je ten zběh?“\n„Nevím. Přivedl ho Dex s pomocnými jednotkami.“ Rozhlédnu\nse po svém zástupci, ale ten ještě nedorazil.\n„Slyšel jsem, že je to někdo z jednoročků.“ Demetrius zírá na\ndřevěný špalek u paty zvonice, který vystupuje z krvavě hnědého\ndláždění. Bičovací sloup. „Starší. Ze čtvrtého ročníku.“\nVyměníme si s Helenou pohled. Demetriův mladší bratr se\ntaky pokusil dezertovat během svého čtvrtého roku na Šerosrázu,\nbylo mu tehdy pouhých deset let. Než ho legionáři přivlekli do\nvnitř před velení školy, přežil před branami tři hodiny — déle než\n„Možná je to někdo z lebek.“ Helena si zběžně prohlíží řady\nstarších studentů a snaží se zjistit, jestli někdo nechybí.\n„Třeba to byl Markus,“ řekne Faris, člen mé bitevní čety, a zubí\nse, blonďaté vlasy se mu nad čelem zdvihají, jako by mu je nepo\nřádně olízla kráva. „Nebo Zak.“\nAle takové štěstí nemáme. Markus, snědý mladík se žlutýma\nočima, stojí v čele našich řad, společně se svým dvojčetem Zakem.\nZak je druhorozený, menší a světlejší, ale stejně zlý. Hel jim říká\nHad a Ropucha. Zakova maska se ještě musí plně uchytit kolem\nočí, ale ta Markova ke svému majiteli těsně přiléhá, spojila se\ns ním tak dokonale, že všechny jeho rysy, dokonce i silné křivky\nobočí, jsou pod ní jasně viditelné. Kdyby si ji teď Markus zkusil\nsundat, serval by si spolu s ní i půlku obličeje. Což by rozhodně\nbyla změna k lepšímu.\nJako by Markus zachytil můj pohled, otočí se a začne zírat na\nHelenu s tak dravým, majetnickým výrazem, že mě svrbí ruce, jak\nmoc ho toužím uškrtit. Nic, co vybočuje z normálu, připomenu si.\nNic, kvůli čemu bys vyčníval.\nPřinutím se pohlédnout jinam. Zaútočit na Marka před celou\nškolou by do kategorie „vyčnívající z řady“ nepochybně spadalo.\nHelena si Markova vilného pohledu všimne. Zatne pěsti, ale\nnež může Hadovi uštědřit pořádnou lekci, na dvůr vpochoduje\ndůstojník, jehož úkolem je udržovat pořádek během oficiálních\nTři tisíce těl se prudce otočí dopředu, tři tisíce párů bot srazí\npodpatky, tři tisíce zad sebou trhne, jako by je narovnala loutká\nřova ruka. V následném tichu by člověk uslyšel spadnout špendlík.\nNeslyšíme velitelku Šerosrázské vojenské akademie přicházet.\nCítíme ji, jako člověk cítí blížící se bouři. Pohybuje se tiše, vyno\nří se zpod podloubí jako plavá bažinná kočka z lesního podrostu.\nJe celá v černém, od přiléhavého kabátku uniformy až po boty\ns okovanými špičkami. Světlé vlasy má jako vždy stažené do tu\nhého uzlu na šíji.\nJe to jediná žijící ženská Maska — tedy jen do zítřka, kdy\nukončí studium Helena. Ale na rozdíl od Heleny z velitelky vyza\nřuje smrtící chlad, jako by její šedé oči a rysy ostré jako sklo byly\nvyřezané z nitra ledovce.\n„Přiveďte obviněného,“ poručí.\nZpoza zvonice vyjde dvojice legionářů a vleče s sebou drob\nnou, kulhající postavu. Demetrius vedle mě ztuhne. Šeptanda se\nnemýlila — dezertér je jednoroček ze čtvrté třídy, není mu víc než\ndeset let. Z obličeje mu kape krev, která se vsakuje do límce jeho\nčerné bojové uniformy. Když ho vojáci pohodí před velitelku, ani\nPři pohledu na jednoročka neprozrazuje velitelčin stříbrný ob\nličej vůbec nic. Ale ruka jí zabloudí k jezdeckému bičíku s hroty\nz modročerného přesličníkového dřeva, který jí visí u pasu. Ještě\nho ale nevytáhne. Zatím.\n„Jednoročku Falkonie Barrie.“ Její hlas se nese, ačkoliv je tlu\nmený, téměř něžný. „Opustil jsi svou pozici v Šerosrázu a neměl\njsi v úmyslu se vrátit. Podej vysvětlení.“\n„Bez vysvětlení, pane.“ Opakuje slova, která jsme všichni velitel\nce řekli snad už stokrát, jediná slova, která na Šerosrázu můžete\npoužít, když jste něco naprosto zpackali.\nUdržet obličej bez výrazu a zahnat z očí emoce je těžká zkouš\nka. Barrius bude potrestán za zločin, kterého se já sám hodlám\ndopustit za necelých šestatřicet hodin. Možná budu na jeho místě\npozítří stát já. Zkrvavený. Zlomený.\n„Pojďme se zeptat tvých vrstevníků, jaký mají názor.“ Velitelka\nna nás upře svůj pohled a je to jako čelit poryvu ledového horské\nho vzduchu. „Je jednoroček Barrius vinen zradou?“\n„Ano, pane!“ Řev, fanatický a zuřivý, otřese dlážděním.\n„Legionáři,“ přikáže velitelka. „Odveďte ho ke sloupu.“\nNásledný burácející ryk ostatních studentů vytrhne Barria\nz mrákot, a zatímco jej legionáři přivazují ke sloupu, zmítá se\nOstatní jednoročci, ti samí kluci, s nimiž se po léta potil, bojo\nval a trpěl, dupou po dláždění a pěstmi rozrážejí vzduch. V řadě\nvyšších lebek přede mnou Markus souhlasně vykřikuje, oči mu\nsvítí zvrácenou radostí. Zírá na velitelku s posvátnou úctou, která\nbývá vyhrazena božstvům.\nCítím, že mě někdo sleduje. Jeden z centurionů po mé levici se\ndívá. Hlavně nevyčnívat. Zdvihnu pěst, připojím se k radostnému\npokřiku ostatních a sám sebe za to nenávidím.\nVelitelka vytáhne bič a hladí ho, jako by to byl její milenec. Pak\njej nechá se zahvízdnutím dopadnout na Barriova záda. To, jak\nBarrius zalapá po dechu, se rozlehne po celém nádvoří a všich\nni studenti utichnou, spojeni ve sdílené, byť kratinké chvíli\nsou citu. Šerosrázských pravidel je tolik, že je nemožné některá\nz nich aspoň občas neporušit. Všichni už jsme k tomu sloupu byli\nněkdy přivázaní. Všichni už jsme někdy pocítili kousnutí velitel\nTicho netrvá dlouho. Barrius křičí, studenti odpovídají řevem\na zasypávají ho posměšky. Markus je nejhlasitější ze všech, na\nklání se dopředu a samým vzrušením skoro plive. Faris souhlasně\nmručí. Dokonce i Demetrius se zmůže na jeden dva výkřiky, avšak\njeho zelené oči jsou ploché a vzdálené, jako by se nacházel někde\núplně jinde. Helena vedle mě se taky zapojuje do pokřiku, ale ve\nvýrazu její tváře se neodráží radost, jen strohý smutek. Šerosráz\nská pravidla vyžadují, aby hlasitě vyjádřila své rozhořčení nad\nzběhovou zradou. A tak to udělá.\nVelitelka se zdá být vůči všemu tomu povyku netečná, plně\nse soustředí na svou práci. Její paže se zdvihá a klesá s elegancí\ntanečnice. Chodí kolem Barria, jehož hubené končetiny se začí\nnají poddávat, a po každé ráně se zastaví a bezpochyby přemýšlí,\njak to udělat, aby ta další bolela ještě víc než všechny předchozí.\nPo pětadvaceti ranách ho chytí za ochablý hubený krk a oto\nčí ho směrem k obecenstvu. „Podívej se jim do tváří,“ řekne. „Do\ntváří těch, které jsi zradil.“\nBarriovy oči se prosebně rozhlédnou po nádvoří a hledají koho\nkoliv, kdo by mu projevil aspoň špetku soucitu. Měl být moudřejší.\nJeho pohled padne zpátky na dlažbu. Jásot pokračuje a bič znovu\nzasviští. A znovu. Barrius se zhroutí na bílé dláždění a kolem něj\nse rychle rozšiřuje kaluž krve. Jeho pohled se třese. Doufám, že\nuž o sobě neví. Doufám, že už nic necítí.\nDonutím se dál přihlížet. To kvůli tomuhle odcházíš, Eliasi. Aby\nses ničeho podobného už nikdy nemusel účastnit.\nZ Barriových úst se vydere klokotavé zaúpění. Velitelčina ruka\nklesne a celé nádvoří ztichne. Slyším, jak zběh dýchá. Nádech. Vý\ndech. A pak už nic. Nikdo nejásá. Rozední se a sluneční paprsky\nse rozbíhají po obloze nad ebenově černou šerosrázskou zvonicí\njako zkrvavené prsty a všechny, kdo stojí na nádvoří, halí do kři\nklavě rudého oparu.\nNež si velitelka zastrčí bič zpátky za opasek, otře ho o Barrio\nvu uniformu. „Odneste ho k dunám,“ přikáže legionářům. „Pro\nmrcho žrouty.“ Pak si prohlédne nás ostatní.\n„Povinnost především, až do smrti. Pokud zradíte Impérium,\nbudete dopadeni a zaplatíte za to. Odchod.“\nŘady studentů se rozcházejí. Dex, který dezertéra přivedl, se\ntiše vytratí, jeho pohledný tmavý obličej působí dojmem, jako by\nmu bylo na zvracení. Faris se pomalu šine za ním, bezpochyby\nproto, aby Dexe poplácal po zádech a navrhl mu, že na své trápe\nní nejlépe zapomene v bordelu. Demetrius odkráčí pryč sám a já\nvím, že vzpomíná na ten den před dvěma lety, kdy se musel dívat,\njak jeho mladší bratr umírá stejně jako dnes Barrius. Dalších pár\nhodin nebude schopen promluvit. Ostatní studenti se z nádvoří\nrychle ztrácejí a pořád rozebírají bičování.\n„... jenom třicet ran, ten chcípák...“\n„... slyšel jsi, jak vzdychal? Jako vyděšená holka...“\n„Eliasi.“ Helenin hlas je stejně jemný jako dotek její ruky na mé\npaži. „Pojď odtud. Uvidí tě velitelka.“\nMá pravdu. Všichni odcházejí. Měl bych taky jít.\nNikdo se na Barriovy zkrvavené ostatky ani nepodívá. Je to\nzrádce. Nic neznamená. Ale někdo by tu měl zůstat. Někdo by pro\nněj měl truchlit, aspoň chvíli.\n„Eliasi,“ řekne Helena, tentokrát naléhavě. „Pojď už. Uvidí tě.“\n„Potřebuju ještě chvíli,“ odpovím. „Běž sama.“\nChce se se mnou hádat, ale její přítomnost budí pozornost a já\nneustoupím. Odchází a naposledy se za mnou otočí. Když odejde,\nrozhlédnu se a vidím, že mě velitelka sleduje.\nNaše pohledy se protnou napříč nádvořím a snad posté mě\nznovu zarazí, jak moc jsme odlišní. Já mám černé vlasy, ona světlé. Moje kůže zlatohnědě září, zatímco její je bílá jako křída. Její ústa\njsou neustále odmítavě zkřivená, kdežto já vypadám pobaveně dokonce i ve chvílích, kdy mě zrovna nic nerozveselilo. Já mám\nširoká ramena a měřím skoro dva metry, ona je ještě menší než\nučenecké ženy, s klamavě útlou postavou.\nAle každému, kdo nás vidí stát vedle sebe, dojde, jaký vůči sobě\nmáme vztah. Zdědil jsem po matce vystouplé lícní kosti a světle\nšedé oči. To po ní mám nemilosrdný instinkt a rychlost, díky nimž\njsem nejlepším studentem Šerosrázu za posledních dvacet let.\nMatka. To není to správné slovo. Slovo matka vyvolává před\nstavu tepla, lásky a něhy. A ne někoho, kdo opustí dítě v poušti\nobývané Domorodci sotva několik hodin po narození. To slovo v sobě nemá roky ticha a nesmiřitelné nenávisti.\nTato žena, která mě porodila, mě naučila mnoho věcí. Jednou\nz nich je sebeovládání. Zadupu v sobě zuřivost a odpor, potlačím všechny emoce. Ona svraští čelo, lehce zkřiví ústa a zvedne ruku\nke krku, kde její prsty bloudí po spirále podivného modrého teto\nvání, které jí vykukuje zpod límce.\nČekám, že ke mně přijde a bude chtít vědět, co tu ještě dělám\na proč ji provokuju pohledem. Ale neudělá to. Místo toho se na\nmě ještě chvíli dívá, pak se otočí a zmizí v podloubí.\nZvonice odbije šestou a zavíří bubny. Všichni studenti do jídelny.\nU paty zvonice sbírají legionáři to, co zbylo z Barria, a odná\nšejí ho pryč.\nNádvoří je tiché a prázdné, až na mě. Zírám na louži krve v mís\ntech, kde ještě před chvílí stál chlapec, a mrazí mě při pomyšlení, že pokud nebudu opatrný, skončím úplně stejně jako on.\nTicho v katakombách je nesmírné jako noc, když nesvítí měsíc,\na zrovna tak strašidelné. Což neznamená, že by chodby byly prázd\nné. Jakmile se protáhnu dovnitř, přes bosé nohy mi přeběhne kry\nsa a kousíček od mého obličeje se na vlákně spustí průhledný, jako\npěst velký pavouk. Kousnu se do ruky, abych nevykřikla.\nZachraň Darina. Najdi odboj. Zachraň Darina. Najdi odboj.\nNěkdy ta slova šeptám. Většinou si je ale opakuju v duchu.\nNutí mě jít dál, je to zaklínadlo zahánějící strach, který mi ohlo


Bazary nářadí a strojů • InFirmy.cz\nStroje, strojírenství a kovovýroba Bazary nářadí a strojů\n25 — 28 tísíc Kč\nM-MOOS, spol. s r.o.\nSvat. Čecha 519/28, 751 31 Lipník nad Bečvou\nZabýváme se výrobou obráběcích strojů.\nNaše firma se zabývá především prováděním generálních oprav hrotových soustruhů, frézek, vrtaček, rovinných a hrotových brusek. Tyto opravy jsou realizovány ve 2 závodech.\nStrojírenství je nejen práce, ale také poslání, kdy naše produkty ovlivňují kvalitu života našich zákazníků a výsledných výrobků. Proto neustupujeme z kvalitního dílenského zpracování a vysoké technologické hodnoty našich strojů, neboť každý ústupek ovlivní negativně naše zákazníky.\nPurkyňova 393, 288 02 Nymburk\nMalešov , 285 41\nVladimír Jarůšek - výroba potravinářských strojů\nWolkerova 720/20, 692 01 Mikulov\nORTA PRAHA s.r.o.\nNa Dražkách , 266 01 Beroun\nProdej dřevoobráběcích strojů a strojů na plasty, CNC technologií a příslušenství.\nSvářecí technika - Pavel Krejčík\nOsvobození 150/6, 664 49 Ostopovice\nJsme specializovaná obchodní firma působící v Brně-Ostopovicích od roku 1992. Svým zákazníkům nabízíme špičkové výrobky hlavně od českých, ale i zahraničních výrobců. Na všechny u nás zakoupené stroje poskytujeme záruční i pozáruční servis.\nSvoji nabídkou chceme oslovit širokou škálu zákazníků, ať již v podobě velkých průmyslových firem, živnostníků nebo domácích kutilů. Poskytujeme odborné poradenství ve výběru svařovacích strojů, materiálů dle Vaší potřeby. Předvedení a případné zaškolení obsluhy je u nás samozřejmostí.\nZASTAVÁRNA A BAZAR LADA\nPražská 2928, 470 01 Česká Lípa\nKřečhoř 116, 280 02\nZabýváme se pěstováním zemědělských plodin, především dýní a brambor. Dále poskytujeme služby zemědělskou technikou a služby komunální.\nTřebušická 377, 434 01 Most\nHoření 3438/20, 400 11 Ústí nad Labem\nvýkup a prodej pneu\nVeselíčko 92, 398 42


Přední brzdový kit D2 Racing pro Hyundai i30, r.v. od 07 do 11, 6pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 330X32 mm | Escape6\nPřední brzdový kit D2 Racing pro Hyundai i30, r.v. od 07 do 11, 6pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 330X32 mm\nDotaz k produktu: Přední brzdový kit D2 Racing pro Hyundai i30, r.v. od 07 do 11, 6pístkové brzdiče, velikost kotoučů: plovoucí 330X32 mm\nKompletní brzdový kit D2 Racing pro přední nápravu pro vůz Hyundai i30, rok výroby od 07 do 11, s roztečí kol 5x114,3, 6pístkové brzdiče, velikost kotoučů: 330X32 mmKombinace větších brzdičů s celkově větší plochou pístků v kombinaci se zvětšeným průměrem kotouče vám zajistí kratší brzdnou dráhu, nevadnoucí účinek a také výrazně atraktivnější vzhled vozu.\nKód produktu: HY09-330PL Značka: D2 Racing\nVysoce výkonný brzdový kit přední nápravy pro vůz Hyundai i30Typ vozu: Hyundai i30Rok výroby: od 07 do 11Typ brzdičů: 6pístkovéVelikost kotoučů: 330X32 mmTyp kotoučů: plovoucí děrovaný (v případě zájmu o drážkováné provedení kotoučů nás neváhejte kontaktovat)Minimální velikost kol: 17 palcůTyp brzdových desek: varianta Sport pro silniční použití nebo varianta Race pro závodní použití (specifikujte v poznámce k objednávce)Technické poznámky: Tento brzdový systém D2 Racing je možné dodat v provedení Street, s prachovkami jednotlivých pístků, nebo v provedení Sport, bez prachovek. Verze Sport je určena pouze pro závodní účely.Společnost D2 Racing nabízí za možnost individuálního lakovaní brzdičů do vámi zvoleného odstínu ze široké palety barev. Standardní barvy (bez příplatku): černá / červená / fialová / žlutá.Speciální barvy (za příplatek): leštěná červená / leštěná oranžová / leštěná modrá / leštěná černá / leštěná zelená / chrom / zlato / Neochrom titan look.Jeďte rychle a zastavte ještě rychleji díky vysoce výkonným brzdovým kitům D2 Racing. Ať už potřebujete zvýšit brzdný účinek v běžném provozu, nebo hledáte vysoký a nevadnoucí výkon na závodní okruh, D2 Racing má pro Vás řešení. V naší nabídce naleznete širokou nabídku 4 až 6 pístkových hliníkových brzdičů v kombinaci s kotouči o průměru 286 mm až 444 mm.Brzdiče D2 Racing jsou precizně vyráběné z leteckého hliníku a osazeny vysoce odolnými pístky, které jsou pro silniční využití opatřeny prachovkami. Tyto brzdiče se vyznačují nízkou hmotností a vysokou brzdnou účinností. Zároveň máte široké možnosti barevného provedení od základních barev, přes individuální odstíny až po speciální druhy lakování. Dodávané kotouče si můžete zvolit v drážkovaném nebo děrovaném provedení.Společnost Escape6 je přímým dovozcem produktů D2 Racing do ČR.Plovoucí střed brzdového kotouče je možné objednat za příplatek v provedení Neochrome Titan look.


Je královna zdravá? Lékaři uvedli možné příčiny její fialové ruky | TN.cz\nJe královna zdravá? Lékaři uvedli možné příčiny její fialové ruky\nAktualizováno 13:09, 2. 3. 2019 2. 3. 2019, 11:21\nBritská královna Alžběta II. vyvolala v lidech obavy o její zdraví - na fotografiích byla zachycena s velkou modřinou na ruce. Buckinghamský palác sice zvědavost lidí neukojil, lékaři ale uvedli možné příčiny královniny fialové ruky.\nAlžběta II. vyvolala mezi Brity obavy a vlnu spekulací související s velkou fialovou modřinou na její ruce. Té si lidé všimli na fotografiích ze slavnostního přijetí jordánského krále Abdalláha a královny Ránije v Buckinghamském paláci.\nPalác odmítl královninu ruku komentovat. Lékaři přesto přišli s možnými vysvětleními, co Alžbětu trápí. Informoval o tom britský portál Express.\nPodle lékařů modřinu pravděpodobně způsobilo nějaké menší zranění. Jak lidé stárnou, ztenčuje se jim kůže a ztrácí tukovou vrstvu pod ní, která je chrání před nárazy. Starší lidé jsou také náchylnější k pádům.\nDalší příčinou mohou být injekce, kanyla nebo léky na ředění krve. Odborník na život královské rodiny a šéfredaktor časopisu Majesty Magazine říká, že královna se léčila na anémii a měla modřiny na rukách často. "Řekl bych ale, že královnin problém je tenká kůže," tvrdí.


Kočárek Bébécar IP-Op Evolution AP + hluboká korba 2015/2016 - řada Magic | Slůně-cz.cz\nKde jste: Kočárky » Kočárek Bébécar IP-Op Evolution AP + hluboká korba\nKočárek Bébécar IP-Op Evolution AP + hluboká korba 2015/2016 - řada Magic - EM314\nBébécar IP-Op evolution AP + hluboká korba / MAGIC\nKočárek Bébécar IP-Op Evolution AP + hluboká korba 2015/2016 - řada Magic\nKOLEKCE MAGIC – nástavby jsou vyrobeny z vysoce kvalitní tkaniny “panama magic” se speciální povrchovou úpravou a doplňky ze syntetické kůže.\nModerní, lehký podvozek s bezdušovými pryžovými koly, vpředu otočnými o 360° s možností aretace v dosahu rukojeti, se snadným a rychlým skládáním, pro cestu městem a vhodný pro malý úložný prostor vašeho vozidla.\nBohužel nemáme k dispozici všechny fotografie s podvozkem Evolution AP a pro prezentaci jsou použity i obrázky od podvozku Evolution. Dodán však bude kočárek s pryžovými bezdušovými koly. Děkujeme za pochopení.\nZboží "Kočárek Bébécar IP-Op Evolution AP + hluboká korba " naleznete také v kategorii:\nBébécar sportovní sedačka 2017 - řada Magic\nAutosedačka Bébécar Easymaxi ELs 2017 - řada Magic\nBébécar taška na rukojeť kočárku - řada Magic, Special, Denim


Cake - vyhledávej na Kouli | Koule.cz Skok na navigaci\nRefew - Autor fotografie: BiggBoss Nejmladší člen posádky BiggBoss, rapper Refew (21), vydává první velké album Na kredit a představuje z něj první singl s názvem Pryč v produkci Cassius Cake. Rapuje v něm, jak z dětskýho pokojíčku míří výš, ale věci\nJak dobře znáte herečku Jennifer Aniston? Otestujte se v následujícím kvízu Koule.cz.\nTřiadvacetiletá lvice z Barbadosu útočí na hlavy i srdce posluchačů třetí deskou za poslední tři roky. Album ročně pro ni evidentně není vražedné tempo, rozmanitost, hity a trendy totiž umí do světa vynášet jako nikdo druhý. Rihanna je nejen hudební chameleon, ale především žena číslo jedna současného mainstreamu. I s novinkou Talk That Talk, na které (nejen) podle promofotek vystupuje jako holka…


Pravidla pro stanovení finanční úplaty pro atletické oddíly a kluby za zajištění účasti družstev\nA. Pravidla pro stanovení finanční úplaty pro atletické oddíly a kluby za zajištění účasti družstev dospělých v soutěžích extraligy mužů a žen, I. ligy mužů a žen a II. ligy mužů a žen v roce 2018\n1. Finanční úplata bude poskytnuta atletickému oddílu nebo atletickému klubu jehož družstvo/družstva budou v souladu se Soutěžním řádem řádně a včas přihlášena k soutěži\na) extraligy mužů anebo\nb) extraligy žen anebo\nc) I. ligy mužů anebo\nd) I. ligy žen anebo\ne) II. ligy mužů anebo\nf) II. ligy žen.\nFinanční úplata bude poskytnuta těm atletickým oddílům nebo atletickým klubům za zajištění účasti těch družstev, která se uvedených soutěží zúčastní. Finanční úplata za zajištění účasti družstev dospělých bude poskytnuta atletickým oddílům nebo atletickým klubům po podpisu smlouvy o zajištění účasti družstev v soutěžích družstev dospělých mezi atletickým oddílem (prostřednictvím právnické osoby, jejíž je atletický oddíl součástí) nebo atletickým klubem a Českým atletickým svazem.\n2. Finanční úplata bude sjednána a poskytnuta za podmínek stanovených v bodě 1. a to v následující výši\na) Extraliga mužů 50.000 Kč/družstvo\nb) Extraliga žen 50.000 Kč/družstvo\nc) I. liga mužů 40.000 Kč/družstvo\nd) I. liga žen 40.000 Kč/družstvo\ne) II. liga mužů 30.000 Kč/družstvo\nf) II. liga žen 30.000 Kč/družstvo\n3. Finanční úplata bude poukázána na účet atletického oddílu nebo atletického klubu na základě faktury vystavené za tím účelem atletickým oddílem nebo atletickým klubem nejdříve 15 dnů po uskutečnění 1. soutěžního kola dané soutěže. Splatnost faktury nesmí být kratší než 14 dnů.\nB. Pravidla pro stanovení finanční úplaty pro atletické oddíly a kluby za zajištění zpracování osobních údajů a zaslání povinné dokumentace v roce 2018\n1. Finanční úplata bude poskytnuta atletickému oddílu nebo atletickému klubu, přihlášenému v roce 2018 k činnosti. Finanční úplata bude poskytnuta atletickým oddílům nebo atletickým klubům po podpisu smlouvy o zpracování osobních údajů mezi atletickým oddílem (prostřednictvím právnické osoby, jejíž je atletický oddíl součástí) nebo atletickým klubem a Českým atletickým svazem.,\n2. Finanční úplata bude sjednána a poskytnuta za podmínek stanovených v bodě 1. a to ve výši 150 Kč za každou fyzickou osobu vykázanou ve stavu evidence členské základny daného atletického oddílu nebo atletického klubu podle směrnice ČAS č. 3/2016 k 1. 1. 2018.\n3. Finanční úplata bude poukázána na účet atletického oddílu nebo atletického klubu na základě faktury vystavené za tím účelem atletickým oddílem nebo atletickým klubem 1. května 2018. Splatnost faktury nesmí být kratší než 14 dnů.


Babiš ukázal výpis, podle kterého dluhopisy Agrofertu koupil sám. Pak navrhl změnu zákona - Seznam Zprávy\nZprávyDomácíBabiš ukázal výpis, podle kterého dluhopisy Agrofertu koupil sám. Pak navrhl změnu zákona\nMinistr financí podal do Sněmovny návrh na zdanění korunových dluhopisů.\nBěhem pondělního jednání vlády Andrej Babiš řekl, že už předložil pozměňovací návrh, podle něhož by byly korunové dluhopisy, které majitelé nakoupili od svých firem, zdaněny.\nOpatření se kromě desítek lidí bude týkat i Babiše. Na státní dluhopisy se vztahovat nebude. Změna by měla platit od příštího roku. Babiš ji ve Sněmovně navrhuje připojit k novele zákona poslanců z opozičního klubu TOP 09 a Starostů, která zvyšuje daňové úlevy zejména pro dárce krve.\nKe své dluhopisové aféře pak Babiš předložil první z konkrétních odpovědí na otázky, které nákup dluhopisů společnosti Agrofert – patřící tehdy do jeho portfolia – vyvolal.\nProstřednictvím Deníku zveřejnil potvrzení, které mu letos 14. února vystavila na vlastní žádost UniCredit Bank. Z faksimile se dá vyčíst, že banka při nákupu dluhopisů použila ministrovy vlastní peníze. Z jeho účtu pořídila cenné papíry v nominální hodnotě 1 482 269 996 za 1 556 468 332 korun.\nMinistr @AndrejBabis nechal v Deníku zveřejnit potvrzení od banky #Unicredit, že pro něj koupila dluhopisy #Agrofert z peněz z JEHO účtu. pic.twitter.com/HYrD4aDUwB\n— Josef Kopecký (@PepaKopecky) February 20, 2017\nBabiš v Deníku znovu zopakoval svou motivaci, proč dluhopisy nakupoval – chtěl své firmě poskytnout tzv. „dlouhé peníze".\n„Moje bývalá firma (Babiš Agrofert převedl letos v únoru do svěřenského fondu – pozn. red.) měla tehdy 22 miliard korun úvěrů, dnes má 37, takže potřeba finančních prostředků je evidentní. Desetileté peníze za šest procent je korektní sazba, existuje na to i posudek," uvedl Andrej Babiš.\nPro Babiše šlo o výhodnou operaci. Desetiletých dluhopisů Agrofertu koupil v letech 2012 a 2014 v součtu za bezmála 1,5 miliardy korun. Úročené jsou šesti procenty ročně. Jen za rok 2015 tak inkasoval Andrej Babiš jako výnos ze své investice do vlastní firmy 90 milionů korun. A ty nemusel danit. Pokud by byly normálně daněné, dostala by díky 15procentní srážce státní kasa 13,5 milionu korun.\nPrávě kvůli zdanění korunových dluhopisů se do vicepremiéra ostře pustil jeho vládní šéf. Miliardář podle premiéra Bohuslava Sobotky „ojebal" stát.\n„Hlavní problém spočívá v tom, zda vydáním korunových dluhopisů Agrofertu nebyla krácena daň. V tuto chvíli musí daňová správa provést příslušná šetření. Předpokládám, že dostanu odpověď na svůj dopis, který jsem adresoval ministru financí právě v této věci," uvedl pro iDnes Sobotka.\nZveřejněný výpis ovšem nijak neosvětluje, z čeho peníze pocházejí. Ani to, jak se na účtu ocitly.\nPrůvodce výroky Andreje Babiše o jeho příjmech. V čem výpočty stále nesedí? (Video: Adam Junek)\n• Analýza: Andrej Babiš odmítá vysvětlit původ svých peněz. Jeho čísla ale stále nesedí\n• Babiš použil Kalouskův daňový trik a ušetřil tak desítky milionů\n• Babiš čelí trestnímu oznámení kvůli dluhopisům Agrofertu. Nakupoval jsem za své, hájí se


Dřevěné brikety Buk - doprava ZDARMA po celé ČR | Optimtop.cz\nNašim zákazníkům poskytujeme komplexní služby od pomoci s výběrem nejvhodnějších briket až po dovezení briket domů. Dřevěné brikety zavážíme i do Buku. V naší nabídce si můžete vybrat jednak podle tvaru, buď dřevěné brikety RUF nebo válcové brikety, nebo nejmenší brikety tzv. puky, které jsou určeny především pro nejmenší topeniště. Druhou možností je výběr podle použité dřevní hmoty: například dubové, bukové brikety atp., případně tzv. eko brikety MIX, které jsou tvořeny směsí dvou a více dřevin.\nProdej briket (včetně jejich distribuce) zajišťujeme našim zákazníkům celoročně. Proto je také často zajímá, kdy je nejvýhodnější brikety pořídit. Na to je poměrně jednoduchá odpověď. V našem obchodě můžete pořídit nejlevnější dřevěné brikety na jaře, případně ještě v první polovině léta, tedy mimo topnou sezónu. Ceny jsou v tomto období nejnižší z celého roku. A přestože je teplé počasí, nezapomeňte na dřevěné brikety. Akce na dopravu zdarma do Buku platí i v tomto období.


FANTASY: Zahrajte si proti Jágrovi světový šampionát ve fotbale! - Sport.cz\n4. června 2014 09:47\nChvíle, na kterou čekali všichni sportovní fanoušci, je po čtyřech letech tady. Postavte si svůj vlastní tým na MS ve fotbale, hrajte proti Jaromíru Jágrovi a vyhrávejte každý den limitovaný telefon nebo podepsaný puk.\nHrajte MS ve fotbale proti Jágrovi!\nVytvořte si svůj vlastní tým a hrajte MS ve fotbale!\nKaždý den rozdáváme jeden telefon!\nKaždý den můžete vyhrát podepsaný puk Jaromírem Jágrem.\nJak se bude naší hokejové legendě dařit mimo led? Messi, Ronaldo a další fotbalové hvězdy teď můžete mít ve svém týmu a každý den hrát proti Jágrovi o skvělé ceny. Po hokejovém mistrovství máte druhou šanci, vybojovat si skvělé ceny a setkání s Jaromírem Jágrem.\nVytvořte si tým na fotbalové MS 2014 v Brazílii!\nKaždý den rozdáváme ceny!\nŠance získat cenu nebyla ještě nikdy větší. Po dobu celého turnaje je rozdáváme každý den. Stačí vyhrát jeden z hracích dnů a získáte speciální limitovanou edici telefonu Huawei pro MS ve fotbale 2014 s vyrytým podpisem Jaromíra Jágra.\nNavíc každý den udělujeme speciální trofej - puk s vlastnoručním podpisem a věnováním, který vám Jaromír Jágr i s ostatními cenami předá osobně po skončení turnaje. Každý den ho může vyhrát ten, kdo získá více bodů než fantasy tým Jaromíra Jágra a bude vybrán slosováním mezi ostatními hráči.\nZahrát si MS ve fotbale, porazit svoje kamarády a převzít cenu přímo od Jaromíra Jágra. Na co čekáte? Zapojte se do hry a užijte si fotbalový svátek s Fantasy na Sport.cz.


V Hranicích na veřejný záchod? - Hranický deník\nV Hranicích na veřejný záchod?\nHranice -Snad každý zažil tu krušnou chvíli, když s oroseným čelem a ve velké panice hledal koutek k úlevě.\nJako veřejné záchody slouží v Hranicích budky Toi Toi. | Foto: Jan Rotrekl\nS veřejnými záchody na tom nejsou v Hranicích nejlépe, ale naštěstí jsou udržovanými toaletami vybaveny některé místní markety.\nProblém není ani v místních restauracích, které jsme navštívili. Coby veřejné záchody slouží v Hranicích budky Toi Toi, ty doporučujeme jen pro případ nouze nejvyšší, a využít lze také v pracovní době toalety na hranickém městském úřadě na zámku.\nNejlépe je zajít do restaurace\nVe většině restaurací v centru Hranic o čistotu na záchodech dbají. Například pizzerie Agostini – ačkoliv se v interiéru vznáší cigaretový dým, na toaletách se line vůně.\nAni zde nezapomínají na kuřáky, nad každým pisoárem jsou umístěny popelníky. Po umytí rukou je zde k dispozici papírový ručník a tyto záchody tedy můžeme vyhodnotit jako jedny z nejlepších, které jsme navštívili.\nKladně tyto záchody hodnotí i jeden z návštěvníku Zdeněk Mašlaň: „Je to tu hezké, takové barevné a voní to tady čistotou. Jinde by se mohli nechat inspirovat.“\nV dobrém stavu jsou také toalety dalšího náhodně vybraného pohostinského podniku v Hranicích - restaurace Slavia. Sociální zařízení jsou umístěna hned u vchodu tak, že případní návštěvníci nemusejí procházet přes restauraci.\nBez problémů tak toalety může navštívit v podstatě kdokoliv z ulice. I přesto jsou zdejší záchody v dobrém stavu. Toaletního papíru i papírových ručníků je zde dostatek.\nVlakové nádraží záchody vylepšilo\nNa hranickém hlavním vlakovém nádraží byly toalety nedávno zrekonstruovány. Jejich nová tvář je rozhodně lepší než ta dřívější, ale možná by si zasloužily častější úklid.\nNa pánských toaletách byla při naší návštěvě špinavá podlaha. Papírové ručníky zde bohužel nenajdete, alespoň ne v době naší prohlídky.\n„Lidé by se měli chovat slušněji. Jsou-li záchody špinavé, znamená to, že je znečistili sami cestující,“ informovala pracovnice nádraží. I proto se na některých záchodech můžete setkat s nápisem „opusť tuto místnost v takovém stavu, v jakém bys ji rád našel.“\nJinde si pro změnu můžete přečíst prosbu: „Pánové, neodhazujte nedopalky cigaret do pisoáru! Kdo to pak má kouřit? Uklízečka.“\nToalety hranickém nádraží jsou od 19 do 5 hodin uzavřeny. Klíč si zájemci mohou vyzvednout na informacích nebo v osobní pokladně. Musí ale složit dvacetikorunovou zálohu.\nNa vlakovém nádraží Hranice- město jsou toalety uzamčeny. Klíč od nich si musíte vyzvednout v osobní pokladně, ta však v době, kdy jsme nádraží navštívili, byla zavřena také. Přes sklo dveří vypadaly záchody poměrně slušně.\nKatastrofa na autobusovém nádraží\nPro silné povahy je návštěva toalet na autobusovém nádraží v Hranicích. Tuto místnost osvětluje velmi slabé světlo, zápach je tak silný, že proniká přes dveře do čekárny.\nNávštěvu zde rozhodně nedoporučujeme. Toaletní papír tu nenajdete a zřejmě to tak bývá vždy, protože ani žádný držák na něj zde není. Papírových ručníků ani sušáku se zde nedočkáte, ruce si můžete umýt, ale pouze studenou vodou.\nPřed cestou raději ke stromu?\n„Je to hrozné, protože záchody nejsou ani v autobusech a lidé zde čekají i na několikahodinové cesty. Já osobně si radši zajdu někam ven ke stromu,“ komentoval situaci na hranickém autobusovém nádraží jeden z cestujících čekající na dálkový spoj do Ostravy.\nMarkety: záchody i s hudbou\nV Hranicích jsou pouze dvě nákupní centra, která svým zákazníkům nabízejí možnost odskočit si na záchod. Za několik týdnů ale přibude třetí.\nV Hypernově zpříjemňuje pobyt na toaletě hudba, pisoáry se samy spláchnou a na kohoutek u umyvadla také nemusíte sahat. Vše je na fotobuňku.\nV obchodním domě Kaufland to vypadá také slušně. Ruce si zde můžete usušit pod horkovzdušným sušákem. Nezapomínají zde ani na zákazníky na vozíčku, pro ně je ale místnost s WC uzamčena. Klíč si však mohou vyzvednout na informacích.\nDalší možností, která nabízí v Hranicích vykonání potřeby, jsou budky Toi Toi. Jedna je u autobusové zastávky na Šromotově náměstí.\nToaletní papír jsme zde nenašli, místo toho se v budce nacházely odpadky a nedopalky cigaret.\nDalší budka - u fotbalového stadionu, byla v době naší prohlídky zamčená.\nrestaurace, hranice, Kaufland, Ostrava, toaletní papír, autobusové nádraží, hudba, cigareta, železniční stanice, pracovní poměr, obecní úřad


Normalni velikost clena normalni - Věkové normy délky penisu\nPůsobení krému je založeno na skutečnosti, že jeho složky způsobují průtok krve do penisu, zvětšení jeho šířky a délky. Současně může růst pokračovat až 20 a až 24 let.\nDiagnostické metody Co dělá velikost člena u mužů závisí na: Stanovisko sexuologie, fakta a Normalni velikost clena normalni. Normální genitální velikosti mužů Velikosti penisu - Ukazatele délky, tloušťky pohlavního orgánu mužů v klidném stavu as zvýšením objemů v důsledku naplnění krve organických tělísek orgánu v postaveném stavu. Velikost penisu má významný dopad na sexuální život člověka, protože charakteristiky velikostí přispívají k užitečnosti člověka, jeho psychologického státu a kvalitě intimního života obecně.\nV závislosti na délce délky v postaveném stavu jsou následující typy velikosti penisu: mikropenis.\nDůvody pro různé velikosti penisu závisí především na závodě člověka, je známo, že zástupci afroamerické rasy mají nejvyšší ukazatele parametrů, Asiaté - nízké, Evropané mají průměrnou velikost penisu reprodukčního systému. Nejvhodnější velikost penisu je průměrná velikost. Držitelé průměrných velikostí ukazatelů mají více příležitostí pro plnohodnotné intimní život než držáky nejvyšších možných délek délky a tloušťky a vlastníků malého penisu, jehož velikost může být základem pro začátek deprese a nepravidelné sexuální život.\nOkolní teplota účinně ovlivňuje důsledky velikosti penisu. Ale charakteristiky penisu v klidném stavu a rozměry erekce nejsou vzájemně příbuzné a neodrážejí možné změny parametrů. Měření velikosti penisu Velikost penisu je důležitá pro psychologické zdraví MASENI Cl, který nezávisle stanoví standard tvořený na základě neúspěšného sexuálního zážitku, osobních údajů a předpokladů, nespolehlivých informací a ukazatelů.\nLéčba velikosti penisu Rozměry penisu nejsou jen ukazateli orgánu, pro muže to je charakteristika jeho funkčnosti, odvahy a dominance. I přes držení většinou průměrných velikostí, mnoho mužů dává přednost využít chirurgické metody léčby velikostí prostřednictvím Normalni velikost clena normalni operace pro zvýšení člena.\nDůvodem operace může být indikací androloga nebo nespokojenosti muže svého intimního života. Vzhledem k zkušenostem a profesionalitě moderních lékařů, zvyšující se operace člena zvyšují popularitu, i když je nutné vzít v úvahu skutečnost, že spokojenost z intimního blízkostí není dosaženo kvůli délce penisu muže a kvůli jeho tloušťka a síla komprese vaginálních svalů. Před provedením operace musíte konzultovat lékaře a předat průzkum, abyste se ujistili, že nejsou kontraindikace.\nEfektivní alternativa k chirurgickému zásahu Všichni víme, že moderní medicína nemá stále a vyvíjí každý den. Ne tak dávno, evropští vědci ukázali svůj inovativní vývoj, díky kterým je možné zvýšit velikost penisu i doma. Prevence velikosti penisu Prevence zdravého a plnohodnotného intimního života nemůže vyloučit prevenci zdraví reprodukčního systému a pohlavních orgánů.\nMuži na délce penisu Velikost genitálního orgánu je vzrušující a téměř první otázka každého člověka během puberty. Téměř každý teenager měl zájem o to, co by měl být člen, srovnal jeho Normalni velikost clena normalni s danými parametry. Je to z důvodu mnoha diskusí a studií se provádí, aby ukázaly muže a ženy opravdové normální parametry mužské důstojnosti.\nNyní parametry, pro které může být muž samotný, stejně jako specialisty před jmenováním operačního řešení pro malý problém penisu: Mikropenis. Vzácný jev, když sexuální termín nepřesahuje 2 cm dlouhý v nataženém stavu. Pro některé údaje je tato délka mírně větší - Normalni velikost clena normalni výstavby ne více než cm.\nExtrémní je Jak zmenit penis parametry příliš daleko od normy. To jsou penisy méně než 2, 5 cm a více než 25 cm, které jsou již vědeckému zájmu pro sexuální patrologové, endokrinology, chirurgové. Jakou délku by měl být členem - výsledky studie Podobná měření a průzkumy byly prováděny více než jednou, ale nejnovější údaje od vědců z Akademie operace ve Francii ukázaly, co by mělo být velikost: V klidu od 9 do 9, 5 cm.\nObvod po excitaci do ,5 cm. Takoví pacienti se domnívají, že jejich důstojnost parametry nemohou dodržovat standardy anatomie. A vzhledem k tomu, že každý může vést k komplikacím, lékaři důrazně doporučují odmítnout takový podnik. Také typy chirurgická korekce jsou dostatečně omezené a některé z nich jsou doprovázeny disekcí svazku suspenze svazku penisukterý se někdy negativně odráží ve stavu erekce.\nOdhad žen Co by mělo být? A tato otázka byla opakovaně přišla. Dívky v průměru ukázaly délku 15 cm, ale důležitější bylo dáno tloušťce orgánu.\nPro tyto případy, kdy je erekce v pořádku, ale chcete nové jasné pocity a mírně zvýšit velikost penisu, krém je vhodný pro zvýšení členu a penny ovlivňuje orgasmus, délku pohlavního styku, omezuje předčasnou ejakulaci. Co by mělo být délka penisu, není tak důležitá jako schopnost používat ji. Všechny studie provedené na tomto tématu vedou k jednomu výsledku: příliš mnoho - také špatné.\nFyziologie žen je individuální, takže pro některé velikosti je stále důležitá, některé z nejcitlivější zóny se nachází, hluboko do pochvy, takže pouze majitel nejmenšího penisu není plně schopen zlepšit je. Ale jak zjistit ženu, kolik je tento konkrétní člověk vhodný pro její sexuální termíny?\nV neomezeném, pomalý, rozměry mužského členu se také mění, ale z hlediska klidného stavu je nemožné posoudit, jaké měřítko může dosáhnout, když vzrušující. Pokud apelujeme na výsledky výzkumu, ukazuje se, že ve většině případů, tím více penis v pomalém stavu, tím více v menším čase se zvyšuje, je vzrušený.\nPod vlivem příznivých vnějších podmínek, jako je teplá voda a celkový uvolněný stav těla, se zvyšuje velikost mužské důstojnosti.


PUBLIC RELATIONS – ONLINE MARKETING – SOCIAL MEDIA | SETEVA S.R.O.\nDěláme tuto práci, protože můžeme. Získali jsme důvěru, naplnili očekávání. Jsme tým a víme, že musíme odpovědět na Váš dotaz: „proč zrovna s nimi?“. Od roku 2000.\nNavrhujeme, vytváříme a řídíme úspěšné PR kampaně a mediální komunikaci firmám v České a Slovenské republice. Více než 50 značkám jsme pomohli budovat dobrou pověst, komunikovat s cílovými skupinami i uvádět jejich výrobky či služby na trh.\nMáme samostatná, ale spolupracující, oddělení mediální publicity a on-line marketingu. Přinášíme výhody jednoho dodavatele komunikace s cílovými skupinami. Tým dvou zakladatelů doplňují vzdělaní profesionálové, z nichž mnozí u nás začali jako studenti. Pro růst firmy považujeme vzdělávání za stejně důležité jako předávání zkušeností.\nVolíme individuální a odpovědný přístup ke každému klientovi. Dokážeme pomoci jak velkým společnostem, tak malým firmám. Máme zkušenosti s výrobci, dodavateli řešení a služeb i s maloobchodem.\nJe zkušený komunikační stratég a konzultant. Formování vztahů klient – spotřebitel se věnuje od roku 1993. Jeho prioritou je odpovědnost a znalosti kolegů a jejich přístup k potřebám klientů. Jeho volný čas vyplňuje motorka, kola a golf, v zimě je to hlavně sjezdové a běžecké lyžování.\nBuduje a řídí Media Relations od roku 2000. Jako odborník na redakční lobbying je významnou součástí mediální komunity v ČR. Ve svém volném čase je velmi akční. Bruslí, plave, tancuje, v zimě lyžuje. Také fotí a poslouchá hudbu.\nJejí specializací je zejména Media Relations. Podílí se na dlouhodobém vytváření mediálního obrazu jednotlivých klientů, tvorbě komunikačních strategií či mediálních analýz. Ve volném čase se věnuje turistice, poznávání nových míst a sportu. Po práci si ráda přečte knížku, zajde do divadla nebo opečovává pokojové rostliny.\nSpecializuje se na online marketing a vytváření strategií pro klienty. Její doménou je kreativita, copywriting a tvorba obsahu na sociální sítě. Mimo práci ji většinou najdete kouzlit v kuchyni či odpočívat s knížkou v ruce, uslyšíte ji zpívat nebo uvidíte tančit.


Převzetí firem se všemi závazky. - NabídkaZobrazeno 58xNabízíme rychlé převzetí zadlužených, ztrátových,nechtěných a jinak problematických společností. Protokolárně, ve znění dle Vašeho přání přebíráme veškerou účetní i jinou firemní agendu. Provedeme změnu statutárních orgánů, převedeme obchodní podíly, společně se změnou sídla společnosti. V plné míře přebíráme závazky právnické osoby. Vše ...\nPřevzetí firem s veškerými závazky. - NabídkaZobrazeno 37xNabízíme rychlé převzetí jakékoliv zadlužené, problémové, nepohodlné, krachující nebo jiným způsobem nechtěné společnosti a .s. , s. e., včetně všech firem s.r.o. . Vše notářskými zápisy se zápisem změn v místně příslušném obchodním rejstříku. Právní účinnost dnem podpisu smluv. Okamžitý zápis změn v OR. Protokolárně přebíráme ve znění dle ...\nPřevzetí firem-vše notářskými zápisy. - NabídkaZobrazeno 42xNabízíme rychlé převzetí zadlužených, ztrátových,nechtěných a jinak problematických společností. Protokolárně, ve znění dle Vašeho přání přebíráme veškerou účetní i jinou firemní agendu. Provedeme změnu statutárních orgánů, převedeme obchodní podíly, společně se změnou sídla společnosti. V plné míře přebíráme závazky právnické osoby. Vše ...


Specialisté (43), pondělí, 2. 12. 2019, 0:55 - Nova International - tvprogram.iDNES.cz\n2. 12. 2019, 0:55\nHrají: D. Prachař, J. Štáfek, Z. Kajnarová, J. Zadražil, P. Vondráček, L. Zahradnická\nZlomená srdce. Krimiseriál ČR (2018). Začalo to všechno jako sen a zdálo se, že všechno jde perfektně. Ale při večeři při svíčkách oznámí Pascal Bortloff Marii Hoffmannové, že s ní nemůže mít žádný vztah. Matce, která sama vychovává pětiletou dceru, se zhroutí svět. Další ráno je Pascal nalezen mrtvý ve svém bytě, zabitý lahví Brandy.\nPři vyšetřování Pascalovy vraždy Specialisté objeví jeho kalendář plný kontaktů na ženy a na seznamovací agenturu. Vše nasvědčuje tomu, že se musí pachatelka nacházet mezi bezpočtem žen, se kterými se Pascal setkal. Jednatelka Gerlinde Liesová reaguje zdrceně na smrt svého nejlepšího zákazníka a obává se o dobrou pověst své agentury. Jen neochotně poskytne adresy žen. Mezi nimi je také Carmen Rubiová, krásná Španělka, která určitě nemá zapotřebí nechat si pomáhat se zprostředkováním seznámení.\nČesko je v pohotovosti kvůli koronaviru, chce evakuovat Čechy z Wu-chanu\nPolitici oznámili veřejnosti, jak bude Česko čelit šíření koronaviru. Podle ředitele letiště jsou zatím opatření dostatečná. Ministr zdravotnictví Adam Vojtěch... celý článek\nPavel Klouček je docentem Fakulty agrobiologie, potravinových a přírodních zdrojů České zemědělské univerzity v Praze. On sám vymyslel ZEMBAG, speciální pytel... celý článek\nTepláky ne, míní cizí školy. České jsou benevolentní, když tričko neprosvítá\nŠkoly v Německu, Velké Británii či Spojených státech stále častěji řeší oblékání studentů. Ve třídách nechtějí vidět děti v teplácích, přiléhavých a krátkých... celý článek


Výkup třešní – Zahradní plastové\nPosted By: metstroyruPosted On: 7 listopadu, 2018\nNabízíme výkup hub, borůvek, mallin, jaho meruněk a mnoha dalšího ovoce a lesních plodů. Výkup třešní – inzerce, koupím. Poptávám větší množství třešní – ze zahra sadů, alejí apod. Mám zájem o zralejší (ne přezrálé) třešně, . Vybrat si můžete z firem v okolí, třeba Rodinná konzervárna Via Delicia, HARBECAR, s. Největší zájem mají nyní odběratelé o třešně , kterých letos není.\nI když do něj lze dávat třešně i bez stopek, což pro výkup nebývá možné. Sídlíme několik kilometrů od Terezína, směrem na Počáply. Zatřepat stromem a sbírat a sbírat. Pak jablka naložit, odvézt do výkupu a kasírovat.\nLetos dávají za kilo padaných od až Kč, v tržnici . Měl bych zájem o třešně za levnou cenu. Spíše z jihočeského kraje. Každý den kolem 50kg- 70kg. Dlouhodobě se zabýváme sezónním výkupem ovoce. Vykupujeme JABLKA, JEŘABINY A ŠÍPKY.\nHledáme výkupce pro výkup padaných jablek. Právě na nich češou ovoce chudí romští sběrači. Výdělek pro ně bude letos na jablkách špatný, řekl Bittner.\nLicea začala s výkupem jablek 17. Kdybychom je brali od místních pěstitelů, museli bychom přijmout další pracovní sílu do výkupu , a to se podraží, uvedl obchodní zástupce . Dům a zahrada – VYKUP TRESNI bazar. Prodejte snadno a rychle na Bazoši. Přes půl milionů uživatelů za den. Najděte co potřebujete ve Vaší kategorii.\nInzerát vykup třešni a višni v okrese Hlavní město Praha, cena dohodou, od miroslav . Provozní doba výkupu : pondělí 9. Ovoce musí být zralé, bez listí a větví. Vaší zahrady, kontakt Jana Kučerová, tel. Aktuální katalog firem v kategorii výkup ovoce.\nSháníte sběrnu papíru?\nPrevious PostPrevious Drtič na ovoce bazar\nNext PostNextKeře pro včely


E-kniha: už zase sloužím o Vánocích – Adam Kay | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: už zase sloužím o Vánocích -- Vánoční deníky mladého lékaře – Adam Kay\n> už zase sloužím o Vánocích\nElektronická kniha: už zase sloužím o Vánocích\nPodnázev:\tVánoční deníky mladého lékaře\nBlíží se Vánoce, všude voní cukroví..., avšak 1,4 milionu zaměstnanců britského státního zdravotnictví má namířeno do práce. Adam Kay znovu zalovil ve svých denících a výsledkem je humorný a někdy také srdcervoucí pohled za blyštivou oponu ... (celý popis)\nSpolupracovali: z anglického originálu Twas the nightshift before Christmas ... přeložil Jan Kozák\nilustrace Martina Hostěradská\nBlíží se Vánoce, všude voní cukroví..., avšak 1,4 milionu zaměstnanců britského státního zdravotnictví má namířeno do práce. Adam Kay znovu zalovil ve svých denících a výsledkem je humorný a někdy také srdcervoucí pohled za blyštivou oponu svátků vánočních. Kniha je milostným dopisem všem, kteří tráví sváteční čas na frontě státního zdravotnictví, tahají kostičky Lega a dřevěné kuličky dětem z nosu a ošetřují popáleniny z prskavek, a to všechno v tom nejnádhernějším období roku - o Vánocích.\nTuto knihu užívejte nejen o Vánocích. Protože smích léčí.\nNovinka od autora bestselleru Bude to bolet, doktore?\nBlíží se Vánoce, všude voní cukroví…, avšak 1,4 milionů zaměstnanců britského státního zdravotnictví má namířeno do práce. Adam Kay znovu zalovil ve svých denících a výsledkem je humorný a někdy také srdcervoucí pohled za blyštivou oponu svátků vánočních. Kniha se nabízí také jako ideální dárek pro každého, kdo kdy vkročil do nemocnice.\nUž zase sloužím o Vánocích je milostný dopis všem, kteří tráví sváteční čas na frontě státního zdravotnictví, tahají kostičky Lega a dřevěné kuličky dětem z nosu a ošetřují popáleniny z prskavek, a to všechno v tom nejnádhernějším období roku – o Vánocích.\n(vánoční deníky mladého lékaře)\nLékaři – Velká Británie – 21. století\nZdravotní péče – Velká Británie\nNaučná literatura > Zdraví a lékařství > Lékaři > Velká Británie\nNaučná literatura > Zdraví a lékařství > Zdravotní péče > Velká Británie\nKatalog vybraných autorů > K > Kay – Adam Kay


Jan Chabr | foto: Archiv\n22. května 2020 12:21 Filip Jaroševský Metro.cz\nOdpuštění plateb za předzahrádky bylo podle městského radního Jana Chabra nutné. Kompenzaci zatím neplánuje.\nMěstští radní před několika týdny schválili jako pomoc pražským restauračním podnikům, jež utrpěly vyhlášením nouzového stavu kvůli pandemii, odpuštění nájmu ze zahrádek do konce roku.\nMnozí restauratéři tento fakt slaví dodnes, jiní své podniky museli i přesto nadobro uzavřít. Když se však řekne A, mělo by se podle některých radnic říci i B. Jen první městská část bude podle prvních odhadů kvůli těmto opatřením na konci roku odepisovat ztráty desítek milionů.\nPodle radního pro majetek Jana Chabra se však o případné kompenzaci radnicím ze strany magistrátu dosud neuvažuje. „V danou chvíli je to předmětem případné diskuse. Je ale třeba poznamenat, že pokud bych odpuštění poplatků za předzahrádky nenavrhl a neprosadil, mnoho subjektů by neotevřelo. Měly by totiž vážné existenční problémy, jelikož by šlo o další, mnohdy likvidační výdaj,“ říká pro deník Metro Chabr. Opatření se podle něj osvědčuje.\nBoj se směnárnami\nCentrální banka i radnice začaly před časem v hlavním městě postihovat neférové praktiky směnáren. Podle kritiků však tento boj během pandemie utichl.\n„S touto kritikou si rozhodně dovolím nesouhlasit, město již vypovědělo veškeré nepoctivé směnárníky ze svého majetku. Nyní by měl k tomuto kroku přistoupit i dopravní podnik. Město bohužel nemůže vypovědět nepoctivé směnárníky ze soukromých prostor. V majetku hlavního města Prahy se již žádní nepoctiví směnárníci nenacházejí,“ sdělil Metru radní Chabr.\nNěkteré nepoctivé směnárny nabízely pouze 16 korun za euro. Jedna z posledních byla odstraněna z podchodu u stanice metra Muzeum. Vzniknout by zde mělo okénko s prodejem kávy, prodejna zmrzliny nebo opravna.\n„Restaurace a další provozovny jsou motivovány k tomu, aby zůstaly otevřeny a neukončovaly provoz, jelikož se jim nabízí berlička v podobě možnosti předzahrádky a nulového poplatku za ně. Navíc se jedná o nástroj, kterým jsme schopni efektivně pomoci plošně všem subjektům,“ dodává Chabr a upřesňuje, že odpouštět pronájmy může magistrát za nebytové prostory pouze těm, kteří provozují v městském majetku. „V případě předzahrádek můžeme pomoci celému segmentu stejně,“ míní radní.\nDalší opatření, která mají restauratérům pomoci se z krize dostat, se na magistrátu teprve chystají. Podle radního Chabra jde o téma, do kterého se zapojuje nejen vládnoucí koalice, ale také opoziční zastupitelé.\nTakovým opatřením je třeba uzavření jednoho jízdního pruhu na Smetanově nábřeží ve směru od Národního divadla. Město tímto způsobem napomůže vzniku dalších zahrádek na lukrativním místě.\n„Jde o nápad, který vznikl u radních Adama Scheinherra a Hany Třeštíkové a z mého pohledu se jedná o ne zcela invazivní zásah do centra města a může být příjemným oživením části metropole,“ okomentoval pro Metro opatření Chabr.\nUzavření Smetanova nábřeží na zkoušku, a to již od zítřka, však nemá jen kladné přijetí. Plánovaný krok někteří Pražané na sociálních sítích označují za neomarxistický. Návrh vyvolal spory i v pražské koalici.\n„Mrzí mě, že pan Scheinherr nehledá u takto důležitého kroku, který omezuje průjezdnosti centra, shodu s námi jako s koaličním partnerem,“ okomentoval situaci začátkem tohoto týdne předseda zastupitelského klubu Spojených sil pro Prahu Jiří Pospíšil.\nDalší články k tématu: Jiří Pospíšil, Národní divadlo, Adam Scheinherr, Jan Chabr, Smetanovo nábřeží, radnice, poplatek, Hana Třeštíková


Brněnské chrámy budou hostit festival duchovní hudby | Týden.cz\nBrněnské chrámy budou hostit festival duchovní hudby\nFilharmonie Brno s měsíčním předstihem zahájila prodej vstupenek na Velikonoční festival duchovní hudby, který se uskuteční od 9. do 23. dubna. Letošní 26. ročník nabídne šest koncertů v šesti brněnských chrámech, dramaturgické téma tentokrát zní Svědkové a svědectví.\nZájemci mohou vstupenky získat v předprodejích v Besední ulici nebo Domě pánů z Lipé, uvedla mluvčí filharmonie Monika Babincová.\nFestival zahájí v kostele svatých Janů Matoušovy pašije Johanna Sebastiana Bacha. "Vystoupí Capella Cracoviensis, jeden z nejdynamičtěji se rozvíjejících souborů v Polsku, který se specializuje na interpretaci staré hudby," řekla manažerka festivalu Lucie Šnajdrová.\nV programu jsou zařazeny koncerty Ukřičené lamentace v podání belgického sboru Graindelavoix, Mendelssohnovo oratorium Paulus v interpretaci Českého filharmonického sboru Brno, sólistů a orchestru Filharmonie Brno či Svědectví svatých v poezii a hudbě Hildegardy z Bingenu se zpěvem ženského sboru Tiburtina Ensemble. Přesný program najdou zájemci na webu Filharmonie Brno.\nVelikonoční festival duchovní hudby v Brně vznikl před 25 lety. Byla to první přehlídka svého druhu v Česku. Nabízí duchovní hudbu z různých dob. Dramaturgie přehlídky vychází z liturgického času. Skladby zařazené na program proto odpovídají duchovnímu významu jednotlivých dnů v křesťanském kalendáři.


The Sims 3 | Eurogamer.cz\nOtevřené městečko opravdu pulsuje životem.\nRecenze by Ladislav Kubes Contributor\nOd vydání prvního dílu The Sims uplynulo již téměř deset let. Za tu dlouhou dobu se toho dost změnilo. Will Wright přestal denně pracovat na pokračováních, studio Maxis přesídlilo do centrály EA v Redwood City a de facto zmorfovalo v plnohodnotnou The Sims divizi v rámci gigantu Electronic Arts. První dva díly si dohromady vysloužily rovných 15 datadisků (bez dodatků jen s předměty), celou řadu odboček a především se neskutečně výborně prodávaly a stále prodávají. Dokonce celá série pokořila hranici 100 miliónů prodaných kopií. Není tedy vůbec s podivem, že v těchto dnech na trh přichází regulérní pokračování s prozaickým názvem The Sims 3. Jakými „zbraněmi“ na nás tentokrát virtuální postavičky světa The Sims zaútočí? Co očekávat od proklamovaného otevřeného světa, systému charakterových vlastností a v neposlední řadě inovovaného editoru postaviček?\nTřetí díl se nese především ve znamení otevřeného světa. No, a když se řekne A, zákonitě se objeví i B. Takže, když otevřený svět – tak bez načítání během samotného hraní. Ostatně, pokud bych měl někomu v rychlosti a výstižně popsat mezigenerační obměnu mezi posledními díly The Sims, pak bych nejspíše hned zkraje tento podstatný fakt musel zmínit. Koneckonců je to výraznější obměna konceptu, než tomu bylo před lety při příchodu dílu druhého. Představte si to jako přechod od koridorových first-person stříleček k těm svobodnějším s možností volného pohybu. Tak jako jste před léty zažívali mravenčení rukou na počítačové kryse, tak stejný pocit zažijí nyní (nejen) vaše přítelkyně u svých oblíbených Simů.\nJeště pořádně sladit outfit, ať můžeme bez rozpaků mezi lidi.\nInu, to máte tak. Byl jednou jeden Simík, říkej me mu třeba Franta, který žil stále v bezprostředním okolí svého milovaného domku. Mohl sice vyrazit do města, ale moc často to nedělal a byl při svých cestách brzděn otravným načítáním. Nyní si vyrazí skutečně kamkoliv, protože se vše odehrává v živoucím městečku, kde se kdykoliv podíváte kam jen se vám zachce a klidně tam pošlete své svěřence. Skutečně, když vás napadne vyběhnout do nedalekého lesa – vyběhnete. Když vás napadne navštívit sousedy – můžete.\nNebo je libo vyrazit do centra za kulturou, jídlem nebo prací? Zádný problém! Tak už chápete? Opravdu je to velká změna a značné oživení celého konceptu. Městečko opravdu žije svým životem. Potkáváte sousedy, navštěvujete známé z práce nebo jen někoho oslovíte na ulici. S tím se pojí fakt, že si ve městě zvolíte pouze jednu rodinku, nikoliv více jako tomu bývalo v Sims 2. Čili neukládají se uložené pozice pro jednotlivé parcely, ale kompletní situace celého města.\nPoklidné městečko Sunset Valley rozléhající se kolem zálivu.\nV malebném městečku Sunset Valley najdete vedle obytných domů celou řadu obecních pozemků. Od míst jako bistro, divadlo, městská radnice, škola, lázně, posilovna, vědecký ústav, knihkupectví, pláž... až po parky a přírodu. Některá místa nejsou ničím speciální a slouží víceméně jen k poznávání nových přátel a odpočinku – třeba velký centrální park. Jiná naopak nabízejí buď pracovní příležitosti nebo všelijaké zajímavé interakce.\nTak třeba v lázních můžete zkusit získat brigádu jako „lázeňský specialista“ nechat si udělat „rychlou masáž Shiatsu!“ nebo se „vykoupat v lávovém jílu“. V nočních hodinách vyrazit prozkoumat strašidelný hřbitov, nacházející se poblíž sídla legendární a bizarní rodinky Gothových, známé z předchozích dílů. Jejich ohromnou vilku, mimochodem jak jinak než v gotickém stylu, opět pravidelně navštěvují duchové – předkové rodiny. Ostatně v městečku na vás čeká mnoho připravených rodin s vlastním „příběhovým“ zasazením.\nCo by to bylo za večírek bez pořádných příprav a organizace?\nČas od času se také konají různé jednorázové akce, například se mi během hraní naskytla možnost zúčastnit se v místním stadionu malých olympijských her. Ovšem moji nevysportovaní Simové bohužel neatakovali žádný z cenných kovů. Některé akce jsou také vyvolány činností postaviček v práci. Třeba během politické kariéry jeden můj Simík dostal za úkol dohlédnout na volební místnosti v místní škole. Je toho poměrně mnoho na prozkoumávání a (nejen) karierní postup otevírá nové možnosti, což hře jen a jen prospívá. Na druhé straně je poměrně škoda, že nemůžete pozorovat své postavičky i v těchto budovách. Simové je pouze navštíví a vy už jen sledujete čas ubíhající do konce dané činnosti. Chápu, že by bylo obtížné po celou dobu animovat pracovní aktivity, ale je to trochu škoda.


Austrálie opravuje ponorky pomocí kovového 3D tisku "cold spray" | Svět hardware\n3D tisk se dá použít s mnoha materiály a zdaleka to nemusí být jen plast. Používat se dá i kov, navíc mnoha různými způsoby. Můžeme mluvit o mnoha různých metodách nanášení kovového prášku, jednou z nich je i metoda nazvaná cold spray. Využívá se vyfoukávání plynů (obvykle dusíku nebo helia) pod extrémně vysokou nadzvukovou rychlostí, které obsahují kovový prášek. Kovové částečky mají tak vysokou energii, že jsou schopny se sjednotit s materiálem, na který dopadly, a vytvořit tak kovovou plochu, která zacelí poškození. Toto funguje při teplotách pod bodem tání kovů, takže nedochází ani k porušení integrity okolních oblastí.\nNyní tuto technologii začíná používat Austrálie pro své ponorky Collins Class. Díky tomu, že je zařízení pro tento typ oprav přímo na ponorce, ta si může sama opravovat díly, aniž by kvůli tomu musela podstoupit opravy v docích, které by ji odstavily z provozu na nějakou dobu. V tomto případě jde o použití niklu, který může opravovat různá poškození způsobená korozí. Společný dvouletý projekt ACS, CSIRO, DMTC Limited a dalších má pro australské námořnictvo Royal Australian Navy přinést vedle jednodušších oprav také nižší náklady. Poznamenejme, že technologii cold spray (Cold Spray Additive Manufacturing - CSAM) využívá např. i Sikorsky pro opravy některých díků vrtulníků UH-60 Blackhawk.


Penzion Kobra ubytování Suchá Loz\nStylový penzion s barem na rozhraní Vizovické vrchoviny a Bílých Karpat v malebné obci Suchá Loz. Naše služby poskytujeme již od roku 2006 a od roku 2015 poskytujeme taktéž ubytování.\nVítáme Vás na stránkách Penzionu Kobra v obci Suchá Loz, v podhůří Bílých Karpat, v mikroregionu Východní Slovácko.\nNaše historie sahá až do roku 2006, kdy jsme na podzim otevřeli Bar Kobra. V krátké době se stal náš bar velmi vyhledávaným místem pro posezení lidí z širokého okolí. Bar disponuje kapacitou 70 osob. V létě je otevřena taktéž zahrádka, která pojme dalších 30 lidí. Velmi často se u nás konají různé společenské akce. Vzpomeňme např. pletení korbáčů, košt guláše či utopenců a mnoho dalších.\nV průběhu prázdnin 2015 jsme náš objekt rozšířili taktéž o ubytování v penzionu, který sestává z jednoho dvou a z jednoho trojlůžkového a 1 apartmánu. Každý pokoj disponuje vlastní koupelnou a WC. Apartmán je navíc vybaven vlastní kuchyní. Samozřejmostí je klimatizace, televize a bezplatný přístup na internet přes bezdrátovou síť Wifi. Ubytování je určeno pro 9 osob. Parkoviště se nachází v bezprostřední blízkosti penzionu.\nPokud si vyberete ubytování u nás, pak vězte, že v našem okolí se nachází spousta turisticky zajímavých míst. Přímo v Suché Lozi naleznete např. minerální pramen Slatina či muzeum tradic. Na své si přijdou taktéž turisté či cyklisté, jelikož v okolí je spousta cyklostezek nebo krásných bělokarpatských tras. Nejbližší cyklostezka se nachází 200 od našeho penzionu, která spojuje všechny města a obce Východního Slovácka a jeho okolí se 7 rozhlednami. Nesmíme zapomenout ani na rybáře, pro které je určena přehradní nádrž Ordějov či místní pstruhový potok Nivnička. V létě lze vyrazit na houby do blízkých lesů, či se můžete kochat pohledem na krajinu na jedné z lokálních rozhleden. V zimě pak můžete navštívit nedaleké sjezdovky.\nNedaleko se nachází historické město Komenského - Uherský Brod. Dále pak také světoznámé lázně Luhačovice, ZOO Lešná či Vlčnov, který je proslulý památkou UNESCO, a to Jízdou králů. Vítejte v kraji slivovice a dobrých lidí!\nNeváhejte a zarezervujte si ubytování u nás ještě dnes! Těšíme se na vás!\nZavolejte nám pro rezervaci pokoje!\nNONSTOP REZERVACE POKOJE NA TELEFONU: +420 736 220 819\nJanáček Patriot 11°\n0,5 l26 Kč\n0,3 l17 Kč\nČerná Hora 11° tmavé lahvové\n0,5 l25 Kč\nJanáček Patriot 11° lahvové\n0,5 l20 Kč\nPlzeňský Prazdroj 12° lahvové\n0,33 l35 Kč\nBirell nealko lahvové\nHrádek Karpat 11°\n0,3 l15 Kč\n0,4 l20 Kč\n0,33 l30 Kč\n0,25 l30 Kč\n0,25 l20 Kč\n1 ks20 Kč\n1 ks25 Kč\n1 ks16 Kč\nGrog jablečný (nealko)\n0,2 l35 Kč\n© 2022 Penzion Kobra, Created by SnipeSW


Výlet na jarní výstavu cibulovin - Flora Olomouc :: Telocvicna-jednota-sokol-uhrineves\nvýbor TJ SOKOL - Uhříněves připravil pro všechny milovníky zahradní flory výlet vlakem na proslulou jarní výstavu cibulovin. Stejně jako v předchozích letech nabízel i letošní 39. ročník bohatý doprovodný program a výzdobu, která je každoročně pastvou pro oči. Neuvěřitelná byla výstava kytic v hlavním pavilonu, které byly uvity k 60. výročí Flory Olomouc (kytice byly už poněkud povadlé, co vlastně měly znamenat ?\nVýstavu doplňovaly vyhledávané jarní zahradnické trhy s pestrou nabídkou cibulovin, květin, semen, rostlinného materiálu, zahradnických pomůcek a hobby potřeb.\nZa prohlídku stála samozřejmě i návštěva metropole Hané - Olomouce. Nevynechali jsme nedaleké historické centrum s Horním náměstím, kde je umístěna radnice s netradičním orlojem z 15. století (jeho současná podoba pochází od Karla Svolinského a je ztvárněna v duchu socialistického realismu, a právě se opravuje) a především památku UNECSO - barokní sloup Nejsvětější Trojice, postavený v roce 1740 a katedrálu sv. Václava. Někteří z nás neodolali a okusili výborné zákusky v netradiční Tvarůžkové cukrárně (a celé kupé vlaku si pak užívalo známého odéru z dárků, které jsme přiváželi blízkým).\nCestu jsme absolvovali v pohodlí vlaku Regio jet Praha hl.n.- Olomouc a zpět v kategorii RELAX (v ceně jízdného byla místenka, balená voda Rajec, káva, tisk chyběl - asi měli výpadek nebo třeba noviny vůbec nevyšly).\nVýlet se vydařil, bylo veselo, a i když nás bolely nohy, vrátili jsme se bohatší o zážitky i informace, někdo i o semena a rostliny.\nVedoucí byla Hana Nováková, jednatelka