Stránky nejen o jihomoravské lužní krajině - Cestopisy - Kolem jezera Bajkal\nFotografie z cest - jezero Bajkal - Rusko 2007\n9. srpna – 8.září 2007\nPo pražcích Bajkalu\nČtvrtek 9.8. – odjezd z České Lípy (kolem 19:49)\nVlak: 20min. zpoždění, ale rychlík v Lovosicích ho měl ještě větší – takže v poho.\nTrasa: ČL – Lovosice – Praha hl. nádraží – Moskva.\nBez problémů, bez úplatků. A to nás v Praze pustili do lůžkáčů, i když nemuseli (měli jsme je zamluvené až z Ostravy). Od Prahy už jen ruští průvodčí. Ruský lůžkový vůz o třídu lepší než klasické české. Moderní. Kupé po třech s umyvadlem. Ale vedro, fakt vedro.\nPátek 10.8. – ve vlaku\nVstáváme kolem 10:00. Přechod hranic do Běloruska proběhl v klidu, pouze jsme vyplnili běloruské/ruské (mají společnou hranici) „vstupní karty“ s místem rezervace (v Rusku – tu už jsme věděli z Čech).\nČASOVÝ POSUN + 1h\nBrest Central – Bělorusko: přes 2h trvající výměna podvozků za širší. Možno sledovat. I v depu při výměně podvozků nebo na hlavním nádraží se dalo pořídit nějaké jídlo a zboží (proutěné nádoby aj.) do vlaku. Prodavači chodili i přímo k vlaku.\nM o s k v a – M o c k b a – M o s c o w\nSobota 11.8. kolem 12h (vlak měl přes 2h zpoždění) MOSKVA – Běloruské nádraží\nČASOVÝ POSUN + další hodina = + 2h oproti ČR\nVítá nás parádní počásko. Jasno, při příjezdu 22stupňů, později tepleji. Vyřizujeme lístky a rezervace na zpáteční cestu (Irkutsk – Moskva). Vše dlouho trvá, ale jde to!\nZáchody na nádru čisté: za 15 rublů. Peníze měníme (na doporučení) hned na nádru. Venku za rohem samozřejmě kurz o 1rubl/USD lepší.\nKurzy: 1USD = cca 24 – 25 RBL …..1RBL = cca 0,8Kč\nCENY POTRAVIN V MOSKVĚ Na to, že má být Moskva třetí nejdražší město v Evropě ceny celkem jdou: chleba 10 – 30 rublů, pivo-plechovka cca 20 rublů, ovoce a zelenina dražší např. 1 grep 30 rublů, cigarety velmi levné – LM, Marlboro 19 - 22 rublů.\nHOSTEL SWEET MOSCOW Kolem 14h přesun do hostelu. Je to 3 stanice metrem od nádraží (ze stanice metra Beloruskaja, s přestupem na Kyjevskaja, na stanici Smolenskaja). Adresa: ulice Stary Arbat 51 (8.patro) Rezervace po netu: přes booking@hostelword.com. Adresa přímo na hostel je e.sweetmoscow@hotmail.com. Od východu z metra doprava a na další odbočce (křižovatce – na ulici Stary Arbat) doleva. Neoznačený hostel! Asi trochu tajný? Noc/osoba = 25USD.\nVážně spokojenost. Jsme v podstatě v centru města a hostel (byt 3+1) je fakt prima. Se vším, co je potřeba. Vařičem, internetem, koupelnou a cestovatelskou atmosférou. Bez švábů.\nPo zabydlení, kolem 16h vyrážíme do ulic. Procházíme Starý Arbat plný prodavačů a komediantů (+jiných, co se jakýmkoliv způsobem snaží vydělat: lidi vystavují svoje domácí mazlíčky – psy, kočky, ale taky koně a opice – za ukázku a pohlazení jim lidi dávají peníze na jídlo). Za deset minut chůze jsme u Kremlu. Vstup: plný lístek 350 rublů, studenti 70 rublů. Už je ale večer, je stejně zavřeno. Obcházíme ho parkem a vstupujeme na Rudé náměstí (s mauzoleem Lenina a chrámem Vasila Blaženého + starobylým obchoďákem a muzeem). Procházkou pokračujeme ke komplexu Krista Spasitele a k soše lodi s Petrem I. Do tmy se touláme ulicemi, kupujeme pivka a snídani v supermarketu. Večeříme u chrámu Krista Spasitele a vracíme se na noční Rudé náměstí (na půlnoc). Podél vodopádového komplexu a Národní knihovny se vracíme na hostel.\nV sobotu po půlnoci to v Moskvě pěkně žije. Koncerty v podchodech, prodavači. Jako by bylo poledne.\nNeděle 12.8. 1:30 moskevského času\nPo zubařském zákroku na Fanym uléháme (na hostelu to taky ještě žije – ale rozumně = spíme jako zabití!).\nNeděle 12.8. 8.30\nDobrovolný budíček. Snídáme musli s kefírem a kafe. Jupí, už ne koláče a řízky – ale maminkám to raději neříkat!! To se nerovná nevděk, zkrátka čeho bylo moc, toho bylo moc\nPo 11h odchod z hostelu. Metrem přesun na nádro. Poslední nákupy v blízkém marketu a hurá do vlaku.\n13:11 – na minutu přesně odjezd směr IRKUTSK\nT r a n s s i b i ř s k á m a g i s t r á l a\nrusky Транссибирская магистраль - zkráceně Transsib (Трансси́б) - je nejdelší železniční trať na světě, hlavní dopravní tepna Ruska, probíhající v délce 9 288 km z Moskvy do Vladivostoku.\nS ambiciózním plánem na její výstavbu přišel roku 1891 Sergej Juljevič Witte, tehdejší vedoucí odboru železnic na ministerstvu financí . Cílem bylo propojit evropskou část Ruska s částí sibiřskou a umožnit tak přístup do stále důležitějšího přístavu ve Vladivostoku. Závěrečné práce byly dokončeny roku 1916. Stavělo se od obou konců a pokračovalo se ke středu.\nTam, kam dorazila trať, vznikala nová města, některá však rychle zanikla. Podél trati jich dnes leží 89, z nichž nejvýznamnější jsou mimo Moskvu a Vladivostok např. Nižnij Novgorod, Jekatěrinburg, Omsk, Novosibirsk, Krasnojarsk, Irkutsk, Ulan-Ude. Kromě toho „Transsib“ překračuje ne méně než 16 velkých řek jako např: Volhu, Kamu, Tobol, Irtyš, Ob, Tom, Čulym, Jenisej, Selengu, Amur atd.\nhttp://www.russia-ukraine-travel.com/map-trans-siberian.html (interaktivní mapa)\nMy cestujeme třetí třídou = „plackartou“ = otevřená kupé se čtyřmi postelemi + dvě postele na boku. (Fanyho s Tomem z nepochopitelných důvodů hodili do vedlejšího kupé – přesto, že Dejnu v Čechách ujišťovali, že jsme všichni v jednom.) Zas ale jedna z paní (v červené teplákové soupravě) paří s námi – a my pomalu ale jistě začínáme poznávat místní kulturu!\nVe vlaku se kupuje za 50 rublů povlečení a ručníky. Nepovinně až povinně. Klukům (dvoum) se podařilo nekoupit. Nejdřív se nic nedělo, ale za dva dny vznikla tak trochu panika, když to průvodčím jaksi nevycházelo. Zkrátka, cestujete-li transibem víc než jen chvíli (rozuměj přes noc a déle), kupte si povlečení. Prosím, ty smutné oči mladých průvodčích \nZASTÁVKY Některé velmi krátké (1-2 min.), na delších (kolem 20min.) se dá vystoupit a nakoupit v podstatě všechno potřebné k jízdě transibem. Hlavně: pivo, voda, džusy, nanuky, pirohy, ryby, lesní ovoce, taky ale sklo a jiné kýče.\nDo tmy se paří, vaří a pak hybaj na kutě. Mně osobně se spalo velmi dobře (168 cm vysoká holka, s patrovou postelí). Postele na boku vlaku jsou sice stejně dlouhé, ale v reálu kratší, protože si nemůžete strčit nohy do uličky.\nPITNÁ VODA VE VLAKU Horká ze samovaru, i studená v přední části vagónu. Při zpáteční cestě se do vody dostalo něco, co tam určitě nepatřilo a voda byla téměř nepitná. Tak akorát na nedobrý čaj. Jinak spokojenost.\nPROGRAM VE VLAKU Přes den je puštěné vlakové rádio, nebo tam průvodčí pouští CD dle svého výběru. Hodně mladé ruské holky. Možno vypnout – rádio. My hlavně hrajem karty, kostky a jiné hry. O pivo, rubly nebo jen tak. Taky si čtem. Zbytek vlaku hlavně spí (+jí). Okolo žádná vodka, žádný divoký mejdany = žádnej bordel.\nHYGIENA VE VLAKU, NÁKUPY VE VLAKU Na třetí třídu oba záchody (začátek a konec vagónu) hodně v pohodě. S tekoucí vodou. Studenou. Minimálně třikrát za den průvodčí vytírá nebo luxuje, půl hodiny před každou velkou zastávkou se záchody zavírají.\nU průvodčí lze nakoupit taky fůru věcí (sušenky, kaše, kafe…). Je to jen o něco dražší než v krámě. Pivo ovšem dvakrát dražší. Taky jezdí paní s vozíkem (třeba i desetkrát denně) a prodává přes piva, kafe a chipsy, taky sušenky, čokolády, kaše – opět téměř vše. Ale zhruba dvakrát dražší než v marketu nebo na zastávce.\nVLAKOVÉ NÁDRAŽÍ Devadesát devět procent jich má světle zelenou barvu a jsou více méně komplet opravená (i psí boudy jsou světle zelené).\nZÁVORY Když položí závory, zároveň se před nimi zvednou železné pláty = skutečně se nedá projet!\nČAS – ODJEZDY A PŘÍJEZDY VLAKŮ Hlavní spoje se řídí podle moskevského času. Lokálky podle místního. Moskevský čas na všech nádražích!\nKRAJINA A MĚSTA Z VLAKU Kolem trati Filda vypozoroval hodně ohořelých stromů. Krajina mezi Moskvou a Irkutskem se výrazně nemění. Rovinatá, místy zvlněná. Ural buď nebyl vidět, nebo jsme ho prospali. Nebo obojí  Břízy, borovice, smrky. Vesnice dřevěné, bez asfaltek – některé alespoň z vlaku vypadají, že tam snad ani nemůžou bydlet lidi. Ale bydlí, důkazem jsou satelity. Některé vesnice uklizené jiné obklopeny bordelem.\nZhruba desítka velkých měst, kolem kterých projíždíme (Kazaň, Jekatěrinburg, Omsk, Krasnojarsk …), působí též podobným dojmem. Centra sídliště a továrny – mega. Okolo dřevěné vesnice s barevnými okenicemi. Hodně nepořádku kolem, byť už vše vypadá mnohem moderněji.\nČtvrtek 16.8. IRKUTSK 2:55h místního času = + 7h oproti ČR\nPřiznejme si, že především díky klučičí části výpravy, se nám podařilo získat přízeň 20tileté tanečnice (v nočním klubu) Máši, která nám nabídla nocleh na zbytek noci + poradila co a jak. K nezaplacení.\nIRKUTSK 700 – 800 tisíc obyvatel (odhad domácích). Rozlehlý, po obou stranách řeky Angary. Paneláky s moderními budovami jsou protkané s původními dřevěnými domy – v centru i na předměstí. Většinou dlouho nebo vůbec neopravované, přesto velmi pěkné (minimálně zajímavé) s barevnými okenicemi. Zdobenými vyřezáváním, každý dům s jiným motivem. Okrajové čtvrtě jsou tvořené jenom jimi, dokonce bez asfaltek.\nCENTRUM IRKUTSKU Irkutsk nemá historické jádro. Minimálně ne to klasické. Pouze pěknou radnici a park. Kolem široké třídy s moderními krámy (např. ulice Karla Marxe)\nPočasí: jasno, 35 stupňů.\nNáš program: po 8h vstáváme, sprchy a snídaně. Kolem 10h jsme se maršutkou přepravili do centra (20min, jednotná cena 10 rublů – je na řidiči jestli si řekne i za batohy).\nMARŠUTKA = soukromá autobusová doprava. Malé busy nebo tranzity, ale i klasické velké autobusy. Staví na označených místech, ale i na požádání (neoznačenou zastávku lze poznat podle nashromážděných lidí). Jednotlivé linky značené čísly – klasika. Fungují ve větších městech.\nDOPRAVA V RUSKU OBECNĚ Vlaky a autobusy nejlevnější. Maršutky na delší vzdálenost klidně i dvakrát dražší. (Nemají danou trasu, stojí před nádražími – a řidiče nelze nepoznat). V Moskvě i Irkutsku jezdí tramvaje. V Irkutsku hodně „oldschool“ – lístek byl ale hodně levný (6 rublů/osoba, s pokutou 25 rublů; při obou jízdách revizoři!)\nLístek na autobus se kupuje na autobusovém nádraží. Překvapení, že  Ale je důležité vědět, že nelze přímo v autobuse a že se lístek kupuje i rovnou se zavazadlovým lístkem. Vyplatí se den dopředu.\nPokračování našeho programu: registrace - po příjezdu do centra hledáme doporučenou cestovní kancelář SPUTNIK (ulice Karla Lipnechta 7B), kde nás za 400 rublů registrují na soukromý byt. Kdyby nás kdekoliv zkontrolovali policajti, řekli bysme, že jsme si z Irkutsku jen tam a tam udělali výlet. I několikadenní.\nREGISTRACE V Rusku povinná. Do 3 dnů, kde se zdržujete. Normálně ji vyřizuje hotel/hostel. Vyřízení může trvat i 3 dny! Nehodláte-li se nikde zdržovat více jak tři dny, teoreticky není potřeba – ale prakticky při kontrole na hranicích může nastat vážný problém. Ruští policisté nechápou, že jsou lidi, kteří každý den chtějí vidět něco jiného a někde jinde.\nMy měli na základě ofoceného pasu a imigrační karty (kopii, která nám zůstala ze vstupu do Běloruska – mají to s Ruskem dohromady) registraci hotovou v 17h (hotovo do 5h).\nNás nikdo ani jednou nezkontroloval. A to se příslušníků v ulicích a na nádražích pohybovalo fakticky neobvykle mnoho (pro nás). Nedávno jsme mluvili s jedním Skotem a ten zas říkal, jak ho stavěli pořád.\nPRODEJ MAP Pošty, knihkupectví i v trafikách.Všude téměř za stejné částky (80-120 rublů)\nU MÁŠI PODRUHÉ Až po koupi a prostudování !aktuálních! map, jsme zjistili, že nechceme jet tam, kam původně. Ale že chceme na Olchon, kam už ten den autobus nejel.\nNa poště (asi) jsem k maximalizaci štěstí zapomněla sluneční brýle, no a za 10 minut už tam nebyly  V obchoďáku tedy nákup nových, abych nemusela mžourat.\nSpát na veřejnosti se nesmí (+ problém s registrací – teoreticky jsme už ten den měli spát na registrovaném bytě). Nezbývalo, než si najít co možná nejlevnější a pokud možno nejbezpečnější variantu ubytování. Zkusili jsme kostel, hodně nuzně vypadající hotel – měl i dvorek případně pro stany (ale odmítli nás – byl jen pro Rusy a cizince nesměli ubytovávat), doklepat na kameníka se nám nepodařilo – ale taky měl dvorek. Prostě nic. Tak jsme zkusili napsat Máše a ona řekla DA.\nTentokrát jsme se chtěli pořádně odvděčit, tak jsme koupili její oblíbenou značku cigaret (jedny z nejdražších v Rusku – přes 50 rublů), vodku a nachystali 4 kilča. Rublů. Vše dopadlo ke spokojenosti obou stran.\nPELMENĚ Máša s Dejnou ještě skočily koupit pelmeně – v současnosti trendovou ruskou „tradiční“ pochoutku = pšeničné těsto plněné nejčastěji mletým masem (taky ale jen sýrem, nebo výborné byly na sladko - s tvarohem). Vaří se s bobkovým listem a solí, scedí a zalijou smetanou.\nN a O l c h o n u\nPátek 17.8. Vstáváme v 6h ráno, balíme a maršutkou dojíždíme k autobusovému nádraží. S Dejnou si ještě stíháme koupit pořádné kafe v ruském rádoby McDonaldu. V okolních stáncích a marketu ještě nákup jídla na 4h jízdu (snídaně + oběd). A hurá na Olchon.\nPočasí: jasno, polojasno. Do 30 stupnů.\nODJEZD NA OLCHON V 8:10, v 10h a ještě jeden pozdější. Večer nic! Cena 310 rublů/osoba, + 70 rublů/batoh.\nV AUTOBUSE Cesta nakonec trvala 7h, 4krát zastávka na opravu, 2krát zastávka na jídlo (restauračka cestou a stánky u trajektu). V busu s námi cestuje i česko-slovenská mužská dvojice. Sympatičtí kluci, kteří to mají přes Mongolsko a Čínu namířeno až do Hongkongu. Autobus už něco pamatoval, ale nakonec celkem pohodlný a dojel kam měl. Na plyn, což bylo cítit. A opravdu nabral jen tolik lidí, kolik bylo sedaček!\nSILNICE Zhruba ¾ klasický asfalt, řidiči divocí. V podstatě to byla rovná cesta s jednou pravoúhlou zatáčkou. A kopci, které autobus sotva vyjel. Zbývající ¼ byla jen prašná cesta. Ze začátku se asfalt jen ztrácel, ke konci už fakt jen prach. Nešlo si nevšimnout \nCHUŽÍR Do hlavního města Olchonu (zároveň konečné autobusu) přijíždíme před 15h. Pojišťovali jsme si info o zpátečních busech (je třeba se hlavně v sezóně nahlásit 2-3dny předem – přes mobil) a vyrážíme k šamanské jeskyni. Je to skála severovýchodně od Chutoru, která dřív místní šamani využívali k dokázání svých schopností (je tam průrva, která není vidět a kterou lze projít na druhou stranu – vše se odehrávalo v závoji dýmu – a šaman tak předvedl, že umí projít skálou). Vše si lze vyzkoušet na vlastní tělo! A skálu pořádně prozkoumat.\nNOC NA PLÁŽI Po tak půl hodinové jídelní pauze jsme přešli 2 – 3 km na pláž, kde jsme nakonec kvůli dešti byli nuceni postavit stany (Sarajskij záliv – na konci). Dali jsme první koupel v Bajkale, véču a šli na kutě. Poprvé a snad i naposled zapršelo?!\nSobota 18.8. Vstáváme kolem 7h, odcházíme v 10h.\nPočasí: ráno už neprší, ale věci máme mokré až polosuché. Přes den polojasno, jasno – Tomovi hodinky ukazují 28-30 stupňů.\nPOCHOD NA SEVER (ZÁPADNÍ ČÁSTÍ OSTROVA) Občas scházíme k vodě se osvěžit, ale většinou se držíme prašné a jediné cesty, která vede nahoře nad útesy. Našim cílem je nejsevernější místo ostrova – Mys Choboj. Dnes ale ujdeme jen polovinu cesty. Už kolem 16h to balíme na jedné z posledních pláží (Ulan-Chužynskij záliv), pak už by pobřeží mělo být hodně skalnaté.\nPITNOST VODY Voda Bajkalu by měla být téměř všude pitná, ale zrovna první den pochodu narážíme na problémové části – krávy (a fůra jejich výkalů) na pláži, odpadky aj. Nedá se nic dělat, vodu potřebujeme. Snažíme se nabrat ji co nejčistší (doplavat co nejdál) a převařovat. Zatím máme bilanci jen jeden průjem. Zbytek skupiny se drží.\nVečer jsme si vylezli na útesy nad pláž a „hráli si na racky“. Od ohně nás kolem jedenácté hodiny vyhnal hodně silný ale teplý vítr.\nNeděle 19.8. Vstáváme od 8:30 do 10h. Na devátou hodinu jsme měli slíbené ryby od místních rybářů (z asi 1km vzdálené vesnice). Jenže ráno vlny jak Brno a rybáři nikde.\nPočasí: ráno vítr, přes den jasno/polojasno a kolem 25 stupňů.\nVESNICE ULAN CHUŽYN (CHALGAN) Kolem 10h se vítr zklidňuje, část výpravy jde do vesnice na obhlídku. U jedné vesničanky kupujeme mléko (40rublů za 1,5l – uživit krávu či jiné hospodářské zvíře tu není žádná hračka), v krámku, který otevírá i v neděli starší chleba a piva na večír. Ruský chleba má tu výhodu, že je první den čerstvý a pak tak deset dní stejný. Vesnice měla kolem 20 dřevěných baráčků, elektřina potrhaná.\nOMULOVÉ (místní typická ryba podobná pstruhovi) Zbytek výpravy zas nakoupil 17 ryb za 200 rublů. Mrtvé, ale museli je vykuchat. Rozhodli jsme se den zůstat a udělat si „PARYBA PARTY“ DEN.\nJen první jsme spálili, jinak luskus. Fakt, že jo. Omul je výborná ryba, stačí jen málo koření a nejlépe se nám osvědčilo opékaní jen na rozpáleném kameni. Mléko z vesnice má taky opravdovou chuť (a je i bez nepříjemného zápachu). Super, super, mňam \nLIDÉ – BURJATI Původními obyvateli Bajkalska jsou mimo jiné mongolsky vypadající Burjati. Prý s nimi není daleko ke rvačce, my je však poznali pouze v dobrém. (Pomohli nařezat dřevo, s úsměvem prodali mléko, poradili, popovídali si)\nUCHA Tradiční rybí polévka. V osolené vodě se nechají povařit brambory, když jsou hotové, přidají se ryby a bobkový list. Že je hotovo se pozná podle toho, že rybám vypadnou oči. Nic víc, nic míň. My s Dejnou ryby vyndali, obrali a vrátili zpátky – normálně se to ale nedělá. Ryby se jen rozšmelcují lžící. Bobkový list jsme neměli, dobré to bylo i s majoránkou a kmínem. Povedla se.\nSAUNA Kluci z díry v písku, latě a igelitu, který našli kolem + zahřátých kamenů vyrobili parádní saunu. Z mateřídoušky jsme si vyrobili silný odvar na polévání.\nK večeři jsme měli uchu a pečené ryby + pivo Ochota (Oxota).\nVEČERNÍ VÍTR Druhý a třetí večer na Olchonu, kdy jsme byli na západní straně ostrova, se jednou po půlnoci a jednou po desáté hodině téměř z ničeho nic od severu přihnal vítr – vlahý (jako fén), ale opravdu hodně silný. Nevíme, zda se jedná o klasické větry, které vanou díky tlakové výši v létě od jezera na pevninu a v zimě díky tlakové níži naopak – PAGODY. Ale žádné z jiných popisovaných větrů (v našich materiálech) na tento „úkaz“ nesedí.\nPondělí 20.8. Vstáváme ve čtvrt na osm – odcházíme po půl desáté. Cíl: Mys Choboj. Našlapáno 25km. S pěti nebo šesti pauzami. Nabíráme maximum vody, obáváme se pozdější nedostupnosti. Do odpoledne zlehka krape, ale je teplo – je to vlastně příjemné. Potkávame 5 Čechů, co cestují celým Ruskem. Ještě na mysu se s nimi vidíme, pak už jdeme každý svou cestou.\nTERÉN Se neustále měnil. A krajina vážně zajímavá. Ze začátku podél vody, nahoru – dolu. Míjíme dvě polomrtvé vesnice. Šlape se pískem, nic moc. Pak už téměř horský ráz. Kopečky, ale nijak ostré. Mys Choboj skalnatý. Pokud se dá vůbec říct, že jsme nějaké auto viděli často, byl to UAZ. Vyjel i to, co nevyjel poslední model čtyřkolkové Hondy.\nPočasí: do odpoledne deštík, teplo. Večer polojasno, kolem 28 stupňů.\nNOC NA ODLEHLÉ (a špatně přístupné) PLÁŽI Večer se na mysu přemisťujem již na východní část (zhruba 2km – Záliv Šumnje). Voda již obtížně dostupná. Scházíme hodně ostrým rázem, ale jde to! Na pláničce kotví i tři ruští rybáři. Dáváme se do řeči a dostáváme přes 20 ryb. Ne omulů, podobných, ale menších (později se dozvídáme, že to byli charuzové).\nUž je ani nemáme sílu vařit, dáváme je pouze chladit do vody. Vaříme si zahuštěnou gulášku a hurá na kutě (kolem půl jedenácté). Ráno chceme vstávat na východ slunce. Stan stavíme jeden, pro nás – pro holky.\nBARGUZIN Na mysu Choboj jsme na hladině viděli vítr Barguzin, který se objevuje hlavně na podzim – dělá na hladině obrazce, hodně opěvovaný v písních.\nÚterý 21.8. V 6:45 pozorujeme nádherný východ slunce (vychází za horami protějšího poloostrova Nos). Ještě pak chvíli spíme a zbytek dopoledne věnujeme (já a Dejna) operacím – puchýřům a jiným neplechám na nohách.\nVÝCHODNÍ ČÁST OLCHONU Je lesnatá a voda Bajkalu by měla být chladnější – asi jo. ZÁPAD – MALÉ MOŘE Mezi pevninou a západní částí Olchonu je teplá zátoka – Malé moře = nejteplejší voda Bajkalu vůbec (v létě kolem 20 stupňů).\nRYBY K OBĚDU I K VEČEŘI Charuze, které jsme včera dostali, si postupně děláme k obědu a jako odpolední dezert přichází na řadu ucha – tentokrát na doporučení s cibulí. Už k tomu ani nejíme pečivo. To nám beztak dochází.\nSIESTA Ve volném čase kluci boldrujou, my s Dejnou se koupem a sluníme. Rozhodli jsme se tu zůstat – je to opravdu moc pěkné místo.\nUCHA × RYBÍ POLÉVKA Správná ucha je pouze voda, brambory, sůl a hodně ryb + bobkový list. Ryby se očistí, nakrájí na 3-4 kusy. Vše ostatní - vývar i z vnitřnost, koření a jiné obměny = rybí polévka.\nDALŠÍ CAMPEŘI Ještě do toho vaříme polentu na sladko. Absolutní pohodu narušila kompletní rodina (aspoň čtyři generace) Rusů z Angarsku. Tak trochu jim teda kempujem na „jejich místě“. Tak se decentně stahujem a nakonec se tam vejdem tak nějak všichni. Moc se s tím nepářou, mají s sebou fůru věcí (jako i peřiny a tak). Jejich všude plno.\nOMUL × CHARUZ Od rybářů , co tu s námi v poklidu spali noc předtím, jsme se dozvěděli, že: omul se loví v noci do sítí, za to charuz se loví přes den a na udici. Je chuťově jemnější, ale nasolený nevydrží tak dlouho jako omul.\nStředa 22.8. Vstáváme kolem 8h s tím, že co nejdřív vyrazíme. Ale jak říkal David: nic nebude, jak si naplánujete. A nebylo.\nRODINA Z ANGARSKU, SYROVÉ RYBY, KAVIÁR A JINÉ Ti, co se večer nejevili zrovna dvakrát sympaticky, nás ráno velmi mile překvapili (když jsme se šli podívat na jejich úlovek). …že si musíme přiťuknout = zvou nás na vodku, následují syrové ryby, kaviár a jiné. …pijem, jíme, povídáme a povídáme! Olga s Anžilou vypráví o Olchonu a o Rusku celkově, kluci kuchají ryby, projížďky na loďce…\nO RYBÁCH Charuz chutná všem, ryba pro všechny. Omul je pro gurmány. Syg (do teď jsme o něm neslyšeli) je podobný omulu.  Info za všechny prachy.\nO VĚTRECH Kultuk z jihu. Garnik všude, jsou to dva namíchané větry. Barguzin ze severovýchodu, dělá obrazce. Sarma = teplý fén, nečekaný vítr nečekané síly, hlavně na Malém moři, vane z hor. Někdy až uragán – nebezpečný pro rybáře. Pogoda není podle nich žádný vítr, ale počasí, klima. (My měli v poznámkách, že je to taky jeden druh větru.)\nO OLCHONU Olchon = málo lesů (z burjatského jazyka). Na Olchonu dříve elektřina všude, letiště. Za komunismu upádek – v Chutoru dříve obrovská továrna na ryby, později gulag. Vše prý dodělala perestrojka za Gorbačova, odešel téměř všichni. Za lepším. Lidé se snažili/snaží o zemědělství – hlavně krávy, ale musí se vozit seno, koně (z Mongolska – vydrží i ve sněhu). Ale nic moc. Nedaří se – klima. Až když jsem pomocí francouzské firmy natáhli pod vodou znova elektřinu, původní i nepůvodní obyvatelé se začali vracet. Přichází i více turistů. ALE:turisti, soukromé agentury, ti co chtějí hlavně vydělat × Národní park, nenarušená krajina.\nANGARSK Cca 300 tisíc obyvatel, 40 km od Irkutsku, bude se tam navážet jaderný odpad \nNechtěli nás pustit a my se nakonec nechali přemluvit, že ještě jednu noc zůstaneme. Lákadel bylo víc než dost  Nadvakrát jsme se jeli projet na loďce + chytat ryby a večer si udělali 10km procházku do nejbližší vesnice.\nUZURY/CHUZOR (vesnice) Cestou jsme minuli pouze jedno na první pohled opuštěné stavení, na druhý pohled statek dvou chovatelů ovcí. Deset minut, co jsme jim to tam prošmejdili, se oba objevili na obzoru – na koních. Jak z nějakého westernu. S Dejnou jsme měly puchýře (nutno podotknout že opravdu kvalitní) už od úterý, ze začátku se to ale dalo. Ke konci výletu už teda moc ne. Vesnice se mi moc líbila, nalevo skály, napravo les. Uprostřed pláž a cca deset domků. Dřevěných, upravovaných. Žádná neutěšenost. Bylo už po 18h, stánek se slunečnicemi na plotě nám však otevřel – v Uzorech jsou na turistický ruch připravení. Možná až moc  Nevzali jsme si na cestu moc jídla, tak nám domácí buchtičky s kafem obzvláště chutnali. Nám s Dejnou se podařil nevídaný kousek – nečekaně se tam objevila mladá dvojice ještě s kamarádem v přepychovém auťáku s tím, že hledají Mys Choboj. No a my věděli, kde je  V autě ještě dvě místa byly, tak jsme se nechaly hodit téměř „domů“. Ke spokojenosti všech. Máša, Saša a ? projevili zájem sdílet s námi kempoviště, prohlédli si ho, na noc ale nedorazili.\nPUCHÝŘE, UCHA A SMAŽENÝ OMUL Ruští přátelé si nechali ukázat naše puchýřové trápení a od té doby už jsme musely jen sedět! Dostaly jsme talíř uchy (s koprem), panáka vodky, salát, sladkosti, mastičku a náplasti. Na dodělání velmi VKUSNÉHO smaženého omula.\nKLUCI V AKCI Kluci dorazili až po tmě. Vrátili se jinou cestou podél pobřeží. Z fotek se jim to dalo jen závidět – opravdu nádherný západ slunce. My stihly mezitím postavit stany a uvařit véču – brkaši se salámem a cibulí. Hotovo, jde se spát. Rusové paří.\nČtvrtek 23.8. Vstáváme a koupeme se s východem slunce. Od taxikářů, kteří dovezli „naší rodinu“ jsme měli slíbeno, že nás – snad – za rozumnou cenu odvezou do Irkutsku, případně do Listvjanky. Sliby splněny, za 700RBL/osobu nás nakonec hodili až před Listvjanku na ideální místo pro kempování (v chatové oblasti, kterou znal jeden z taxikářů – přijeli jsme po tmě a on se u branky musel dokonce čímsi prokázat). Ve vesnici cca 3h od Irkutsku stavíme na obědovečeři v místním motelu. V Irkutsku pak ve směnárně a na nákupy v supermarketu. Jízda přes zadní část Olchonu = ÁDR OFF ROAD. Cesta celkem trvala 11h, jednou jsme píchli.\nPočasí: teplo, slunce v oparu.\nPůvodně jsme chtěli celý Olchon obejít. Jižní část (pod Chužírem) je ale prakticky holá krajina, pouze pláže. A západní část ostrova je zase téměř neprostupná. Místní nás od tohoto plánu nakonec odradili. Už tam prý není žádná pořádná cesta, jen lesy a skaliska dolů k vodě (avšak taky nejvyšší bod ostrova).\nP o p r a š c í c h s t a r é č á s t i t r a n s i-\nb i ř s k é m a g i s t á l y\nTuristy nejvíce vyhledávanou částí staré transsibiřské magistrály je cca 80km dlouhý úsek z Portbajkalu do Sludljanky (nebo jen do Kultuku, kterým už projíždí i nový transib). Železnice není tak zcela nepoužívaná, vlak projíždí dvakrát i vícekrát denně, už však hlavně jako turistická atrakce + jako spojení pro několik desítek obyvatel žijících podél trati. Turistikou atrakcí je díky tomu, že železnice si neprůstupnou krajinou – s neuvěřitelnými výhledy – na Bajkal razí cestu prostřednictvím desítek tunelů a viaduktů. Jízdní řád ani nějakou pravidelnost projíždějících vlaků se nám nepodařilo zjistit. Některé jezdili až z/do Irkutsku, snad i nějaký noční.\nLISTVJANKA Ráno jsme se pobalili a vyrazili směr centrum Listvajnky. Pěšky se moc nedařilo, ploty aj., tak jsme zkusili stopa. Bylo vedro, hlavní silnice opravdu nebylo ideální místo k procházce. A v poho, za chvíli odfrčely obě naše skupiny. Loď do PortBajkalu jela až v 16:15 (za 34RBL – ta nejlevnější, klasické spojení pro všechny, ne předražené nějakou extra loďkou). Sehnat info, kdy a odkud trajekt jezdí byl kupodivu problém. Nakonec se to povedlo v malé turistické kanceláři (sloužící také jako info kiosek). Trajekt nejezdil z přístavu v centru Listvjanky, ale ze zhruba 4km vzdáleného přístavu před ní (směrem od Irkutsku). Což znamenalo vrátit se o kus tam, odkud jsme přijeli. Na etapy jsme ale ještě omrkli místní trh, krámy a budovy. Jsou tam už hodně vidět peníze. A komerce. Velké rozdíly mezi megalomanskými domy a chudými dřevěňáky – každopádně začíná převládat kýč.\nPočasí: ráno zataženo a celkem zima, přes den však jasno a opět 30 stupňů\nPORTBAJKAL Před 17h připlouváme do Portbajkalu. Jako by někdo vrátil čas o 50 let. Minimálně. Omrkli jsme nádro se starou parní lokomotivou. Na místní pláž jsme nakonec dorazili s pěkně vychlazenýma Baltikama 5.\nDALŠÍ ČEŠI Potkali jsme po dvou dvojičkách – cestuje s batohem po světě i někdo jiný? \nPRVNÍ NEPŘÍJEMNOST (ZÁROVEŇ TAKY POSLEDNÍ) V Portbajkalu jsme to nakonec zabalili dříve než nám bylo milé – místní napití borečci si vyprovokovali pranici, my se však prát nechtěli, tak jsme radši vzali nohy na ramena. Dokonce měli tendenci nás pronásledovat.\nUšli jsme prvních 5km železnice (celkem nevídaným tempem) a utábořili se pěkně dole u jezera. Mohlo být kolem 20h. Nedlouho poté přichází z opačného směru další šestice Čechů!!! Jak jindy vyhledáváme klid, pravda je, že tentokrát se cítíme bezpečněji.\nSobota 25.8. Procházíme první pořádné tunely. Kluky v jednom z nich zastihla lokomotiva – a nic moc. Parní lokomotiva (parádní, vyšperkovaná). Černá a ostrá pára/kouř jako vix.\nPočasí: od ráno jasno, vedro.\nÚPAL V poledne zastavujeme na obědo-pauzu a koupačku zároveň. Já inteligentně ulehám na slunci a usínám. Do dvou hodin je mi blbě (fakt slabo a na zvracení = úpal).\nNakonec jsme ušli cca 15km a k mé nesmírné radosti stavíme a nakonec i nocujeme na pěkném zalesněném místě (s vlastní pláží ) o něco dříve než jsme plánovali. Večer se pečou čapátí (z 1kg mouky, se kterou se do této chvíle tahal Evža), já jen ležím a ani se nehýbu. Dobře mi tak.\nHURIKÁN/EK Tom s Fildou, ale i já s Fanym, jsme stany postavili komplet – mraky se kupily o stošest. V noci kolem jedné se přihnal hodně hodně silný vítr, později i déšť. Evža stavěl stan dodatečně a měli s Fanym (vydal se mu na pomoc) teda co dělat – aby nedopadli jako draci, ovšem bez ovládacích šňůrek.\nNeděle 26.8. Ráno jsem pojedla trochu rýže, obula pevné boty a šlo se. A šlo to \nPočasí: ráno chladno, přes den jasno – na slunci 32 stupňů.\nEKOVLAK Po 6km jsme v zastávce došli vlak a rozhodli se nastoupit. Byl to „ekologický vlak“ vypravený k 10tiletému výročí zapsání Bajkalu do seznamu UNESCO. Vlak stavěl v každé vesničce, kde dělal 30 až 60 minutové zastávky. A pořadatelé měli vždy nachystaný nějaký program. Povídání o Bajkalu, o historii železnice a NEJ nám přišlo vystoupení tradičně oblečených Burjatů. Předvedli obřad spojený s pitím čajem a tancem, oblečeni byli do nádherných barevných kostýmů a kožešin. Zapojili i obecenstvo, Fanyho nevyjímaje. V jedné z vesniček nás taky téměř 70tiletá babička pozvala k sobě do domku. Muž se synem jí zemřeli a vnuk za ní nejezdí. Zůstal jí ten domek, který byl zařízený postaru, ale udržovaný, pes, kočky a bramborové pole. Bylo mi z toho smutno, co nám říkala, i když ona sama to prostě vše jen konstatovala a byla ráda, že si s námi mohla popovídat a vše nám ukázat. Vlak byl zdarma a na zastávkách se dalo něco málo nakoupit (ryby, pivo, sušenky) – vesničané jsou sami odkázáni pouze na dovoz z vlaku nebo loďkami po Bajkalu.\nNa další stanici (na 138. km) jsme vystoupili. Dokonce se nám podařilo koupit chleba a dostali jsme okurky. Salátovky. Kempovali jsme na 140km před tunelem.\nPondělí 27.8. Scházíme z trati. Údolím podél potoka do vrchu se vydáváme vstříc dobrodružství. Vedlejším údolím jsme se ještě ten den měli vrátit opět na trať.\nPočasí: jasno, na slunci kolem 30stupňů.\nČást cesty byla značená, zbytek do sedla už jsme došli po cestě v mapě nezakreslené (označené záseky v padlých stromech). Cestou jsme si vyrobili náramky z březové kůry, nahoře objevili momentálně neobývaný srub, kde jsme si dali sváču. Někde tady jsme měli projít do vedlejšího údolí, kterým měla vést cesta zpátky ke trati. Měli měla. Jenže vše bylo jinak. Ani jsme nevěděli jak a ztratili jsme se. Sedlo nebylo klasickým sedlem a my se točili na nějaké plošině, nebo co. Na sever, na západ, nahoru, dolu. Řídili jsme se jen podle Tomášových hodinek (s buzolou) a mapy.\nBUSHING Terén nepříjemný. Prorostlý keři, vysokou travou a ostružiním plus sem tam na přilepšenou zarostlé díry. Fakt jsme šli hlava nehlava. Uprostřed ničeho jsme narazili na domek s chlapíkem a psem. Těžko říct, kdo se bál víc. Poslal nás na opačnou stranu a my teda šli. To jsme ještě v lese viděli dva chlapy s puškou něco zakopávat. Voda ubývala, potok nikde, jen šera přibývalo. Nakonec se nám ale „naše údolí“podařilo najít, dokonce i cestu, zpět k trati jsme ale ten den sejít nestihli. Už potmě jsme postavili stany, zlehka povečeřeli a šli spát. Podařilo se nám i najít potůček, tak se nežíznilo.\nPOD MEDVĚDÍ SKÁLOU Už dvě hodiny před setměním jsme měli pocit, že šlapeme medvědí stezkou. Viděli jsme stopy, cítili zápach. Pískali jsme na píšťalky, zpívali a dělali hluk, jak jen se dalo (já osobně jakoby mi šlo o život). Spát jsem šla opravdu vystrašená (bujná fantazie na maximum) ani srnka však v noci slyšet nebyla!\nÚterý 28.8. Probouzíme se kolem 8h. Snídáme polévky a vyrážíme – vypadá to ještě na dlouho cestu.\nPočasí: jasno, kolem 25 – 28 stupňů.\nVesnička a trať se ale ukázaly už za cca 2km. Cestou jsme narazili ještě na jedno zastrčené srubové stavení, zdaleka už ne ale tak jako to předešlé. U vody pereme, sušíme, vaříme houby a odpočíváme.\nSPOUSTA HUB Včera jsme nasbírali jen kolem cesty 2 tašky (menší) hub – kozáky, křemenáče, klouzky...\nTEPLOTA BAJKALSKÉ VODY 14 – 17 stupňů (co jsme naměřili my).\nJAK SE PO TRATI ŠLAPALO Záleží na výšce, mně to teda zrovna ideálně nevycházelo (168cm). Z prašce na prašec moc krátké a ob-prašec zase nepříjemně dlouhé. Člověk si ale samozřejmě zvykne. Občas byla taky podél trati vyšlapaná cestička nebo byla trať pěkně vysypaná kamením. Tak jedna desetina 80km úseku byla nově opravená (a právě pěkně vysypaná). Popravdě, svezení (ještě tak zajímavým) vlakem jsem uvítala, už druhý den mi to šlapání přišlo tak nějak stejné. Sice krásné výhledy, ale stále jen prašce – tunely – prašce – viadukty – prašce. A patnáctý tunel už prostě není takové vzrůšo, toť vše.\nMNOŽSTVÍ A KVALITA KEMPOVIŠŤ Tak těch bylo podél celé trati hodně  Kempoviště = plácek s ohništěm a možností sejít k vodě. Odpadkové koše u trati.\nVESNIČKY – MOŽNOST NÁKUPU – není, nebo jen velmi omezená, nespoléhala bych se.\nKULTUK – DOPLNĚNÍ ZÁSOB Z údolíčka jsme vyšli na 148. km a do Kultuku na nádraží (156. km) nám tedy zbývalo pouhých 8km. Cesta už byla podél trati pěkně vyšlapaná, slunce ale opravdu pálilo, tak jsme se ještě několikrát vykoupali. Kultuk je stále ještě dřevěný, s minimálně třemi krámky a signálem. Doplňujeme zásoby a vodu, píšem esemesky.\nP o h o ř í C ha m a r D a b a n\nODBOČKA DO CHAMAR DABAN K odbočce do hor je nutné projít skoro celé město podél trati po dřevěných chodnících. Rozhodli jsme se pro okruh s výstupem na Pik Čerskij. Touženou odbočku se nám podařilo nalézt v mini vlakové stanici (bohužel jsem si nezaznamenala název). Nad pár domky se dala natočit i výborná voda. Pak už celkem zostra stoupáme. V sedle nacházíme parádní místo na kempink. Jak ze žurnálu. Ohrazený plácek, jestli mě paměť neklame i s ohništěm.\nÚPLNĚK NA BAJKALE Měsíc v úplňku sehrál na vodní hladině Bajkalu nevídanou podívanou. Filda to ještě navíc okořenil indiánskou písní...\nStředa 29.8. Budíček v 6:30 z „bezpečnostních důvodů“ (čeká nás dlouhá štreka). Vycházíme v 8:30.\nPočasí: jasno, přes den i ke 30 stupňům.\nOKO V HAJZLU Omlouvám se za tato slova, ale protože jsem při bushingu v tajze dostala přímý zásah smrkovou větví do oka a pak se celý večer vytrvala dívala do ohně nebo žhnoucího měsíce, pravděpodobně jsem si přivodila zánět spojivky. Oko mě probudilo už v noci - tikalo, slzelo a bolelo. Ráno to navíc díky světlu a povinnosti se koukat bylo ještě horší. Oko jsem si ze začátku přelepila, ke konci dne už to šlo volně, neustále však v brýlích. Jakékoliv světlo = peklo. Zkuste si ale jít s jedním okem přelepeným déle jak dvě hodiny...\nHŘEBENOVKA JAK VIX Stoupáme, klesáme a zase do kopce směr Pik Čerskij. Cesta je pořád lesem, tak nic moc nevidíme a to už jsme celkem dost vysoko. Zase se ale nemusíme smažit na slunci. Děláme hodně krátkých přestávek a 2 delší, přesto je to celkem záhul.\nAŤ ŽIJOU RUSKÉ MAPY S vodou jsme preventivně šetřili, v mapě byla studánka/studna zakreslena až za půlkou námi plánované trasy – a to tam nakonec žádná nebyla. Seděla až meteostanice + studna. Když už voda v podstatě došla všem, objevil se ale potůček.\nNEKONEČNÁ CESTA Celkem jsme ušli cca 25km, ke konci už jsme ale vážně pochybovali, jestli vůbec nějaká meteostanice existuje.Vždy to vypadalo, že už za tím a tím kopcem to musí být, a ono ne jen další stoupání. Podle spočítaných vršků z mapy jsme tam už dávno měli být  Když jsme nakonec uviděli prosvítat boudu mezi stromy, radovali jsme se jako malé děti.\nMETEOSTANICE CHAMAR DABAN Vypadá stále tak, jak byla kdysi postavena. Dřevěná bouda s hospodářstvím, studnou (voda se ale měla převařovat) a příjemným panem domácím. Napravo od chaty je turbóza = turistická základna (něco jako kemp s několika menšími dřevěnými boudičkami a umývárnami). V ní jsme ale vítaní nebyli. Tak jsme si našli místo na mítince v nedalekém lesíku a zakempovali si. Všichni jsme toho měli tak akorát – někteří až přes. Dejnino tělo dokonce v průběhu noci „odmítlo“ zahuštěnou gulášovou polévku, kterou jsme si udělali ke společné večeři.\nMEDVĚDÍ STOPY Za celý den nás předešli jen dva kluci. Jinak nikde nikdo. V bahně jsme několikrát viděli i nafotili medvědí stopy. Větší i menší. Ke konci už jsme si pískali a i jinak o sobě dávali vědět. Chlapík z meteostanice nám pak vykládal, že „méďů je tu fakt hodně, ale v létě se turistickým cestám vyhýbají – jinak je prý setkání s medvědem běžné a průběh záleží na jeho momentální náladě. Bomba. Přesto jsem se v noci po dvou dnech velmi dobře vyspala.\nČtvrtek 30.8. Ráno vstáváme „napohodu“. Dejna s Evžou toho v noci moc nenaspali, tak už mají vyděláno a to jsme ještě ani nevyšli. Přesto celá skupina kolem dvanácté vyráží směr Pik Čerskij. Dá se udělat i okruh s 5 vodopády a jezerem, na ten si však díky časové indispozici musíme nechat zajít chuť. Večer jsme si se správcem domluvili, že nám za 10rublů na osobu pohlídá batohy, můžeme tak vyrazit nalehko. A téměř se vznášet!\nPočasí: ráno jasno, po poledni přeháňka, večer opět jasno. Bylo teplo.\nPIK ČERSKIJ (2090 m. n . m.) Nejvyšší bod naší výpravy. Klasickou cestou na vrchol trval výstup dvě hodiny – přesně tak, jak správce boudy říkal. Jako nejostřejší se ukázalo hned počáteční stoupání. Po něm následovalo mírnější, na jehož konci jsme dali přestávku a snědli nějakou tyčku, aby jsme ze skalnatého sedla v pohodě vystoupali na vrchol. Tam na nás čekali opět budhistické praporky (nebo jim podobné) na jakési kovové konstrukci. Plus spousta mincí. Na vrcholu jsme měli jasno/polojasno. Bajkal jsme viděli, ale o stoprocentní viditelnosti se díky oparu hovořit nedalo. Dolů jsme to seběhli za hodinu. Dejnuš zdolala nejkrutější stoupák, tam to ale z nedostatku sil obrátila. I tak ji patří obdiv, aspoň za pokus!\nODCHOD Z METEO Před přeháňkou jsme se schovali do altánku u boudy, kde se dal na ohni uvařit čaj, či cokoliv jiného. Po přeháňce přišlo opět jasno a nám tak nic nebránilo kolem 17h vyrazit směr Sludjanka. Už jen dolů \nPLÁCEK NA SPANÍ Po cca 2 km jsme narazili na potok i parádní místo na spaní (na pravé straně cesty). Až do večera tam svítilo slunce, dole pod strání potok s tůněma = s koupelnou, nachystaným ohništěm....ideál.\nNavařili jsme dvojitou večeři a bylo nám moc dobře.\nPátek 31.8. Vstáváme na pohodu (tak jak my rádi) = kolem půl deváté. Pomalu ale jistě klesáme podél potůčku (nebo přímo jím) dolů, do Sljudjanky.\nPočasí: jasno, kolem 25 stupňů na sluníčku 30.\nCESTA DOLŮ Je moc pěkná, barevná. Poprvé v tomto roce vidíme přicházet podzim. Potok se často přechází přes mosty, mostky či klády. 14ti kilometrovou trasu jdeme nakonec 3hodiny (s dlouhou obědovou přestávkou v bufetu – prvním a posledním na trase). Prochází se taky lomem na křemen, kde jsme udělali zajímavé fotky. Já jsem si při posledním překonávání potůčku namočila obě boty durch (což nevadí, počasí je beztak na sandále).\nSLJUDLANKA Stará část města začíná cca 1 – 2 km za lomem, dřevěné baráčky jsou z části opravené a udržované z části úplně nechané na pospas osudu. Co nás příjemně překvapilo, pitná voda se dá ve Sljudlance sehnat zadáčo na každém rohu. Skoro na každém. Hlavně ve staré dřevěné části, ale i mezi paneláky, se dají najít kovové pumpy, ze kterých tekla opravdu velmi dobrá pitná voda. Nádraží komplet nové. Zjistili jsme si odjezdy vlaků do Irkutsku a rovnou si i koupili lístky. Zkusili jsme si změnit místa v transsibiřské magistrále (máme je všichni nahoře = bez stolečků a možnosti být tak nějak pohromadě), ale jsme bez šance. Transib je bez pár míst v kupé (1. nebo 2. třídy) zcela vyprodaný.\nPak jsme si nakoupili v magazínech a vydali se hledat místo na spaní a opékání buřtů.\nKRÁMY Nejen ve Sljudlance převažovala spousta malých krámků nad supermarkety. Sortiment a ceny v pohodě.\nSPANÍ NA SMEŤÁKU Pláž se hemžila místními výrostky (byl navíc pátek), tak jsme si z „bezpečnostních důvodů“ (přeci jen už jsme zas byli v civilizaci) vyšlápli do kopce do lesa nad město. Zas kolem všude bordel. Nám se nakonec celkem pěkný plácek podařilo najít na pravděpodobně starém (zarostlém) smeťáku. Bordel jako bordel. Hlavně, že na nás nebylo vidět.\nČESKÁ NOC Udělali jsme si oheň a na něm si opekli koupené špekáčky (12 buřtů za 160 rublů). Chleba pěkně pomazali hořčicí a vše zapili dobrým ruským pivem. Buřty byly výborné, takové ty neošizené. Nic pro vegetariány.\nSobota 1.9. V Rusku šli děti první den do školy (sobota nesobota). My vstali v 10h. Sešli jsme si pro vodu a pak úplně dolů k vodě. Umýt se, vyprat. Zbýval nám volný den do odjezdu z Irkutsku, který jsme se rozhodli raději strávit mimo něj – tedy ve Sljudlance.\nPočasí: jasno, kolem poledne polojasno. 20 – 25 stupňů. Odpoledne teplo, ale zataženo.\nJá, Evža a Dejna jsme se šli nalehko projít do města, ale nic nového jsme neobjevili. Navečer jsme se dohodli na lepším místě na spaní a na závěrečné tentokrát „ruské noci“.\nNÁKUP PELMENÍ Po 17h jsme se sbalili od vody (kde jsme si četli, či se jinak zabavovali), v marketu koupili pelmeně s masem a taštičky plněné tvarohem + taky smetanu a džem z nám neznámého ovoce (žimološť) – podobného švestkám.\nDejna s Evženem si ještě předtím dopřáli trocha luxusu a 170 rublů si nechali „na zakázku“ ugrilovat kuře. Já si na nádru od místních prodavačů koupila moc dobrý piroh s kapustou (zelím).\nMÍSTO NA SPANÍ Kolem půl osmé jsme došli na vyloženě kempovací místo u potoka (4km od města směrem na pik Čerskij). Postavili stany a rozjeli polní kuchyň. Povedla se slaná i sladká část večeře. Obzvláště tvarohové „pelmeně“ se smetanou a džemem byly delikatesní.\nTom navíc koupil vodečku…\nPoseděli jsme si u ohýnku a nedlouho po tmě jsme šli na kutě. Ráno musíme brzo vstávat! Kluci se ještě navíc jen tak mimoděk pokusili osedlat dva koně, kteří se nedaleko pásli (Filda musím uznat, že tedy úspěšně), a já si roztrhla o ostnatý drát svoje obvlíbené elesťáky. Kvalitní díra do L.\nNeděle 2.9. Okruh se uzavírá, čeká nás cesta do Irkutsku.\nPočasí: zataženo ale teplo.\n5:30 budíček – pijeme jasmínový čaj, daváme si jablko napůl. 6:30 sbaleno a odchod. Den předem jsme si změřili, že to na nádro bude trvat cca 1h. V 7:30 na nádru také jsme, kupujeme snídaně a v 8:06 odjíždíme do Irkutsku. Teoreticky bychom tam měli být v 11:00.\nFLÓRA A FAUNA (nic odborného) V lesích je spousta borůvek a brusinek. Taky veverek. Překvapily mě listy podobné konvalinkovým a fůra rododendronů – v lese. Jejich kleč byla i na piku Čerskij. Celkově jsme moc zvířat neviděli. Až na veverky, všelijaké ptáky a ptáčky, jednu srnku a pasoucí koně už jen ty medvědí stopy.\nINFORMACE (vytažené z mapy) O BAJKALE\nNadmořská výška: 456 m.n.m. V srpnu 1997 zapsán jako památka UNESCO.\nStáří: 25miliónů let. S více než 3500 druhů fauny a flóry.\nMaximální hloubka: 1637 metrů.\nPlocha: 31000 km2.\nDélka: 636km. Šířka v maximu: 79,5km. V minimu: 29,5 – 30km.\nObvod: 2000km. 174mysů a zálivů. 26 ostrovů.\nPočet řek, které se vlévají: 336 – 544 (podle různých zdrojů). Největší přítok: Selenga.\nJedinou vytékající řekou je: Angara.\nTeplota: 4,2 – 16stupňů (léto) na otevřené vodě.\nIRKUTSK Přijíždíme načas. Do centra se vydáváme tramvají. Za 6 rublů. Lístky se prodávají u řidiče – v našem případě u řidičky. Měníme valuty (někteří), abychom si mohli nakoupit zásoby do transibu, případně ještě nějaké suvenýry a tak. Fany například knížku o ruských dřevostavbách.\nObchoďáky, banky, pouliční prodavači – všichni v neděli frčí jako by nic = mají otevřeno. Kurz v bance 25,34RBL/USD + 20RBL poplatek.\nV 16:15 irkutského času se naloďujeme na transib. Podařilo se nám vyměnit naše (alespoň teda dvě) vrchní místa za postraní = jsme tak alespoň trochu u sebe a máme jeden stolek. Vyměnění lidé však nejedou až do Moskvy, tak musíme naše nově získaná místa řešit navícekrát – vždy však s úspěchem, co si pamatuji. O místa v chodbičce není rvačka.\nROZLOUČENÍ S MÁŠOU Dobrý konec měla taky naše snaha kontaktovat Mášu, která nám posledních 10minut před odjezdem dokonce stihla doručit naše věci. Speciálně knížky se na cestě hodily. Zamáčkli jsme slzy a byl čas vyrazit.\nI r k u t s k – M o s k v a\naneb několik dní ve vlaku podruhé\nRACI Druhý den na cestě se nám na jedné ze zastávek podařilo koupit a pak také ochutnat raka. Jen malého – za 20RBL. S tím, že když se jí jen klepeta a zadeček, moc masa nebylo. Zbytek je jen zelený a hnědý hnus.\nVenku je vedro, vlak je ale klimatizován (zpátky jedeme modernějším typem – soukromá společnost BAJKAL), takže paráda.\nVlak je opět několikrát denně uklizen, dají se také půjčit šachy a šaški (ruská dřevěná desková hra). V restauračním voze stojí kafe 25RBL, džus 20RBL. Jídlo 150 – 200RBL (ale viděli jsme, že dávají malé porce). My si z Dejnuš zašli na to kafčo.\nStudená pitná voda i horká voda ze samovaru samozřejmostí. Poslední den ale byla pitná voda smrdutější, tak jsme radši pili koupenou z petky. Povlečení se muselo koupit za 75RBL. Postele se nám podařilo nechat vyměněné až do konce.\nStředa 5.9. 16:45 Na minutu přesně dorážíme do Moskvy.\nUBYTOVÁNÍ Všechny tři varianty nám postupně krachly.\nUbytovny na nádražích plné (zjištěno v informačním okénku). Na Leningradském za 300RBL/osoba,noc – nutno však mít lístek z tohoto nádraží. My odjíždíme z Běloruského \nKoleje plné absolutně! To byl dobrý tip, ne však na konci září (všude už byli studenti a nebylo místo ani pro ně!) Půl hodiny metrem od centra na stanici Beljajevo. Prošli jsme minimálně osm kolejí…\nKamarádi Dejniny kamarádky. Nikomu se nechtělo ubytovat takovou bandu. To už jsme ale věděli ve vlaku.\nHOSTEL SWEET MOSCOW po druhé. Tam kde jsme začali, taky končíme. Na konci všech našich variant (po několika hodinách) se na nás usmálo štěstí. Šest volných míst a dokonce i ten samý pokoj. Po půl desáté ještě vyrážíme na pivo a na preclíky do ulice Starý Arbat. V hostelu potkáváme tři české kluky, kteří svojí ruskou pouť teprve začínají (14dní Rusko, 14dní Mongolsko). Před půlnocí jsme v peřinách.\nČtvrtek 6.9. Už po 7h jsem ve sprše. Teplá voda + mýdlo => špinavá voda a velmi čistá Pavla. Před devátou vyrážíme do ulic. V hostelu si můžem nechat věci až do večera, což je super. Je třeba dodat, že zde opět vládla přátelská a pohodová atmosféra, nic nebyl problém atd.\nMEGA NÁKUPY Původní plán bylo nakoupit potraviny na poslední úsek cesty domů a samozřejmě nějaké suvenýry. Podařilo se nám ale objevit sport s výprodejovými cenami a o zábavu na dopoledne bylo postaráno. Chyceni byli překvapivě především „pánové“\nNakoupili jsme např.: lano Tencón (50m, 10,2mm) za 1400RBL, presa + kyblík za půlku co doma (<300RBL), čtvero různých maček od 1000RBL do 2090RBL, cepín Salewa za 1600RBL a outdoorové oblečení. Zkráceně řečeno, vše za půlku a méně co u nás. A nic zastaralého. Nakupovalo se i jinde. Skejtové boty a i to jídlo do vlaku a suvenýry.\nNákupy jsme si okořenili návštěvou pravoslavného kláštera. Moc pěkné, vše zářivé, opravené. Tašky jsme nadvakrát museli zanést do hostelu, abychom si večeři mohli užít „volnorucí“. K té jsme si všichni na jedné z ulic koupili výborný gyros (za 70RBL).\nPo večeři jsme si zašli na koncert, který se konal v jednom z moskevských podchodů a za opravdu poslední rubly jsme si koupili 1,5l piva a kafe.\nPo deváté už nezbývalo nic jiného než vyzvednout bágly a kolem desáté už jsme byli nastoupení na nádraží. Odjezd vlaku byl ve 23:44, dovnitř nás pustili cca ve 23:00.\nPo půlnoci už všichni do jednoho spíme jako beránci.\nSobota 8.9. Cesta proběhla bez problémů a i to celkem rychle uteklo. Moraváci překvapivě vystoupili už na Moravě, my si to protáhli do Prahy. Příjezd byl někdy hodně ráno, už si nepamatuju kdy přesně. Za to vím, že jsme si na Holeškách (obklopeni bezdomovci a alkoholiky) koupili palačinky a kafe k snídaní, počkali na první ranní autobus do Lípy a na sobotní oběd už byli doma.\n----------------- další důležitosti a nedůležitosti spojené s naší výpravou ----------------------\nZPÁTEČNÍ JÍZDENKU NA TRANSIB Zařídit hned po příjezdu do Moskvy, zkrátka co nejdříve. I měsíc dopředu už nebylo místo pro 6lidí u sebe (ve 3. třídě). Hlavně v letní sezóně opravdu natřískáno. Navštěvují se celé rodiny.\nWC A SPANÍ NA NÁDRECH WC s lístkem zadarmo (min. v Irkutsku) a noclehárna, kterou lze koupit na počet hodin relativně levná (12h za 240 rublů). Nutný lístek s odjezdem.\nMARSCHIN BYT Byli jsme rádi, že se můžem podívat, jak vypadá takový teoreticky běžný ruský byt. Podle toho, co Máša kouřila a pila a že jí byt patřil, asi nebyla z nejchudší rodiny.\nPozn.: střední ruská třída (byt, auto a zaopatřit děti na VŠ) se prý rovná 2 až 3 zaměstnání. Informace od vysokoškolské učitelky, ne jedné.\nMáša bydlela v paneláku, byt 2+1 na předměstí Irkutsku. Hned za sídlištěm následovala čtvrť dřevěných domků a už jen prašných ulic. V bytě měla pěkného (čistého) kocoura, přesto byla v místnostech cítit kočičina. Na jednu stranu byly v bytě moderní věci, na druhou – bordel a věci staré. Koupelna, WC miniaturní. Nově udělané. V koupelně vana se sprchou, bez umyvadla. Jediné umyvadlo/dřez v kuchyni. Dvojité dveře. Telefon, PC, pěkná televize. Potrhané tapety. Chodba v paneláku jak z hororu. Sídliště celkově „neutěšené“.\nDOPRAVA NA BAJKAL RAKETOU (loď na „křídlech“) Ani ve Sputniku nám nedokázali říct, kdy, odkud a za kolik – nedovolali se. Na mapě Bajkalu jsme našli tento odkaz: www.bajkalexpedition.ru s tel.číslem: (3952) 250-492, 731-032. Víc se nám podařit nezjistilo.\nCENY HOSTELŮ Moskva – kolem 500 rublů, s registrací 1000 rublů. Irkutsk kolem 500 rublů. Olchon 700 rublů, ale i se snídaní, obědem a večeří.\nSMĚNITELNOST MĚN V Moskvě v podstatě cokoliv, v Irkutsku hlavně dolar a euro (směnit libry se podařilo, ale dalo to zabrat). Na Olchonu též.\nBANKOMATY Jako u nás. I v Irkutsku. Téměř na každém rohu – i na sídlišti. Na Olchonu nevíme, neviděli jsme.\nBALTIKA Nejlepší a nejznámější ruské pivo. Dělá se ve stupních 3, 5 a 7.\nKOTLÍK – vařili jsme dohromady. Už ve Skotsku na jahodách jsme se domluvili na jídelníčku a pak se rozepsalo, kdo co nakoupí. Bylo nás 6, tak měl každý suroviny na jedno hlavní jídlo a nějaké společné suroviny (koření, česnek, olej, mouku, semínka a tak). Vařit jsme začali na Olchonu. Změna jídelníčku vyhrazena  Viz. ryby a jiná překvapení. Když společné večeře došly, znova jsme se dohodli, co nakoupit, a vařili dohromady dál. Jedno teplé jídlo denně. Ke spokojenosti všech. Kdo nevařil, myl kotlík.\nMINI SLOVNÍK - pouze fonetický:-)\nPrivjet/ paka = čau (při potkání)/čau(při loučení)\nZdrastvujte = dobrý den\nDobroje utro = dobré ráno\nSpakojnoj noči = dobrou noc\nDasvidaňja = nashledanou\nPažalsta = prosím\nSpasiba = děkuji\nMožno pakupiť = …chtěla bych, je možné koupit?... (v krámě)\nIzvinitě = promiňte\nOtkritka = pohlednice\nMarky = známky\nMiňa zavud = jmenuji se\nJa z čechi = jsem z Čech\nJa studěnt/robotaju = jsem student/pracuji\nNapráva = napravo\nNaljeva = doleva\nPrijamo = rovně\nPavjernuť = odbočit\nTrapinka = pěšinka\nTrapa = turistická cesta\nDaruga = cesta\nPalatka = stan\nChleb = chleba\nMalako, kefir = mléko, kefír\nSyr, mjaso = sýr, maso\nKartoška = brambora (jako náplň)\nKvas = pivo z chleba(velmi slabé – do 1%, velmi dobré a osvěžující)\nVlíny = palačinky (s masem, zelím nebo taky tvarohem…)\nPirožky = smažené koblihovité těsto (opět verze naslano (maso, zelí, brambory) i nasladko)\nSamagon = domácí pálenka\nPečenje = sušenky\nSokolat = čokoláda\nParyba = ryba\nKartofel = brambora obecně\nAdin čas = jedna hodina\nČas = hodina\nSkolko? = kolik (to stojí)?\nOstarožno! = pozor!\nVkusno = chutné, velmi dobré (o jídle)\nCharašo = dobře, dobré\n10 - 20…100\npodobně jako česky\nse čte "sta"\nRuské (měsíční) a běloruské (tranzitní) vízum: cca 3500Kč\nPraha – Moskva/Moskva – Praha = 4165Kč + 500Kč za rezervaci (povinná); ČR jsme přejeli na Kilometrickou banku (Česká Lípa – Petrovice u Karvinné)\nMoskva – Irkutsk = 3500Kč (zařízeno z ČR přes CK BEMMET 1,5 měsíce před odjezdem)\nIrkutsk – Moskva = 2600Kč (vyřízeno po příjezdu do Moskvy)\nHostel Sweet Moscow: 25USD/osoba/noc = 500Kč/osoba/noc × 2 = 1000Kč\nRegistrace v Irkutsku = 400 RBL = cca 320Kč\nAutobus Irkutsk – Olchon = 310RBL + 70RBL(batoh) = cca 310Kč\nOlchon – Listvjanka (speciál taxíkem) = 700RBL = 560Kč\n+ ostatní ostatní (jídlo, spaní u Máši, trajekty, povlečení v transibu, mapy, sluneční brýle, suvenýry aj.)\nCelkem přibližně: 18 000Kč\nNaše FOTKY si lze prohlédnout na: www.pafani.rajce.net\nNáhledy fotografií ze složky jezero Bajkal - Rusko 2007\n© 2021 eStránky.cz | Tvorba webových stránek | WebSlice Kolem jezera Bajkal


SEMA Balance Unlimited 300g 270 - Rybářské potřeby Rybina\nSEMA Balance Unlimited 300g 270\nPruty Balance Unlimited 300 a 500 byly sestrojeny k lovu na moři a dají se využít i pro lov sumců. Materiál blanku je Solid Multifibre Construction což je plný kompozitní materiál složený z axiálních vláken vytvrzených epoxidovým polymerem. Tento materiál je velmi odolný a proto vhodný na výrobu extrémně namáhaných mořských prutů. Materiál tak zaručuje extrémní pevnost i odolnost proti nárazům a nešetrnému zacházení. Protože prut bude velmi námáhán, je i jeho spoj řešen tak, aby odolal zdolávání velkých dravých mořských ryb - Directional Put Over Connection je kovový spoj s pojistnou šroubovací maticí a se směrovou pojistkou, aby nedošlo k otočení špicky proti spodnímu dílu. Rukojeť Extra Power Grip je zkonstruována tak, aby se dal dobře využít celý potenciál prutu. Prut má prodlouženou tvarovanou rukojeť, aby páka byla co možná nejdelší a bylo tak možné zdolávat velké dravé ryby. Koncovka prutu skrývá pod gumovou zátkou adaptér na Butt Pad. Balance Unlimited 500 jsou osazeny AG očky s tvrzenou konstrukcí rámu. Prut má 10x očko Konstrukce: dělená Počet dílů: 2 Vrhací zátěž: 300g Váha: 959g Délka: 2,7m Transport: 142cm\nPopis produktu SEMA Balance Unlimited 300g 270\nTransport 142 cm\nPruty Balance Unlimited 300 a 500 byly sestrojeny k lovu na moři a dají se využít i pro lov sumců. Materiál blanku je Solid Multifibre Construction což je plný kompozitní materiál složený z axiálních vláken vytvrzených epoxidovým polymerem. Tento materiál je velmi odolný a proto vhodný na výrobu extrémně namáhaných mořských prutů. Materiál tak zaručuje extrémní pevnost i odolnost proti nárazům a nešetrnému zacházení. Protože prut bude velmi námáhán, je i jeho spoj řešen tak, aby odolal zdolávání velkých dravých mořských ryb - Directional Put Over Connection je kovový spoj s pojistnou šroubovací maticí a se směrovou pojistkou, aby nedošlo k otočení špicky proti spodnímu dílu. Rukojeť Extra Power Grip je zkonstruována tak, aby se dal dobře využít celý potenciál prutu. Prut má prodlouženou tvarovanou rukojeť, aby páka byla co možná nejdelší a bylo tak možné zdolávat velké dravé ryby. Koncovka prutu skrývá pod gumovou zátkou adaptér na Butt Pad. Balance Unlimited 500 jsou osazeny AG očky s tvrzenou konstrukcí rámu. Prut má 10x očko\nProdukty podobné na SEMA Balance Unlimited 300g 270 najdete také v následujících kategoriích:


Prodej chaty Luby - chaty na prodej | Eurobydleni.cz\nProdej chaty Luby - chaty na prodej\nŠiroká nabídka chaty na prodej Luby. Prodej chaty Luby si u nás vybere každý.\nChaty na prodej Luby (750+)\nHledáte chaty na prodej Luby a doposud se vám nepoštěstilo najít to pravé, po čem vaše srdce touží? Nabídka Eurobydleni.cz je opravdu bohatá. Stačí si vybrat z nabídky prodej chat Luby a máte tolik možností, že se sami budete divit. Chatu v Luby si nekupujete na jeden víkend či na jednu sezonu. Přeci jen je to nákup pro budoucnost. Proto je důležité mít z čeho vybírat.\nKaždý námi nabízený prodej chat Luby v sobě skrývá mnoho výhod, stačí mít jen ujasněno na vaší straně, co všechno o takové chaty očekáváte. Pokud jde o chaty v Luby na prodej, máme pro vás skvělou zprávu v tom, že asi jen těžko najdete jinde větší množství nabídek. Přinášíme do prodeje chat Luby zcela nový rozměr hlavně díky tomu, že náš vyhledávací formulář pamatuje na všechny parametry, které by vás mohly zajímat. Prodej chaty v Luby je pro nás stejně důležitý, jako je prodej všech dalších nemovitostí.\nChaty v Luby na prodej\nProjděte si naší nabídku chat k prodeji Luby a uvidíte, že je opravdu z čeho vybírat. Všechny chaty na prodej Luby nabízí skvělé možnosti, zvolit si můžete všechny české i moravské regiony. Proč tedy ještě s výběrem otálíte? Je dobré mít v patrnosti to, že ty nejlepší kousky jsou vyprodané opravdu rychle. Proto je i prodej chat Luby potřeba promýšlet opravdu rychle.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej chaty Luby nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Luby, rekreační objekty k prodeji Luby, rekreační objekty k pronájmu Luby, Rekreační objekty Luby na dražba.


B Travel - The Haymarket Lairg Hotel « Edinburgh « Velká Británie « Ubytování\nHotel Lairg nabízí ubytování v půvabném georgiánském rodinném domě, vlídné služby a bezplatné Wi-Fi připojení. Nachází se ve čtvrti Haymarket s mnoha bary a restauracemi v okolí. Na vlakové nádraží Haymarket se dostanete během 2 minut chůze.\nLairg Hotel nabízí 20 prostorných pokojů s vlastní koupelnou. V některých pokojích najdete i postel s nebesy.\nMezinárodní konferenční centrum Edinburgh je odsud vzdáleno 15 minut chůze. Edinburghský hrad a obchody na Princes Street jsou ve vzdálenosti 1 míle od hotelu.\nKaždé ráno se v elegantní snídaňové jídelně podává lahodná tradiční skotská snídaně. Hosté se snadno dostanou k zastávce edinburghské autobusové dopravy.\n1-11 Coates Gardens, Edinburgh, Eh12 5LG, Scotland, EH12 5LG Edinburgh\nPokoj s TV, příslušenstvím pro přípravu čaje a kávy a vlastní koupelnou se sprchovým koutem.\nČajová konvice/Kávovar, Fén, Koupelna, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení, TV\nPokoj s TV, příslušenstvím pro přípravu čaje a kávy, koupelnou a vanou. Při rezervaci prosím uveďte, zda si přejete manželskou postel nebo 2 samostatná lůžka.\nČajová konvice/Kávovar, Fén, Koupelna, Psací stůl, Rádio, Služba buzení/Budík, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení, TV\nPokoj s TV, příslušenstvím pro přípravu čaje a kávy, koupelnou a vanou.\nČajová konvice/Kávovar, Koupelna, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení, TV\nDěti jsou v hotelu vítány. Za použití stávajících postelí pro všechny děti do 4 let se neplatí.Za dětské postýlky pro všechny děti do 2 let se neplatí.Maximální počet přistýlek/dětských postýlek na pokoji je 1.\nVeřejné parkování je možné za 8 GBP na den na přilehlém místě (rezervace není možná).


Je americká pravice rozpolcená jako ta česká? Stáli u zrodu Tea Party zednáři? Odhalení Bilderbergu v řadách hnutí Andreje Babiše. A jak se u nás nic neutají... | PROTIPROUD\nJe americká pravice rozpolcená jako ta česká? Stáli u zrodu Tea Party zednáři? Odhalení Bilderbergu v řadách hnutí Andreje Babiše. A jak se u nás nic neutají...\nPetr Hájek si povídá se čtenáři tentokrát na poněkud tajemnější témata, v nichž ve skutečnosti realita spočívá\njsem pravidelnou čtenářkou Protiproudu od jeho počátku a vždycky se zvlášť těším na Vaši nedělní Tea Party. (...)\nJak jsme nyní sledovali Obamův souboj s republikány o rozpočet a zdravotnickou reformu, taky jste o tom psali, nerozuměla jsem tomu, proč jsou někteří republikáni pro Obamu, zatímco ti, kteří se počítají k Tea Party byli proti. Znamená to, že je pravice v Americe zrovna tak rozpolcená jako u nás? (...)\nČtěte ZDE: Ilumináti stáli u zrodu Velké francouzské revoluce i u vzniku samostatných Spojených států amerických. Jejich významným členem byl i jeden z Otců zakladatelů Thomas Jefferson.\nNedlouho poté jsem "prozřel" a dozvěděl se mimo jiné i o skupině Bilderberg. No a chvilku na to se u pana Babiše objevil jako jeden z lídrů celého hnutí p. Telička, kterého jsem znal již jako člena Bilderbergu z dokumentů o této perverzní skupině. Na základě tohoto jsem se tedy rozhodl zeptat pana Babiše, jestli mu členství pana Teličky v Bilderbergu nevadí, a napsal jsem mu mail. Zde se můžete podívat na naši komunikaci:\nco je pravdy na tom, že zakládáte nový časopis? Nebudu Vám říkat, jak se ke mně tato zpráva dostala, ale možná to tušíte. (...)\nJsem stálým finančním podporovatelem Protiproudu (i když je mi jasné, že Vás těch mých pár stovek asi nevytrhne), a proto chci vědět, jestli byste neměl na takový časopis udělat celonárodní sbírku. Tedy jestli půjde o něco v tom smyslu jako je Protiproud, asi Vám nic jiného nezbude. (...)\nDoporučoval bych zjednodušit možnosti placení přispěvatelům PP. Ty sms jsou ještě docela dobré, ale když chcete poslat nějakou částku větší než pár desetikorun, abyste se ozbrojil trpělivostí jako při vypisování formuláře na úřadě. (...)\nSkutečně se zabývám již nějaký čas úvahami o časopise v tištěné podobě. Důvody jsou v zásadě dva: Jednak mě opravdu – nikoli z falešné skromnosti – příjemně překvapil a inspiroval nečekaný ohlas Protiproudu, stálé narůstání počtu čtenářů. A potom také zčásti pro to, co naznačujete slovy „Reflex, který jste založil, je dneska jen hrozná zpotvořenina toho původního...“


< Insulated Inventor\nCoat (úroveň 1-100)\n— Engineer o studeném počasí\nInsulated Inventor je komunitou vytvořený kosmetický předmět pro Engineera. přidává kožešinové manžety k Engineerově základní košili a mění její límec na velký nezahnutý límec s klopami. Tento předmět také přidává světlý, týmově zbarvený rolák s ohnutým límcem a rukávy pod Engineerovu košili.\nInsulated Inventor byl přidán na Steam Workshop pod názvem "Insulated innovator: V wow this keeps happening".\nInsulated Inventor byl přidán do hry.\nAktualizována nastavení skupiny těla pro Insulated Inventor.\n[Nezmíněno] Aktualizován druh předmětu u Insulated Inventor.\nAktualizován Insulated Inventor s posledními změnami od autorů.\nNáhled na Steam Workshopu pro Insulated Inventor.\nInsulated Inventor ve filmu End of The Line.\nRetrieved from "https://wiki.teamfortress.com/w/index.php?title=Insulated_Inventor/cs&oldid=2878033"


Prodej venkovského stavení 5+1, 411 m², na pozemku 5.368 m², Mirošovice - Praha-východ\nLUXENT > Dům > Středočeský kraj > Mirošovice > Mirošovice\nNabízíme k prodeji stylové venkovské stavení z roku 1860, které bylo velmi citlivě zrekonstruováno v letech 1998-2002 českým architektonickým studiem de.fakto. Interiér o rozloze 411 m² je velmi prostorný, prosvětlený a kombinace původní staré dlažby, klenutých cihlových stropů a odhalených trámů dodává domu ojedinělou venkovskou atmosféru.\nPozemek má rozlohu 5368 m² a je zde zrekonstruovaná stodola, která se dá využít jako dílna, a garáž pro dvě auta. Zahrada je krásně upravená se vzrostlými stromy, pozemkem protéká potůček s možností obnovení rybníčku. Dům má vlastní studnu.\nČíslo zakázky: N5323\nAdresa: U Zvoničky, Středočeský kraj, Mirošovice, Mirošovice\nUžitná plocha: 411 m2\nPlocha pozemku: 5 368 m2\nZahrada: Ano (3827 m2)


Krychlič a zbraně\nV poslední době se ozývají hlasy, že by v Česku měla být větší kontrola zbraní a že by se měly zpřísnit podmínky pro jejich získání. Jak se na to díváte vy?\nTen, co chce mít zbraně k vlastní ochraně, by je podle mě nikdy nezneužil. Člověk, který s nimi bude chtít ublížit, si je vždycky opatří nějakým pokoutným způsobem. V Americe jsou ve většině států zbraně snadno dostupné. Kde jsou legální, tak nedochází k nějakému nárůstu zabití, přitom ve státech, které to tak neumožňují, ano. Když to někomu v hlavě přeskočí, tak vždycky bude mít spoustu možností, kde si zbraň pořídit. Já sám ji ale nechci, o svůj život strach nemám.


Zdravý životní styl: Následujte tyto prosté zásady - Život bez hranic\nPojem zdravý životní styl velmi rychle zdomácněl v běžném slovníku většiny populace a dnes považujeme za samozřejmé, že vše, co děláme, by mělo souviset s podporou vlastního zdraví.\nKupujeme zdravé potraviny (kdo by asi chtěl ty nezdravé), sportujeme pro zdraví (ne trvalou invaliditu), snažíme se naučit myslet tak, aby vše v našem životě spělo k dokonalému zdraví.\nAbychom si mohli plnohodnotně uvědomit, co to vlastně zdravý životní styl je, bude potřeba se shodnout na významu slova ZDRAVÍ. Na první pohled možná banální poznámka, praxe ale ukazuje, že ne každý si je plně vědom jeho smyslu.\nRostoucí počet civilizačních chorob, které mají v posledních letech vlezlou schopnost se vzájemně kombinovat a likvidovat tak zdraví podstatně rychleji, ukazuje, že realita v žádném případě není růžová.\nV životě nejlépe fungují jednoduché věci.\nV oblasti zdraví to platí dvojnásob.\nZdraví proto vnímejme jako stav bytí, při kterém vše, co je součástí našeho vlastního Já, funguje ve vzájemném souladu.\nŘečeno jinak, vše je v rovnováze – tělo i mysl. Jakmile se kterýkoli ze systémů našeho těla od tohoto homeostatického stavu odkloní, vzniká nerovnováha neboli nemoc.\nČeština je krásný jazyk a v rámci připodobnění a lepšího uvědomění si situace nabízí pomůcku.\nNE-MOC je situace, kdy prostě už nemůžeme – být v rovnováze, fungovat dokonale, bezchybně.\nZdravý životní styl by měl tedy obnášet vše, co jakýmkoli způsobem povede k rovnováze všech systémů – srdečně cévního, nervového, hormonálního…, v nehmotné sféře i myšlenkového a emocionálního.\nJak vypadá zdravý životní styl v běžném životě?\nZkusme vše vnímat tak, abychom se vyhnuli složitým teoretickým poučkám a z jednoduchých principů se nestala operace mozku.\nVšemocná příroda každého z nás naprogramovala tak, abychom mohli na této planetě fungovat jako její přirozená součást.\nLogika mi tedy říká, že někde hluboko v naší DNA se skrývají informace o tom, že jsme adaptováni na přirozenou stravu, ovlivňováni denními i nočními biorytmy, přizpůsobeni k určité úrovni pohybové aktivity a v případě únavy přinuceni odpočívat.\nRovnováhy tedy dosáhnu tak, že…\nbudu jíst střídmě, pestře a vyváženě\nspánek přizpůsobím potřebám organismu\npohybem budu mít na mysli cokoli, co každodenně kompletně zatíží celý organismus a současně z toho budu mít radost\nvytěsním ze svého slovníku pojem „workoholismus“ a nahradím jej dodržováním pravidelných chvil odpočinku a relaxace.\nTyto informace působí jako neviditelná ruka, která se nás snaží řídit určitým směrem – pokud jím nejdeme, ubližujeme pouze a jenom sami sobě.\nNa první pohled skutečně jednoduché, zdaleka ale ne kompletní.\nMoudří filozofové naší historie se vždy shodovali na tom, že naše chování a celková kvalita a smysl života jsou určovány tím, jak a na co v průběhu dne myslíme.\nOd toho se totiž odvíjí množství emocí, které produkujeme a které mají za následek vznik něčeho, co známe úplně všichni – každodenního stresu.\nJakmile se naučíme kontrolovat svoje myšlenky a následně i emoce, začneme ovládat i realitu každodenního života.\nTeprve poté, kdy sladíme dohromady činnost těla i mysli, si můžeme být jistí, že kráčíme po správné cestě, kterou nazýváme zdravý životní styl.\nNaše babičky měly pravdu, když nám říkaly:\n„Jez do polosyta, pij do polopita“ a „Kam střídmost nechodí, tam chodí lékař“.\nPokud se toho budeme držet, není problém žít zdravě a naplno – tedy v kombinace, která se principiálně nemusí vylučovat.\nBy hammerman on 26 července, 2012 / Nezařazené / Leave a comment


Colours of Ostrava hlásí první hvězdu. The Cure - Novinky.cz\nNovinky.czKulturaColours of Ostrava hlásí první hvězdu. The Cure\nV čele skupiny The Cure stojí Robert Smith. Foto: Petr Hloušek\nColours of Ostrava hlásí první hvězdu. The Cure\n10. 10. 2018, 13:58\nBritská kapela The Cure je první potvrzenou hvězdou mezinárodního hudebního festivalu Colours of Ostrava 2019. Oznámili to pořadatelé festivalu. Další jména budou postupně přibývat.\n„Lepší a slavnější kapelu si k osmnáctému ročníku našeho festivalu, tedy ke ´vstupu do dospělosti´, nemůžeme ani přát. Je to pro nás obrovská pocta a splněný sen. Vždyť The Cure patří k největším legendám světové hudby, ovlivnili několik generací muzikantů a kapel. Přestože letos oslavili čtyřicet let své existence, The Cure prostě nestárnou,“ říká ředitelka festivalu Zlata Holušová.\nThe Cure založil zpěvák a kytarista Robert Smith v anglickém Crawley. Své první vystoupení kapela odehrála v roce 1978 a do současné doby absolvovala přes patnáct set koncertů. Za dobu své existence The Cure vydali třináct studiových alb, několik koncertních filmů, živých alb i soundtracků, dále více než čtyřicet singlů, pár knih i výběr největších hitů.\nKapelou prošlo třináct členů a v současné době vystupuje ve složení Robert Smith (zpěv, kytary), Reeves Gabrels (kytary), Simon Gallup (baskytara), Roger O'Donnell (klávesy) a Jason Cooper (bicí).\nOsmnáctý ročník festivalu Colours of Ostrava proběhne od 17. do 20. července 2019 opět v industriálním areálu ostravských Dolních Vítkovic. Program na dvaceti scénách nabídne více než 350 programových bodů.\nPornography - The Cure [LP]\nEfekt plechového deštníku? Doprava v okolí Prahy kolabuje\nOd čtvrtečního rána se komplikuje doprava na Pražském okruhu a na příjezdu z dálnice D5. Tvoří se tam kolony pomalu jedoucích aut. Není tam však hlášena žádná nehoda, a tak jsou problémy zřejmě způsobeny silnějším provozem.Celý článek\nDroga džihádistů mění Sýrii v narkostát\nCaptagonu se přezdívá droga džihádistů, protože si tento preparát, určený původně k léčbě narkolepsie, deprese a hyperaktivity...


Elegantní minimalistická stolní lampa kombinující bílý kovový cylindr se stojánkem ve světlém dřevě s organizérem. | Bella Rose\nDekorace a doplňky Lampy a svítidla Stolní lampy Stolní lampa s organizérem light white wood/white shade\nIdeální stolní lampa do vaší pracovny zastává ryze praktickou funkci, kromě osvětlení vám poskytne i možnost urovnat všechny kancelářské potřeby do dřevěného organizéru, který je součástí stojánku. Designová lampa bude ale na druhé straně také velice zajímavou a stylovou dekorací.\nKovový cylindr v bílém provedení je zkombinovaný s bílým dřevěným stojánkem s výraznou patinou. Stojánek je doplněný o akcenty ve stříbrné barvě.\nLampička má také stylový kabel pro přívod elektřiny v černobílé kombinaci.\nPro žárovku max 40W, která není součástí balení\ncelková maximální výška 110 cm\nstojan s organizérem 38 x 19 cm\nprůměr cylindru 18 cm, výška cylindru 23 cm


SkyUp Airlines bude létat na nové lince mezi Prahou a Záporožím na jihovýchodě Ukrajiny - Dopraváček\nSkyUp Airlines bude létat na nové lince mezi Prahou a Záporožím na jihovýchodě Ukrajiny\nPo 10. 2. 2020 Po 10. 2. 2020 Dopraváček žádný komentář dopravci, letectví\nLetecká společnost SkyUp Airlines zahájila prodej letenek na novou přímou linku mezi Prahou a Záporožím na jihovýchodě Ukrajiny. Dopravce bude létat již do třetí destinace z Prahy od 29. března 2020 dvakrát týdně, vždy ve čtvrtek a v neděli.\nNa linku bude nasazovat letadlo typu Boeing 737-800 v konfiguraci pro 189 cestujících. Podle odhadů Letiště Praha by mohlo spojení během roku využít více než 25 tisíc cestujících v obou směrech. SkyUp Airlines provozují od října loňského roku také pravidelné spojení do Lvova a Charkova.\nCelkem mohou cestující z Letiště Václava Havla Praha letět přímo již do pěti různých destinací na Ukrajině.\nŠtítky: dopravci letectví\n← Previous České dráhy vydaly v reakci na výstrahu meteorologů upozornění na silný vítr\nPřehled přerušených traťových úseků na železnici z důvodů kalamity Next →


Kritické momenty kosmonautiky | kosmonautix.cz\nOhlédnutí za křtem Kritických momentů kosmonautiky\n4. listopadu 2015 Dušan Majer 28 komentářů »\nVčera to byl přesně týden od chvíle, kdy byla v prostorách Štefánikovy hvězdárny v Praze slavnostně pokřtěna kniha Kritické momenty kosmonautiky od našeho autora Ondřeje Šamárka. Kniha měla dva kmotry – Tomáše Přibyla a Dušana Majera – křtilo se stylově zkapalněným dusíkem. Velmi nás potěšila účast veřejnosti- děkujeme tímto všem, kdo dorazili. Pokud jste se z jakéhokoliv důvodu nemohli zúčastnit největšího momentu v dějinách našeho portálu, nemusíte být smutní. V dnešním krátkém článku Vám přinášíme fotografie z celého večera.\nRubrika O portálu Štítky: Kritické momenty kosmonautiky\nKřest Kritických momentů kosmonautiky\n20. října 2015 Dušan Majer 17 komentářů »\nVážení čtenáři, jak už od nás víte, podařilo se nám ve spolupráci s portálem Stream.cz vydat knihu Kritické momenty kosmonautiky, která vychází z velmi oblíbeného seriálu, který pro náš portál sepsal Ondřej Šamárek. Dnes mám tu čest Vám oznámit, že se podařilo dojednat všechny detaily slavnostního křtu této knihy. Dovolte mi proto, abych Vás všechny jménem svým, i jménem Ondřeje Šamárka pozval na úterý 27. října od 19:00 do prostor pražské Štefánikovy hvězdárny. Asi nemusím moc zdůrazňovat, jak moc velkou radost z celé knihy máme a o jak velkou událost se jedná. Byli bychom proto velmi potěšeni, pokud byste našli čas a dorazili – moc rádi vás při téhle slavnostní a pro náš portál přelomové chvíli uvidíme.\nRubrika O portálu Štítky: blog, Kritické momenty kosmonautiky\nStartuje videoseriál Kritické momenty kosmonautiky\n13. října 2015 Dušan Majer 32 komentářů »\nVelmi nás těší, že dnes můžeme dostát dalšímu slibu, který jsme Vám dali. Jak jsme již slibovali, v článku, který oznamoval vydání knihy Kritické momenty kosmonautiky, jejímž autorem je Ondřej Šamárek (a kterou vřele doporučuji ke koupi), připravili jsme pro diváky i seriál na Streamu se stejným názvem a tématem. Úkolem seriálu je ukázat divákům chvíle, kdy šlo kosmonautům o život – nejen notoricky proslulé havárie, ale i méně známé události, u kterých nechybělo mnoho a mohly skončit tragicky.\nRubrika Foto a video Štítky: Jurij Gagarin, Kritické momenty kosmonautiky, Vostok\n11. září 2015 Dušan Majer 83 komentářů »


Očkovat se bude zřejmě i v Podbořanech. Buď v kině, nebo v domově pro seniory - Žatecký a lounský deník\nOčkovat se bude zřejmě i v Podbořanech. Buď v kině, nebo v domově pro seniory\nTřetí očkovací centrum v okrese po Žatci a Lounech vznikne pravděpodobně v Podbořanech. Zvažuje se, že to bude buď ve vestibulu kina, nebo v domově pro seniory.\n„Město Podbořany provede mírné úpravy prostor tak, aby provoz očkovacího centra byl zcela oddělen od provozu domova a poskytne administrativní pracovníky,“ vysvětlil starosta Radek Reindl. „Věřím, že se podaří očkovací místo v Podbořanech zřídit a tím poskytnout tuto službu nejen občanům města, ale i okolním obcím celého Podbořanska,“ dodal.


Když hračky omrzí | Atraktivní.cz\n19.02.2010 | Děti a rodina\nSituaci, kterou nyní popíšeme, znají snad všichni rodiče. Dítě dostane novou hračku, je z ní nadšené, hraje si s ní a maminka s tatínkem získají jedinečnou příležitost trochu si od svého potomka odpočinout. Za nějakou dobu však nová hračka přestane být zajímavá, stejně jako ty ostatní předtím. A rodiče a prarodiče kupují stále nové a nové hračky. Situace se neustále opakuje. Jednoho dne se dětský pokojíček promění ve skladiště plné hraček, se kterými si nikdo nehraje. Tedy s výjimkou kamarádů dítěte, kteří přijdou jednou za čas na návštěvu. A vidíte, dostali jsme se k jádru pudla. Děti zajímají hračky, které nemají doma, protože je nemají běžně k dispozici, a proto jsou jim vzácné. V zahraničí, například ve Švýcarsku, proto dokonce existují tzv. půjčovny hraček.\nZde také najdeme odpověď na otázku, co počít s hračkou, se kterou si už dítě dávno nehraje. Schovejte ji. To samozřejmě není vše! Čtěte dále!\nJednou za čas, nejlépe když není dítě doma, jednoduše udělejte inventurní den. Posbírejte všechny již okoukané hračky, naskládejte je do přepravky a schovejte třeba do komory nebo na půdu. Místo nich do dětského pokojíčku nastražte jednu nebo dvě nové hračky, případně předměty, které mohou jako hračky posloužit. To proto, aby se jimi dítě zabavilo, místo toho, aby zmateně hledalo chybějící hračky. V určitých časových intervalech budete přepravky s hračkami obměňovat. Výsledek je zaručený. Dítě si bude spokojeně hrát se svými starými novými hračkami.\nA nyní nám dovolte jedno malé upozornění. Inventurní den v pokojíčku můžete dělat pouze menším dětem. Ty větší si až moc dobře pamatují, co se jim z pokojíčku ztratilo. Navíc se snadno dovtípí, kdo to udělal.\nNejen inventurní den pomůže zabránit tomu, aby se z dětského pokojíčku stalo beznadějné skladiště nepoužívaných předmětů. Důležitý je rovněž dostatek praktických úložných prostor. A jak zní náš tip? Namísto poliček a skříněk Vám doporučujeme, abyste dětem zakoupili úložné boxy. Bez velké námahy do nich totiž naskládáte všechny hračky. Nepořádek zmizí během chvilky, takže interiér působí uklizeným dojmem. A jaké jsou další výhody? Do boxů se nepráší, což oceníte zejména v případě, že máte doma malé alergiky. Kde tyto boxy pořídíte? V domech bytové kultury, jako je například IKEA, nebo v internetových obchodech s hračkami či dětským nábytkem.\nKdyž chcete své dítě zabavit, nemusíte pouze nakupovat, schovávat, případně si v rámci okruhu svých známých vzájemně půjčovat hračky. Vítejte ve světě inovací! Zde je několik tipů, jak oživit hračky, které už jsou dávno mrtvé!\nVezměme si třeba takový domeček pro panenky, se kterým si už holčička delší dobu nehraje. Vystěhujte ven všechny panenky a do domečku nastěhujte plyšová nebo plastová zvířátka! Vymyslete příběh a domeček, který Vás před časem stál tolik peněz, znovu ožije.\nHra na obchod už Vaše děti nebaví? Není nic snazšího, než použít reklamní letáky hypermarketových řetězců. Není žádný problém je sehnat. Stačí jen sáhnout do schránky. Nechybí ani v té označené nápisem „nevhazujte reklamní letáky.“ Společně vystříhejte několik výrobků z výhodné nabídky a obohaťte o ně dětský obchod.\nOmrzelo Vaše chlapečky vzájemně si posílat autíčka? Postavte jim z kostek autobazar nebo půjčovnu aut.\nBanda plyšáků se jen tak ledabyle povaluje po pokoji? Postavte je do latě! Pošlete je do školy! A kdo bude paní učitelka nebo pan učitel? No přeci Vaše dítě!


Verze z 16. 9. 2008, 12:24 (zobrazit zdroj)\n(Nová stránka: '''Projekt Gutenbergh''' je jeden z nejvýznamnějších dobrovolnických literárních internetových projektů, který spravuje nejstarší obecně přístupnou [[digitální kniho...)\nVerze z 16. 9. 2008, 12:27 (zobrazit zdroj)\nVerze z 16. 9. 2008, 12:27\nRobert Baden-Powell (1857-1941) - britský generál považovaný za nejvýznamnějšího zakladatele skautingu. Zdigitalizované jsou pouze dvě knihy, obě jsou anglicky. Digitalizace dalších je nepravděpodobná, dokud neuplyne 70 let od jeho smrti a nevyprší tedy ochrana jeho autorských práv (2011).\nErnest Thompson Seton (1860-1946) - jeden ze zakladatelů a vůdčích ideologů skautingu. Všechny zdigitalizované knihy (zde je jejich seznam) jsou anglicky. Digitalizace dalších je nepravděpodobná, dokud neuplyne 70 let od jeho smrti a nevyprší tedy ochrana jeho autorských práv (2016).\nCitováno z „http://cs.scoutwiki.org/index.php?title=Projekt_Gutenberg&oldid=326“\nStránka byla naposledy editována 16. 9. 2008 v 12:27.


Dřevěné pelety A1 paleta 825 kg - Rybníky - Libice | OKPaliva.cz\nTyto dřevní pelety A1 se vyznačují kvalitním slisováním dřeva. Tím dochází k nízké popelnatosti a malému otěru. K výrobě dřevěných peletek se používá pouze kvalitní dřevěný materiál, který vzniká při opracování dřeva. Tato čistá odkorněná borovicová pilina, která po slisováním v peletu zaručuje výbornou výhřevnost. Pelety A1 mají průměr 6 mm a jsou dodávány na paletách v sáčcích o hmotnosti 15 kg. Pytle s kvalitními peletami jsou na paletě chráněny igelitovou strečovou folií, která je ochrání před vnikající vlhkostí a vodou. Dřevěné palety jsou jednorázové a nevratné a jejich cena není zpoplatněna. U dřevěných pelet mimo jiné oceníte také jejich jednoduché uskladnění, snadné objednání a doručení až k domu ve vaší obci Rybníky - Libice. Pelety je možné také osobně vyzvednout na prodejně přímo ve skladu. Zvolte si variantu produktu kliknutím na záložku níže DOPRAVA V CENĚ nebo OSOBNÍ ODBĚR NA PRODEJNĚ.\nProdej dřevěných pelet A1 v obci Rybníky - Libice.\nTyto dřevní pelety najdou své uplatnění ve všech typech kamen a automatických kotlích na pelety a jsou šetrným a ekologickým palivem. Naše pelety jsou ideálním ekonomickým řešením pro spotřebitele, kteří chtějí spalovat v obci Rybníky - Libice kvalitní levné pelety odpovídající kvalitě A1, ale akceptují absenci certifikátu EN Plus. S těmito dřevěnými peletkami získáváte jistotu, že kupujete pouze kvalitní palivo, které zajišťuje optimální využití vašeho spalovacího automatického kotle. Drobné rozdíly v barevných odstínech dřevních pelet nemají vliv na kvalitu a výhřevnost pelet. Rozdílnost je dána technologickými možnostmi výroby a vlastnostmi vstupní suroviny.\nPelety A1 jsou ekologické palivo pro obec Rybníky - Libice.\njsou skladné a snadno se s nimi manipuluje a podporují zdravé životní prostředí v obci Rybníky - Libice.\nDřevěné pelety A1 s dopravou v ceně i do obce Rybníky - Libice.\nKvalitní pelety zabalené na paletách přivezeme do vaší obce Rybníky - Libice nákladními auty s plošinou a složíme až k vašemu domu. S nákupem paliv u nás máte jistotu, že zboží dopravíme do obce Rybníky - Libice ve velice krátké době tak, aby nenastal výpadek ve vaší topné sezóně.\nNejsme tedy klasické uhelné sklady v obci Rybníky - Libice, ale internetový obchod a výrobce baleného paliva. Ceník dřevěných pelet, včetně dopravy do vaší obce Rybníky - Libice, je shodný pro celou Českou republiku. V klidu nakoupíte pelety z domova a my vám je přivezeme do obce Rybníky - Libice. Naše služby dosahují kvality vašeho oblíbeného uhelného skladu ve městě Rybníky - Libice.


Odrůdy zeleniny v „nových“ barvách | Zahradnictví\nOdrůdy zeleniny v „nových“ barvách\nŠlechtitelské stanice a výzkumné ústavy se převážně zaměřují ve svém šlechtění na zvýšení výnosu, kvality a odolnosti k chorobám a škůdcům dané plodiny. Barevné vybarvení plodů bylo v mnoha případech až další prioritou šlechtitelského záměru. Přesto, se ale v posledních letech setkáváme právě v sortimentu zelenin s novými neobvykle barevnými odrůdami. Jedná se o nově vyšlechtěné kultivary, které přesahují rámec stávajícího sortimentu a jsou zajímavé svou netradiční, přímo novou barvou.\nPrávě barevná odlišnost odrůd od klasických vzbuzuje pozornost a zájem dnešního konečného spotřebitele, který přímo dychtí po nových věcech a to nejen v oblasti spotřebního, ale i konzumního zboží. Obohacení sortimentu zeleniny na pultech prodejen o barevné odrůdy zeleniny může přispět ke zvýšení její celkové spotřeby. Barevnosti vyšlechtěných odrůd se dá rozhodně využít i pro zatraktivnění potravinářských produktů, jako jsou saláty, čalamády atd. a tím i zvýšení jejich prodej.\nNaše čtenáře průběžně seznamujeme s odrůdovými novinkami během celého roku. Tentokrát doplňujeme sortiment odrůdami v nových barvách, které určitě budou stát za vyzkoušení a my, spotřebitelé, se s nimi brzy setkáme v obchodech.\nKvěták – ve velkovýrobě se na první místo při sklizni květáku posuzuje jeho barva, ta by měla být co nejbělejší. Do sortimentu, ale byla zařazena barevně absolutně protikladná odrůda, s růžicí tmavě fialovou´pod názvem ´Graffiti F1´. Odrůda se řadí mezi pozdní. S přímým výsevem na stanoviště se začíná v dubnu. V červnu se mladé rostlinky vysazují do sponu 60 x 50 cm. Sklizeň začíná od konce srpna. Květák vyžaduje záhřevné a osluněné půdy s dostatečnou zásobou živin. Vydatná zálivka je vhodná do doby tvorby růžic. Fialová odrůda při tepelné úpravě téměř neztrácí barvu a bude jistě zpestřením všech připravených pokrmů. Odrůda se dováží z Holandska a jejím distributorem u nás je firma Semena Veleliby, a. s.\nBrokolice FB 01 – je zatím odrůdou označenou pouze pracovním názvem, Vytváří však velkou pevnou fialovou růžici, a tak bude jistě vhodným a zajímavým doplňkem stávajících zelených odrůd. Tato odrůda se vyznamenává vynikající jemnou chutí a poměrně snadným pěstováním. Je rozhodně méně náročná na půdní podmínky než je tomu u květáku a pěstitelé jistě ocení omezenou vybíhavost do květu. Fialová brokolice se připravuje pro malopěstitele jako novinka pro rok 2008, vyšlechtěná ve firmě Moravoseed, spol. s r. o.\nPatizony – patří mezi tykve a pro své dietetické vlastnosti patří mezi vyhledávané zeleniny. Zájem o jejich pěstování každoročně vzrůstá, proto i barevná změna patří této plodině. Již nemusíme pěstovat pouze bílé odrůdy například ´Patina´, ale je možné vyzkoušet i žluté, které představuje odrůda ´Sunburst F1´ a zelené odrůda ´Patty Green F1´. Patizony pěstujeme na slunném pozemku v první trati. Je vhodné zalévat rostliny většími dávkami vody v týdenních intervalech. Vhodná velikost plodů pro sklizeň je do průměru 15 cm. Přerostlé plody jsou tvrdé a ztrácejí hodnotu. Odrůdy jsou do České republiky dováženy ze zahraničí a u nás jsou distribuovány firmou Semo Smržice, s. r. o.\nPapriky – ani zde už nebudeme počítat pouze se zelenými, červenými, žlutými a oranžovými plody. Běžně je možné pěstovat také odrůdy fialové, hnědé a černé. ´Andromeda F1´ je raná odrůda určená pro rychlení, běžné způsoby pěstování ve sklenících, fóliovnících a v teplejším klimatu i pro polní pěstování. Vytváří středně vysoké rostliny s vysokou násadou plodů. Ty jsou široce obdélníkovitého tvaru v technické zralosti zelené, v botanické pak čokoládově hnědé a sladké chuti. Plody jsou dlouhé 12 cm, široké 7 až 9 cm a síla stěny je 7 až 9 mm. Plody jsou šťavnatá a osvěžující chuti. ´Fortuna F1´ patří mezi atraktivní odrůdy české firmy Libera. Patří mezi první odrůdy, které vyzrávají v technické zralosti do fialové barvy. Je vhodná pro pěstování ve sklenících a fóliovnících. Odrůda je raná. Plody jsou dlouhé 12 až 15 cm, široké 7 až 9 cm, síla stěny plodu je 4 až 6 mm. Barevné plody této papriky najdou rozhodně uplatnění při výrobě zeleninových salátů.\nMrkev purpurová a žlutá – především odrůda s tmavým kořenem, s názvem ´Purple Haze F1´ představujme netradiční obohacení sortimentu mrkví o zajímavou barvu kořene. Ten je na průřezu vybarven ve dvou odstínech. Korová část je sytě fialová a středová část jasně oranžová. Odrůda je raná určená pro letní a podzimní sklizně. Vytváří dlouhé, válcovité kořeny s tupějším zakončením. Nať je pevná a robustní. Odrůda je vhodná i pro svazkování. Délka vegetační doby je přibližně 95 dní od výsevu. Při vyšším výsevku není náchylná ke zkracování kořenů. Pozor ale na příliš časné výsevy – při nachlazení může vybíhat do květu. Odrůda žluté mrkve ´Táborská´ je sladká, určená pro rychlou sklizeň. Kořeny z pozdějších výsevů je možné velmi dobře a dlouho skladovat. Neobsahuje vzhledem ke své barvě beta karoten. Obě odrůdy jsou zajímavým doplňkem rozsáhlého sortimentu mrkví doposud v červené barvě kořenů. Distributorem je firma Semo Smržice, s. r. o.\nRajče ´Zlatava´ – patří mezi vynikající novinky v sortimentu rajčat se žlutým plodem. Zajímavostí a také jedinečností plodů je oranžová dužnina připomínající svou barvou pomeranč. Plody jsou sladké jemné chuti s omezeným sklonem k praskání. Hodí se především jako pochoutka pro přímý konzum. Oblibu si najde především u dětí. Odrůda je určena pro venkovní pěstování a to i v horších klimatických podmínkách.Výrobcem i distributorem odrůdy je firma Moravoseed, spol. s r. o.\nŘepa salátová – patří mezi nejpěstovanější zeleniny u nás, především pro jednoduchou agrotechniku a nenáročnost. Až doposud jsme měli v sortimentu pouze řepu červenou kulatou a válcovitou. Sortiment se rozšiřuje ještě o další atraktivní odrůdy a to žlutou ´Burpes Golden´ a odrůdu Tondo di Chioggia´, která je unikátní vytvářením soustředných kruhů na průřezu, kdy se střídá červená a bílá barva. Červenou tradiční odrůdu zastupuje ´Červená kulatá´.Dovozcem osiva i distributorem barevných odrůd je firma Semo Smržice, s. r. o.\nLilek vejcoplodý – můžeme zařadit mezi plodiny, které se v našich podmínkách pěstují okrajově. Je to určitě škoda, protože lilek, nebo taky baklažán patří mezi lahůdkové zeleniny. Pochází pravděpodobně z východní Indie a z Barmy, kde se vyskytují jeho plané formy. Odedávna se pěstuje v Číně, ale především v Egyptě. Do Evropy se dostal poměrně pozdě, a to až ve 13. století do Itálie, následně pak Španělska, Francie a Itálie.\nPěstuje se jako jednoletá plodina dorůstající do výšky 0,5 až 1 m. Plody baklažánu mají omezenější kuchyňské využití než třeba rajčata a papriky, protože se nedají konzumovat v syrovém stavu. Tepelně se upravují vařením, dušením, pečením i smažením. Lilek je výrazně teplomilný s poměrně dlouhou vegetační dobou. Proto je třeba sadbu vždy předpěstovat a sazenice vysazovat až v polovině května do skleníku, foliovníku či pařeniště na vzdálenost 0,4 x 0,4 m. Vyžaduje hlubokou humózní písčitohlinitou půdu. Ošetřování během vegetace je podobné jako u paprik. Plody sklízíme plně vyvinuté, ale nepřezrálé.\nV našem sortimentu máme pouze jednu povolenou odrůdu a to ´Český raný´. Tato odrůda je částečně přizpůsobena chladnějším klimatickým podmínkám. Vytváří plody vejcovitého tvaru s tmavofialovým lesklým povrchem a pevnou smetanově bílou dužinou.V posledních letech je sortiment obohacen o barevné varianty jako je lilek růžový nebo žlutý. Lilek s růžovými plody zařadila v loňském roce do svého sortimentu společnost Seva-Seed Valtice, s. r. o. Žlutý je pak novinkou pro rok 2008 a do svého sortimentu je zařazuje firma Semo Smržice, s. r. o., která je i dovozcem osiva.\nBílé jahody – najdete na pokusném poli firmy Moravoseed, spol. s r. o., ve šlechtitelské stanici Svijanském Újezdě. Nejsou zatím součástí sortimentu, ale tým šlechtitelů důsledně pracuje na jejich zařazení. Stejně jako ty červené, které zastupuje odrůda ´Rujana´, jsou bílé jahody velmi úrodné, a plodí do prvních mrazíků. Plody jsou poměrně velké, špičaté s množstvím semínek, kterými se množí. Semena (nažky) se získají buď odrolením suchých plodů nebo usušením odříznutého povrchu plodů.\nFialové brambory jsou novinkou na trhu. Hlízy i dužnina odrůdy ´Valfi´ jsou intenzívně fialové. Barva se nemění ani po tepelném či následném zpracování ke konzumaci. Hlízy po uvaření jsou pevné chutné s možností všestranného využití včetně výborného skladování. ´Valfi´ se hodí i na přípravu hranolků, které velmi efektně vypadají v kombinaci s „klasickými“, žlutými. Odrůda se vysazuje ve stejných terminech jako stávající odrůdy, nejlépe v polovině dubna. Pro zahrádkáře jsou výrazným zpestřením sortimentu. Šlechtěním netradiční odrůdy se zabývá Výzkumný ústav bramborářský Havlíčkův Brod.


Automat TAE050 v ostrém provozu ve WITTE Access Technology | Toyota Material Handling CZ\nLeden 2019 se stal milníkem pro koncern WITTE Automotive. Úspěšné ukončení testovacího období automatického modelu Toyota TAE050 a přechod do plného provozu ve společnosti WITTE Access Technology s.r.o. v Ostrově současně znamenal celosvětovou premiéru nasazení autonomního manipulačního vozíku do logistického procesu u této německé společnosti s globální působností.\nAutomat funguje zatím na kratší a jednodušší trase se dvěma zastávkami zásobující carsetové linky. Štěpán Červenka, Lean Manager WITTE Access Technology, uvádí: „Díky půl roku ostrého provozu již můžeme prohlásit, že přínosy autonomního systému plně odpovídají našim očekáváním, zejména kapacitního posílení interní dopravy a úspory personálu. Tři operátoři a jedna tažná souprava mohla být využita na jinou práci v rámci interní logistiky."\n"Vybrali jsme TAE050 s kapacitou 500 kg, protože je to malý, nízký a kompaktní automat, který vyhovuje našim požadavkům. Disponuje například vynikající funkcí otočení o 180° na místě. Okruh autonomního vozíku začíná a končí v centrálním skladu a je přibližně 100 m dlouhý. Manipulant připraví přípojný vozík naložený zhruba 50 bednami s lakovanými klikami a komponenty pro složení celého carsetu (4 kliky + příslušenství) na výchozí vychystávací stanoviště a dá přes tablet tahači pokyn k zahájení jízdy.\nVozík podjede přípojný vozík, automaticky jej napojí pomocí výsuvného pinu a vyrazí na trasu na vyhrazené odběrové místo ve výrobní hale. Zde odpojí plný vozík, opět automaticky a přejede na další stanoviště, kde stejným způsobem nabere jiný přípojný vozík (obvykle prázdný) a odjede zpět do skladu. Tento cyklus se opakuje 4 x za hodinu, bez výkyvů, spolehlivě a bezpečně," přibližuje vozík, průběh manipulace a technické řešení Štěpán Červenka.\n+420 311 651 133\nPomůžeme vám zajistit bezpečnost v dopravě a logistice všude, kde se pohybuje manipulační technika. Dobře vybavený sklad i vozík je základem kvalitní prevence.


Budoucnost Pride pochodů v USA – A2larm\nBlack Lives Mattergenderová nerovnost\nBudoucnost Pride pochodů v USA\nAmerické Pride pochody jsou už desetiletí kritizovány jako kapitalistická party pro bílé heterosexuální studenty a studentky.\nKristýna Sára Zittová 07.07.16\nK běžným debatám o tom, jak dlouho bude ještě Pride patřit LGBTQ+ komunitě a co by se stalo, pokud se dostaneme do situace, kdy bude uspořádán pochod, na kterém nebude nikdo LGBTQ+, se letos přidávají i debaty o tom, komu z LGBTQ+ komunity je Pride vskutku otevřený. Letošní Pride pochody se vyznačují nejen silně korporátním backgroundem, ale i tím, že se odehrávají pod přísnou kontrolou policie. Směšnost přítomnosti policie, která jak známo sama ohrožuje lidi bez domova, trans ženy, sexuální pracovnice a lidi nebílé barvy pleti, je ještě podtržena faktem, že tématem letošního Pride pochodu v San Franciscu byla rasová a ekonomická rovnost.\nZvýšení počtu policejních hlídek je systémovou reakcí na útok na gay klub Pulse, ke kterému došlo před několika týdny v americkém Orlandu. Tato reakce byla částí LGBTQ+ komunity kritizována jako nevhodná, a to nejen proto, že ohrožuje samotné členy a členky komunity. Tento krok je mnohými chápán také jako odcizení Pride pochodů od jeho východisek. Pride byl původně antisystémový, protipolicejní riot, který vznikl roku 1969 ve Stonewallu jako reakce na útoky na LGBTQ+ komunitu právě ze strany policie. Mnozí se také brání militarizaci v období smutku pro americké LGBTQ+ komunity.\nZůstává otázkou, jak se ke sporům postaví další kolektivy účastnící se Pride pochodů a zda debaty povedou k solidaritě v rámci hnutí, anebo spíše k dalšímu štěpení LGBTQ+ komunit.\nVzhledem k historii násilí na LGBTQ+ jedincích i celých komunitách ze strany policie se jí mnozí bojí více než potenciálních útočníků. V současné chvíli tak minoritní skupiny v rámci LGBTQ+ komunity čelí rozhodnutí, zda se účastnit pochodu s očekávatelným transfobním, homofobním a rasistickým násilím ze strany policie, anebo se pochodů nezúčastnit, a nevystavovat se tak zvýšenému nebezpečí tohoto násilí. Tyto skupiny také apelují na tvoření nových alternativ, které by bezpečnost pochodů zajistily pro všechny, tedy i pro ty nejméně privilegované.\nSolidarita, nebo štěpení?\nV reakci na současnou podobu pochodů vydali Black Lives Matter v červnu prohlášení, ve kterém oznámili své rozhodnutí nezúčastnit se LGBTQ+ pochodu Pride v San Franciscu. Už 19. června vydala podobné prohlášení organizace BreakOUT!, která se skládá primárně z mladých nebílých lidí z LGBTQ+ komunity. Obě organizace si kladou stejnou otázku: jak je možné, že i 47 let po prvních riotech je LGBTQ+ komunita státem stavěna do situace, kdy se musí bát i během Pride pochodu projít ulicí?\nZatím nejvýraznější reakcí byl protest organizace Black Lives Matter, který se odehrál 4. července na Pride Toronto. Black Lives Matter Toronto zastavili. Pride a odmítli nechat průvod pokračovat v cestě, dokud nebude vyhověno jejich požadavkům. Průvod se tak zastavil na více než půl hodiny a organizátoři byli nuceni podepsat souhlas se zrušením zvýšených policejních hlídek na LGBTQ+ akcích a na Pride Toronto a také s tím, že během akce bude brán ohled nejen na potřeby bílých gayů a leseb, ale také na Afrokanaďany, původní kanadské obyvatele a trans osoby. Přestože Pride Toronto hned druhý den vydal oznámení, ve kterém souhlas s požadavky Black Lives Matter Toronto popírá, protest vyvolal v LGBTQ+ komunitě řadu debat o budoucnosti pochodů.\nNázor, že se Pride stává čím dál nevhodnějším místem k oslavám vlastní identity bez strachu či k projevům solidarity, sílí. LGBTQ+ komunita se čím dál více přiklání k pořádání alternativních akcí, například promítání queer filmové tvorby, uměleckým výstavám, Trans Pride pochodům či pořádání Dyke March. V tuto chvíli zůstává otázkou, jak se ke sporům postaví další kolektivy účastnící se Pride pochodů a zda debaty povedou k solidaritě v rámci hnutí, anebo spíše k dalšímu štěpení LGBTQ+ komunit.