pro Kenji Kana za Sat Aug 11, 2018 4:35 pm\nRe: Ulice mesta\npro Kenji Kana za Sat Aug 11, 2018 4:56 pm\nA čo som vlastne po celé tie dni robil ja? Riskoval ako ešte nikdy. I keď som bol v tom už dosť zabehnutý, nikdy som nerobil nič tak obrovské. Sám som sa dobrovoľne prihlásil na renováciu hradnej omietky. Sprvu v klane boli pochybnosti, no každý vedel že Reinu mám dosť rád a nikdy by som nič neurobil čo by ju poškodilo. Samozrejme som ju mal rád ďalej, no biznis je biznis a najlepší je bez emócií. Následne sfalšovať doklady a spreneverené peniaze poslať ku Kazukimu bol úplne jednoduchý krok. Ja sám som však s týmto nekončil. Mal som oveľa väčšie plány. Ovládnuť mesto? Nie. Skôr pomôcť Reine zbaviť sa toho bremena, to som si po celý čas hovoril. Podplácať, dosadzovať svojich ľudí na veľké miesta, vyberať množstvo výpalného a pomaly sa oheň šíril tými najchudobnejšími ulicami mesta. Malé iskričky sa však dostávali pomaly až k trochu bohatším ľuďom. Vydierať, vyhrážať sa. Vďaka Kazukiho strážnym to bolo extrémne jednoduché. Ale čo najviac pomohlo, bola samotná demagógia. Po meste sa šuškalo, od ucha k uchu sa šírili povery, klamstvá ktoré ale boli zabezpečené ako aj strachom tak aj nádejou. Reinina obľuba začala klesať a ja som sa vždy vedel postarať aby nikto nedokázal prstom ukázať smerom ku mne. Ja sám som kráčal ulicami a snažil sa ubezpečovať ľudí, strach bol jeden kľúč, zároveň malá iskierka nádeje vo mňa bol druhým kľúčom. Bolo to oveľa jednoduchšie, keďže Reinina neprítomnosť a úplný nezáujem o to čo sa deje v meste bola moja najlepšia zbraň. Vďaka podsvetiu a istej skupine ľudí mal Kazuki pod palcom väčšinu mesta z tieňa. Ako dlho však moc udrží nevedel ani on sám. V samotnom srdci mesta som sa objavil ako nový hráč v tejto myšacej hre. Stačilo tak málo a pri tom bolo potrebné vykonať ešte tak veľa. Moje oči sa upriamili k vojenskej štvrti, ak zasadím semienko pochybností i tam, ak sa mi podarí získať i armádu na moju stranu, bude pomerne jednoduché to spustiť. Pomalými krokmi som sa vydal smerom k tejto štvrti.\npro Hoshigaki Kazuki za Sun Aug 12, 2018 8:26 pm\nUběhla již nějaká ta doba od chvíle, kdy mi sirka zničil můj oblíbený bar a hlavně kancelář a i když splnil svůj slib a obratem mi poslal požadovanou částku, renovace přeci jen chvilku zaberou. Byl jsem však jeho rychlostí a precizností natolik potěšený, že jsem mu do jisté míry povolil i nadále využívat služeb mých lidí. A to jak těch ve stínech a uličkách, tak i těch ve zbrojích. I když... stráže spíš jen dostaly pokyny k ignorování jeho přítomnosti a aktivit. Zas tak moc jsem mu pořád nevěřil, abych ho přijal mezi své důstojníky, kteří měli moc i nad gardou samotnou, nemluvě o armádě, která byla i pro nás stále více méně nedotčeným územím. Podmanit si stráže byla jedna věc, těm stačilo přidat pár prémií a jejich oči zůstaly zavřené, ale... armáda byla větší oříšek. Mezi samuraji se nesla ta odporná věc zvaná čest, která jim zakazovala přijímat úplatky, stejně jako bylo i těžké je jakkoliv přesvědčit. Samuraj holt nebyl radní, kterému by stačilo poslat pár holek a pohrozit mu, že se o všem dozví jeho žena.\nKaždopádně, vzhledem k rekonstrukci mé kanceláře a nechuti k využívání té oficiální jsem většinu času trávil venku. Ať už vymetáním snad všech barů ve městě, tak i nějakým tím biznisem, o který jsem se teď musel trošku víc starat. Přeci jen... když byli lidi zvyklí za mnou chodit do baru a ten bar tam teď nebyl, musel jsem dojít já za nimi. Nerad bych, aby si někdo myslel, že když není bar, není placení... stejně jako jsem nechtěl přijít o žádné informace, které se do nalévárny většinou dostávaly.\nBylo zrovna pozdní odpoledne, když jsem vyšel z jednoho z lepších barů kdesi na hlavní ulici, ve kterém jsem měl schůzku se svými informátory... a jak to tak už bývá, schůzka se trošku protáhla a má vůle jít zas o dům dál jaksi zmizela. Není se tak čemu divit, že mé kroky byly značně těžší, než když jsem vešel dovnitř, nemluvě o mé mysli, která se z obchodní roviny přesunula do té... uvolněnější. Měl jsem děsnou chuť se zase s někým poprat. Se sirkou jsem si sice užil dost zábavy, která byla víc než znatelná na mých zubech, ale... nějak mi to nestačilo. Na můj vkus teklo až moc málo krve. A tak, zatímco jsem pomalejšími a možná lehce nepřímými kroky brázdil zdejší ulice, rozhlížel jsem se po jakékoliv příležitosti k zábavě. Bylo zcela jedno, jestli by se jednalo o bitku, něco zeleného či tekutého nebo o... příjemnou společnost. Chtěl jsem se zkrátka bavit!\npro Izuno Yui za Sun Aug 12, 2018 8:41 pm\nJiž pár dní jsem bloudila ulicemi a rozhlížela se, kde co mají. Popravdě, nic moc. U Reiny doma to vypadalo lépe. Já ale pocítila chuť svobody, a tak jsem byla nadšená snad i ze zvracejících lidí na ulici. Teda, ne že bych z toho měla čirou radost, to spíš tu škodolibou. Pokaždé jsem se u nich zastavila, zakroutila s úšklebkem hlavou a odhopkala dál. Nechápala jsem proč pijí, když to neumí. Možná že si chuť žluče v ústech užívají. A nebo je baví nic si nepamatovat..No, nebyla to moje starost. Pokrčila jsem rameny a sama pro sebe se zasmála.\nKudy jsem šla, tam jsem budila pozornost. Ono není divu, když si poulici vykračuje holka s kočičíma očima a kočičí čelenkou na hlavě. Při úsměvu vycení špičáky a při podání ruky se jí bojí, aby je nepoškrábala drápy. A to jsem si myslela, že vypadám celkem normálně, narovnala jsem si čelenku v odraze skla nějaké výlohy a zamračeně si sama sebe prohlédla. Neshledala jsem na sobě nic tak divného. Jelikož už bylo pozdě a sluníčko zacházelo, na obloze se rozehrály krásné ohnivé barvy. Zaklonila jsem hlavu, aby si je mohla prohlídnout. Musela jsem si však zaclonit rukou oči, jak mi odpolední sluníčko do nich svítilo. Zorničky se mi zúžily až skoro na tenkou čárku.\nNo a nedávala jsem pozor a narazila do...Tvrdé hru někoho, až mě to odrazilo zpět. Nebýt mých kočičích reflexů, upadla bych na zem, takhle jsem v lehkém podřepu dorovnala balanc.\n,,Gomenya....sai..." vykoktala jsem, když jsem zaklonila hlavu, abych se podívala na obra, který přede mnou stál. Rozhlédla jsem se kolem, ale většina lidí byla normálního vzůrstu. Kde se tu vzala živá socha? Naklonila jsem hlavu na stranu.\npro Hoshigaki Kazuki za Sun Aug 12, 2018 9:16 pm\nAni jsem nevěděl, jak dlouho už brázdím ulice, ale začínal jsem se řádně nudit! Nemluvě o tom, že jsem začínal střízlivět a hlavně zase žíznit. Očkem jsem začal vyhlížet nějaký pěkný bar, ve kterém bych to mohl dneska zakončit, ale... jako kdybych se ocitl v abstinenční čtvrti, žádný v okolí nebyl! Ne vážně, jak je možné, že se v mém městě nachází ulice, ve které nejsou aspoň dva bary? A aby toho nebylo málo, ani žádná zábava tady nebyla! Začal jsem se cítit celkem nesvůj, jak moc slušná to byla čtvrť. Tak moc, že jsem radši zašel do nějaké z uliček, která mě opět dostala až na hlavní ulici. A světe div se, první věc co jsem viděl byl podezřele vypadající chlápek opřený v uličce naproti. Mé oči se rozzářily jako dvě žárovky a já si to rázným krokem razil přímo k němu, zatímco jsem se v hlavě snažil vyhrabat, co zrovna tenhle určitý pobuda vlastně nabízí. A co se nestalo, přes své zamyšlení umocněné mou stále lehce ovlivněnou myslí jsem jaksi zapomněl dávat pozor na cestu a do někoho narazil. Teda... ten někdo narazil do mě! Měl by si přede dávat pozor na cestu, aby jí nezkřížil lidem, jako jsem byl já! A tak, když jsem byl tak sprostě vyrušený z vyhlížení zábavy, sklopil jsem pohled k onomu opovážlivci, který se od mé hrudi prakticky odrazil, div nespadl na zem. Už jen tenhle fakt stačil k tomu, abych pomyslel na jeho řádné vytrestání, jelikož... mlátit slabší je přece zábava!\nKdyž jsem ale sklopil svůj zrak, musel jsem chce nechtě překvapeně a možná i lehce nechápavě pozvednout obočí, zatímco jsem si osobu, slečnu, něco řádně prohlédl. Co si budeme nalhávat, nevypadala normálně. Její žluté oči doslova svítily a na normálnosti jí nepřidávala ani ta čelenka, kterou měla ve vlasech.... "Eh..." zavrčel jsem lehce rozmrzele, zatímco jsem si ruku tak ležérně opřel o svou katanu a sám se trošku předklonil, abych k tomu prckovi byl přeci jen o trošku blíž, čímž jsem jí dal na obdiv i své neobvyklé rysy v obličeji, nemluvě o ostrých, i když polámaných zubech. "A co ty jsi jako zač?" zeptal jsem se na rovinu, zatímco jsem si jí ještě jednou pořádně prohlédl. Z mého dechu mohla cítit lehký závan alkoholu, který ještě stále ovlivňoval mojí mysl a já tak úplně zapomněl, že jsem vlastně chtěl dojít za tím chlápkem... stejně jako jsem vším tím údivem nad tímto stvoření málem zapomněl na to, že do mě vrazila. Což, když mi to opět došlo, usadil se na mé tváři rozmrzelý a lehce zamračený výraz, zatímco jsem se opět narovnal a přemýšlel, co s ní vlastně udělat.\npro Izuno Yui za Mon Aug 13, 2018 5:53 pm\nTen člověk byl tááák obrovský, až mě to fascinovalo. Přimhouřila jsem oči a prohlédla si ho od hlavy až dolů po jeho boty a zase zpět. Vycenila jsem na něj zuby v úsměvu. Nečekala jsem, že první člověk, se kterým tu promluvím, bude živoucí hora. Pro mě ideální škrabadlo! Obešla jsem si Kazukiho kolem dokola ve směru hodinových ručiček a zamyšleněji i proti nim. Zastavila jsem se opět předním a být teď proměněná, mávám spokojeně ocáskem.\nTen zvláštní ork se ke mně naklonil, že prý co jsem zač. Ovanul mě alkoholový puch. Pro kočičí nos opravdu něco příšerného.\n,,Fuuj." mávala jsem rukou mezi námi, abych slabým vánkem pročistila vzduch. ,,Místo alkoholu by sis měl dát mentolový bonbon~nya." naklonila jsem hlavu na stranu. Jenomže....pak jsem zacítila i něco jiného a na jeho otázku jsem úúplně zapomněla. Zvatěřila jsem, pořádně nasála vzduch nosem a pak se mu zahleděla do tváře. Vykulila jsem na něj oči, takže zorničky se mi naopak roztáhly. Jestliže jsem v první chvíli měla chuť vyskočit si na něj jako vysoký bod k rozhledu a použít jako škrabadlové odpočívadlo, teď jsem měla nesktečnou chuť ho olíznout, protože...\n,,Ty jsi ryba!" vykřikla jsem a ukázala na něj prstem. Několik lidí se po nás zvědavě otočilo. Jeho žábry ho prozradily. A jeho špičaté zuby, které neměl úplně v pořádku, některé chyběly a některé byly polámané. ,,Ty jsi piranya!" vyjekla jsem znovu. ,,Ačkoliv trochu rozbitá." dodala jsem polohlasem.\npro Hoshigaki Kazuki za Mon Aug 13, 2018 7:07 pm\nNevěděl jsem, jestli jsem byl tak na mol, unavený nebo jen dostal úpal z toho prudkého slunce, ale... ona se mě vážně nebála? Nebo se mi to celé jen zdálo? Ne... ona mě vážně obcházela a prohlížela si mě, jako nějaký obraz... nebo lépe kus masa v obchodu! Byl jsem z toho tak mimo, že jsem se zmohl jen na prudké otáčení hlavou po směru její chůze, div jsem se nezačal točit na místě. Když se ale zas postavila přede mě a vycenila i své tesáky, můj údiv byl o to větší... a to jsem si myslel, že je jen nějaká ulítlá... tohle bylo divné... na stvůry jsem tu měl patent já sakra! Co si jako myslí, že si sem nakráčí a bude ze sebe dělat něco extra?! Tohle je moje město, pro dvě příšery tady není místo!\nNež jsem jí své nespokojení a pocity stačil dát najevo, opět promluvila a já... opět musel pozvednout lehce nechápavě své obočí. To mi vážně řekla, že bych si měl dát bonbon?! A hlavně... vážně to mňouká?! Nevěděl jsem, jestli být rozzuřený její poznámkou, nebo udivený tím mňoukáním... tak nějak jsem byl obojí... má tvář tak krom onoho pozvedlého obočí nabyla i nevrlého úšklebku, ze kterého mi div nezačalo tikat v oku... a aby toho nebylo málo, dodala tomu pomyslnou třešničku! Nejen, že se na mě dívala jak na kus masa, ona mě i prohlásila za rybu! Měl jsem děsnou chuť jí ten prst, se kterým na mě ukazovala ukousnout... a vlastně, proč by ne... v moment, kdy vyjekla podruhé s tím, že jsem piraňa, cvaknul jsem jí proti prstu svými polámanými zuby... což... vzhledem k mému stavu asi ani nehrozilo, že se do toho prstu skutečně trefím, ale... výstraha dobrá! "Tak hele..." zavrčel jsem následně skoro až nepříčetně, přičemž mi div na čele nepulzovala žilka a necukalo v oku... tedy... v tom mi z ní už cukalo! Stejně jako mi cukaly koutky při mém křečovitě nevrlém úšklebku! "Nevím, co jsi zač... nevím odkud jsi sem přišla... je mi to naprosto ukradený... ale ještě jedno slovo o posraný rybě a vykopu tě z tohohle města takovým způsobem, že to bude bolet ještě tvoje koťata!" vyjel jsem na ní dost hrubě, jak jsem byl vytočený. Div jsem po ní znovu nezkusil kousnout! Ne vážně, co si jako myslí?! Že sem jako může nakráčet jako nová příšerka a beztrestně mi říkat ryba?! Jsem kurva žralok, ne nějaká posraná ryba! A jelikož jsem byl vážně vytočený, udělal jsem jeden prudký krok jejím směrem, přičemž jsem jí dost nevybíravě chytl za límec a přiblížil se svou tváří k té její a obdařil jí ještě jedním zubatým úsměvem. "Takže... kde máš pána, abych mu mohl dojít nakopat prdel?!"\npro Izuno Yui za Mon Aug 13, 2018 7:58 pm\nAsi jsem ho dle střídání jeho výrazů v obličeji vytáčela. Byl udivený a pak naštvaný. Pak zase udivený a potom rozčilený do nepříčetnosti. Rozkřičel se na mě. A přitom jsem neřekla nic tak špatného. Nafoukla jsem tváře, když začal urážet koťátka! Copak můžu za to, jaká jsem?! Před obličejem mi svakl zubama. Prý výhružně, jestli jsem to dobře pochopila.\n,,To si můžeš zkusit~nya." ušklíbla jsem se. ,,Ryb se kočka nebojí. Ryby se bojí koček~nya." mlsně jsem si olízla rty a on cvakl zubama podruhé a chytil mě pod krkem za látku šatů a přiblížil se obličejem blíž. Odolávala jsem pokušení ho ochutnat. Byla bych to možná i udělala, kdyby se nezeptal, kdo je můj majitel. Přivřela jsem oči. Že jsem kočka, neznamená, že musím někomu patřit. A to i přesto, že se trefil.\nChytila jsem se ho za paže, nohy skrčila tak, že se ze mě stalo klubíčko a od jeho hrudi se přemetem vzad odrazila. Ladně jsem dopadla na nohy.\n,,Měla by to nyní být manželka prince Takumiho Yamady." spojila jsem ruce za zády. ,,Reina Kana."\npro Hoshigaki Kazuki za Mon Aug 13, 2018 8:58 pm\nUpřímně, ani já sám nevěděl, jestli jsem byl její existencí víc uchvácený, nebo vytočený... možná obojí? Těžko říct... jedno bylo ale jisté... neuvědomovala si s kým má tu čest! Až jsem si říkal, jestli má reputace vážně tak klesla, nebo mám jen smůlu na samé nově příchozí... nejdřív kostička, pak sirka a teď... tahle kočka... co přijde příště? Potkám tady ocasého démona?\nKdyž si ale následně nafoukla tváře a ušklíbla se, měl jsem chuť jí vrazit jednu výchovnou! Natož, když zas pokračovala s kecama o rybách a kočkách! A bylo by mi jedno, že je to holka... kočka... cokoliv ... stejně jako jsem neměl problém s tím, že vypadala mladší a... slabší. Svět zkrátka slabé sežvýkával, takový už život byl... já jen občas žvýkal za něj. "Jooo?! Tak to mám pro tebe novinku kočičko... já nejsem posraná ryba, ale žralok!" zavrčel jsem opět podrážděně, přičemž jsem pevně sevřel rukojeť své katany. "A víš co je na tom nejlepší?" upřel jsem na ní svůj pohled, zatímco se na mé tváři usadil škodolivě vyšinutý úšklebek. "Žraloci žerou všechno, co spadne do moře... a tohle celé město je moje moře!" dodal jsem možná až lehce samolibě, když jsem tak dramaticky pohodil volnou rukou do prostoru a ještě jednou jí dal na obdiv své ostré zoubky. Dobře, takhle vylámané nepůsobily tak děsivě, ale... ony dorostou!\nJak se ale ukázalo, tak nejen, že měla pěkně prořízlou pusu, ale byla i pěkně ohebná a hbitá... tak moc, že se mi v mžiku oka zvládla stočit na hrudi a následně se od ní odrazit o pár metrů vzad! Což... vzhledem k rozdílům v naší výšce, mohutnosti a hlavně síle nebylo možné, aby se mnou jakkoliv významně pohnula, natož mě shodila, ale... i tak jsem udělal alespoň jeden krok zpět, abych dorovnal balancl a byl připravený pohotově reagovat na její případné akce. Dobře, nevypadala zas tak nebezpečně, ale... člověk mého povolání zkrátka musel být lehce paranoidní... nemluvě o tom, že jsem byl fakt vytočený! Má ruka stále pevně svírala rukojeť katany a já se musel div ne přemáhat, abych jí nevytasil a nevyslal proti té kočce tlakovou vlnu! Naštěstí pro ní mi ale odpověděla na předchozí otázku dřív, než jsem ztratil nervy úplně. I když... jak se to vezme.\nV moment, kdy si tak pěkně spojila ruce za zády a hrdě mi oznámila, komu že to patří, můj výraz jako kdyby se najednou rozbil jak zrcadlo. Z všeho toho vytočení, nevrlosti a začínající nepříčetnosti se rázem stala nevěřícnost, hraničící skoro až se zmateností. "Takže... ty... patříš... ona... já... sakra..." vyloudil jsem ze sebe po chvíli, zatímco jsem si tak utřizoval své myšlenky. Tohle se mohlo stát jen mně! Ne vážně, ze všech těch lidí ve městě musela patřit té jediné, které jsem tu prdel nakopat nemohl! Teda... mohl, ale... měl jsem svou pozici a hlavně peníze rád... Ještě jednou jsem si kočičí slečnu před sebou pořádně a dost zamyšleně prohlédl, načež jsem opět udělal pár kroků jejím směrem. Nutno říct, že i když byly stále ráznější, nebyly už tolik útočné a hlavně... i můj stisk rukojeti katany povolil do opětovného ležérního opření. "Dobře! V tom případě tvé velevážené paničce donesu její zatoulané zvířátko!" zavrčel jsem, když jsem se postavil před ní a kývnutím hlavou jí naznačil, že má jít. Neřekl jsem kam, prostě... má jít. Doufám, že mi tohle naše dokonalá vůdkyně řádně osvětlí.\npro Reina Kana za Tue Aug 14, 2018 7:39 am\nPo celém městě se náhle začal ozývat pravidelný bubnující rytmus, který udávala hlavní velitelská věž z vojenské čtvrti. Prostí lidé si mysleli, že se jen svolávají shinobi k výcviku, shinobi ale věděli, že tento zvuk signalizuje poplach a mají se dostavit do sídla do hlavního sálu okamžitě!!!\npro Izuno Yui za Tue Aug 14, 2018 5:08 pm\nŽe prý žralok, vyprskla jsem smíchy. A tím víc, když se zarazil nad mou majitelkou. Opravdu mě to pobavilo. Vypadalo to, že Reina tu vážně něco znamenalo, když se jí bojí i údajný žralok. Vycenila jsem znovu zuby a litovala, že nemůžu spokojeně mávat ocáskem. Upravila jsem si čelenku s kočičíma ušima a počkala si, až jeho výraz šoku zmizí. Pokud si totiž myslel, že se ho budu bát, byl vedle, jak ta jedle. Kdo by se bál rybičky? No řekněte sami O.o A není to jen tím, že patřím Reiničce.\nSklaplo mu a rozhodl se mě za ní vzít. Ani jsem ho o to nemusela požádat. No není to gentlman? Ještě jdnou jsem si ho celého prohlédla, zvlášť když se postavil přede mě. Prudil, ale...stále mě fascinovala jeho výška. Překonávala jsem nutnání mu skočit na záda a udělat i z něj vyhlídkovou věž. Provokativně jsem si olízla rty a beze slova se za ním vykročila. V tu chvíli se městem rozezněl jakýsi bubnovací povel, který jsem neznala. Zpytavě jsem se na Kazukiho zahleděla.\npro Hoshigaki Kazuki za Tue Aug 14, 2018 7:51 pm\nJejí vyprsknutí smíchy bylo tou poslední kapkou do mělkého kalichu mé slabé trpělivosti! Do mé tváře se opět vrátil onen nádech nepříčetnosti, který se dost jasně projevil na skoro až děsivě širokém úšklebku, zatímco se má hlava na krátkou chvíli sklonila, abych po ní rovnou neskočil a nesežral jí. Být tady sirka, zřejmě by už tušil, jak málo mi teď stačilo k tomu, abych jí udělal to samé co jemu... a že ona určitě neměla ten hnusný krystal, aby jí ochránil! I když to byl domácí mazlík té růžové primadony! Reiny jméno tady skutečně něco znamenalo, ale... rozhodně ne to, co si tady číča mohla myslet. Nebyla to žádná princezna, nebyla ani pravou vůdkyní. Tím, že se člověk prohlásí za krále se králem nestává. Natož královnou... ne, Reina byla známá svým ohavným činem, který zarýval strach a nenávist snad do všech srdcí v zemi. Možná i proto jsem se rozhodl využít příležitosti a chopit se aspoň toho malého, leč podstatného kousku moci, který se mi naskytl. Nějak jsem neměl problém s následováním někoho takového... vlastně... vyhovovalo mi to tak. Byl jsem stvůra, krvelačný netvor, kterého se lidé stranili a děsili jen pro jeho pouhou existenci. Reina na tom byla podobně, jen... ona si svou cestu na rozdíl ode mně vybrala. To však nic neměnilo na tom, že jsem jí svým způsobem uznával... minimálně její sílu a postavení ano.\nKdyž jsem se ale před onu kočičí slečnu postavil, velice rychle pochopila, že se má pohnout a to dokonce bez odmlouvání! Čekal jsem aspoň nějakou průpovídku nebo něco, za co bych jí konečně mohl vlepit aspoň pohlavek, ale... ono nic! Byl jsem z toho zklamaný... a hlavně znuděný! To by se ale nesměly rozbušit válečné bubny prakticky po pár našich krocích! Má tvář prudce trhla k místu, kde se věž nacházela, přičemž se na ní usadil podivný výraz míchající překvapení, zamyšlení a hlavně... nedočkavost, která se třpytila hlavně v mých očích. Popravdě, na něco takového jsem se těšil jako malý žralok na překvapeného šnorchlistu! Teda... trošku mě prudilo, že musím jít dělat svojí práci a vážně velet obraně města a městské gardě, ale... akce byla akce a já jí měl poslední dobou skutečný nedostatek! Číča to mohla poznat doslova z první ruky, jelikož v momentě, kdy se na mě tázavě zahleděla mohla spatřit pouze mojí ruku, jak jejím směrem doslova vystřelila. A než se stihla vzpamatovat, nebo zareagovat, už jsem si jí házel na záda. "Koukej se držet, nehodlám tě tu pak někde sbírat po ulicích!" ohlédl jsem se na ní přes své rameno se značně škodolibým úsměvem, který podporovala dvojice plamínků v mých očích. Možná se může zdát podivné, že jsem jí jednoduše nechytl pod jednu ruku nebo si jí nehodil přes rameno, ale... tím bych akorát tak ztrácel balanc, kterého jsem v současné době stále neměl dost! A tak, než by stačila mrknout, byli jsme už na střeše a přímou čarou si to mířili k paláci kdesi ve středu města.\npro Izuno Yui za Tue Aug 14, 2018 8:18 pm\nUrčitě jsem nebyla jediná, kdo oplýval rychlostí, protože jsem až tak dobře nestihla zareagovat, když mě Kazuki popadl. Nejrpve totiž hodil poněkud vážný a poplašný pohled kamsi za sebe a pak mu v očích utkvěl šílený pohled. No a najednou jsem se objevila na jeho zádech. Tuhle chvíli jsem si představovala poněkud jinak. Chtěla jsem se kochat výhledem. Ne si mě přehodit jako batoh A ještě mi říct: Koukej se držet! Logicky, jak jinak se kočka za letu chytí? Pomocí drápků! To jsem taky udělala. Instinktivně jsem mu je zaryla do ramenou ke krku, na jedno z nejbolestivějších míst na těle. A jelikož se hned rozběhl, jedna ruka mi po Kazukiho krku sjela a já ho poškrábala. Ačkoliv je to obr, tohle ho bolet muselo, a ty malé dírky na krku ho asi taky zrovna nepotěší. Dobře ti tak!, zašklebila jsem se škodolibě.\n~Nedobrovolný přesun -.-


Pod elegantním designem lyžařské bundy SCOTT Vertic GTX 3L Stretch se schovává maximální technická propracovanost spolu s dokonalým komfortem. Goretexová membrána se o vás postará i za toho nejhoršího počasí. GORE-TEX® doplňují pružné strečové díly, které umožňují větší pohyblivost lyžaře oproti ostatním bundám. Špičková bunda na lyže nabízí nenápadné barvy, promyšlené detaily a vysokou funkčnost. Pokořte lyžařské svahy s mimořádnou kvalitou, na kterou se můžete spolehnout za každé situace. Top modely bund SCOTT s vámi půjdou i do nejextrémnějších podmínek.\nRozsah velikostí S-XXL Složení Základní materiál: 100% polyamid- Bar. provedení dark grey melange: 67% polyamid, 33% polyester- Pružné díly: 37% polyamid, 44% polyester, 19% elastan Hmotnost cca 900 g Střihová linie Regular Materiál Funkční strečový oděv obsahuje GORE-TEX® 3L schválený bluesign® Vlastnosti Pružné díly kolem průramků a vzadu na kapuci,\nStahovací systém na úpravu kapuce a dolního lemu Sezóna 2020/2021 Barva produktu ecru olive/dark blue Kód produktu 2725396636008


Obskurní koktejly – Top 10 (1/2) – ALKOHOL DRINK\nPublikováno: 4. 9. 2021 13. 9. 2021 Autor: Pavel Troster\nPřinášíme vám přehled asi toho nejodpornějšího co lze v mixologii a světě koktejlů ochutnat.\nNevím o žádném baru, kde by běžně v nabídce byly uvedené drinky. To ovšem neznamená, že vám je barman nepřipraví na extra objednávku a v tomto případě i na vlastní nebezpečí. Konzumace vyžaduje bez nadsázky kachní žaludek. Kdo ho nemá, neměl by se do experimentování s těmito koktejly vůbec pouštět.\nKuřákův chrchel (The Smokers Cough)\nKuřákův chrchel je název směsi Jägermeistera (což je jinak výborné pití) s majonézou. Nejenže tento nápoj vypadá stejně jako chrchel, který kuřáci vykašlávají, ale dokonce tak prý i chutná – nebo možná ještě hůř.\n2. The Bath Cure (Koupelová kúra)\nKoupelová kúra je zvláštní koktejl, který na první pohled docela hezky vypadá, ale plave v něm lecos. Obsahuje bílý rum, zlatý rum, lehký rum, 151-proof rum, brandy a vodku, pomerančový džus a grenadinu. Je to tak trochu, jako když pejsek s kočičkou vařili dort. A účinek se může podobat ráně kladivem do hlavy.\nThe Bath Cure\n3. Koňské sperma (Horse Jizz)\nTento koktejl vypadá stejně lákavě jako zní jeho název. Ingredience jsou opravdu neuvěřitelné a to: pivo a mléko 1 : 1. Dobrou chuť.\n4. Mixér na cement (Cement Mixer)\nMixér na cement je zajímavý především svou texturou. Je to mix citronové, případně limetkové šťávy a krémového irského likéru Baileys. Proč se koktejl jmenuje Mixér na cement? To odkud nápoj vzal svůj název poznáte ihned po napití.\n5. Prérijní ústřice (Prairie Oyster)\nPrérijní ústřice je tradiční nápoj – vyprošťovák. Člověk se ovšem jen těžko zbavuje dojmu, že má především způsobit, že se alkohol z těla dostane stejnou cestou, jakou do něj vešel. Nápoj se skládá ze syrového vejce, tabasca a bourbonu.\nPrérijní kuře (Prairie Chicken)\nJe pak variace na Prérijní ústřici a jeho složení je ještě brutálnější: místo tabasca se do něj dává sůl a pepř a místo bourbonu gin a to vše dohromady, tedy chuť borovice plovoucí kolem syrového kapajícího vajíčka pak už jen stačí vypít a doufat, že to udržíte v sobě.\nDalší obskurní koktejly si představíme v příštím díle.\nJeště jednou varujeme před experimentováním a neuváženou konzumací těchto koktejlů. Pokud už si nemůžete pomoci a chcete do toho jít, zajistěte si předem někoho, kdo vám bude schopen zajistit první pomoc.\nBotrytický sběr – Víno s plísní\nGose – Pivo z Lipska\nPivní index životní úrovně\nZlatá éra létání


Prouza: Visegrádská čtyřka je vnímána jako toxická značka. Kromě kritiky migrace nedokáže přijít s ničím pozitivním | Plus\nJak by mělo Česko pomáhat při řešení migrace?\n„Je to rozhodně obrovský úspěch, pokud bylo jeho cílem rozbít přátelství s našimi sousedy a aby Evropská unie přestala fungovat,“ reaguje na premiérova slova bývalý státní tajemník pro evropské záležitosti Tomáš Prouza (ČSSD).\nLetos do Evropy přišlo asi 33 tisíc lidí, takže kvóty nejsou potřeba. Ale jakmile by přišla další milionová vlna, tak jsou opět na stole.\nOdmítnutí kvót podle něj nelze považovat za vítězství, protože poslední dva roky nejsou vůbec aktuální. „Kvóty byly řešením ve chvíli, kdy sem přišel milion lidí, Řecko bylo přeplněné a Německo otevřelo své hranice. Mimochodem na žádost maďarského premiéra Viktora Orbána a rakouského kancléře Wernera Faymanna, kteří Angelu Merkelovou zoufale prosili, aby těm lidem dovolila dojít do Německa,“ připomíná Prouza.\nNěmecký etnolog Thomas Hüsken varuje před plány evropských politiků otevřít záchytný tábor pro uprchlíky v Libyi. V severoafrické zemi totiž prakticky nefunguje státní zřízení a nenachází se tam prý žádný partner, s nímž by bylo možné komunikovat.\n„Vítězství všech by pro mě bylo to, že všichni jsou ochotni nějak pomoci. Chápu, že Andrej Babiš nebo Viktor Orbán si nemůžou dovolit přijmout padesát tisíc uprchlíků. Ale čekal bych, že třeba kompletně zafinancují jedno z těch procesních center,“ dodává.\nIdeální variantou by podle Prouzy bylo to, že Libye uprchlíkům zabrání vyplout, podobně jako to dnes dělá Turecko. „Ale v Libyi se dnes nemáte s kým domluvit,“ podotýká. Pokud by v zemi nakonec vznikla tzv. vyloďovací centra, Česko by mohlo pomoci s jejich vojenským zabezpečením nebo s vyřizováním žádostí o azyl.\nVisegrádská čtyřka je podle Prouzy v Evropě vnímána jako toxická značka a jejím členům se těžko hledají spojenci, protože vedle kritiky migrace nedokáží přijít s něčím pozitivním. „Máme kapacitu pomáhat mnohem víc, a to je slabina. Často kritizujeme, ale správná strategie je říct, co jsme schopni udělat,“ podotýká.\nProuza například kritizuje, že Česko na rozvojovou pomoc ročně vynakládá jen 0,14 procenta HDP, přitom by to mělo být dvakrát až třikrát více. Ministerstvo zahraničí prý v minulých letech opakovaně navrhovalo navyšování, ale nebylo schopné to prosadit přes odpor ministerstva financí.\n„Pokud chceme, aby lidé neodcházeli z Nigeru, jak zmiňoval Andrej Babiš, tak to znamená výrazně navýšit rozvojovou pomoc. Nic takového v návrhu státního rozpočtu nevidím,“ uzavírá Prouza.\nJsou země V4 solidární se zeměmi jižního bloku EU, které čelí nejvíc migraci? Hosté: poslanec ANO Jaroslav Bžoch a ředitelka Sdružení pro integraci a migraci Magda Faltová.\nAdam Černý: Unie má kompromis o migraci, ale příliš křehký\nVnějškově nahlíženo by se dalo tvrdit, že právě skončený unijní summit nebyl nijak výjimečný.\nJan Fingerland: Evropa se rve na kusy\nŽádný kontinent není tak blahobytný a poklidný jako Evropa. Ale žádný si tolik nepotrpí na existenční a existenciální krize.


Antonín Koláček o kauze MUS: Korupce do našeho příběhu nepatří | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\n19:09 16. října 2013 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nAntonín Koláček odsouzený v kauze Mostecké uhelné společnosti (MUS) | Zdroj: ČTK\nMezi odsouzenými je i Antonín Koláček, který od soudu v Bellinzoně odešel s nejvyšším trestem. Měl by si odsedět 4 roky a 4 měsíce ve vězení a zaplatit pokutu skoro čtvrt milionu korun.\nVy už jste byl po vynesení rozsudku médii citován, že někteří ministři tehdejší vlády Miloše Zemana věděli, o co v případu MUS jde. Co přesně měli vědět - že Appian Group není americký investor, ale že za ním stojíte vy spolu s dalšími?\nPři transformaci české ekonomiky se ve většině případů případů postupovalo neveřejně. Ale tehdy se neveřejně vědělo, že v této skupině se angažujeme také my jako manažeři. Připustil to ve výslechu například tehdejší ministr Grégr, že se o tom v kuloárech vědělo. A pan Češka (někdejší předseda Fondu národního majetku, pozn. red.) o tom mluvil zcela veřejně, že jsme za tím. My jsme už v dubnu 1998 psali panu Češkovi, že jsme připraveni odkoupit podíl MUS, který držel stát.\nPoslechněte si, co ke kauze MUS řekl na Radiožurnálu jeden z odsouzených Antonín Koláček. Případ komentoval také Milan Urban exministr průmyslu a obchodu za ČSSD, a svůj pohled přidal komentátor Lidových novin Tomáš Němeček\nByla to alespoň významná část ekonomických ministrů?\nZ různých spisů vím, že se naším případem zabývala i Bezpečnostní informační služba, že pan ministr Bašta upozorňoval na to, že jsou součástí privatizace také manažeři. Nebylo na tom shledáno nic závadného. Stejně tak pan velvyslanec ve Švýcarsku Šedivý signalizoval tuto informaci.\nJakým způsobem a od koho to měli vědět - od vás nebo skrze nějakého prostředníka?\nJá jsem se jako představitel Mostecké uhelné stýkal s mnoha lidmi z vlády, z ministerstev. Byl jsem členem Svazu průmyslu, takže také proto.\nPlatí to i pro politiky jiných stran, než vládní sociální demokracie? Teď myslím hlavně ODS, jejího partnera v tehdejší opoziční smlouvě.\nSamozřejmě. Mostecký region byl v té době pod obrovským tlakem restrukturalizace celé české ekonomiky. Rušila se větší část té energeticky náročné výroby a nevědělo se, kolik hnědého uhlí se bude v České republice dále těžit. My jsme v mosteckém regionu všichni, včetně odborů, spolupracovali na tom, aby se restrukturalizace povedla v sociálním smíru.\nCo z toho vyplývá? Chcete říct, že bez těchto vazeb na politiky byste MUS neovládli?\nBudova soudu ve švýcarské Bellinzoně, kde byl vynesen rozsudek v kauze Mostecké uhelné společnosti (MUS) | Foto: ČTK\nTo určitě ne. Bez těchto vazeb bychom nedokázali stabilizovat Mosteckou uhelnou a restrukturalizovat v takovém sociálním smíru, jak se to tehdy povedlo.\nTím chcete říct, že vláda jako celek tedy oficiálně věděla, kdo přesně stojí za Investenergy, respektive Appian? A že to tiše posvětila?\nJá si nemyslím, že znali celou strukturu Appian, protože tu jsem v detailech neznal pořádně ani já. Nicméně vědělo se, že manažeři jsou ti, kteří mají zájem o Mosteckou uhelnou, o její restrukturalizaci, stabilizaci a privatizaci.\nJde jen o vazby? Spekuluje se, že část vyvedených peněz skončila na provizích, úplatcích. Co tedy možná korupce - o ní vyplavaly informace během švýcarského vyšetřování. Tu komentovat nebudete?\nJá si nemyslím, že korupce je součástí našeho příběhu. Samozřejmě jsme poskytovali prostředky různým lobbistům, to ale bylo běžné v minulosti a je i v současnosti. Například Peter Kovarčík pro pana Češku organizoval akci Děti na prvním místě a tu jsme také podporovali.\nSoud citoval například případ, kdy šlo asi 170 milionů korun na zahraniční účet lobbisty Pavla Musely, od něj pak šly cca 3 miliony na švýcarský účet bývalého náměstka ministerstva průmyslu a obchodu Roberta Sýkory.\nPodle mých informací pan Musela spolupracoval ekonomicky a obchodně s různými lidmi a komu posílal peníze, to já opravdu nevím.\nMimochodem, proč jste o tom během procesu nic neřekl a začal s tím až teď?\nProtože mi přijde líto být jedinou obětí za celé období privatizace v České republice. A už vůbec mi přijde nepřípadné být obětí touhy Švýcarska po ukázání čisté tváře.\nNeodvádíte pozornost, nerelativizujete svou vinu, nebo to, čeho jste se podle švýcarské justice dopustili?\nJá jsem přesvědčený o tom, že podle švýcarských zákonů se nedá soudit česká privatizace v 90. letech.\nAntonín Koláček a advokát Pavel Kavínek se dostavili k druhé části procesu v kauze privatizace Mostecké uhelné společnosti ve švýcarské Bellinzoně | Foto: ČTK\nVám se tajné vyvedení asi tří miliard ze společnosti na nákup vlastních akcií přes klubko neprůhledných firem nezdá jako trestný čin?\nTo zcela určitě není trestný čin. To prověřovali v té době právníci i policie.\nA není to tedy minimálně neetické?\nV té době to tak nevypadalo. Možná z dnešního pohledu se to tak dá říct, ale v té době se koncentrovaly v České republice balíky různých akcií a cílem bylo privatizovat společnosti co nejrychleji, tak, abych se jich ujali lidé, kteří věděli, co s těmi společnostmi.\nTaké jste řekl, že ve Švýcarsku leží mnohem více peněz z české privatizace a že se řada věcí dostane na povrch. Co tím přesně myslíte? Jaké kauzy?\nCitoval jsem jednu, která mi přijde v porovnání s naší prazvláštní. Veřejně se mluvilo o tom, že pan Janoušek má ve Švýcarsku také dvě až tři miliardy korun. A tyhle prostředky podle našich švýcarských advokátů byly označeny za čisté, a tudíž se s nimi dál nic nedělo. Zatímco naše prostředky jsou rozhodnutím soudu označeny za špinavé a přitom to nejsou prostředky z Mostecké. To jsou prostředky ZA prodej Mostecké, které jsme obdrželi od kupce Mostecké pana Tykače. Jsou tam prostředky z dalších privatizací, ty nebudu teď nijak komentovat. Ale to nemusí být špatně.\nJak to víte? Můžete to doložit?\nTady ani není co dokládat. Já jsem tím nemyslel nic zlého, nechci na nikoho útočit. Já tím jen hájím naši pozici, protože si opravdu nemyslím, že prostředky, které jsou ve Švýcarsku uložené, v dobré víře ve švýcarský bankovní systém, jsou špinavé. My jsme je získali za prodej Mostecké uhelné.


Zima v Jeseníkách (2 noci)\nZimní Jeseníky s hotelovým wellness i relaxační thajskou masáží. A co říkáte na horké zimní nápoje All inclusive? V zimním období to je obzvlášť oblíbená bonusová služba. Vy si můžete v klidu užívat výhledu na celé panorama Hrubého Jeseníky s nejvyšším vrcholem Praděd.\nZima v Jeseníkách (3 noci)\nZalyžujte si v Jeseníkách a prožijte krásné čtyři dny plné pohody a odpočinku na tomto krásném místě. Čtyřdenní pobyt s polopenzí, horkými nápoji all inclusive, relaxační thajskou masáží i vstupem do hotelového wellness bude vyhovovat všem, kdo mají rádi kvalitní služby a čistou přírodu.


Viniflora CH35 250 l | VinařskýRáj.cz\nVinařský ráj Eshop Přípravky Jablečno-mléčná fermentace Viniflora CH35 250 l\nViniflora CH35 250 l\nKód produktu L/0058A\nCena bez DPH 334,22 Kč\nCena s DPH 404,41 Kč\nVINIFLORA® CH35 je nový, vysoce aktivní přípravek z buněk Oenococcus oeni a slouží k biologickému odkyselení při výrobě vína bílého a rosé. Jedinečný technologický standard umožňuje biologické odbourávání kyseliny zahájit rychle a bezpečně a poskytuje proto ideální předpoklady pro úplnou a bezpečnou kontrolu odbourávání. Díky použití přípravku vzniknou zaoblenější, harmoničtější vína o nejvyšší stabilitě.\nSpecifické výhody VINIFLORA® CH35:\n- nejvyšší vitalita a rozvíjení aktivity ve víně, proto ho lze používat přímo jako suchý produkt (bez reaktivace)\n- aplikovatelný univerzálně pro všechna vína bílá a rosé\n- bezpečně zabrání spontánnímu, nežádoucímu odbourávání kyseliny\n- vzniknou více harmonická vína o nejvyšší biologické stabilitě\nVINIFLORA® CH35 je k dispozici v sáčcích na 10 hl nebo 25 hl vína. Doporučená dávka je minimální. Nižší dávka zvýhodňuje spontánní bakterie a ohrožuje odbourávání kyseliny jablečné.\nSuchý VINIFLORA® CH35 se vsype bezprostředně před zahájením alkoholického kvašení přímo do vína. Je nutno ho zamíchat bez zanášení kyslíku.\nBěhem biologického odbourávání kyseliny udržujte nádobu pokud možno plnou až po uzávěr.\nVINIFLORA® CH35 je vysoce čistý koncentrát z buněk Oenococcus oeni (kmen DSM 12932) sušených\nvymrazováním. Počet buněk je specifikován na více než 500 miliard jednotek vytvářejících kolonii na jeden gram.\nVINIFLORA® CH35 byl získán z moštu Chardonnay selekcí dle všech relevantních enologických kritérií\n(organoleptická čistota vína, vysoká tolerance vůči alkoholu, SO2 a nízkým hodnotám pH, žádná tvorba nežádoucích produktů látkové výměny). Zvláštní význam měla dále schopnost, že jako suchý produkt dokáže přímo po naočkování rychle rozvíjet látkovou výměnu.\nTěmito vynikajícími vlastnostmi a svým nesrovnatelně hospodárným použitím splňuje VINIFLORA® CH35 požadavky sklepní praxe v každém ohledu.\nBalení VINIFLORA® CH35 smíte otevřít až bezprostředně před použitím. V otevřením stavu výrobek nelze skladovat, rychle se totiž inaktivuje vzdušným kyslíkem a vlhkostí. Proto také v žádném případě nerozdělujte obsah balení k použití v případě menších nádob, protože v době pobytu na vzduchu se bakterie mohou zbytečně poškodit.\nIdeální pracovní teplota činí 15 – 20 °C. Zpracované mladé víno by mělo byt nesířené (volné SO2 max. 20 mg/l, celkové SO2 maximálně 45 mg/l). Proto zkontrolujte před použitím VINIFLORA® CH35, kolik SO2 víno obsahuje. Obsah alkoholu nesmí být vyšší než 14 % obj., hodnota pH nemá být nižší než 3,0.\nVelmi důležité je, aby uvedené faktory působily společně. Jestliže víno téměř dosáhlo dva nebo více\nz uvedených limitů, může se biologické odbourávání kyseliny zpomalit nebo může dokonce být znemožněno. Na druhé straně může kultura tolerovat i extrémnější hodnotu některé z brzdících látek, pokud je víno jinak pro biologické odbourávání kyseliny vhodné.\nBiologické odbourávání kyseliny začíná obvykle 2 – 3 dny po očkování přípravkem VINIFLORA® CH35 a\nje dokončeno – podle vnějších podmínek – ca. po 1 – 2 týdnech.\nProtože VINIFLORA® CH35 odbourává citrany přes diacetyl na nevnímatelné konečné produkty, lze ho\npoužívat i k cílené harmonizaci vína. Toto odbourávání provádí i živé kvasinky. Nepřejete-li si žádnou\ndiacetylovou nótu, přidejte VINIFLORA® CH35 ještě před 1. stáčením a síření mladého vína proveďte nejdříve po dosažení požadované hodnoty diacetylu.\nPři použití v souladu s určením a při odborné aplikaci VINIFLORA® CH35 nejsou známé žádné negativní účinky. Protože VINIFLORA® CH35 lze snadno zamíchat, nepřináší aplikace žádná zdravotní rizika.\nVINIFLORA® CH35 se balí plyno- a vodotěsně do vícevrstvé hliníkové folie. Dlouhodobé skladování je\nnutno provádět při –18 °C (hluboké chlazení). Za těchto podmínek zaručujeme plnou aktivitu po dobu nejméně 24 měsíců. Při + 20 °C aktivita zůstává zachována nejméně 6 měsíců. Až do použití by se VINIFLORA® CH35 měl uchovat za uvedených podmínek.\nPřizpůsobení teplotě vína není nutné. Teplota nad 30 °C poškozuje bakterie a proto je nutno se ji bezpodmínečně vyvarovat!\n10 hl vína: karton (4 sáčky z vícevrstvé hliníkové folie); číslo výrobku 93.446.901\n25 hl vína: balení (vícevrstvá hliníková folie); číslo výrobku 93.446.905\nČíslo celního sazebníku: 3002 90 50\nVINIFLORA® CH35 vyhovuje všem příslušným zákonným předpisům pro výrobu vína a během procesu\nvýroby se pravidelně kontroluje jeho stále vysoká jakost.


Pozůstalí už nebudou platit daň: Dědicové ušetří! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Pozůstalí už nebudou platit daň: Dědicové ušetří!\nDědicové konečně ušetří! (Profimedia.cz)\nUž nyní v případě úmrtí blízkého rodinného příslušníka daň lidé platit nemusejí. Do peněženek musela sáhnout jen tzv. třetí skupina, tedy jen ti nejvzdálenější příbuzní, cizí osoby a právnické osoby. Od roku 2014 by podle vládního návrhu neplatili ani oni. Například u nemovitosti za milion tak dědic ušetří 40 tisíc korun.\n„Výnos na dani dědické s ohledem na jejich správu byl zanedbatelný. Zrušení povede k úspoře nákladů státu a zjednodušení systému,“ uvedl pro deník Aha! mluvčí ministerstva financí Ondřej Jakob. Podle úředníků se v posledních letech vybralo na dědické dani asi sto milionů korun ročně.\nzákony, dědická daň\n3. 5. 2013 • 14:55\nLIDIČKY DEJTE SI TAKÉ POZOR,POKUD CHCETE ZMĚNIT BANKU ZA JINOU, S TÍM,,ŽE NEMÁ POPLATKY ZA VEDENÍ ÚČTU, OVŠEM NABÍDNE VÁM SVŮJ NEVÝHODNÝ ÚVĚR I ZA 100% PODLE VÝŠI SPLÁTEK VIZ ..GE Money Bank TAK SI DEJTE DOBŘE POZOR CO PODEPISUJETE, AT JIM NENALÍTNETE !!! >>> http://mediafax.nova.cz/clanek/ekonomika/potrebujete-pujcku-podivejte-se-ktera-banka-vas-natahne-nej vic.html\n3. 5. 2013 • 12:57\nVšak nebojme se,on si to Kraďousek vybere jinde


Homogenní PVC podlahy - Průvodce světem podlah\nHomogenní struktura podlahové krytiny znamená jednolitý vzor, jehož efektem je zachování designu v celém řezu podlahoviny. To je důvodem, proč stav vaší podlahy zůstává nezměněn – dokonalý vzor a vzhled i po několikaletém opotřebení podlahoviny.\nPro udržení PVC podlahy ošetřené polyuretanem v čistotě postačuje každodenní suché mopování (popřípadě použití malého množství vody). Také není nutné dodatečně ošetřovat podlahoviny akrylovými či voskovými leštidly. Díky tomu můžeme množství chemikálií k ošetřování snížit o celých 30 %.\nNáš tým je připraven odpovědět na jakékoliv dotazy týkající se výběru vhodné podlahové krytiny, její pokládky či údržby. Rádi vám poskytneme odborné, bezplatné poradenství – kdykoliv budete potřebovat.


Články o stromech a péče o stromy a kácení stromů\nDne 26.dubna 2013 jsme se zúčastnili projektu Zdravé stromy pro zítřek. Ošetřili jsme lípu srdčitou v areálu Domova seniorů v Novém Strašecí. Přečtěte si článek viz. odkaz\nInstalace bezpečnostních vazeb stromů\nInstalace bezpečnostních vazeb Cobra při kácení stromů\nWorkshop kácení stromů Mark Bridge\nDne 15.9. 2011 se v Jihlavě zúčastníme odborného semináře „kácení stromů a spouštecí systémy při kácení stromů“. Seminářem bude provázet Mark Bridge /CH/, dvojnásobný mistr Evropy ve stromolezení /ETCC/.\nDne 21.8.2011 se bude konat již 11.ročník mistrovství České republiky ve stromolezení v Jihlavě. Závodí se v pěti disciplínách -práce v koruně stromu, nahazování, jištěný šplh, záchrana zraněného stromolezce a rychlostní výstup do koruny po větvích. Začátek je závodů je v 8.30 hod v Jihlavě ve Smetanových sadech. Pro více informací klikněte zde\nArboristika neboli komplexní péče o stromy je dynamicky se rozvíjející obor zahradnictví, který se zabývá zejména stromy rostoucími mimo les. Tedy stromy v našich sídlech a krajině našeho nejbližšího okolí. Arborista – stromolezec je odborník, který ošetřuje stromy ve veřejné zeleni se záměrem udržet je zdravé a ve stavu provozní bezpečnosti. Navrhuje řešení ošetření na [...]


Iva Hercíková: Svědkyně tajných a vášnivých snů - iDNES.cz\nIva Hercíková: Svědkyně tajných a vášnivých snů\nIva Hercíková napsala za svůj život 22 knížek a žádnou další už nenapíše: 27. ledna dobrovolně ukončila svůj život. Bylo jí 71 let.\nIva Hercíková | foto: Martin Mrazák, MF DNES\nUž v roce 2004 prodělala mrtvici, pak se opět vrátila k práci, ale po roce znovu těžce onemocněla. Narodila se v Pardubicích a vystudovala DAMU. Její první knihou bylo Pět holek na krku. Psala hlavně o ženách, ale nejen pro ženy, vytvořila i řadu scénářů k televizním filmům. Děti neměla, byla třikrát vdaná, s posledním mužem emigrovala do USA a vrátila se v roce 2001.\nTa žena v brýlích milovala tatarský biftek, dobré víno, společnost a život vůbec. A vždycky tvrdila, že touha ženy je v padesáti stejná jako v pětadvaceti.\nKdyž čtete její nejslavnější a hodně erotickou knížku Hester aneb O čem ženy sní, nenapadlo by vás, že žena, která ji napsala, je už dáma v letech. Jenomže Iva Hercíková vždycky vypadala nejméně o deset let mladší, což vám potvrdí například Michal Viewegh. A také se tak cítila.\nTakže ono to vlastně sedí. Spisovatelce bylo tehdy šedesát, hrdince Hester padesát a jejímu milenci pětadvacet. Náhlé vzplanutí zralé a zároveň takzvaně šťastně vdané hrdinky lze přirovnat k erotické výbušnině; sexuolog Radim Uzel spočítal, že oba hrdinové prožili na stránkách knihy 36 orgazmů. Ale o erotiku v ní prvoplánově vážně nešlo.\n"Mé knihy jsou o touze, snech, lásce, vášni, osamělosti," podotýkala Hercíková. V roce 1986 emigrovala do Spojených států a Hester prý napsala na protest proti falešné pruderii společnosti. Její hrdinky byly často ženy ze spořádaných manželství, zralé a s vysokým životním standardem. A přesto jim cosi chybělo. Kolik žen se v Hester poznalo?\n"Četla jsem Hester, knížku, v níž je všechno, o čem ženy sní, a byla jsem rozrušená, že na nevinném bílém papíře vidím své hříšné myšlenky. Pak jsem potkala Ivu Hercíkovou," vzpomínala její dobrá přítelkyně Halina Pawlowská.\n"Její oči měly záři dívky a Iva řekla, že touha ženy je stejná v pětadvaceti jako v padesáti." A jak to měla s Hester sama spisovatelka? Ta se jen smála: "Manžel se často divil, kde se to ve mně bere, ale věděl, že mám dost fantazie na to, abych to vše nutně nemusela prožít sama."\nRežisérka Marie Poledňáková, která se s Ivou Hercíkovou znala, říká: "Jistěže základem Hester byl velmi silný osobní prožitek. Ale jak to při psaní bývá, skutečné vztahy, lásky i zklamání se mísí s autorovou fantazií."\nIva Hercíková byla společenská a mezi muži měla hodně obdivovatelů. Kdyby si měla vybrat mezi krásou, bohatstvím a mocí, říkala, že by si vybrala moc. Měla ráda dobré jídlo a pití, prohlásila například, že její oblíbená jídla začínají u A – artyčok a končí u Ž – žebírka.\nKdyž jí nešlo psaní, postavila se k lednici. Výčitky svědomí mít nemusela, v jejím bytě na 34. Avenue se zakopávalo o činky. Její manžel byl fyzioterapeut (a měl tak nadané prsty, že se stal masérem Bruce Willise, Roberta De Niro či Madonny) a ona sama chodila do fitcentra šestkrát týdně.\n"Málokdo ví, že sama byla výborná kuchařka. Vzpomínám na úžasnou večeři na Silvestra v New Yorku," líčí Poledňáková. I den před svou emigrací uspořádala večírek. Nikdo tehdy prý nevěděl, co má v úmyslu a že to byl večírek na rozloučenou. Nikdo nevěděl…\nKdyž letos na podzim napsala svou poslední povídku, v níž se chce hlavní hrdinka oběsit na nylonové šále, nikdo také nevěděl, že to byla nejspíš povídka na rozloučenou. Iva Hercíková, ta po celý život vitální žena, na konci ledna udělala to, co si její hrdinka na poslední chvíli rozmyslela. Odpověď proč se možná skrývá ve slovech Marie Poledňákové: "Iva byla poslední dva roky velmi těžce nemocná. Nemohla psát, nemohla číst a nechtěla žít."\nTémata: Iva Hercíková, Pardubice, povídka, Spojené státy americké, Vaše příběhy, Bruce Willis, DAMU, Erotika, Halina Pawlowská, Marie Poledňáková, Michal Viewegh, New York, Poradna: Brýle, Poradna: Fantazie, Poradna: Osamělost, Poradna: Psaní, Poradna: Sny, Radim Uzel, Robert De Niro


postel LADA BMB\npostel LADA 90 x 200\n-- Vyberte --90 x 20090 x 21090 x 220160 x 200160 x 210160 x 220180 x 200180 x 210180 x 220\nBMB - lamino - BĚLENÉ DŘEVOBMB - lamino - AKÁT 1277BMB - lamino - BŘÍZA 1733BMB - lamino - BUK 1796BMB - lamino - HRUŠEŇ tmavá 1354BMB - lamino - CALVADOS 1792BMB - lamino - OŘECH AIDA H3704BMB - lamino - BÍLÁBMB - lamino - Třešeň ROMANABMB - lamino - javor kanadskýBMB - lamino - dub bardolino\nCena s DPH : 7 940,- Kč\nPůvodní cena s DPH: 9 683,- Kč\nDostupnost: týden (na skladě)/měsíc ( 90 x 200 )\nLožnice - Postele - Dvoulůžko - Lamino\nLaminová postel LADA s moderním designem oblých rohů\nPostel LADA je další novinkou z řady LINE - laminová postel s oblými rohy . Se svým moderním designem oblých rohů jistě potěší především ty zákazníky, kteří hledají originální postel s vhodným poměrem mezi kvalitou a cenou výrobku.\nPostel LADA je vyrobena z laminofolie. Čela postele a bočnice jsou vyrobeny v tloušťce 32mm . Hloubka zapuštění nosných patek pod rošty postele od horní hrany postranice je stavitelná v rozmezí: 120-168mm. Maximální doporučená výška roštu je 120mm. Možnost použití vysokých matrací. Postele jsou dodávány bez matrací a roštů. Při použítí bezrámového roštu je nutno přiobjednat lišty L06, L061nebo L062.\nPostel lze objednat v desénu: hrušeň planá, bříza, akát, ořech Aida, buk, s příplatkem 9% jsou pak desény bělené dřevo a ořech natur.\nParametry - postel LADA\njednolůžka 90 cm a u dvojlůžka 160, 180 cm a v délce lehací plochy 200, 210, 220 cm.\nRozměry (vnější) :\nvnější šířka postelí o šířce 90cm je 990mm, o šířce 160cm je 1684mm a o šířce 180cm je 1884mm\n- vnější délka postelí o délce 200cm je 2064mm, o délce 210cm je 2164mm a o délce 220cm je 2264mm\nVýška čela :. výška zadního čela (u hlavy) 1050mm,výška předního čela (u nohou) 520mm\nVzdálenost horní hrany postranice od podlahy :\nhloubka zapuštění nosných patek roštů postele od horní hrany postranice je nastavitelná v rozmezí 120-168mm\nNE, nabídka zde\nPostel lze objednat v desénu: hrušeň planá, bříza, akát, ořech Aida, buk,\ns příplatkem 9% jsou pak desény bělené dřevo a ořech natur.\nKatalog a ceník - postel LADA\nKatalog řady LINE zde\nKatalog řady MILET zde\nKatalog řady DELINE zde\nCeník LINE zde\nCeník MILET zde\nMateriály - postel LADA\nBMB - lamino - BĚLENÉ DŘEVO\nBMB - lamino - AKÁT 1277\nBMB - lamino - BŘÍZA 1733\nBMB - lamino - BUK 1796\nBMB - lamino - HRUŠEŇ tmavá 1354\nBMB - lamino - CALVADOS 1792\nBMB - lamino - OŘECH AIDA H3704\nBMB - lamino - BÍLÁ\nBMB - lamino - Třešeň ROMANA\nBMB - lamino - javor kanadský\nBMB - lamino - dub bardolino\nVáš dotaz postel LADA\nKůže, eko-kůže, koženka


Matouš 7, 12–29 (kázání)\nPozdrav: Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého. Amen Vítám vás, bratři a sestry, na bohoslužbách 15. neděle po sv. Trojici.\nVstupní modlitba: Všemohoucí Otče, věčný Bože, tvé děti se před Tebou dnes shromáždily, aby k Tobě volali z bídy tohoto světa. Ty jsi stvořil srdce každého z nás, Ty znáš naše tužby. Nic nemáme, abychom to s Tebou vyměnili za to, co nám můžeš dát jen Ty, co není v našich silách, co není v silách žádného člověka. Vzýváme Tě, protože jsi spravedlivý, uctíváme Tě, protože jsi mocný. Děkujeme Ti, protože jsi za nás sám zaplatil krví svého Syna. Prosíme Tě, dej nám dnes přítomnost svého svatého Ducha a s ní odpovědi na naše otázky. Ukaž nám správnou cestu a dej nám sílu po ní jít, abychom z pouhé tvé milosti došli věčné radosti v Tvém Království, skrze Krista. Amen\n1. čtení: Job 40,25–41,3\n2. čtení: Matouš 7, 12–29\nJak byste chtěli, aby lidé jednali s vámi, tak vy jednejte s nimi; v tom je celý Zákon, i Proroci. Tedy je to takto jednoduché. Snad už tedy nepotřebujeme číst Zákon a proroky, už všechno víme? Ale ten samý Ježíš říká „Spíše pomine nebe a země, než aby padla jediná čárka Zákona.“\nLidé mají rádi jednoduché pravdy. Vybavme si nyní, jak je těžké vylíčit, co máme na srdci. Tedy nejdříve, když nás něco tíží. Jak se člověk nejprve obává, aby druhé neobtěžoval. Jak mu záleží, aby nevypadal hloupě, ustrašeně, naivně. Aby si druhý nemyslel, že jsme jeho nepřátelé, že proti němu něco zásadního máme. Jak je těžké předat druhým naše životní zkušenosti, když nikdy nežili to, co my. Jak je těžké mluvit o našem životě s Bohem, který je skrytý a neviditelný, jehož pochopit nelze a přece je ve svém Duchu stále přítomen. Mluvit o důležitých věcech je vždy složité.\nKdyž už za velké námahy vynesete ze své duše ta nejhlouběji ukrytá světla, povstane mnohdy nějaký chytrák a řekne: Přece je to všechno jednoduché. Nedělej druhým, co nechceš sám. Svoboda jednoho končí tam, kde začíná svoboda druhého. Miluj bližního jako sám sebe. Ty se tu sice o něco snažíš, ale já vím lépe. Cítíte pak, že co říká, je sice pravda, ale zdaleka to nevystihuje, co jste chtěli říci. Cítíte, že vás chtěl prostě utřít a pramálo mu záleží na tom, co jste tolik chtěli říci.\n„Jak byste chtěli, aby lidé jednali s vámi, tak vy jednejte s nimi“, tato slova řeklo mnoho náboženských vůdců, tedy falešných proroků, již před Ježíšem. Dodnes si je rádi berou do úst lidé, kteří si připadají moudří a touží druhé poučovat, tedy také falešní proroci. A po jejich ovoci je poznáte. V jejich podání znamená toto pravidlo „buď jako všichni“. Nikdo z nás nechce, aby si nás otravoval a pokud chceš mít sám pokoj, tak to nedělej.\nPo jejich ovoci je poznáte. Neboť vytvářejí svět šedý a nudný, kde jsou všichni stejní a přitom každého uvnitř stravují jeho vnitřní touhy. Dobře se takovým posmíval jeden filosof, který říkal: Lidé se sami bojí krást a tak to zakazují druhým. Falešní proroci nám slibují: Když budeme všichni stejní a nebudeme si překážet, půjdeme všichni stejnou cestou a zavládne pokoj.\nNaproti tomu Ježíš navazuje výzvou k úzké cestě a těsné bráně. Tou vždy půjdou jen nemnozí, ale vede k životu. Mnoho naopak bude těch, kteří ve shodě půjdou širokou cestou do záhuby. Ježíš neslibuje žádný pokoj.\nProtože každý člověk je jiný. Někdo třeba rád mluví. Takovému říká Ježíš: Rád mluvíš? Tak nejdříve nech mnoho mluvit druhé. Takový člověk kolem sebe bude vytvářet hlučný, upovídaný svět. Někdo má zase rád svůj klid. Takovému Ježí říká: Pak ale nech na pokoji i ostatní. Takový člověk pak kolem sebe bude vytvářet tichý svět. A takové dva světy se asi těžko snesou. Proto Ježíšův příkaz nikdy nemůže vést k pokoji. Pouze ke spravedlnosti. Ale to není málo.\nZákon musel přijít, protože Adam a jeho potomci zatoužili po Božím místě. Sami chtěli rozlišovat dobré a zlé, sami chtěli tvořit svůj svět. S tímto sklonem se nyní rodíme a nemůžeme se jej zbavit. Můžeme jej jen skrývat pod roušku pokrytectví, žádat pro sebe, co nedáváme druhým. Když už člověk tak moc touží tvořit svůj svět, tedy alespoň ať jsou v něm druzí.\nKdyž člověk tak moc toužil být stvořitelem vlastního světa, tak ať tedy také zkusí stvořit svět z ničeho. Je pro tebe na světě málo pochopení? Tedy ho nejdříve dej druhým. Zkoušej to, zda vůbec druhé jde pochopit, zda vůbec něco takového jako pochopení jde do světa vnést. Pak jistě zjistíš, že druhé jde pochopit více, než bys čekal, ale úplně to nikdy nejde. A když není v tvé moci vnést do světa něco takového jako úplné pochopení, ani od druhých to nemůžeš žádat. Něco takového stvořit nedovedeš a tedy to na světě nikdy nebude. Ani pro tebe.\nMálo si tě lidé váží? Proč by měli? Dovedeš snad ty najít na druhých něco, proč by sis jich mohl vážit? Jestli ne, pak je celý tvůj svět takový, pak jste všichni takoví, že si vás vážit nejde a tedy ani tebe ne.\nBůh vložil na člověka břímě. Břímě toho, že člověk tvoří svůj vlastní svět. Co by v něm chtěl mít, to do něj nejdříve musí sám vložit. A jako sám Bůh pak často zjistí, že se mu vrací jen málo z toho, co do světa vložil. Ale to je jenom spravedlivé, protože ani Bohu člověk nevrací to, co mu Bůh dává.\nTo je spravedlnost Zákona a Proroků: Nemůžete chtít od lidí, co jste před tím někomu sami nedali. Nejdříve se sám předveď, pak můžeš vůbec něco žádat. To je velmi strohé a tvrdé. Ale je to alespoň spravedlivé. Co chceš od druhých, to jim nejdřív dej sám. A pak teprv si můžeš stěžovat, že jsi nic nedostal zpět. Pak budeš spravedlivý podle Zákona. A Blaze těm, kdo hladovějí a žízní po spravedlnosti, neboť oni budou nasyceni.\nToto je strohá spravedlnost. Ale dává smysl. Žádný smysl naopak nedává, pokud člověk čeká, že kolem něj budou všichni tancovat. Kde bere člověk odvahu čekat od druhých něco dobrého, kde se to asi tak má vzít, když on sám nedovede do světa nic dobrého vložit. Kde to potom mají vzít druzí?\nFalešní proroci říkají: Na to, co chceš, máš přirozené právo. Máš právo na práci, máš právo na zdraví, máš právo na lásku. Ale kdo z nás dal kdy komu práci? Kdo z nás někoho kdy uzdravil? A kdo z nás kdy bezpodmínečně miloval? Někdo snad možná ano. Ten pak takové právo má i podle Božího Zákona. Falešní proroci však takové věci slibují všem bez rozdílu a přitom je nemají kde vzít. Falešní proroci nežádají, aby člověk nejdříve dal, co by chtěl brát. Kde však oni sami vyčarují, co nikdo nechce dát? A tak jejich ovoce bude vždy špatné.\nFalešní proroci, jako draví vlci, kteří se také nejdříve vrhají na hubené ovce, chtějí vzít člověku i to poslední, co má. Totiž, že může tvořit vlastní svět. Zákon Boží říká: Chceš dobré ve světě? Nejdřív to sám dej a pak se uvidí. Buď o zabere. Jenže tahle branka je těsná a musíš mít štěstí, abys jí trefil. Nebo to nezabere a pak buď rád, že alespoň Bůh hlídá, co do světa vkládáš, že se to neztratí. Tohle vždy není ta útěcha, kterou bychom si přáli. Ale alespoň víme, co jsme opravdu udělali. Alespoň víme, že stavíme na skále, že nestavíme vzdušné zámky. Zákon jako by z lidí dělal proroky. Lidi, kteří se osamoceně o něco snaží. Často sami i uprostřed své rodiny, snad i své církve. Ale alespoň vědí, že pro svět, jaký by chtěli, něco dělají — i když úspěch je v ruce Boží a přichází v tomto čase, jen když Bůh sám přispěje.\nAle s falešnými proroky nemáte v ruce nic. Můžete říkat: Ale já mám právo. Já si zasloužím. Ale budete vypadat stejně směšně jako člověk, který běhá po povodni na hromadě písku a říká: Tady jsme přece postavil svůj dům! Kde je? Vraťte mi ho? Kdo mu ho může vrátit, když prostě neměl základy na skále?\nJak jsem však již řekl na začátku, toto je jen Zákon. A my přece víme, že nikdo nemůže být spasen skrze Zákon. Zákon je však nutný, abychom vůbec pochopili svou situaci. Aby nám vůbec došlo, jak špatně na tom jsme. Proto je Zákon dobrý. A tak poznáváme, že někdo má rád něhu a pak je něžný, pokud je spravedlivý. A nám může lézt něha pěkně na nervy. A někdo má rád hrubost a tak je hrubý. A nás může hrubost velmi zraňovat. Skrze Zákon nejde dojít smíru. Ale Zákon ohlašuje knížete pokoje, Krista. A tak, když poslušni Zákona do světa vkládáme, co bychom v něm sami chtěli mít, poznáváme, že na to nestačíme. Pak teprve opravdu toužíme po pomoci. Když,poslušni Zákona, do světa vkládáme, co bychom tam sami chtěli mít, a zpátky dostáváme málo, pak teprve toužíme po nebeských pokladech, protože už jsme investovali tolik, že si nemůžeme dovolit to ztratit. Pak už ale není řeč o Zákonu, o tom, co každému náleží. Ale o naprosté oddanosti a touze po Spasiteli, o tajemství adventu.\nZůstává to, že karty jsou po pádu člověku rozdány takto. Otec mu říká: Chceš něco? A vidíš snad, že by to tu někde bylo volné? Nejprve dej, pak můžeš čekat zpátky. Jak můžeš čekat zpět? Vidíš snad někoho dobrého? Ale já ti to vymůžu. Nyní, nebo později. Nehněvej se, že až později. Vždyť můj prvorozený Syn, tvůj Pán a bratr, rozdával vrchovatě a dostal za to jen kříž. Jeho jsem neušetřil, to měj na paměti, když přemýšlíš o sobě. Ale jemu jsem také dal věčnou slávu na nebesích, všechnu moc na nebi a na zemi a místo po své pravici. Přemýšlej o tom. Amen\nPřímluvná modlitba: Otče náš Nebeský, ty jsi se ve světě zastal svého Syna, jediného spravedlivého mezi lidmi; vytrhl jsi ho z hrobové jámy. Proto v tebe doufáme a prosíme Tě, abys ty sám vedl naši církev, abys ty sám v ní prokázal tvou moc, aby se všichni věřící radostně dali do tvé služby. Požehnej našim předákům, veď je jako své děti za ruce. Ty jsi dal řád drahám slunce i měsíce, svému lidu dej pořádek na místo zmatku. Jen tvou mocí roste každá úroda, dej, ať se všechny naše snahy dějí s řádem a rozumností. Ty pozvedáš z kalu ubožáka, tebe prosíme, aby si nám zjednal v úctu v tomto světě, aby všichni poznali, že jsme tvoji. Dej, ať v toto místo přijdou všichni, které jsi vyvolil ke spáse a ať jsme tvými dobrými posly. Veď všechny, kteří ve víře začínají, podpírej všechny, kteří nesou žár dne tvé služby, rozvesel všechny, jejichž služba v tomto světě se chýlí ke konci a čeká je tvé království. Myslíme na všechny, kteří nám prokázali dobrodiní, v tvé moci máme na mysli i všechny, kteří nám škodí. V důvěře prosíme za své nejbližší i za svá skrytá přání a trápení. Ztišením se sluší tebe chválit, Bože, na Siónu, plnit tobě sliby… K tobě, jenž modlitby slyšíš, přichází veškeré tvorstvo. Voláme k Tobě, jak nás naučil Tvůj Syn: Otče náš…\nPoslání: Římanům 11, 32–36\nPožehnání: Žalm 125


Kdo prodá či daruje štěně jorkšírského teriéra, hrubosrstého jezevčíka či plemena malého vzrůstu?\n(Koupím > Lokalita: Hradec Králové > Cena: do 4000Kč > Vloženo: 28. 05. 2008 v 10:41 > detail inzerátu…)\nKotě v botě!\nDaruji do dobrých rukou koťátka: černé, černobílé, mourovaté a zrzavé.\nV případě zájmu pište na slymak1@seznam.cz\n(Prodám > Lokalita: Klatovy > Cena: zdarma > Vloženo: 27. 05. 2008 v 21:38 > detail inzerátu…)\nCHS Magdahor zadá štěňátka ze zahraničního krytí. Oba pracovně vedeni-- zkoušky: ZOP, ZPU 1, BZ-I.CENA, ZZP,BH. Výstavy: CAJC, CAC, vitěz třídy, o.vítěz. Elegantní exteriér. Velice vyrovnané, stabilní povahy. U obou rodičů je…\n(Prodám > Lokalita: Praha-město > Cena: dohoda > Vloženo: 27. 05. 2008 v 18:55 > detail inzerátu…)\nUs Teddy s PP\nProdám samičku a samečka Us Teddy z vrhu B(10.3.2008).\nSameček je v barvě krémová s bílou vhodný do chovu a na mazlíčka.Předpoklad mohutnéh samečka.\nSamička je bílá červenooká a je vhodná do chovu, k registraci,ale také na…\n(Prodám > Lokalita: Uherské Hradiště > Cena: 150kč a 200kč > Vloženo: 27. 05. 2008 v 18:45 > detail inzerátu…)\nAlexandr velký, milé klidné hodné ochočené mládě ručně dokrmeného papouška. Může se naučit mluvit i pár slov. Neuletí z ruky či ramene. Poradím. Prodám nebo ho vyměním za jiného přednostně většího papouška (dohoda).…\n(Prodám > Lokalita: Benešov > Cena: neudána > Vloženo: 27. 05. 2008 v 17:57 > detail inzerátu…)\nštěňata s PP po výstavních rodičích s tituly německé krve DKK oba rodiče neg.\n(Prodám > Lokalita: Brno-venkov > Cena: 13 000 > Vloženo: 27. 05. 2008 v 14:13 > detail inzerátu…)\nprodam štěnatka pejski s pp.Rodiče k viděni.Vhodna na vystavy,k dětem.cena 8 tis.773947962\n(Prodám > Lokalita: Svitavy > Cena: 8000 > Vloženo: 27. 05. 2008 v 13:20 > detail inzerátu…)\nProdám kožený málo nošený černý martingal, nastavitelný, vel. FULL\n(Prodám > Lokalita: Jablonec nad Nisou > Cena: 500 > Vloženo: 27. 05. 2008 v 11:28 > detail inzerátu…)\nvykup terarijnich zvirat\nhledame stale i prilezitostne dodavatele terarijnich zvirat--nabidky zasilejte emailem i s telefonickym kontaktem.dekujeme a tesime se na spolupraci. email - tropical39@seznam.cz\n(Koupím > Lokalita: Praha-město > Cena: platba hotove > Vloženo: 26. 05. 2008 v 22:21 > detail inzerátu…)\nMoc bych potřebovala brigádku na léto. Problém je, že je mi 14 let, ale mí rodiče jsou ochotni převzít za mě zodpovědnost v pracovní době. Mám ráda všechny zvířátka.. ráda pohlídám apod. předem děkuji\n(Koupím > Lokalita: Ostrava > Cena: 1000 > Vloženo: 26. 05. 2008 v 15:03 > detail inzerátu…)\nProdám štěňata Cane Corso s PP. Otec Ch Peet Corso z Máchova kraje, DKK 0/0.Oba rodiče mají\nsuper povahu. Šťeňátka vhodná na výcvik ale především\njako kamarádi do nepohody. Odběr ihned.Tel. 737 288 953\n(Prodám > Lokalita: Tábor > Cena: 10000 > Vloženo: 26. 05. 2008 v 11:36 > detail inzerátu…)\nProdam 2roky stare stene fenu rotvajler\nProsim jen seriozni zajemce.Pokud byste meli zajem o fenu rotvajlera 2roky starou prosim abyste mi napsali na muj email we.r.o.n.ka@seznam.cz.\nJa Vam zaslu foto pejska a dalsi udaje a informace.\n(Prodám > Lokalita: Liberec > Cena: 3500 > Vloženo: 26. 05. 2008 v 09:06 > detail inzerátu…)\nDaruju krásné roztomilé koťátka\nDaruju krásné a roztomilé koťátka ktere se hodí na zahradu ale taky do bytu.Pouze hodným lidem.K odběru jsou možné za měsíc.Pokud byste měli zájem napište na PingvinS@seznam.cz a já vám pošlu fotografie.\n(Prodám > Lokalita: Karviná > Cena: 0 > Vloženo: 25. 05. 2008 v 19:39 > detail inzerátu…)\nChovatelská stanice from South-Western Bohemia nabízí štěňátka tibetského španěla s PP. Výtečný rodokmen! K odběru od 27.06.08.\nVolný 1 pejsek (b. krémová), 1 fenka (b. sobolí-červená). Při odběru budou očkovaná,…\n(Prodám > Lokalita: Klatovy > Cena: dohodou > Vloženo: 25. 05. 2008 v 17:16 > detail inzerátu…)\nNĚMECKÝ PINČ -chovatelská stanice KING BLACK zadává štěňátka tohoto úžasného plemene.\nMiminka obou barev/ fenky i pejsci/, jedná se o opakování velmi zajímavého spojení Drym Pinscher KING BLACK a Duke z Pyšelky. Štěňata…\n(Prodám > Lokalita: Olomouc > Cena: dohodou > Vloženo: 25. 05. 2008 v 14:59 > detail inzerátu…)


Vítejte v domě války!\nAutor: Adam B. Bartoš | Publikováno: 8.9.2006 | Rubrika: Kulturní válka\nIslám rozlišuje svět jen na dvě území, neboli "domy" - na území, kde již vládne dar-al-islam, dům islámu) a na území, kde se o nadvládu islámu teprve svádí boj (dar-al-harb, dům války) (1), přičemž je jasné, že konečným cílem je, aby celá planeta patřila Alláhovi a vyznávala jeho jméno, tedy, aby celý svět bylo možno označit jako dům islámu. Žádné malé cíle. A Mohammed to vskutku ve velkém pojal již od samého počátku. Historická expanze islámu byla obdivuhodná, přesto ale po určité době narazila na hranice, které islám nedokázal překonat. Touha prvních muslimů podmanit si celý tehdy známý svět se tak neuskutečnila, alespoň ne v tom rozsahu, v jakém byla jistě zamýšlena. V dnešní době globalizace, která svět zmenšuje a propojuje, díky technickým vymoženostem, které nám dávají netušené možnosti a hlavně díky určité západní malátnosti, kdy žijeme v pocitu neohroženosti, nabývá pradávná touha muslimů šířit svoji víru trochu novějších obrysů. Arabský svět je sice v porovnání se Západem stále ještě natolik zaostalý na to, aby se mu podařilo fyzicky přemoci společnost o několik stupňů vyšší a vyspělejší, nicméně už dnes můžeme pozorovat trendy, které muslimům přinejmenším „hrají do karet“ a které by je mohly ke kýženému cíli dovést i bez oné technologické převahy. Tedy – vítejte v domě války!?\nJe vcelku pochopitelné, že nám - obyvatelům Evropy - při jakékoli představě války přeběhne mráz po zádech. Evropa se naválčila za svou historii takřka do sytosti a zvláště minulé století přineslo největší konflikty, jaké kdy svět poznal - a počátek měly právě na našem kontinentu. Proto se jakémukoli střetu obloukem vyhýbáme, máme tendenci řešit konflikty domluvou, kompromisy a smlouvami, o válce či jakémkoli ozbrojeném útoku nechceme ani slyšet. Chceme již konečně své pohodlí, klid, mír. Avšak to, že se střetu vyhýbáme my, ještě neznamená, že k němu nedojde, že si to druhá strana rozmyslí. Protivník totiž naše pacifistické tendence nesdílí, stojí za dveřmi ozbrojen (někdy mu stačí málo, třeba jen malý nožík) a je pevně rozhodnut nás zničit, protože naše civilizace je pro něj ztělesněním všeho, s čím nesouhlasí a co uráží jeho víru. A my se mu snažíme namluvit, že si s ním nechceme nic začínat, rozmlouváme s ním přes kukátko dveří a doufáme, že se nám podaří přimět ho k odchodu. Bude to stačit? Myslím, že ne.\nEvropa zatím není domem islámu, byť má k tomuto stavu dobře nakročeno. Není-li ale domem islámu, musí být nutně domem války, tedy domem, kde se o výsadní postavení islámu teprve vede boj. To by ještě samo o sobě neznamenalo nic hrozného, dům války bude vlastně – podle této logiky – označovat vždy veškeré území, kde islám stále své vytoužené pozice zatím nedosáhl a kde není dominantní, takže by naším primárním cílem mělo být zůstat co nejdéle právě v tomto stavu (protože pak již existuje jen dům islámu, který značí, že jsem prohráli – nic mezi tím). Zároveň to ale znamená, že je třeba si uvědomit, že se skutečně nacházíme na válečném poli, a že se kolem nás svádí boj o to, která civilizace obstojí a která bude naopak vytlačena. Jinými slovy, existuje-li ideologie, která si svět rozděluje na území, kde již vládne a území, kde se vládnout chystá, pak to je ideologie vysoce nebezpečná a my bychom měli být maximálně obezřetní. Islám je takovou ideologií a nemá smysl vykreslovat si ho jako nějaké romantické učení, které naši civilizaci může nějak obohatit. Islám hodlá naši civilizaci zničit, jakákoli forma rovnocenné koexistence je pro něj nepřijatelná.\nJe-li to tak (a z pozice islamistů je jasné, že jinak to ani být nemůže), pak stojíme před dvojí možností. Buď daný stav přijmeme s jakýmsi fatalistickým přesvědčením a defétistickým postojem (v tom smyslu, že taková je doba, naše civilizace se svého zenitu již dotkla a nyní musí ustoupit civilizaci mladší a odhodlanější) a nebo si natolik věříme, máme svoji hrdost, natolik si vážíme sami sebe a toho, co jsme vybudovali, že se nemůžeme smířit s tím, když si někdo jiný uzurpuje právo náš svět zničit. Buď své pozice vyklidíme a bez boje nepříteli vše přenecháme, nebo budeme náš svět před světem Prorokovým bránit a hájit. V takovém případě je naše šance zhruba padesát na padesát, možná i o něco vyšší, protože už samotný fakt, že se bránit rozhodneme, je klíčový a ukazoval by, že by v naší civilizaci ještě stále mohlo být něco zdravého. Obávám se ale, že současný stav však spíše než o odvaze vzdorovat svědčí o tom, že Západ (abychom nekřivdili Spojeným státům, pak řekněme přesněji Evropa) svůj boj vzdává a na jakýkoli odpor rezignuje.\nKde je ona rytířská ctnost? kde je ona úcta k pravdě? kde je dřívější smysl pro čest? Svět gentlemanů, kteří se vyzývali na souboj, měli-li jen sebemenší pocit, že jejich čest byla zneuctěna a oni ji chtěli opět vrátit její lesk, i za cenu toho, že hlaveň protivníkovy pistole je možná to poslední, co na tomto světě vidí? Kde jsou oni králové, kteří táhli do boje, kde jsou generálové, co bránili města a odrazovali nepřátelské hordy? Kdo dnes, odmyslíme-li si prázdná klišé evropských politiků, říká jasným hlasem, že je naše civilizace ohrožena a že ji potřebujeme stůj co stůj uhájit? Amerika má svého Bushe, který - ať si o něm v Evropě kdokoli myslí své - je mužem na správném místě, je autoritou, je vůdcem, je tím, kdo je schopen vést svou zemi k vítězství. Evropa zoufale potřebuje stejně takovou ráznou postavu, možná ještě ráznější, protože stav Evropy oproti Spojeným státům je mnohem více tristní. Vůdcové a silné osobnosti se často rodí v dobách krize, je tedy nejvyšší čas, aby se objevil někdo, kdo vydá jasný signál.\nJe paradoxem doby, že právě člověk, který je dnes ikonou boje Západu proti barbarskému islamismu, a který - přiznejme si to - tento boj nevede jen za svoji zemi, ale i za nás (po kolikáté již v historii Spojené státy zachraňují v morálním bahně se topící starý kontinent?) je téměř po celém světě líčen jako snad nejhorší zločinec, agresor a vrah. Že vzbuzuje vášně v arabském světě, je vcelku přirozené a stěží nás to překvapí, že ale stejně tak hysterické reakce vzbuzuje i na straně zemí, které by měly být přirozenými americkými spojenci, je pro Západ varovné (naštěstí ne všechny státy Evropy se chovají jako Francie či Německo). Jsem přesvědčen, že až teprve historie ukáže, jak významnou úlohu Bush v současném světě hraje, a to nejen pro Státy samotné, ale pro celý civilizovaný svět, který si říká Západní. Přesto (a nebo právě proto) mladí lidé s Che Guevarou na tričku a s šátkem kolem úst (kteří Západ odjakživa nenáviděli a nenávidět vždy budou) přirovnávají amerického prezidenta k Hitlerovi a demonstrují za svět bez válek, za svět, který bude bezpečný a pokojný. Neuvědomují si ale, jakou medvědí službu své civilizaci konají, a jak naivní je jejich pacifistický postoj, protože existuje-li něco, kvůli čemu může naše společnost - v podobě, jak ji známe nyní - zaniknout, pak takovou příčinou mnohem spíše, než samotná agresivita nepřítele, bude slabost nás samotných a neschopnost vážit si sebe, která právě v projevech těchto lidí nachází své vyjádření. Války vždy budou, dokud tento svět bude trvat, a obzvláště, bude-li existovat agresivní světonázor ovládající podstatnou část planety, světonázor, který se nesnese s žádným jiným, světonázor, který je přesvědčen o své vlastní pravdě natolik, že je ochoten všechny konkurenční ideologie zničit a sám zbylý prostor po nich vyplnit. A stěží můžeme čekat hmatatelnější a pádnější důkazy o tom, že to jeho hlasatelé myslí vážně - teroristické útoky nejsou dílem několika málo vyšinutých jedinců, ale nejryzejším projevem nenávistného náboženství, zvaného islám. V takovém případě je naší mravní povinností udělat vše, co je v našich silách, aby se islamistické snahy o podmanění Západu nenaplnily.\nNeboť, jak říká Roman Joch, "nejsme-li ochotni svou svobodu bránit, bojovat za ni a v tomto boji proti těm, kdo nám ji chtějí vzít, riskovat svůj život, pak ve světě, v němž žijí lidé ochotní riskovat a případně i položit svůj život za to, aby nám naši svobodu vzali, svou svobodu brzy ztratíme a staneme se otroky" (2). A podobnými slovy to vyjádřil jeden z Otců zakladatelů USA Benjamin Franklin, když řekl: "Ti, kdo by se byli ochotni vzdát velké svobody za trochu dočasného bezpečí, si nezaslouží ani svobodu, ani bezpečí." Pokud je pro nás v současném boji s terorismem důležitější bezpečí (a jsme pro něj ochotni učinit mnohé ústupky a obětovat svoji svobodu – viz volby v Madridu), v konečném důsledku nebudeme mít ani svobodu (které jsme se dobrovolně zřekli), ale ani vytoužené bezpečí, o které nám tolik jde. Je to boj, kde vítěz bere vše, kde získáme všechno nebo naopak všechno ztratíme. Buď uhájíme svobodu i bezpečí, nebo přijdeme o obojí. Nejde si zachovat jedno na úkor druhého - naše zkušenost s Mnichovem to ukázala dostatečně jasně – ztratili jsme svoji svobodu, které jsme se dobrovolně vzdali, ale útlak přišel tak jako tak velice rychle poté. Vždy je lepší bojovat, i když není jasné, jak boj dopadne, protože i kdyby dopadl pro nás nepříznivě, již to je naše plus, že jsme ho podstoupili.\nJe tedy dobře, že USA pozdvihly na zem hozenou rukavici extrémistů a že vsadily na nekompromisní taktiku preventivní války, ačkoli právě za to jsou v Evropě nejvíce kritizovány – že právě tímto činem stávající konflikt rozpoutaly. A ačkoli je levice v hysterické křeči, bylo to nejlepší možné řešení, jak se v dané situaci bylo možno zachovat. Nečinnost by byla slabost. Výstražné odpálení několika raket, jako to měl ve zvyku Bill Clinton, by byla nic neřešící slabost. Písemné prohlášení ve formě rezoluce OSN by byla slabost nad slabost, protože OSN je jen zkorumpovanou bezmocnou institucí ovládanou zhrzenými rádoby-velmocemi nebo diktátory a zločinci z třetího světa. Šlo-li o tak mnoho (a Bush ví, že o tak mnoho jde, jde totiž o vše, proto tak mnoho riskuje), pak jedinou možností bylo demonstrovat sílu a odhodlání. Sílu morální i sílu technologickou. To se Spojeným státům bezesporu podařilo, byť boj není zdaleka dobojován, postupně se jeho charakter mění a současná situace v Iráku napovídá, že ještě dlouho potrvá.\nEvropa tváří v tvář islamizaci\nJe-li ale hlavní snahou Spojených států vypořádat se s islamistickým terorismem, pak Evropa, kromě stejného úkolu, má navíc ještě výzvu mnohem náročnější. Je jí hrozící islamizace evropského kontinentu, jev, který Američané neznají, protože jejich islámské komunity se zdařile adaptovaly a jsou vůči americkému státu víceméně loajální. Troufám si říci, že Evropě právě zde hrozí největší nebezpečí. Terorismus je zlo očividné a nezpochybnitelné, vymýtit ho zcela je úkol téměř sysifovský, protože ač s ohromnou technologickou převahou, je naše civilizace křehká a zranitelná, často na místech, kde to nejméně tušíme. Přesto je možné říci, že po určité době by tento druh nebezpečí (islámský terorismus) měl být víceméně eliminován. Boj Západu o přežití tím ale není zdaleka vybojován a především Evropa bude stát před téměř neřešitelným problémem, co s desítkami milionů muslimů, kteří se na kontinentě zabydleli a neničí naši civilizaci náložemi či unesenými letadly, ale postupným - na první pohled nepatrným - rozleptáváním tradičních hodnot, na kterých je postavena. Anebo, řečeno ještě přesněji, neničí ji ani tak oni, jako spíše samotná Evropa v bláhové snaze popřít to ze své kultury, co by v očích přistěhovalců mohlo být vnímáno jako urážlivé. A ještě ani ne tak to, co za urážlivé skutečně považují, ale mnohem více to, co si Evropa sama určí, že by vůči nim urážlivé mohlo být. Problémy jsou tedy dva – (I) nezvládnutá, nezvládaná a v daných podmínkách nezvladatelná imigrace a (II) zvrácená představa, že vytvořením multikulturní společnosti nastolíme to správné prostředí, ve kterém se všichni budou cítit příjemně. Paradoxem je, že se v takové společnosti necítí dobře nikdo, ani přistěhovalci (kterým je vše málo), ani my sami, kteří s úžasem zjišťujeme, jak nám mizí před očima to, co náš činilo jedinečnými a čím jsme se odlišovali od kultur jiných a v čem - nebojím se říci - se projevovala i nadřazenost naší kultury nad kulturami dalšími. Vytváříme tak jakousi bezpohlavní unisex kulturu, bez barvy, bez chuti, bez vůně, nudnou, protože okleštěnou, otesanou do jediné přijatelné podoby, která by všem vyhovovala, ačkoli nevyhovuje téměř nikomu. Jak trefně poznamenal Roger Scruton, multikulturní společnost je jen jiný název pro společnost bez kultury (3) .\nEvropa (myšleno evropské západní myšlení) tak zcela nepochopitelně pomáhá muslimským přistěhovalcům rozebírat a demontovat sebe samu, je jako člověk, který spolupracuje s lékařem na své vlastní sebevraždě a ještě se při tom tváří vítězoslavně, jakoby šlo o ten největší úspěch celého jeho života. V takové situaci, postrádající jakoukoli logiku, se dá Evropě jen stěží pomoci, obrat může nastat jedině tehdy, až si konečně někdo uvědomí absurditu celého počínání a začne bít na poplach, přičemž není jisté, zda již teď není příliš pozdě.\nPopulace na evropském kontinentu se totiž každým rokem dramaticky mění ve prospěch muslimských přistěhovalců. Zatímco původní obyvatelstvo Evropy vymírá, přistěhovalci svojí vysokou natalitou úbytek obyvatelstva doplňují. A protože bílé obyvatelstvo stárne a nedostává se pracovních sil, další a další imigranté přicházejí pracovat na jejich místa, čímž se roztáčí nekonečný kolotoč demografických změn. Některé výzkumy tak naznačují, že aby se produktivita práce udržela na stávající výši, pak by do roku 2050 muselo přijít do Evropy dalších neuvěřitelných 700 milionů lidí, kteří by tak představovali 75% veškerého evropského obyvatelstva, přišedšího po roce 1995 (4). My, původní obyvatelé starého světa, bychom se tak stali menšinou (25%), de facto cizinci ve vlastní zemi, která by již nebyla naše vlastní a jejíž charakter by - vzhledem k poměru sil - zřejmě neobsahoval již nic nám blízkého a důvěrně známého. Jestli toto nikoho netrápí, pak si již neumím představit, co horšího by se muselo stát, aby se Evropa probrala z letargie a začala se chovat pragmaticky. USA se podobných trendů bát nemusí, prochází procesem naprosto opačným, jejich populace roste a mládne.\nVlastimil Podracký píše, že "domácí obyvatelstvo má právo na svoji kulturu a technickou civilizaci, kterou vytvořili jeho předkové. Nemá povinnost přijímat cizí migranty nebo pracovníky a dávat jim shodná práva s obyvatelstvem domácím". (5) Přesně toto se ale v Evropě od 70. let minulého století až do dnešních dnů děje (imigranté jsou stavěni na roveň domácímu obyvatelstvu, mnohdy i upřednostňováni, dochází k pozitivní diskriminaci) a zatím to nevypadá, že by se tento trend měl v dohledné době zvrátit. Socialistickými plánovači, mezi kterými nesmí chybět ani náš expremiér Špidla, je upřednostňován model právě takovéto společnosti, společnosti, kde se nedostávající pracovní síly čerpají z východu, místo toho, aby se rozumnou propopulační politikou podporoval tolik potřebný a přirozený přírůstek domácího obyvatelstva. Evropská společnost tak spěje ke stavu, kdy zcela rezignuje na nejzákladnější lidské poslání množit se a zachovat svůj rod a dobrovolně tak přenechává veškeré své dědictví cizincům z třetího světa, cizincům muslimského vyznání, kteří se ani nesnaží jakoukoli loajalitu předstírat a nenechávají nás na pochybách, že se zde zařídí zcela po svém. Jaký bude život oněch 25% původních Evropanů mezi těmito hordami nekulturních nevzdělanců, nechci raději domýšlet. Přitom rok 2050 není datum zas až tak vzdálené a mnozí z nás se této doby jistě dočkáme.\nČtenář by mohl namítnout, že celá záležitost je zbytečně vyostřená a že nebezpečí, v tak velké míře, jak jej líčím, neexistuje. Že natolik vyspělá civilizace, jako je západní, nemůže být smetena civilizací, která mnohdy žije životem ne nepodobným středověkému. Není tomu tak. Římská říše padla v 5. století a ani celá její vzdělanost, vyspělost a technické znalosti nezabránily tomu, aby si ji podmanily barbarské národy. Byl to především její vnitřní morální úpadek, nápadně blízký tomu, co dnes můžeme pozorovat v některých západních zemích Evropy.\nV dlouhodobém horizontu sice věřím, že nakonec zvítězí spravedlnost a pravda, že zlo nemůže vyhrávat věčně a jednou přijde jeho konec (tak jako se Třetí -„tisíciletá“ - říše rozpadla po 12 letech a „věčné“ přátelství zemí střední a východní Evropy se SSSR nevydrželo déle, než jen necelé půl století). Nicméně oněch 12 (respektive 50) let stačilo na to, aby zahynuly miliony lidí, aby byly zničeny ohromné hmotné, duševní i duchovní hodnoty a aby byly nenávratně poškozeny osudy desítek milionů lidí. Ano, pravda většinou vždy zvítězí, ale nečekejme, že se to stane automaticky a že zvítězí sama o sobě, bez našeho přičinění. Churchillův výrok o krvi, potu a slzách je nadčasový a bude platit vždy, kdykoli bude ohrožena svoboda společnosti tak, jako tomu bylo za nacistického Německa. A nekompromisní postoj R. Reagana vůči sovětskému zlu způsobil to, co se nedařilo desetiletí předtím jeho předchůdcům - právě proto, že byl tak tvrdý a neústupný. Jinými slovy, máme šanci zvítězit, ale jen tehdy, když si uvědomíme vážnost situace a budeme ochotni přinést oběti.\n1) Huntington, Samuel P.: Střet civilizací. Boj kultur a proměna světového řádu (Rybka Publishers Praha 2001, str. 21)\n2) Joch, Roman: Gentleman a demokracie (in: revue Prostor 2002/53, str. 88)\n3) Scruton, Roger: Čemu věřím a proč (in: Revue Politika 2004/6-7)\n4) O´Sullivan, John: Kterak nepřistupovat k imigraci (in: Bulletin OI č. 143, červenec 2003, str. 7)\n5) Podracký, Vlastimil: Návrat k domovu. Manifest tradicionalismu (Votobia, Olomouc 2004, str. 99)\n7994 čtenářů |\nPočet čtenářů online: 3287, dnes: 10621


JAK A KDE KOUPIT NEARPAD (PAD) - SNADNÝ PRŮVODCE KROK ZA KROKEM - NÁKUP KRYPTOMĚNY\nJak a kde koupit NearPad (PAD) - snadný průvodce krok za krokem\nCo je PAD?\nKrok 5: Obchodujte s PAD\nPoslední krok: Uložte PAD bezpečně do hardwarových peněženek\nDalší užitečné nástroje pro obchodování s PAD\nRozbočovač DeFi na ekosystému NEAR skládající se z DEX, agregátoru a inkubace projektu\nAktuální cena PAD je 1,21 USD a je zařazena na 3264 na Coinmarketcap a v poslední době v době psaní vzrostla o 41,53 procenta.\nPAD byl uveden na řadě kryptoburz, na rozdíl od jiných hlavních kryptoměn jej nelze zakoupit přímo za peníze. Stále však můžete tuto minci snadno koupit tak, že si nejprve koupíte USDT u jakýchkoli fiat-to-crypto burz a poté přejdete na burzu, která nabízí obchodování s touto coinem, v tomto průvodcovském článku vás podrobně provedeme kroky k nákupu PAD .\nAle ještě nejsme hotovi, protože PAD je altcoin, potřebujeme převést naše USDT na burzu, s níž lze obchodovat PAD, zde jako směnárnu použijeme HotBit. HotBit je populární burza pro obchodování s altcoiny a má velký počet obchodovatelných párů altcoinů. Pomocí níže uvedeného odkazu zaregistrujte svůj nový účet.\nJakmile vám přijde USDT, měli byste od HotBitu obdržet potvrzovací oznámení. A nyní jste konečně připraveni koupit PAD!\nV pravém sloupci je vyhledávací lišta, nyní se ujistěte, že je vybráno 'USDT', protože obchodujeme USDT s altcoinovým párem. Klikněte na něj a zadejte „PAD“, měli byste vidět PAD/USDT, vybrat tento pár a uprostřed stránky byste měli vidět cenový graf PAD/USDT.\nNíže je pole se zeleným tlačítkem, které říká „Koupit PAD“, uvnitř pole zde vyberte kartu „Trh“, protože jde o nejjednodušší typ nákupních objednávek. Kliknutím na procentní tlačítka můžete buď zadat částku, nebo si vybrat část svého vkladu, kterou chcete utratit za nákup. Až vše potvrdíte, klikněte na „Koupit PAD“. Voila! Konečně jste si koupili PAD!\nKromě výše uvedených burz existuje několik populárních kryptoburz, kde mají slušné denní objemy obchodování a obrovskou uživatelskou základnu. Tím zajistíte, že budete moci své mince kdykoli prodat a poplatky budou obvykle nižší. Doporučuje se také zaregistrovat na těchto burzách, protože jakmile se tam PAD dostane, přiláká to od tamních uživatelů velké množství obchodů, to znamená, že budete mít několik skvělých obchodních příležitostí!\nPokud plánujete ponechat („hodl“, jak někteří mohou říci, v zásadě chybné „držení“, které se postupem času propagují) váš PAD na dlouhou dobu, možná budete chtít prozkoumat způsoby, jak jej udržet v bezpečí, přestože Binance je jedním z nejbezpečnější kryptoměnová burza, kde došlo k hackerským incidentům a finanční prostředky byly ztraceny. Vzhledem k samotné povaze peněženek ve směnárnách budou vždy online („Hot Wallets“, jak jim říkáme), a odhalí tak určité aspekty zranitelností. Nejbezpečnějším způsobem, jak doposud ukládat své mince, je vždy jejich vložení do typu „studených peněženek“, kde bude mít peněženka přístup k blockchainu (nebo jednoduše „přejde online“), když rozesíláte finanční prostředky, čímž se snižuje šance na hackerské incidenty. Papírová peněženka je druh bezplatné studené peněženky, je to v podstatě offline generovaná dvojice veřejné a soukromé adresy a budete ji mít někde zapsanou a bezpečně ji uložíte. Není však trvanlivý a je náchylný k různým nebezpečím.\nkód sdílení obrazovky serveru sváru\nMohu si koupit PAD za hotové?\nExistují nějaké rychlé způsoby, jak koupit PAD v Evropě?\nExistují nějaké alternativní platformy pro nákup PAD nebo bitcoinů pomocí kreditních karet?\nNeexistuje žádný přímý způsob, jak koupit PAD v hotovosti. Můžete však použít tržiště jako např LocalBitcoiny nejprve nakoupit USDT a zbývající kroky dokončit převodem USDT na příslušné burzy AltCoin.\nPřečtěte si více o základech NearPadu a aktuální ceně zde.\nimportovat projekt maven do Intellij\nmateriál-ui modální příklad