Tomáš Poul - blog\nTomáš Poul - blog na Blog.cz\nSquatting. Komu vyhovuje chátrající Milada?\n14. prosince 2015 v 2:29\t| T.P.\nPo přestěhování se do Prahy, které proběhlo před necelým půlrokem, jsem si oblíbil a začal často navštěvovat Kliniku. V důsledku toho jsem se začal více zajímat i o squatting jako takový a získal k němu jisté sympatie a hlavně pochopení některých (většiny) důvodů, proč lidé okolo Kliniky a jejich předchůdci z Cibulky, Milady, Ladronky atd. jednali tak, jak jednali.\nK nedávno sdílené fotce na mém facebooku, která poukazovala na to, že v Evropě máme 4,1 milionu lidí bez domova a vedle toho 11 miliónů prázdných domů, jsem napsal tento kratší text:\nNejsem squatter, ale co kdyby se na chvíli na tuhle činnost začalo koukat jako na řešení, místo problému? Díky televizi Nova a podobnejm médiím má v česku squatting špatnou pověst, squatteři jsou automaticky nemakačenka a feťáci, v horším případě protisystémoví teroristi.\nRealita je taková, že za tím co dělaj je mnohdy daleko víc práce, než si kdekdo umí představit.\nMiliony obyvatelných domů v evropě jsou prázdný a mimálně tisíce z nich se staly obětí něčí lhostejnosti, v horším případě vypočítavosti, kdy místo starání se o nemovitost, k čemuž majitele vlastnictví zavazuje, se dům neustále přeprodává pochybným společnostem, případně se čeká na to, až spadne úplně a vlastník tak bude moct odprodat často lukrativní stavební pozemky v centrech měst...\nCo by znamenala pro společnost legalizace squattingu? Chaos, kdy každý by chtěl být squatter a nikdo už pak nestál o placený pronájmy? Dost možná, já si to nemyslím. Jak zmiňuju vejš, za životem ve squattu je daleko víc práce a odříkání, než si lidi připouští... Málokdo by doopravdy vyměnil pohodlí pronájmu s každodenní teplou sprchou, topením a gaučem za (minimálně zpočátku) studenej vybydlenej barák, častokrát bez funkčních rozvodů elektřiny, vody a s topením maximálně v kamnech, kterej by ještě k tomu musel před samotným nastěhováním se pravděpodobně několik dní uklízet a provést spoustu dílčích oprav, aby se v něm dalo alespoň nějak žít. Tudíž extrémní nárůst squatterů podle mě nehrozí, bydlení bez placení nájmu je draze vykoupeno veškerou ztrátou pohodlí... Přesto věřím, že je tu dostatek lidí, kteří by tuhle možnost ocenili, jenže tu není a díky démonizování squattingu, nejspíš ještě dlouho nebude...\nNestojí to alespoň za zamyšlení?\nNejsou to žádný velký myšlenky, jen narychlo sepsaný kecy, který ale tak nějak vystihujou moje pocity. To jest, že bychom se jako společnost měli zbavit předsudků a pokusit se squatterům taky chvíli naslouchat, a přemýšlet racionálně (skutečně racionálně, ne tím, co za racionální myšlení považuje většina společnosti svázaná svojí připosraností a konvencema).\nJako (pasivního, ale přesto) podporovatele squattingu mě samozřejmě přitahují místa, kde se český porevoluční squatting formoval nejvíc, ze všeho nejvíc legendární vila Milada v Tróji - možná proto, že zprávy o jejím násilném vyklizení v roce 2009 jsem poměrně výrazně zaznamenal i já, jako šestnáctiletý floutek bez politického názoru, kterému byly různé formy revoluce vždy sympatické, ovšem na squattery měl jako většinová společnost dost pokřivený pohled (byť snad ne nijak vyhraněně negativně-pokřivený), díky nulové osobní zkušenosti a mediální masáži.\nNacházíme se v roce 2015. Milada je šest let po vyklizení opuštěná, chátrá a ačkoliv nejsem statik nebo architekt, řekl bych, že se i pomalu rozpadá. Obcházím okolo ní a je mi z toho smutno. Je to nádhernej barák, kterej by mě zaujal i bez své squattové minulosti, kolem kterýho jako by se vznášela zvláštní aura výjimečnosti a zároveň smutek, z toho jak skončil, a z lepších zítřků v nedohlednu. Střecha je děravá, lépe řečeno, střecha neexistuje. Hádejte kvůli komu? Kvůli bezpečnostní agentuře, která při vyklízení všechny tašky z Milady shodila!!! Přesvěčte se sami, na videu\nNějakou dobu, jak jsem odpozoroval z fotek, zřejmě pak na Miladě fungovaly místo střešní krytiny alespoň provizorní plachty. Ty jsou teď roztrhané a opravit je, už se nikdo nenamáhá. Bojím se domyslet, jak moc musí být vila podmáčená...\nOkna jsou zazděná nebo rozbitá, případně kombinace obojího. Možnost dostat se dovnitř je prakticky nulová, pokud nevlastníte nějaké horolezecké vybavení nebo hasičský žebřík a nepokusíte se o to právě přes děravou střechu, což je jediná možnost, která mě napadá. Nejsem si ale jistý, jestli bych současný stav interiéru vidět chtěl... musí být neobývatelný.\nNedlouho po vyklizení vnitřní prostory squattu představoval rádoby ironickým tónem jako něco odporného tehdejší starosta P8, viz. video:\nPřehlédneme-li pro tentokrát ubohý formát videa samotného, místo kýženého efektu které mělo přinést, což bylo nejspíš znechucení, spíš funguje jako ukázka toho, že v době obývání squattery byl vnitřek vily zabydlen a využíván. Je třeba zdůraznit, že toto video vzniklo po zásahu bezpečnostní agentury, která uvnitř ničila vše co jí přišlo pod ruku a vybavení domu vyhazovala z oken!!!\nJe na místě si znovu položit otázku, komu vyklizení Milady prospělo? Vile samotné ROZHODNĚ ne, je v žalostném stavu, a někomu jinému? Nebylo lepší, když byla zabydlená a kromě funkce ubytovací, pro kterou jsou tu domy v první řadě, plnila taky roli kulturního centra, než když je pustá a prázdná? A kdo zničil Miladu víc? 11 let jí obývající a o ní se starající kolektiv squatterů, nebo jeden zásah bezpečnostní agentury a následná lhostejnost k její opuštěnosti a tristnímu stavu ze strany všech státních orgánů?\nVila a okolní pozemky měla zdarma připadnout Karlově univerzitě, a ačkoli si nejsem jistý, myslím, že kvůli nějakému formálnímu nedostatku se tak dodnes nestalo a o objekt už v současné době nejeví zájem prakticky nikdo.\nRád bych se mýlil, ale za této situace směřuje Milada poměrně jasně spíše než k opětovnému ožití, ke svému stržení...\nHipsteři potřebují zastání\n11. listopadu 2015 v 20:30\t| T.P.\nKdyž jsem začal být kvůli momentálně asi 3 měsíce neholeným vousům a počínající zábavě v nošení vytahaných svetrů nazýván (jakkoliv mě toto pojmenování nevadí a neuráží) hipsterem, přišel čas na napůl vážné a napůl z legrace (ve skutečnosti tak 80:20 pro legraci) myšlenou úvahu nad úlohou hipsterů ve společnosti, v níž nešlo dojít k jinému závěru, než že lidé takto označovaní to nemají vůbec jednoduché.\nBýt hipsterem, ať už dobrovolně nebo ne, je dnes obecně vnímáno jako něco negativního, vypózovaného, poháněného touhou se za každou cenu odlišit a tak dál. Nenamáhal jsem se hledat nějakou obecnou definici hipsterů, částečně proto, abych nezničil svůj nezasvěcený pohled, který je jádrem této úvahy (možná tak učiním po dopsání), nicméně přijde mi, že bohatě stačí mít určitou vizáž, do které dneska spadá půlka mladý Prahy, nebo být viděn na Krymské, dělat fotky jistého typu na instagram nebo chodit na koncerty alternativních kapel a již to může stačit k tomu, abyste byl nenávratně onálepkován.\nV době mojí puberty, cca. 8-10 let zpátky, byl hodně populární a taktéž hodně vysmívaný styl zvaný EMO. Někteří možná pamatují,... S emaři se pohrdalo jako s málokterou jinou subkulturou. Málokdo věděl, že emo není jenom o tom zmalovat se a hned po tom začít myslet na sebevraždu, že má například přímou spojitost s hudbou atd., většinou stačilo jako emař vypadat a obět třídní/školní/pouliční/internetové šikany byla jasná. Podobná situace, byť možná s ne tak masivně nenávistnou antikampaní a ne takovým dopadem na mladší vrstvy obyvatelstva (emo bývalo populární i mezi dětmi, průměrnému hipsterovi bývá, řekněme, kolem dvaceti), se nyní opakuje, ač je stejně nesmyslná.\nVětšina posměváčků má podle mě problém s tím, že by tak ráda vypadala taky, ale mají takový mindrák, aby náhodou nespadli do nějaké škatulky, že se sami bojí byť jen trochu pozměnit svůj šatník. Jejich problém však v žádném případě není dostačující omluvou pro to, aby mladí, často velmi inteligentní lidé museli z jejich úst snášet všemožné uštěpačné poznámky a narážky - třeba jen kvůli "hipstersky" vypadajícímu svetru.\nCelospolečenský tlak na hipstery je zkrátka enormní a nadále neúnosný. K nechutným útokům se ještě ke všemu začínají uchylovat některé (pseudo)celebrity, ačkoli právě ony bývaly nebo mnohdy ještě jsou objektem zájmu hipsterů samotných, jako konkrétně zpěvačka Nikola Mucha se svojí novou písní nazvanou "Heil Hipster"... Spojovat hipsterství s hajlováním je jednoduše nechutné, zvlášť když si uvědomíme (informace mám z dobrých zdrojů zpěvačce blízkých), že jí NEVADÍ, když nespláchneš či nedáš důle prkýnko, dokonce ani když jí v noci načůráš do šuplíku - ovšem s hipstery, s těmi má evidentní problém! Proč asi - snaha svézt se na nyní tolik populárnímu výsměchu této nevinné menšině je evidentní, stejně tak nepochybuji o tom, že až bude tato dosud oficiálně nevydaná píseň nahraná ve studiové kvalitně, okamžitě se stane hitem, jako podobné, populisticky laděné, nenávistné fláky.\nHipsteři zkrátka potřebují naše zastání. Pokud budete svědkem nějakého nesmyslného brutálního útoku na nevinného, bezbranného člověka, označeného touto nálepkou, s pomocí ani na vteřinu neváhejte. Nikdy nevíte, kdy kvůli chvíli neholení se nebo o pár velikostí většímu svetru někdo napadne Vás!\nRadost z věcí všedního dne je povznášející\n3. května 2015 v 3:57\t| T.P.\nMusí být. Ačkoliv to podle nadpisu tohohle textu bude působit, že onen povznášející pocit dobře znám, není tomu tak - alespoň ne moc často. Chci se tomu ale naučit, nejlíp teď hned, i když vím že u někoho zvyklýho nad vším přemejšlet třikrát tolik, než kolik je ve skutečnosti potřeba, jako jsem já, to nebude úplně nekomplikovanej přerod (nic se nemění hůř, než způsob vlastního uvažování, o čemž jsem se v nedávný minulosti několikrát přesvěčil, ale teď si dávám přece jenom trochu větší šance na úpěch, protože se nehodlám nutit do věcí, který nemám rád, jako předtím, jen bych rád trochu zjednodušil svoje uvažování - a když se nad tím vlasně zamyslím od podstaty, už jen tím že píšu tenhle text ten boj vlastně prohrávám, neboť to není nic jinýho než jeden dlouhej nesmyslnej myšlenkovej pochod - ale aspoň si ulevím, žejoo :)) ).\nKaždopádně momentálně jsem skálopevně přesvědčenej o tom, že schopnost radovat se z maličkostí všedního dne a nepřemýšlet zbytečně komplikovaně je jeden z mála, možná jedinej zaručenej způsob, jak bejt šťastnej. Třeba si za půl roku budu myslet přesnej opak, vlastně je to i docela pravděpodobný, vzhledem k tomu že svoje názory a speciálně životní filozofii měním docela často, hehe - ale kdo nikdy nepřehodnocuje svoje názory, ten je buď blbec, člověk neschopnej sebereflexe a nebo génius, kterej se se správnejma myšlenkama už narodil. Já nejspíš nejsem ani jeden případ, i když minimálně u těch prvních dvou by se našlo určitě pár lidí, kteří mají opačnej názor... Génius je v pohodě, za toho jsem byl poprvé a naposled označen... ehm, sám sebou. No každopádně, můžu změnit názor jako třeba v případě oněch lidí, který baví se každej víkend stejně opít a do dalšího víkendu o tom všem okolo nadšeně vyprávět, o kterejch sem se před nějakou dobou na tomhle nesmyslným blogu pokusil napsat nějakej nesmyslnej text, a nazval jsem je prázdnými... Někdo by řekl, že jsem změnil názor, protože teď chlastám úplně stejně, jako ti který jsem za to tolik kritizoval... haha, ne, vážně to není tím :-D ani jsem si najednou nezačal myslet, že je to nějaká bezva zábava, za sebe to pořád beru do jistý míry jako jedno malý velký zoufalství, ale dneska už bych to těm lidem nechtěl nijak brát, ani jakýmkoliv způsobem soudit to, která zábava je prázdná a která je hrozně smysluplná a bezvadná (jasně, v naprostý většině případů ta moje zábava byla ta skvělá a zábava ostatních ta pokleslá, tak už to u tvrdohlavejch egoistickej týpků, za kterýho se z části považuju, bejvá..) a už vůbec s nimi nepohrdám, jako v tom textu, ke kterýmu se tu teď vracím (radši si ho znova ani číst nebudu, nečtu po sobě radši víc než dvakrát nic, protože mi většina z toho co napíšu hned na druhej den přijde totálně pitomá... vy to taky radši nečtěte, v zájmu svýho zdraví, i když, dneska to třeba ještě vyzní vtipně, snažil sem se bejt striktní, hahaha). Ono vůbec, pohrdat kýmkoliv, není zravý a dobrý a tak. Tenhle text obsahuje a ještě asi obsahovat bude hodně myšlenek, z nichž většinu doporučuju rychle vypustit z hlavy, pokud tam nechcete mít bordel jako já, ale tuhle považuju za fakt důležitou. Asi to na konci zvýraznim, nebo podtrhnu nebo tak něco. Ale zase sem se nechal únýst svojí hlavou někam úplně jinam od toho, o čem sem dneska chtěl psát (takhle je to pořád - myšlenka střídá myšlenku a během pěti minut přemejšlím nad 10 různejma tématama, přičemž ani z jedný takový myšlenky nevzejde nic hodnotnýho - dřív sem to přikládal vlastní fantazii, nebo snad genialitě, když sem byl hodně sebevědomej, jakože místy i jo, ačkoliv s velkou sebeironií, hehe, dneska to beru jako hnusnou přítěž - přemejšlet komplikovaně je na hovno.), takže zpátky k tomu.\n(a to jsem si ještě uvědomil, že mi asi nějakým zvráceným způsobem dělá dobře psát o sobě. Hnus, co? Musím bejt hrozně nesympatickej, s podobnejma lidma bych se vůbec nechtěl bavit, alespoň pokud bych přečetl něco podobně schizofrenního, jako tu právě plodím.. aspoň že ta sebereflexe mi nechybí, že! Jo a těch milion závorek v textu bude asi taky dost směšnejch, ještě k tomu když je používám nesprávně a nacpu mezi ně víc textu, než mimo - prostě si nemůžu pomoct, je to berlička pro moje vedlejší myšlenkový pochody, který hodně často vytlačujou ty který jsem si naplánoval jako hlavní, například to co mělo být nosným tématem textu. )\nNo, takže co sem to chtěl říct. Vždycky jsem tak nějak pohrdal lidma, který žijou v nějakým svým stereotypu, kterej je pro ně asi pohodlnej, vyhovuje jim a necejtí žádnou potřebu z něj někam vybočit (je mi nepříjemný přiznat si, že jsem někým pohrdal, protože je to fakt hnusná věc, jak píšu vejš, každopádně od toho je tam ten minulej čas, už nepohrdám, aspoň se snažím, proto píšu tohle). Bral jsem je za nešťastníky, nebo za jednodušší, jenom proto že jsem nedokázal pochopit, jak můžou být v tomhle spokojení... 20 let vstávat každej den ve stejnou dobu, chodit do stejný práce, bavit se o stejnejch věcech? Vždyť to je přece nesnesitelný, život je přece o daleko hlubších smyslech, no ne? Jo, moje myšlenky ne až tak dávno zpátky. Nakonec jsem si musel položit jednoduchou, ale o to důležitější otázku, která mi nastavila nekompromisní zrcadlo - jaktože teda nejsou ty věčně nasraní a nespokojení oni, v těch svých strašně nudných a stereotypních životech, ale já?\nVlastně jsem teď psal nejspíš o lidech z práce, z fabriky (obě moje dosavadní zaměstnání = fabriky)... Skončil jsem úplně stejně jako oni, ale přemejšlel jsem o nich jako o někom jiným, jako o ztracenejch existencích s tím, že pro mě je to asi jen nějaká nepovedená etapa a zářná budoucnoust plná toho, co bude doopravdickým štěstím, čeká někde za kopcem... Ne. Jedinej rozdíl je v tom, že oni si dokázali přiznat, že ta práce je součást jejich života, přijmout to a žít s tím v nějakým souladu, ne v tom, jak je to na hovno a v jaký žumpě jsem to skončil, ale samozřejmě ale dočasně, žejo, protože lepší zítřky čekaj zrovna na mě. Narozdíl ode mě si nepřikrášlujou reaklitu nějakejma nesmyslnejma představama o tom co přijde skvělýho, až odtud JEDNOU teda vypadnou. Ani si to přikrášlovat nemusej - nejsou totiž věčně na všechno a na všechny nasraný, jako já. Radujou se z maličkostí. Z toho že právě začíná pauza a oni si můžou popovídat o tom, jak si včera vypleli záhonek, co si uvařili k večeři nebo kde a s kým se opili. Nejsou to primitivní témata k debatě, jak bych to dřív asi zaškatulkoval, jsou to ty nejdůležitější věci na světě - protože jim dělají radost, stejně jako to, když se s nimi můžou podělit s ostatníma. Skvělý maličkosti, naprosto rutinní, drobnosti z každodenního života. Radost!\nTouha bejt za každou cenu ve všem výjimečnej, něčím speciální nebo tak něco, která mě bezesporu provází a za jejímž naplněním se neúspěšně dokola honím, s sebou nese taky věčnou nespokojenost sám se sebou. A bejt nespokojenej sám se sebou je samozřejmě neskutečně svazující, znamená to nemít nikdy něco jako vnitřní klid, kterej prostě ke štěstí potřebuješ. Něco výjimečnýho se povede normálnímu člověku párkrát za život, nebo třeba taky nikdy. Bejt zbytek svejch dní nějakým způsobem ne-úplně-spokojenej, jenom proto, že rutinní záležitosti všedního dne považuju za něco míň hodnotnýho, je sakra škoda, ne?\nVždycky sem se taky snažil nacpat toho do sebe co nejvíc, ve smyslu, že se snažím mít totální přehled tom co se děje na BMX scéně, v politice, v novinařině, poslouchat spoustu nový muziky, sledovat sport v širokým záběru a tak dál, jenže výsledek toho všeho je zase jenom přesycená hlava, vnitřní neklid a věčná nervozita z toho, že nevím všechno, nejsem zrovna v něčem nejchytřejší nebo tak. Pak najednou zjistíš, že na BMXu si zajezdíš stejně skvěle, i když si zrovna neviděl všechny nový videa, co ten den vyšly a neznáš všechny ridery, politickej názor a přehled můžeš mít i bez toho, abys každej den sledoval 10 zpravodajskejch servů, který stejně z 90% vytvořej jenom nedůležitou omáčku a o všem opravdu podstatným (a takových zpráv z politiky v pravdě moc není) se dozvíš i bez nich, muzika bude pořád stejně skvělá, i když ti ujde, že jeden z tvých oblíbených interpretů vydal novou desku a zejtra bude koncertovat v Paříži a život nebude o nic horší, když náhodou nebudeš vědět, kdo dělá šéfredaktora Reflexu. Když si uvědomíš všechno tohle, cejtíš se trochu jako blbec a trochu provinile - vůči sobě, že se něčím takovým zatěžuješ... méně je někdy více.\nJeště jeden příklad, na kterým bych tohle svoje "postižení" chtěl ilustrovat a kterej mě napadnul, je třeba když někdo blízkej něco slaví... V takový chvíli se za každou cenu snažím bejt až křečovitě originální, protože jinak trpím pocitem, že onen dárek nebyl dost dobrej, zapamatovatelnej a blablabla... Ale proč? Když má třeba dotyčnej člověk rád čokoládu a já o tom vím, není důvod proč bych měl považovat takovej dárek za něco horšího než úchvatnou monumentální sochu vytvořenou vlastníma rukama z bahna shromážděného v lesní říčce za svitu úplňku, která mojí osobě přijde jako úplně nejúžasnější nejoriginálnější dárek pod sluncem (ta socha má bejt příklad něčeho takovýho, křečovitě originálního, ne, zatím jsem žádnou takovou nikoho neobdaroval), přitom "blbá" čokoláda může udělat radost úplně stejně. A já nebudu horší člověk, když se zrovna nezapíšu do dějin. Jde o to udělat radost někomu jinýmu, ne sám sobě pohladit ego, jak jsem to neskutečně božsky jedinečnej obdarovatel, tak jako určitě nikdo přede mnou - oddělit tyhle dvě věci od sebe se mi asi moc dobře nedařilo.\nVšechno co jsem chtěl říct je to, že teď už si myslím, že přijít domů a povídat si o tom, jak bylo v práci, jaký je počasí nebo co budeme vařit je skvělý a není na tom nic kýčovitýho, hnusně stereotypního nebo nudnýho. Celý je to o tom si přiznat, že přemýšlet jednodušeji je vlastně fajn, že nemusím ani nemůžu vědět všechno, a že život není o těch výjimečnejch zážitcích, kterejch je vždycky jenom pár, ale právě o těch radostech všedního dne, pakliže je teda jako radosti vnímat chceme. A já už chci.\nDopsáno v 3:57 ráno - omluvte chyby nebo případnou nečtivost, i když ta nebude dána časem... Padám únavou, ale hlava jela pořád dál, takže je přede mnou ještě moooc práce :-)))\nMimochodem, za dobu psaní tohohle textu jsem stihl asi 3x nervózně obejít byt a taky si udělat selfíčko. Úchylný (ne to selfíčko, ale ta samotná záliba v tom pořizování podobnejch fotek). Ale zase je osvobozující se k něčemu takovýmu takhle hezky veřejně doznat. Myslím taky, že mám nikdy neobjevenou poruchu soustředění...\nSlavní vegetariáni ve světě hudby\n16. ledna 2015 v 19:45\t| T.P.\nDnes bych chtěl trochu navázat na svůj listopadový článek "Vegetariáni ve světě BMX" a podívat se na další známé osobnosti, které se rozhodly žít bez krutosti, tedy jako vegetariáni nebo vegani - tentokráte zabrousíme do řad muzikantů.\nPůvodně jsem chtěl vypíchnout jenom tři jména, jako jsem to udělal u BMX-riderů, ovšem při bližším prozkoumání hudební scény zjistíme, že známých jmen, kteří jsou vegetariáni/vegani je zde tolik, že by byla škoda jich nezmínit víc. Pokusím se u každého vypsat důvody, které v minulosti uváděli jako příčinu tohoto rozhodnutí - možná byste to do některých neřekli :-)\nHned na úvod tasím jméno, které překvapilo i mně. Jediná indicie, z které bych snad mohl při velké fantazii odvodit vegetariánství Jiřího Schelingera, je jeho píseň o mražených jahodách... Možná je měl tak rád, že pro něj kromě nich nic jiného neexistovalo, masa nevyjímaje :-)\nAle teď vážně... O vegetariánství legendárního rockera, jehož život skončil předčasně a tragicky ve vodách Dunaje, toho dnes mnoho dohledat nelze. Většina pramenů však hovoří o tom, že toto rozhodnutí učinil někdy v době, kdy jeho hvězda prudce stoupala, přičemž současně našel zálibu i v cvičení jógy a různých duchovních záležitostech.\nJeho exmanželka Jitka pak v rozhovoru pro AHA říká:\n"Často jsme se od sebe stěhovali. Jirka byl jeden čas vegetarián, což mi vadilo. Když jsme šli do zvěřinové restaurace, Jirka tam napichoval hrášek."\nTo údajně bylo i jednou z příčin rozvodu: "Ptali se nás, jaký máme důvod rozvodu, a Jiří řekl, že s ním nechci chodit do restaurace." - I ty chápavé manželky :-)) Ať už však byla Schelingerova motivace skoncovat s masem jakákoliv, jsem rád, že tak učinil a dnes ho mohu zařadit po bok dalších slavných jmen, kterých si vážím i tak, ale díky této skutečnosti ještě víc.\nJméno, u kterého jakákoli odlišnost oproti mainstreamovému stylu života, vegetariánství nevyjímaje, překvapí asi o dost méně, než u Jiřího Schelingera - přeci jenom Kodym byl vždycky více či méně výstřední typ, čímž samozřejmě neříkám, že by se na vegetariánství, potažmo na veganství mělo pohlížet jako na nějakou výstřednost - to bych byl sám proti sobě :-)\nFrontman Wanastowých Vjecí a zakládající člen a kytarista legendární Lucie, je dnes již dlouholetým vegetariánem. Důvody k jeho rozhodnutí pomůže pochopit jeho krátký text: "O zvířátkách, lidech a smrti". Celý ho zde kopírovat nebudu, ačkoliv je opravdu krátký, takže kdo chcete, přečtěte si ho :-) Jen citace:\n"Je mi opravdu líto, že málokdo z obyvatel naší země (a jí podobně civilizovaných) necítí přímou účast a zodpovědnost za kruté okamžiky smrti při mnohdy v důsledku technologie sadistickém způsobu popravy našich nevinných, krásných a harmonických spoluobyvatel této planety."\nByla by chyba, kdybych ve svém výčtu zapomněl na Sira Paula, baskytaristu té navždycky nejslavnější hudební skupiny všech dob, legendárních Beatles. Paul je vegetariánem a z jeho hlavy také pochází jeden z nejznámějších vege-citátů vůbec:\nPaul se také neváhal zapojit do kampaně mezinárodní organizace pro etické zacházení se zvířaty PETA pro podporu vegetariánství. Zde stručně přiblížil moment, kdy se rozhodl vzdát masa:\n"Před mnoha lety, když jsem na udici navíjel tu ubohou rybu, zjistil jsem, že ji zabíjím, vše jen pro pomíjivé potěšení, které mi to přináší. A něco ve mně se scvaklo. Zjistil jsem, když jsem pozoroval, jak bojuje o dech, že její život je stejně důležitý pro ni, jako je ten můj pro mě."\nA u členů Brouků ještě nějakou chvíli zůstaneme. Podle dostupných (ovšem velmi skromných) informací, je vegetariánem i Ringo Starr. O jeho konkrétních důvodech pro toto rozhodnutí se mi více najít nepodařilo - našel jsem jen zmínku o tom, že by to snad mělo být ze zdravotních důvodů a že dvakrát do roka toto poruší, ale nevím, jak moc jsou zdroje těchto informací relevantní. Nicméně i kdyby - pořád lepší dvakrát do roka, než pořád, že :-)\nBohužel už zesnulý, třetí člen Beatles. Údajně se vegetariánem stal jako vůbec první ze skupiny. Zdrojů pojednávajících o jeho bezmasém životním stylu taktéž mnoho nenajdeme, snad proto postačí citát z jednoho z jeho rozhovorů:\n"Věřím ve vegetariánství, protože maso je jedna z nejhorších věcí, které můžete jíst."\nZ této legendární Liverpoolské čtveřice nám už tedy zbývá pouze John Lennon. Ten se však jako jediný ze skupiny vegetariánem "na plný úvazek" nestal - s tou myšlenkou si prý v 60.letech vážně pohrával, ale nakonec se vždy vrátil k masu. Škoda, Johne - některé zdroje říkají, že vegetariánství/veganství může výrazně prodloužit život, možná bys to zpětně ocenil!\nZe všech zde uvedených jmen je mi Bryan Adams blízký asi nejméně, přesto cítím jako nutnost zde jeho jméno uvést. Bryan je vegan a v oblasti práv zvířat se angažuje poměrně aktivně. Stejně jako Paul McCartney podporuje PETA, se kterou se v poslední dekádě snažil například promluvit do duše fastfoodovému řetězci KFC - v otevřeném dopise Kanadskému řediteli této společnosti napsal:\n"Píšu vám v naději, že budete otevřeni novým způsobům, jak zlepšit život a umírání drůbeže, která končí na pultech kanadských KFC, jde jen o to přizpůsobit se základním doporučením.... tak proč to neudělat?"\nNa otázku, zda-li má nějaké životní motto, pak Bryan odpovídá:\n"Mé heslo vždy bylo: Když milujete zvířata, nejezte je..."\nDalší interpret, kterého byste mohli zařadit mezi jasně definované "alternativce". Moby je, stejně jako Bryan Adams, veganem. Jeho asi nejvíce vypovídající citát je uveden už v obrázku, který jsem zde pro něj použil. Moby je ze všech dnes představených hudebníků ohledně svého veganství asi nejotevřenější a na internetu toho o tomto jeho rozhodnutí najdeme spousty. Nebudu tu proto vypisovat všechno a odkazuji Vás rovnou na článek z loňského roku: "Moby: Proč jsem veganem."\nČlánek je opravdu vynikající a inspirativní, pokud Vás tedy toto téma zajímá, vřele doporučuji k přečtení :-)\nMuzikantů-veganů a vůbec celebrit nekonzumující maso, potažmo všechny živočišné produkty, je daleko více, než jsem zde uvedl, pokud se o toto téma aktivně nezajímáte, možná by Vás počet zainteresovaných jmen velmi, velmi překvapil, pro dnešek však skončím s Mobym a pokud se bude článek alespoň někomu líbit a já budu mít čas a chuť, pokračovat můžeme příště :-)\nPlýtvání potravinami - supermarkety, pečivo a tak dále\n16. prosince 2014 v 19:51\t| T.P.\nJe to jen výsek z mých nekonečných myšlenkových toků, o ekologii a plýtvání zdroji, potravinami atd. přemýšlím možná vůbec nejčastěji... Pro ty, koho toto téma zajímá, doporučuji hned tady na začátku shlédnout dokument "Z popelnice do lednice" plnej lidstvu ne zrovna lichotících faktů.\nA teď moje samotná myšlenka -\nSpousta lidí dnes tvrdí, jak bylo za totality lépe a tak dále. Nesouhlasím s nimi ani v nejmenším, ačkoliv sám jsem tuto dobu (bohudík) nezažil, ale jedna věc, která za komunismu (ne)fungovala a ke které by podle mě nebylo úplně od věci se vrátit, mě stejně napadá, protože je mnohem šetrnější (ačkoliv zásluhy komunistů na tom byly samozřejmě nulové, za jejich vlády se bezostyšně devastovalo prostředí jinými, daleko horšími způsoby) - jde mi o to, že dnes jsou lidé zvyklí mít čerstvé pečivo v marketech k dispozici od rána až do večera, bohužel následky jsou, alespoň pro mě, alarmující, neboť samozřejmě tolik pečiva je nemožné prodat a dle mého odhadu (podpořeného pozorováním mojí matky, která v supermarketu před nějakým časem pracovala), se vyhodí denně cca. 20-40% ze všeho pečiva, což je něco neskutečného!\nMá myšlenka (možná spíš domněnka) je taková, že za minulého režimu bylo v obchodech pečivo prostě dostupné jen ráno a dopoledne, odpoledne už byly regály prázdné, protože se všechno vyprodalo. Jasně, že to neslo svoje nevýhody, dnes si tak pohodlně nakoupí i lidé pracující na směny a tak dále, ale na směny se pracovalo i tehdy a nemyslím si, že by zdejší občané měli nějak zvlášť velký problém se k pečivu dostat (že s ostatními potravinami to zrovna valné nebylo, je asi všem jasné)...\nTo že pečivo je jen dopoledne byl prostě fakt, se kterým se muselo počítat. Nevidím proto důvod, proč bychom si na to nemohli zvyknout znova... Jediným, ale o to hůř překonatelným, je naše současná vyžranost, to, jak jsme zvyklí na přetékající regály se stovkami druhů všeho, dostali jsme se z jednoho extrému do druhého - od problému sehnat potřebné suroviny a nedostatku těch základních k problému zbytečné nadprodukce, přesycenosti a přemnoženosti všeho... Dobré není ani jedno, ale jak to změnit, když většina lidí to vnímá jako samozřejmost, ne jako problém?\nDalší věc, možná o dost vtipnější (pro někoho, já to vnímám jako problém), která mě v marketech nevýslovně štve, je zbytečný balení všeho, u obslužnýho pultu ti vybraný produkt naváží, zabalí do igelitu, papíru a ještě do papírového sáčku, proboha proč? Nebo spousta druhů ovoce a zeleniny, které by v pohodě přežily bez jakéhokoli obalu, plác na to igelit! Kapitola sama o sobě jsou kombinovaný sáčky igelit/papír na pečivo... Opravdu musíme mít sáček kterej dobře vypadá (papír), ale skrz kterej na to ještě musíme vidět (igelit), za cenu toho, že je pak prakticky nerecyklovatelný? Nepostačí bohatě buď celopapírové, nebo igelitové sáčky?\nJeštěže se alespoň přestaly rozdávat ty nejlevnější tašky k nákupu zdarma, věřím, že si spousta lidí teď raději vezme svou z domu, alespoň něco, navíc minimálně v Kauflandu a možná i v Albertu, teď nevím, je dělají z (prý) 100% rozložitelného materiálu, lepší něco než nic, ale co ty ostatní věci?\nTaky je vám někdy tak ouzko, když se octnete v supermarketu?\nProsincový tok myšlenek - mám výčitky\n2. prosince 2014 v 17:24\nObčas mívám výčitky svědomí... Za něco, co jsem udělal nebo naopak neudělal v minulosti, vím že to už nevrátím a jediný co můžu dělat je se soustředit na to, abych stejný chyby neudělal znova, ale stejně se pravidelně vrací jako bumerang - že jsem se smál lidem za něco, za co nemohli, že jsem se za ně nepostavil, když se jim smáli nebo jim ubližovali druzí, že jsem někomu přál špatný věci, i když si to nezasloužil, že jsem dělal naschvály a nepomohl, když jsem mohl a pomoct měl... Jsou to většinou nějaký záblesky z dětství a snad není alibistický a je alespoň trochu objektivní, když řeknu, že jich moc nebylo, ale mrzí mě to, každou tu věc si nosím jako nějakou jizvu vevnitř,... Byl jsem hloupej, byly časy kdy jsem se bál být jiným než ostatní, chtěl jsem zapadnout, neměl sem dost morální síly na to postavit se zlu, i když jsem uvnitř dobře věděl, že to nic jinýho než zlo není.\nVýčitky mám i kvůli současnosti, mám ve zvyku dělat si srandu ze všeho a ze všech, je to můj způsob vyrovnání se s realitou všedního dne i sám se sebou, něco díky čemu tady přežívám. Docela často se ale musím v duchu vracet k něčemu co jsem o někom řekl, jestli to, co mi v danou chvíli přišlo jako vtip, nemohlo onu osobu ranit, jestli jsem tentokrát nezašel příliš daleko...\nNevím jestli se tohohle někdy zbavím, protože mám ve zvyku obecně hodně přemejšlet o tom co dělám... Ale tak jako jsem odmítnul upřednostnit zvyky a chutě většiny před právem na život a stal jsem se vegetariánem, stejně tak se nechci bavit a volit jednodušší cesty na úkor utrpení a bolestných pocitů jiných.\nJen jsem chtěl říct, že jestli jednou budu mít svoje děti, seznámím je s poučkou, na kterou jsem si sice vymyslel sám, ale jíž bezmezně věřím -\n"Snaha zapadnout mezi ty, kteří ti ani nejsou blízcí, tím že budeš dělat věci, které ve skutečnosti dělat nechceš, ti nikdy štěstí nepřinese."\nVegetariáni ve světě BMX\n12. listopadu 2014 v 21:40\t| T.P.\nJelikož jsem sám vegetariánem a zajímám se o vše s vege-lifestylem spojené, ale zároveň jsem také nadšený BMX jezdec-amatér, logicky přišel moment, kdy jsem se vydal zjistit, zda-li se v komunitě malých kol, hlavně mezi známějšími jmény, také dají najít nějací vegetariáni - a byl jsem velmi příjemně překvapen, jelikož jsem bez velkého pátrání hned objevil 3 týpky, kteří patří k těm absolutně nejznámějším.\nTaj Mihelich, Kevin Porter, Sean Burns. Co mají společného? Kromě toho, že všichni by se dali bez jakékoli nadsázky zařadit mezi absolutní legendy BMX, jsou také všichni tři vegetariány (Kevin Porter dokonce veganem). Pojďme si je ve stručnosti představit jednoho po druhém:\nTaj byl dost možná nejuznávanějším jezdcem první dekády 21.století, jeho osobní vliv na to, jak je dnes BMX vnímáno, je obrovský a nesporný.\nVegetariánem se stal již ve svém, velmi komplikovaném, období dospívání, kdy často díky díky krutému chování otčíma trpěl hladem a úzkostmi. Své rozhodnutí popsal slovy:\nNeměl jsem nikoho, s kým bych sdílel své problémy. Náš pes byl mým jediným přítelem. Cítil jsem spojení se zvířaty, myslel jsem si: "Pes je úžasnej-má mě rád a chce se se mnou potulovat, v čem je jiný než kráva nebo prase, nebo jiné zvíře, které jíme?"Nedokázal jsem ty dvě věci oddělit, a tak jsem nejedl maso. Můj otčím se mě snažil donutit, abych maso jedl, díky čemuž jsem si to s ním spojoval.\nTaj už je dnes bohužel díky úrazu zad a následné neúspěšné operaci v BMXovém "důchodu", ale jeho ježdění a přístup k němu, zůstane inspirujícím pro tisíce riderů po celé planetě asi (a doufejme že) navždy.\nTaj měl také téměř jistě nejznámější zvíře v BMX komunitě - psa jménem "Roscoe", po kterém pojmenoval svůj signature model bot (Etnies Roscoe), ale který měl také dost možná jako jediné zvíře už navěky věků, svůj samostatný profil v BMX videu, a to rovnou v legendárním Etnies Forward.\nTajovi posloužil také jako inspirace při jeho, poněkud bizardní, výzdobě kola:\nŽádný strach, pes na všech skákacích záběrech byl samozřejmě plyšový (proto ty prostřihy).\nRoscoe už bohužel není mezi námi, Tajovi už zbyl pouze druhý pes Monty (na fotce výše s oběma psisky), nicméně jeho stopa je pro BMX komunitu, stejně jako ta Tajova, nesmazatelná.\nKevin Porter je, narozdíl od Taje, ještě stále aktivním jezdcem, ačkoliv nedávno ukončil svojí dlouholetou spolupráci s Flybikes (kde měl oblíbenou a velmi prodávanou signature sérii komponentů Tierra).\nKevin je znám a obdivován pro své všestranné a stylové technické ježdění v parku, na streetu i na dirtu a kromě toho různými "vlastními", mnohdy vtipnými vychytávkami, z jeho ježdění prostě čiší radost. Mimoto přinesl do BMX i notnou dávku inovativního přístupu, ať už zpopularizováním nízkého rámu, nebo duší "Cobra tube", při jejíž instalaci není třeba sundávat celé kolo, na jejímž vývoji se u Flybikes podílel.\nKevin je veganem. Co ho k tomu vedlo, komentuje nějak takto (můj hrubý překlad):\n"Máma s tátou ze mě vychovali velmi soucitného člověka, vždycky jsem se cítil provinile za využívání cizího života pro doplnění vlastní energie."\nKevin dle vlastních slov přestal jíst maso také díky otřesným podmínkám, které zažil v jídelně na střední škole, kam docházel. Sám se však ještě necítí být 100% veganem, ačkoliv se stravuje na čistě rostlinné bázi. Veganství bere jako celek a zmiňuje, že například momentálně jezdí za firmu bot, která nemá v nabídce žádné veganské boty, ale už na nich s ním pracují (rozhovor ze kterého jsem čerpal pochází z roku 2013, v současné době už je situace už určitě jiná, ale bohužel detaily jsem nezjistil). Nicméně dokud jezdil ještě za značku bot DUffs, tam svůj signature veganský model bot měl, pojmenovaný, stejně jako jeho komponentová série u Flybikes, "Tierra".\nJeště uvedu, jaká obuv se považuje za veganskou: Boty při výrobě nesmějí přijít do styku s žádným materiálem živočišného původu. Bohužel dnes stále většina obuvních firem na drtivou většinu sortimentu živočišné materiály používá, byť třeba v menší míře než dříve.\nJméno, které mě z těchto třech nejvíc překvapilo. Burns jako velká hvězda současného BMX, známá svým punkovým stylem ježdění i života. Vzhledem k místy drsné prezentaci jeho vlastní BMX značky Bone Deth bych Seanovo vegetariánství zrovna neočekával, ale jak vidno, opět se potvrzuje, že na první dojem dát nelze.\nSean také podporuje mezinárodní organizaci za ochranu práv zvířat PETA (Stejně jako Taj Mihelich).\nSean o svém vegetariánství (opět můj hrubý překlad):\n"Jsem vegetarián asi od roku 2003. Předtím, už tak od devíti do čtrnácti, jsem naprosto nesnášel krev ze steaku na mým talíři. Úplně jsem ztratil chuť, chtěl jsem vzít maso a schovat ho pod talíř. Vždycky mě znechucovalo. Na střední jsem se vyhýbal školní jídelně a utratil peníze na sladkosti z bufáče. Pomalu, ale jistě jsem si uvědomil, že už nikdy víc nemůžu jíst žádný maso, kolem 18 - 19."\nTo je tak asi všechno :-) Už jsem se vyčerpal. Pokud někdo z těch, co to přečtou, ví o dalších vege riders, napište mi o nich do komentů, děkuji :-)\nOmlouvám se, pokud některá z informací v článku není aktuální - některé zdroje, z kterých jsem čerpal, byly staršího data vydání, a překlady jsou přibližné.\nNakonec ještě doporučím pro BMX nadšence přečíst si český překlad rozhovoru s Tajem Mihelichem - odkaz na něj přhazuji úplně nakonec ve zdrojích, je na stránkách checktrails.\n>> http://checktrails.com/archives/2533 << interview s Tajem\nZemanova rétorika v rozhlase? Nejapnost, ubohost a neomluvitelná ostuda!\n4. listopadu 2014 v 1:12\t| T.P.\nOd začátku Zemanova funkčního období, vlastně od samotné jeho prezidentské kampaně, která přetékala špínou a lží (výčet lží z kampaně pro připomenutí a zpestření připojím na konec článku), jsem zděšen chováním a kroky této osoby, která kdysi dávno absolutně zapomněla dát svému egu nějaké hranice a nedokáže jakkoliv redukovat ať už svoje, většinou velmi plytké a ubohé, světonázory, tak třeba i svou spotřebu alkoholu a cigaret, v posledních dnech a po sledu událostí poslední doby už však můj pohár trpělivosti přetekl a cítím potřebu udělat to jediné, co je v mých možnostech - vyjádřit k tomuto svůj, dost možná ničím nezajímavý, názor tady na blogu.\nPrvní z pobuřujících událostí nedávné doby byla Zemanova oficiální návštěva Číny. Zde mě daleko více než Zemanův, jakkoli v politických kruzích nepřijatelný zpáteční let soukromým letadlem firmy PPF jednoho z nejvlivnějších českých podnikatelů Petra Kellnera, pobouřilo jeho vlezprdelectví (omlouvám se, jinak to nazvat neumím a i když Zemana později v tomto článku budu kritizovat za jeho výroky v rozhlase, myslím, že tato dvojí použití peprných výrazů se vzhledem k více než rozdílnému postavení a pozicím, které se Zemanem zastáváme, nedají srovnávat) představitelům tamního komunistického a nedemokratického režimu, kdy vydává něco tak do očí bijícího, jako je porušování lidských práv v Tibetu, za věc pomalu neexistující a prezentuje jako názor všech občanů naší země, že s čínskou okupací Tibetu a vším šokujícím, co se zde odehrává, souhlasí a nehodlají jít byť jediným slovíčkem proti tomu.\nUdálost druhá, udílení státních vyznamenání. Mimo chválihodného vyznamenání Nicholase Wintona, které je víc než zasloužené a mělo k němu dojít o dost dříve, se mezi jmény dalších oceněných ocitla naprostá fiaska. V médiích se mluvilo hlavně o rozporuplných zásluhách o dobro naší vlasti režisérů Renče a Sedláčka (myslím že je třeba si na rovinu přiznat, že zásluhy nemají žádné, pouze svojí, zřejmě nemalou měrou, dopomohli k osobnímu úspěchu Zemana), mně však přišlo daleko více šokující vyznamenání současného slovenského premiéra Roberta Fica a to ničím menším, než rovnou nejvyšším státním vyznamenáním, pro jistotu opakuji: !!! NEJVYŠŠÍM STÁTNÍM VYZNAMENÁNÍM !!!, Řádem Bílého lva, který mu byl udělen "za zvlášť vynikající zásluhy ve prospěch České republiky" - jaké jsou tyto zásluhy, dokáže z Ficových činů vydedukovat zřejmě jen sám Zeman. To, že byl stejným vyznamenáním jako Fico oceněn i Sir Nicolas, absurditu celé věci podtrhuje a hlavně to degraduje význam tohoto ocenění, který by měl být více než značný a dle mě by tak mělo být udělováno jen opravdu významným osobnostem, které budou mít pevné místo v našich dějinách, což při vší úctě - pokud se snad nepokusí o něco jako okupaci ČR - Fico mít nikdy nebude...\nUdálost třetí, nejčerstvější, která byla impulzem k napsání tohoto článku a které patří také jeho nadpis - v rozhlasovém pořadu Hovory z Lán se Zeman prezentoval slovníkem, za jaký by se nemusel stydět ani dláždič čtvrté cenové.\nS dosti velkým podivením jsem pak sledoval (a stále sleduji) diskuze pod články, statusy a další "shromaždiště" názorů, kde zjišťuji, že dosti velké skupině občanů takovéto chování u nejvyššího ústavního činitele nejen že nevadí, ale dokonce mu vyjadřují i svou podporu a souhlas s touto, u takto významného (nejvýznamnějšího!) představitele státu jinak absolutně nepřijatelnou, formou vedení hovoru! Osobně si myslím, že se většinou jedná o jeho voliče z prezidentské kampaně - přikládám to tomu, že moc z nich není schopno takové sebereflexe, aby si přiznali, že jimi zvolený kandidát při reprezentaci státu pravidelně selhává a působí nejedno fiasko a faux-pas, a tudíž se u nich jedná o v tomto případě přirozenou obranu ega, ovšem to jsem zde nijak rozebírat nechtěl; zaujaly mě především neustále se opakující odůvodnění, proč je Zeman v pohodě, a to přece proto, že "lepší než ten spící debil Schwarzenberg!"\nK tomu mně napadají (minimálně) dvě poznámky;\n1) Jak to mohou vědět?\nSchwarzenberga neznají, většinou jsou to lidé, kteří uvěřili ubohé Zemanově předvolební propagandě založené na špinavých lžích... A že občas ve sněmovně, nyní jako řadový poslanec (pokud pomineme, že je předsedou opoziční a čím dál méně vlivné TOP09), v jeho věku a při sáhodlouhých nezajímavých projevech poslanců podřimuje a někdy mu není úplně dobře rozumět? Opravdu je vulgární alkoholik o tolik reprezentativnější? Slabomyslné omezení argumentů na tyto dva dokola se opakující, nedělají z osob upínajících se na ně nic jiného než omezence.\nV zahraničí by se rozhodně prezentoval lépe, o tom není nejmenších pochyb, svědčily o tom už předchozí politické zkušenosti obou pánů před samotnou volbou prezidenta a nyní se to jen potvrzuje. Rozhodně by se K.S. neletěl do Číny klanět tamnímu komunismu, aby to pak mohl zdůvodnit obchodními účely, jako Zeman - obchody Škody s číňany v minulých letech ukazují, že podnikat se v číně dá i bez klanění se a souhlasů s tamním nedemokratickým režimem.\n2) Je již téměř dva roky po po prezidentské volbě! Nechápu tedy, proč se stále vytahuje jako nějaká Zemanova omluva, že "lepší než Schwarzenberg". Dobrá tedy, dejme jim za pravdu - je lepší, jak ho to ale omlouvá v něčem natolik neomluvitelném, jako je sprška sprosťáren ve vysílání veřejnoprávní stanice rozhlasu? Takovéto chování je nepřípustné u jakéhokoliv prezidenta na světě, alespoň u demokraticky smýšlejících zemí. Zkuste si představit, co by se asi v USA strhlo, kdyby Obama někde v rozhlase či televizi šermoval "fuck-y" a shit-y" - byl by z toho neuvěřitelný skandál, který by ho zcela určitě připravil o nemalou řadu přínivců, koneckonců ani takový Putin se nikde, pokud vím, neprojevuje takto hrubě buransky. Znovu připomínám, prezident zastává funkci nejvyššího ústavního činitele, což znamá, že jsou na něj kladeny ty nejvyšší morální nároky. Nesrovnatelné s kýmkoliv jiným v této zemi (proto také absolutně neberu komentáře jako "podívejte se na sebe, sami mluvíte sprostě" - to nedává smysl, my nereprezentujeme naší zemi, nebo ano, ale rozhodně to není naším povoláním jako pana Zemana)!\nUž se začínám docela vyčerpávat, tak tedy na konec přidám jednu vzpomínku z dětství... Do školy jsem začínal chodit za prezidenta Havla. A ačkoliv jsem jako špunt neměl ponětí kdo to vlastně je (kromě toho že dělá prezidenta), měl jsem k němu respekt a úctu. Z fotky ve třídě působil moudrým a laskavým dojmem a kdykoliv jsem ho slyšel mluvit v televizi, přestože jsem neměl ponětí, co těmi slovy vlastně myslí, působilo to na mně vznešeným a inteligentním dojmem. Nebylo těžké mu důvěřovat...\nOproti tomu si zkouším ve stejné pozici představit dnešní prvňáčky... Kam se podívají, mluví se o Zemanových skandálech. NEDEJ BOŽE, aby první vzpomínku na prezidenta měli právě v souvislosti s podobně chorými výlevy, jaké předvedl MZ v rozhlase. U žáčků s takovou zkušeností by bylo totiž více než pravděpodobné, že si k prezidentskému úřadu takto vytvoří despekt na zbytek života...\nObrázek zdroj: FB page "Ovary Miloše Zemana"\nNakonec ještě bonus v podobě připomenutí lží z kampaně, jak jsem slíbil na začátku (ze dne, kdy byly oznámeny výsledky druhého kola voleb):\n"Zeman řekl, že mu Bohdalová pláče do telefonu. Bohdalová to popřela.\nZeman řekl, že Posselt vyjádřil radost nad postupem Karla Schwarzenberga. Posselt to popřel.\nZeman řekl, že zprávu o Posseltovi má z Britských listů. Britské listy to popřely.\nĎábelští lidé s andělskou tváří? Na schizofreniky, prosím, nemyslete.\n23. října 2014 v 2:18\t| T.P.\nChystal jsem se dnes po delší době přidat kratší myšlenkový pochod zde na blog, tentokrát v souvislosti s článkem o schizofrenii v dnešních LN, který mě zaujal - věnoval se problému, který mě dlouhodobě zajímá a zájem byl samozřejmě znásoben (ačkoliv jsem se na celou věc snažil nahlížet bez předsudků a být co nejméně zasažen pohledem médií) kauzou z minulého týdne, kdy (údajná) schizofrenička zabila mladého studenta, to všechno v místě mého bydliště, ve Žďáře nad Sázavou. Jelikož na blog pravidelně nepřispívám, nesleduji ani témata týdne, nicméně rozhodl jsem se svůj zamýšlený příspěvek s aktuálním tématem, kterým jsou "Ďábelští lidé s andělskou tváří" propojit, jelikož mám tušení (ačkoliv nemusím mít a nejspíš také ani nemám pravdu), že toto téma se žďárskou tragédií úzce souvisí...\nTak tedy. V dnešních, vlastně už včerejších LN, vyšel (dle mně) velmi dobrý článek o schizofrenii a schizofrenicích, poukazující na skutečnost, že titulky spojující vraždu a schizofrenii opravdu nic dobrého nepřináší, jen probouzí v lidech sympatie k jednoduchým a nebezpečným řešením typu "je třeba izolovat nebezpečné schizofreniky a další psychicky nemocné od nás, ´zdravé společnosti´ ", které nepomohou nikomu, možná tak pomohou v šíření nesmyslných předsudků, že každý schizofrenik může představovat riziko pro společnost, ba dokonce je snad potenciálním vrahem - nejenže tato nemoc je velice variabilní, takže její příznaky a chování nemocných se mohou nacházet kdekoli na stupnici od drobných změn v chování až po těžké psychózy a neschopnost orientovat se v reálném světě, ale při předpokladu, že procento populace je tvořeno právě schizofreniky, bychom mezi sebou denně měli kolem deseti tisíc potenciálních vrahů - což je samozřejmě nesmysl.\nČíst komentáře pod články, v nichž různí lidé požadovali pro zřejmě nemocnou a tak (ne vlastní vinou) svému okolí nebezpečnou pachatelku trest smrti a označovali ji všemi možnými urážkami, pro mě představovaly opravdu těžké čtení. Dokonce se mezi nimi dalo najít i pár skoro až xenofobních myšlenek, o "zbytečnosti existence těchto osob" a jejich "nulovému přínosu pro společnost". Ano, vražda tak brutálním způsobem, jako je ubodání, nutně v lidech vzbuzuje odpor k pachateli a nasvědčuje jeho chladnokrevnosti, ale v tomto případě je třeba mít na paměti, že jakkoliv brutální a tragický čin stál na (prozatímním) konci celého příběhu, ona pachatelka, pokud je skutečně takto vážně nemocná, za něj nenese odpovědnost - sama zřejmě není schopna rozeznat, že potřebuje medikamenty a nepřetržitou léčbu. Marně v tomto již velmi pokročilém času a svém současném stavu otupělosti způsobené mixem únavy a dalších faktorů hledám, k čemu bych tuto situaci přirovnal a nic vhodného mě nenapadá, ačkoliv později určitě napadne, přesto to zkusím,: přijde mi to jako (teoretický) případ, kdy vás v lese něco (ať už by to mělo být cokoliv - vrah a jeho oběť v osudné vteřině, atd. - dejte průchod své fantazii) smrtelně vyděsi, tak neskutečným způsobem, že v přetrvávajícím šoku a zároveň s právě probíhajícími důkazy přítomnosti pudu sebezáchovy ve vašem mozku, nejste schopen ničeho jiného, než útěku, nevnímáte, co je kolem, jen se snažíte útéct, někam daleko, pryč... Co čert nechce, do cesty se vám připlete lesní silnička s právě projíždějícím automobilem a řidiči nezbude nic jiného, než prudce strhnout řízení do kraje, čímž sice zachrání život vám, ale sám o něj vinou srážky s zde přítomným bukem přijde - mohl by vás snad někdo v takovémto, důkazy podloženém případu vinit z vraždy či snad přičinění na smrti onoho řidiče, když jste nebyl schopen ovlivnit své chování, jednoduše jste byl nepříčetný? NE, a to samé platí ve Žďárském případu (samozřejmě pokud se potvrdí dosavadní spekulace o diagnóze obviněné ženy).\n"Kauza Žďár" tak nakonec nejspíš bude mít více obětí (rodina pachatelky, pachatelka samotná, která místo účinné léčby procházela dalšími traumaty, které ji nejspíše vyřadí zespolečnosti už nadosmrti), byť tou nejcennější, životem, zaplatil jen šestnáctiletý hoch, význam jehož statečného činu se předchozí řádky samozřejmě snížit nesnaží... chtěl jsem jenom říct, že nic není černobílé a shledat vinným toho kdo je první na ráně, byť nejzranitelnějšího, by mohlo být víc než nespravedlivé. Kdo je viníkem skutečným? Evidentně někdo v systému českého soudnictví a lékařství a jejich vzájemného propojení, těžko předjímat, zástupci jednotlivých institucí se snažili v době nejbouřlivějších debat ve dnech následujících po činu přehazovat si vinu jako horký brambor, ačkoliv oni sami si v tu chvíli těžko mohli být jisti, že právě u nich nedošlo k onomu osudovému pochybení.\nNenahlížejte proto, prosím, na schizofreniky s předsudky, nikdy nevíte, kdy budete mít psychický problém vy sami nebo někdo blízký ve vašem okolí.\nPro zpestření zde vkládám trailer na dokumentární film "Otázky pana Lásky", který ukazuje svět jednoho schizofrenika zase z trochu jiné stránky, stránky místy vtipné, určitě však laskavé - rozhodně jej doporučuji ke shlédnutí.\nZákaz hazardu? Nesmysl\n8. srpna 2014 v 0:51\t| T.P.\nAhoj, jelikož se mi dnes nechce spát, nudím se a v hlavě mám zase pro sebe tolik typickej guláš z milionu myšlenek, rozhodl jsem se, že opět dodám kratší "článeček", pokud se tomu tak bude dát říkat.\nDnes o jednom velkém trendu posledních let, který rozjeli nejspíš hlavně aktivisté kolem Matěje Hollana, možná ještě někdo před ním, nikoho tak výrazného jsem však nezaznamenal. Boj za omezení, místy i úplný zákaz hazardu, se začal nepřímo dotýkat i mé osoby, ač jako nehráče, jelikož o něco podobného se nyní snaží skupina aktivistů v mém městě. Tito již vyvolali referendum o zákazu, bude se konat v termínu krajských a senátních voleb někdy na podzim, sám přesně nevím, kdy to bude.\nOno vlastně, "zákaz hazardu" je v tomto případě dost nepřesný termín - "hazard" se tu omezuje pouze na výherní automaty, jako by nic jiného do této rizikové kategorie nepatřilo. To je první záležitost, nad kterou se pozastavuji. Pokusím se zde v krátkosti vysvětlit, proč vnímám zákaz provozu výherních automatů jako zbytečný, nepřínosný a svobodu jedince omezující:\nKromě toho, že tímto zákazem dojde k popření možnosti svobodně v naší zemi podnikat, přijde také stát o nemalé peníze získané zdaněním provozu "beden" (dovedete si představit, o kolik by Česko přišlo v případě zákazu prodeje lihovin a tabákových výrobků?) - a tyto peníze z hazardu jdou, pokud se nepletu, většinou na "šlechetné" účely, hlavně na sport.\nNedávno jsem na toto téma vedl debatu u piva s kamarády, z nichž jeden přímo pracuje v podniku, kde se tyto přístroje nacházejí. Jeden argumentoval: "Co bys asi říkal, kdyby bylo na automatech závislé tvoje dítě?"\nNu,... co bych měl říkat, kdyby bylo závislé třeba na alkoholu, nebo na cigaretách? Měl bych je chtít zrušit, zakázat? Ne, jelikož zákaz nikdy nepředstavuje řešení. V takovémto případě by bylo spíše na místě zamyslet se nad tím, že jsem asi udělal chybu (a to dost podstatnou) v jeho výchově. Drogy, ať už ty tvrdé, nebo třeba marihuana, jsou u nás také zakázány, a položme si otázku - existuje díky tomuto méně feťáků, nebo huličů? Nemyslím si, spíš jsem si jist - nikoliv. Vždy je to jen o každém z nás, o našem svobodném rozhodnutí. Naopak nedostupnost podobných radovánek je mnohdy dělá ještě lákavějšími.\nDruhý kamarád, ten z podniku provozující mimo jiné i výherní automaty, přišel s poměrně zajímavou myšlenkou - automaty již svojí přítomností svedou návštěvníky podniku (hospody), kteří přitom přišli třeba jenom na pivo, k tomu, aby k nim sedli a začali do nich sypat peníze. Nebudou automaty - nebude červíček "co kdyby" v hlavě štamgastů a nebudou zbytečně prohrané peníze.\nK tomuto mám argument podobný jako k předchozí otázce. Tíhne každý člověk automaticky k nějaké neřesti, kterou má poblíž sebe, prostě snadno dostupnou? Proč většina republiky nekouří, nemá tendence si koupit krabičku a zapálit si, když cigarety jsou dostupné na každém rohu a kuřáků je také dostatek? Proč nemají tendenci si také šlehnout, když vidí nějakého feťáka? Ano, opět je to jen o jednotlivcích a jejich slabosti, za kterou jsou ovšem zodpovědní jen a jen oni sami. Takovýto člověk pak může jít kolem sázkové kanceláře a vsadit si prostě "jen tak", protože tam sázkovka je, stejně tak jako by si šel zahrát v hospodě jen díky přítomnosti automatů. Prostě těmto lidem zákaz nepomůže, jejich slabost je dožene jinde.\nChodím kolem heren odmalička a nikdy jsem necítil nutkavé cukání jít si "máčknout", stejně jako většina občanů tohoto státu. Menšina která s těmito myšlenkami bojuje tu samozřejmě je a vždycky bude, stejně jako je tu menšina, která tíhne k pravidelnému utápění se v alkoholu, menšina která si nedokáže odpustit cigarety nebo menšina, kterou lákají drogové experimenty. Takové tu ovšem budou vždy, zákazům navzdory.\nPokud se Vám moje argumenty zdají nedostatečné nebo článek celkově slabý, omluvte mě prosím, dopsal jsem ho lehce před jednou hodinnou ranní po odpolední směně v práci, případně mi napište svůj názor, budu jedině rád.


Niceboy Pilot Q5, kamera do auta q5 + 300 Kč na Mall.cz | CZC.cz\nÚvodní stránka Foto / Video Videokamery Do auta Niceboy CAM Niceboy Pilot Q5, kamera do auta\nNiceboy Pilot Q5, kamera do auta 300 Kč na Mall.cz https://iczc.cz/8hi30n0g0khe48e2ip9sge96pb_1/obrazek 212749 q5 Niceboy\nNiceboy Pilot Q5, kamera do auta q5\n89 % z 15 hodnocení Náš kód: 212749 *212749*\nsimunek.martin22. 11. 2018 12:58\nDobrý den, našel jsem info, že po aktualizaci již kamera dokáže během jízdy vypnout displej. Je již tato aktualizace nahrána ve Vámi prodávaných kamerách… více\ndostatečně dlouhý kabel do autozapalovače ,3m.možnost sundání bez přísavky,drzak zustavá ve voze.baterie.velikost,vejde se za zrcátko. Na skle se neklepe,pevně drží.za cenu 1300kč dobrý.\npři sundavání musíte pouzit obe ruce,jde to trochu ztuha.\nKabel je dostatečně dlouhý,povedl se mi schovat čalouněním stropu,sloupku a pod palubkou až k autozapalovači.


Kdo je Camille Parker Bowlesová? Tuto otázku pravděpodobně odpovídají mnozí takto: "Paní prince Charles, která se stala jeho ženou po smrti princezny Diany." O životě této neobyčejné ženy není tolik známo. Pokusme se vyplnit tuto mezery a zjistit některé zajímavé detaily její biografie.\nNaše hrdinka se narodila 17. července 1947 v hlavním městěVelká Británie. V rodině major Bruce Middleton Naděje Sanda a Rosalinda Maud Shand pocházejí z ušlechtilé rodiny vznešené rodiny. Bylo to první dítě. Camilleovi rodiče byli často pozváni do Buckinghamského paláce pro různé oslavy. Navzdory skutečnosti, že neměli hlasité tituly, měli sen vyrůst ze svých dětí, kteří byli tři v rodině, skuteční aristokraté. Za tímto účelem, pro výchovu své nejstarší dcery, neustále pozvali chůvy a vychovatelky, kteří se snažili vdechnout dívce dobrými způsoby. Ale i tehdy Camille neměla zájem o zábavu vysoké společnosti. Všechno to upřednostňovala jezdící koně a hrát si s kluky. Není překvapením, že tato "holčička" rychle přijala od svých nových přátel své chování: špatný jazyk, daleko od plivání a tak dále. Malá Šanda se nestala skutečnou paní. Rodiče, když viděli tohle, se rozhodli dát svou dceru do rady Dambrellse, který byl známý svou železnou disciplínou. Po něm Camilla vstoupila do další vzdělávací instituce - školy Queens Gates, která byla proslulá přípravou manželky pro britské aristokraty. Ale zázrak se nestalo. Po třech letech výcviku se Camilla objevila v domově rodičů a projevovala úplnou lhostejnost k dobrým mravům. Byla to stále stejná "malá holčička", jen tenčí a roztažená na 7 cm.\nSetkání s Andrewem Parker-Bowlesem\nV kruhu svých přítelkyň se Camille postavilauvolněný a dobrý smysl pro humor, který byl pro londýnské dámy tak neobvyklý. Minulá taková mimořádná dívka nemohla projít srdcem a hezkým Andrewem Parker-Bowlesem. Byl důstojníkem v královské kavalérii. Vždy byl obklopen mladými flirtuje. Ale obrátil svou pozornost jen na slečnu Shandovou. Jejich romantika byla docela zdlouhavá. Andrew byl členem rodu Camilleových rodičů. Každý ho očekával, že nabídne ruku a srdce. Ale důstojník nepospíchal. A na pravidelné vojenské kampani slíbil nevěstě, aby se brzy vrátil. "Nemusíte spěchat, odjíždíme," odpověděl hrdý Camille. Parker Bowles nevznesl námitky a odešel z domu neúspěšné nevěsty. Jak se zdálo, navždy ...\nRomán s princem\nA brzy se s ním setkala Camille. Na trávníku Velkého windsorského parku, princ Charles, strávil hodinu, jak se oblékl se svým oblíbeným poníkem. Camille se ho zeptala, zda tento "kůň" není pro něj příliš malý. Smutný tón dívky a její smála očima si dlouho vzpomněl. Od té chvíle byli mladí lidé neoddělitelní. Princ z Walesu, jak později prohlásil, se na první pohled zamiloval. V každém případě, ať už to byly skoky, párty nebo slavnostní recepce - se objevily společně. Zbytek vánočních svátků, milenci strávili v rodovém sídle strýce Charlese, který nechal k dispozici obrovský dům. Pouze ložnice v něm byly sedm. Bylo tolik jídel a šampaňského od páru, které by trvaly až do příštích Vánoc. Tam princ z Walesu nejprve přiznal vybranému v lásce a požádal článek o jeho manželku.\nKdyž se korunovali příbuzní Charlesu, dozvěděli sejeho dohazování se dostali do úplného zmatku. Obyvatelé Buckinghamského paláce věděli velmi dobře, že Camille nemohla vstoupit do královské rodiny. Rozhodně se jim to líbilo. Ale nic víc. Proč slečna Shandová nemůže být přijata do jejich kruhu? No, alespoň proto, že dívka má pověst snadno přístupné osoby. Královská rodina je standardem integrity, zbožnosti a tuhosti. Podle nevysloveného kódu britských monarchů může být nevěsta budoucího krále jen dívkou z dobré rodiny a nezbytně pannou. Camilla nebyla její.\nSvatba s Andrewem Parker-Bowlesem\nV zimě roku 1973 přešel kníže Charlesvýlet po dlouhou dobu osm měsíců. Nikdy se rozhodl, že oficiálně navrhne své milované. Příbuzní ho tlačili a Charles byl nucen se vzdát. Když se princ z Walesu vrátil, v jednom z místních novin četl o angažovanosti bývalé nevěsty s Andrewem Parkerem Bowlesem. Zachytil ho zmatek. Charles se rozhodne pokračovat ve vztahu s bývalou slečnou Shandou. Milovníci se setkají a navzdory skutečnosti, že Camilla je již vdaná dáma. Andrew se ukázal být pokrokovým mužem, který v manželství uvádí "svobodné vztahy". Brzy se rodina důstojníka královské armády narodila prvorozený, který byl jmenován Thomasem. Zdálo se, že by to mělo ukončit vztah milovníků. Co dělá Camille Parker Bowles? Zprávy o Velké Británii vykřikly, že tato mimořádná žena nazvala syna svého milence za křižáky. Takže budoucí král jako rodinný přítel se stal druhým papežem pro Thomase.\nVýběr nevěsty pro prince\nDědic trůnu se nadále setkal s jehomiloval Camille. A to navzdory skutečnosti, že byla ženatá a v její rodině vyrůstala dítě. Navíc byla žena podruhé těhotná. Kdo je otcem dítěte? Snad princ z Walesu. Milovníci strávili hodně času společně. Zatímco Andrew Parker Bowlesová se radši pobavila někde na boku. Netrvalo dlouho. Obyvatelé Buckinghamského paláce si uvědomili, že princ potřebuje nalákat. V nevěstě byla nalezena dívka, jejíž jménem byla Diana Spencerová. Byla mladší než Charlese 12 let a přišla z ušlechtilé, ale chudé rodiny. Dívka byla skvěle vzdělaná. Očekávala, že bude mít skvělou kariéru. Ale po smrti svých rodičů měla Diana těžký čas. V Londýně musela pracovat jako chůva, kuchařka a učitelka. Setkání s princem se konalo v roce 1977. Camilla Parker Bowles k tomu přispěla. Je třeba říci, že paní princ se dostala na stranu královského dvora a rozhodla se, že pomůže Károvi získat rodinu. Diana byla vynikajícím kandidátem na roli manželky budoucího monarchy. Za prvé, z dobré rodiny a za druhé z panny. Vše se vyvíjelo co nejlépe.\nCharlesova svatba s Dianou\nNoviny zveřejnily informace o novém románukorunovaný dědic. 29. července 1981, svatba prince z Walesu a Diany Spencerové. Charlesův milenec byl osobně zasažen ze seznamu hostů pozvaných na svatební obřad jeho nevěsty. Proto, aby viděla, jak se její milovaná oženil s další, chudá paní Parkerová-Bowlesová mohla jen v televizi. Knížecí svatba se jmenovala "pohádka". Britové chtěli věřit, že budoucí královna přinese mnoho světla a radosti jejich životům. Nikdo si nemyslel, že tato pohádka by skončila hroznou tragédií. Mezitím se korunní princ a jeho vyvolený zářivě usmívali a mávali od svého drahého trenéra k předmětu. Do té doby se Charles a Camilla rozloučili a slibovali, že se s ním znovu nezdají.\nAle již pátý den po svatbě zazvonil princJeho bývalá milenka, aby vyjádřila všechno, co si myslí o své mladé ženě. Říká tomu "obludný" a "necitlivý jako mramor". Svatební cesta pro oba se stala mučením. Na veřejnosti se manžel a manželka snažili být pozorní a milující jeden druhému. Brzy v královské rodině se narodil prvorozený, který byl jmenován Williamem. Camille a Charles se nadále setkávali, ale jako přátelé. Bývalá milenka se stala "vestou" pro prince. Byla jí to, že říkal všechno, co měl v duši. Brzy se jeho manželství s Dianou popraskalo. Je obtížné říci, který z korunovaných manželů poprvé porušil přísahu věrnosti. Charles pokračoval ve svém milostném vztahu s Camillou.\nSvatba Camilla a Charlese\nPo smrti princezny Diany, paní Karlovése rozhodne ukončit tuto věrnou vazbu navždy. Camille Parker Bowlesová v mládí byla více odhodlaná. Ale roky mají svůj daň. Má padesát. A kníže po smrti své ženy rozhodl, že poslední překážka jeho opětovného sloučení se svým milovaným se nyní zhroutila. Camille mu stále nemohla říkat ani slovo z rozloučeného řeči. A Charles byl připraven udělat cokoliv, aby se blížil. Ale jak sladit britskou společnost s jejichvztahy? Smrt uctívaných Dianem lidem ještě více připomněla spojení obou milovníků. V poslední době princ z Walesu pečlivě a přesně představil svou přítelkyni do světla. Milovníci byli fotografováni společně. Noviny se vzájemně soustředily na svůj dlouhý vztah. V roce 1999 se konala Camilleova oficiální známost s dětmi prince Williama a Harryho. A ve stejném roce se milenci a jejich děti vydali na první společnou plavbu ve Středomoří. V roce 2000 byl vztah mezi princem a Camillou uznán královnou matkou. O dva roky později přišla paní Parker Bowlesová na koncert v Buckinghamském paláci s Elizabeth II. V únoru 2005 proběhla ceremonie sňatku prince z Walesu a Camilla. Po svatbě byla bývalá milenka Charlese nazvaná "Její královské veličenstvo". Nejdelší román v dějinách britské královské rodiny skončil sňatkem.\nŠťastná matka a babička\nLetošní Camilla Parker Bowlesová, která teďje označována jako Camilla Rosemary Mountbetten-Windsor, která slaví 68. narozeniny. Celý její volný čas obývají její vnoučata, kterých má pět. Její syn Thomas měl dvě děti: Lolova dcera a Freddieho syna. A Lauraova dcera má tři: Elsa a dvojčata Luis a Gus.\nOd Camilleho a Charlese uplynulo mnoho letsplněna. Měli hodně projít společně. Ale bez ohledu na to se jim podařilo udržet své hluboké city. Ukázalo se, že láska dokáže vše dobýt. Je silnější než jakákoli turbulence, královská práva, negativní veřejná mínění. Šťastné je, abyste byli každý den poblíž vašeho milovaného nebo milovaného člověka a užívali si spolu s jednoduchými věcmi.\nZvýšený sval se Steroid Brothers Parker\nTony Parker - talentovaný basketbalista z "San Antonio Spurs"\nKate Middleton: výška, váha a životopis vévodkyně\nSarah Jessica Parkerová: styl slavné herečky. Co odlišuje styl Sarah Jessica Parkerové?\nŽivotopis: Sarah Jessica Parkerová - slavná herečka\nCamilla Belle (biografie, filmografie a osobní život)\nSarah Jessica Parkerová: děti jsou pro ni důležitější než kariéra\nKay Parkerová: biografie slavné americké pornografické herečky\nRoller-pen - moderní dokonalost\nTajemství života. Co to znamená Camille?\nPlnicí pero "Parker": recenze, fotky. Jak naplnit pero "Parker"?


Podívejte se, jak obsáhlý je scénář ke hře Cyberpunk 2077 – Letem světem Applem\nPodívejte se, jak obsáhlý je scénář ke hře Cyberpunk 2077\nUž v listopadu k nám dorazí Cyberpunk 2077, jenž je jednou z nejočekávanějších her roku. Žádný odklad by již neměl nastat, jelikož tvůrci deklarovali, že hra je hotová. Cyberpunk bude pravděpodobně velmi obsáhlý po stránce dialogů. V níže umístěné galerii totiž můžete vidět scénář hry v japonštině. Máme se tedy rozhodně na co těšit.\n7 her a aplikací, které dnes na iOS pořídíte zdarma nebo se slevou (5. 1. 2021)


3 roky iniciativy Bouthib :: i-endurance\nTři roky Iniciativy Boutheib\nJak vypadá situace v Boutheib po třech letech zavedení pravidel, která upřednostňují kondici před rychlostí? Výsledky předčí očekávání. Samozřejmě pravidla hvězdových soutěží FEI platí pořád - nejrychlejší, který obstojí ve veterinární kontrole vyhrává - ale gigantické výhry podle zdejších pravidel jdou jezdcům, jejichž koně se vešli do limitů daných daleko přísnějším hodnocením kondice.\nKdyž šejk Sultan bin Zayed al Nahyn přišel s několika jednoduchými pravidly, kterým chtěl změnit vytrvalost v UAE, netušil, že mezinárodní vytrvalost toto uvítá s otevřenou náručí. Uvítali to ovšem jen ti, kteří by rádi stočili kormidlo disciplíny k původním kořenům vytrvalostní etiky. Od té doby urazil "Protokol Iniciativy Bouthib" dlouhou cestu.\nŠejk Sultan a komise Iniciativy se zaměřili na obtížnost terénu doma i jinde v souvislosti s s jezdeckými schopnostmi, věkem a kondicí koní. Tzv. Boutheib Endurance Challenge Award - BECA je prestižním ohodnocením horsemanshipu. Nezabývá se nyní prioritně rychlostí, ale faktory, které ji zcela přirozeně snižují. Kromě kratších vstupů do veterin a snížení TF na 56 jsou to především terény, kam nemají přístup auta servisních týmů a kde je jezdec odkázán sám na sebe. Na většině trasy není snadné rychlost přes 20 km/h dosáhnout - což zachová soutěživost a přitom neohrozí welfare koní.\nPříznivé je, že místní trenéři včetně těch z prominentních stájí UAE oceňují benefity z tréninku koní v tomto přírodním terénu v Bouthib. Hodnocení podle BECA jim umožnňuje lépe prověřit kondici a potenciál koně. Během posledních dvou let se zde zlepšila úroveň ježdění a péče o koně. Jezdci shledávají soutěž v přírodním a autům nepřístupném terénu zábavnější. Za dva roky v těchto souzěžích nedošlo u koní k jediné fraktuře. Pořádají se zde i vzdělávací 10-20 km jízdy pro mladé jezdce.\nArchiv starších zpráv o BECA:\nDalším velkým pozitivem je pořádek v prostoru pro chlazení - jsou tu jen nádoby s vodou, led z pytlů je vysypaný do nádob nebo kontejnerů před soutěží.\nTrenéři si cení pravidel, které umožní prodloužit kariéru koně - nebo dát šanci koním, kteří jsou velmi tvrdí, ale neuspějí v současných rychlostech.\nDosud je mnoho jezdců, kteří pořád čekají na své trenéry, místo aby sami měli závod pod kontrolou. Docválají k cíli a pak krouží poblíž a čekají, až jim dojde čas pro získání co nejvíc bodů. Je to špatné pochopení smyslu nových pravidel. Přesto stále více jezdců koriguje rychlost na trati. Místo nepřetržitého cvalu občas i zaklušou. Předpokládané změny tratě z rovinové dráhy na technickou, by mohly přispět ke zvýšení zájmu o tento systém - a duny v okolí Bouthib jsou pro tyto změny vhodnou alternativou.


Volební lístek 0 | Skrytá pravda o Slovanech\nVolební lístek 0\nMnoho lidí si dnes již jasně uvědomuje, že nemá žádný smysl podporovat stávající mocenský – volební systém. Pokud se však vzdám možnosti volit a k volbám se nedostavím, pokroku tím také ani trochu nepomůžu.\nNyní poprvé se objevuje možnost, jak volit to, co opravdu chci, to, co jsem si vždycky přál a tedy to, co mi mocenský systém nikdy nenabídne!\nVolbou vybraných zástupců se vzdávám své vlastní moci a odevzdávám ji těm, kteří si s ní potom, zcela v souladu s těmito pravidly, dělají co chtějí. Nic nesplní a naopak jednají zcela proti mým zájmům.\nKdo je za to odpovědný? Ten, kdo jim předal svoji moc, tedy JÁ!\nNikdy nedostanu šanci volit někoho, kdo bude hájit mé zájmy, ty mohu hájit pouze já sám.\nJe na čase začít jednat. Od teď už svou moc nikdy nikomu nepostoupím, karma za následné zločiny páchané díky zneužití mé odevzdané moci, padá totiž na moji hlavu. V případě mé neúčasti u voleb je výsledek stejný, opět za mne bude rozhodovat jiná osoba (dle oblasti). Odpovědnosti se zbavit nelze! To musí skončit.\nKaždý, kdo zná alespoň základní principy zákonů Vesmíru, ví, že jsme tvůrci vlastní reality, kterou si tvoříme buď (jako nevědomí-neprobuzení) nevědomě nebo (jako vědomí-probuzení) vědomě. Většina z nás se nachází v různých fázích přechodu mezi těmito dvěma stavy. Volbou menšího Zla si tvoříme budoucnost velmi neveselou, včetně té vzdálené, které budeme vystaveni v životech (inkarnacích) budoucích.\nVolba malých, neparlamentních stran se sice zdá být mravně v pořádku, opět se ovšem jedná pouze o odevzdání vlastní moci někomu jinému a především stále o podporu nemravného systému založeného na faktickém podvodu. Nefunkční systém nelze opravit starýmí prostředky. Vlastní moc nelze delegovat!\nProč mi nikdy nenabídnou volbu, která by pro mne byla příznivá a vyplnila by se? Protože jejich záměry se s mými nikdy nebudou slučovat.\nZáměry elit a prostých lidí jsou naprosto protichůdné!!\nNastupující informační věk přináší pro zdánlivě neřešitelnou situaci velmi prosté a účinné řešení. Svou volbu si určím sám! Nebudu vybírat z nabízených fekálií, zvolím to nejlepší, co znám!\nJak volit to, co opravdu chci ?!\nNa volný papír sepíšu seznam toho, co od Vesmíru žádám. Použiji raději obecnější, než zcela konkrétní formulace. U těch existuje riziko nesprávného chápání konkrétního pojmu (příkladně třeba „demokracie“). Níže návrhy k volnému použití na svou vlastní zodpovědnost. Cokoli si smažete, či doplníte. Svůj dokument opatřím důležitou větou:\nBeru si zpět svoji svobodnou vůli!\nVolební lístek 0 Zjednodušený Slovanská verze\nSvůj volební lístek vložím do volební obálky. Ve volebním místě svůj hlas vhodím do urny s pocitem uspokojení z toho, že konám pro dobro své, svých blízkých i všech bytostí ve Vesmíru. Citlivějšího člověka zaplaví po tomto aktu svobodné vůle pocity obrovské blaženosti!\nVolil jsem podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Nezbavil jsem se tímto své moci (neodevzdal jsem nikomu svůj „hlas“). Nemohu již být podveden ani zneužit. Neposílil jsem „menší“ Zlo ani zločinný systém. Nejsem zodpovědný za zlo páchané ve jménu voličů. Moje karma je bez poskvrny.\nMůj tzv. neplatný hlas odebere energii ze Systému, jak jemnohmotně, tak fyzicky. Převzal jsem zodpovědnost za tvorbu své reality a nepodpořil jsem nastrčené zástupce. Finanční příspěvek propadne státu.\nMůj „neplatný hlas“ je nezničitelný, při jeho případném vyřazení vzniká negativní karma takto jednajících osob a v jemnohmotném světě zůstává moje volba nedotčena!\nsestaveno podle Pepy Endrycha\nPůvodní text Pepy Endrycha ZDE\nRagauian: Jsou volby jen okultní trik?


Obývací pokoje | Jena nábytek\nNacházíte se zde: JENA-NÁBYTEK »NÁBYTEK »Obývací pokoje\n458 zákazníků právě nakupuje\nDodání 2-4 týdny (+1)\nDodání 4-6 týdnů (+13)\nDodání 6-12 týdnů (+16)\nPračka s předním plněním Beko WTV 8744 CS XW0, 8kg\n12 590 Kč bez DPH 10 404 Kč\npřed 4 min Vlastimil\npřed 5 min Veronika\n4.7/5 hvězdiček 25 recenzí\npřed 6 min Jaroslav\nKuchyně Evelin 240 cm (magnolie, ořech)\npřed 7 min Romana\nObývací pokoj je srdcem každé domácnosti. Právě zde se setkává rodina po náročném dni a tráví spolu vytoužené chvíle odpočinku. Pečlivý výběr vybavení pak dokáže společně strávené okamžiky ještě zpříjemnit.\nV moderním obývacím pokoji nemůže chybět chytrá televize, designová obývací stěna pro všechny nezbytnosti ani pohodlná sedací souprava, která promění i obyčejné sledování televize v nevšední zážitek. Komfort pro více osob pak zajistí doplnění pokoje o křesla či taburety.\nPokud máte menší byt nebo naoapak prostorný obývací pokoj, můžete jej dovybavit různými skříněmi či komodamy. Také můžete na stěny zavěsit police nebo regály. Jistě se také budou hodit konferenční stolky a stolky pod televizory.\nÚtulnou atmosféru pak podtrhne výběr barvy stěn i zvolené osvětlení. Variant, jak jej vyřešit, je k dispozici celá plejáda: LED diody na podsvícení polic, stojací lampy či klasické lustry do obývacího pokoje.\nTápete? Zdrojem nápadů může být pro vaše obývací pokoje fotogalerie v sekci inspirace.


Skleněný Pocket dveří design - Slunečnice.cz\nSlunečnice.cz » Životní styl » Skleněný Pocket dveří design 1.1\nSkleněný Pocket dveří design 1.1\nKapesní dveře se vrací do módy v domácí designu. Tyto typy dveří byly velmi populární v domech postavených v časných devatenáct set jako způsob, jak ušetřit prostor. Tyto dveře sklouznout do zdi namísto otevírání a zavírání nástupu do podlahové plochy.\nJsou zažívá comeback nyní jako aktuální favorizoval stylu je přelom devatenáctého století elegantní. Všechno staré je opět nová!\nSkvělé místo pro použití těchto dveří je mezi životní prostor. Jsou oblíbené mezi obývacím pokojem a jídelní oblastech a jako vstupní dveře do ložnice. Jsou ideální pro malé prostory. Budete vidět, jak šatníku dveře stejně, takže větší podlahovou plochu v místnosti. Můžete použít zavírací dveře na prakticky jakémkoli vstupním způsobem jako způsob, jak ušetřit tolik potřebné místo.\nWhat Kind Of dveře se dají použít?\nJakýkoliv druh dveří mohou být použity jako kapesní ty ale obvykle duté dveře se používají proto, že jsou lehké a snadno se pohybovat. Dveře se pohybovat po dráze, která je skryta mezi stěnou. Dráha může být vyroben z kovu nebo z plastu, avšak dveře musí být dostatek světla, aby bylo možné pohybovat podél tratě volně.\nV některých případech jsou kapesní dveře jsou poměrně komplikované a jsou vyrobeny se skleněnými vložkami a dalších dekorací na dveřích. Je samozřejmě doporučuje však, že dveře zůstanou pod deset liber, aby se problémy s pohybem dovnitř a ven z její kapsy.\njejich budování je docela těžká DIY projekt a opravdu by mělo být ponecháno na někoho s dostatkem truhlářskou zkušeností. Tam jsou některé úvahy, které musí být při přidávání těchto typů dveří po faktu. V případě, že stěna je zatížení odhalil zeď než kapesní dveří nemusí být řešením. Tloušťka stěny budou také muset brát v úvahu při uvažování o instalaci tyto typy dveří.\nPoradenství profesionální může být jediný postup, pokud vaše tesařské zkušenosti jsou omezené. Vy nechcete riskovat roztrhly na zeď a být schopen to všechno zpátky dohromady, obvykle to vás bude stát více v dlouhodobém horizontu, pokud budete mít někoho opravit to, co jste roztrhaný na kusy, než kdyby jste právě najali odborná od začátku.\nKapesní dveří je dokonalým řešením pro malé prostory a jsou velmi módní. Zavolat profesionální získat nějaké vstupy, než začnete budovat své dveře.\nKapesní dveře jsou velmi okouzlující, jsou vidět obnovu v popularitě v poslední době. Tyto typy dveří byly velmi oblíbené u přelomu stavitelů devatenáctého století. Byly použity pro úsporu místa a přidat soukromí.\nTyto dveře jsou vyráběny sklouznout do zdi, šetří podlahovou plochu, která je potřebná k otevírání a zavírání typický dveře. Byly často používány v bytových prostorách, jako prostředek pro úsporu místa, ale byly také velmi populární v domácnostech, tak.\nExistuje několik možností pro tyto druhy dveří. Mohou být zabudovány přímo do zdi v tradičním způsobem, nebo se mohou klouzat za stěnou, která je modernější řada. Obvykle, když klouzat za zdí, které jsou používány pro skříni prostor tito nejsou pravdivé kapsa stylu dveře, ale jsou stále označovány jako stejný.\nS pravých verzí dveře byly postaveny mezi spojením vrstev sádrokartonové desky nebo sheetrock. Tam byla trať postavena mezi stěnou a dveře byly napojeny na trati by mohly být vytažen na soukromí nebo k oddělení dvou prostorů, nebo by mohly být zasunuta do zdi pro více prostoru. Tyto dveře byly často použity k uzavření oblastí pro úsporu tepla nebo skrýt prostor na spaní. Jsou absolutně měl funkci, když byly vynalezeny. Mnoho míst, kdy byly vynalezeny tyto dveře měly dvojí povinnost. Mohou být spí mezery v noci a obytných místnostech v průběhu dne, a tak poskytnout soukromí zůstaly zavřené v noci, ale poskytnout dodatečný prostor, který byl potřebný byly otevřeny během dne.


Právě je pát srp 14, 2020 11:56 pm\nPředmět příspěvku: no-cd fallout3 goty cz\nNapsal: čtv dub 22, 2010 10:25 am\nRegistrován: čtv dub 22, 2010 10:21 am\notazecka ? :o je nejaky funkcni no-cd na goty cz fallauta3 ? :o abych tam nemusel porad davat to cd...\nPředmět příspěvku: Re: no-cd fallout3 goty cz\nNapsal: čtv dub 22, 2010 11:00 am\nHledej si sám, googla máš a nelegální věci tady nepodporujeme. Pokud ale vyšel oficiální no-CD patch, pak ho jistě najdeš na stránkách výrobce, že.\nNapsal: čtv dub 22, 2010 2:36 pm\nTa ochrana je tam pěkně [doplňte libovolný vulgární výraz]. Navíc kvůli ní nefunguje fose.\nNapsal: čtv dub 22, 2010 2:49 pm\nFOSE funguje...a FOMM umožňuje hrát bez originálky, protože neleze do hry přes přes launcher\nNapsal: čtv dub 22, 2010 6:40 pm\nHra ale jede přes fallout3.exe, že?\nNapsal: čtv dub 22, 2010 6:47 pm\nale nenastavíš ji\nNapsal: čtv dub 22, 2010 11:12 pm\nFose není kompatibilní s ochranou (stejná jako polská), kterou má česká GOTY. Napíše, že se nepodařilo rozeznat verzi hry. Je to tuším uvedeno i v readme.\nJinak kradl bych rád, nejlépe u nějakého "sběratele krabiček", ale bojím se, že by mě chytli.\nNapsal: pát dub 23, 2010 12:12 am\na zákazník zase dostává na prdel\nNapsal: pát dub 23, 2010 7:43 am\nTo dostává už při poněkud komplikované instalaci. A čestina je tam jako bonus napevno, což by nevadilo, ale brání použití další kupy módů.\nNapsal: pát dub 23, 2010 10:37 am\nTomuhle se teď věnuju, odzkoušel sem jich kolem 30ti, dobrou polovinu sem si jich i přeložil, takže je mám v češtině, ale s módem, co by kvůli češtině základní hry nešel rozjet jsem se ještě nesetkal.\nMohl bys prosimtě napsat názvy několika módů, co s CZ nefungujou ? rád bych to vyzkoušel, dík.\nNapsal: pát dub 23, 2010 10:45 am\na není GOTY verze třeba sestavená nějak jinak?\nNapsal: pát dub 23, 2010 2:29 pm\nBudu spekulovat, ale zatim tomu věřim.\nKdysi jsem měl F3 anglickou + staženou češtinu. Pak sem koupil orig.F3/CZ, v odevřeném FoMM nebyly rozdíly a stejně tak při vlastní hře obou verzí sem rozdíly nepozoroval, vypnout CZ jde v obou případech. Můžu se mýlit, ale řekl bych, že Cenega vzala svou původní instalačku F3/CZ, přidala instalátor na 5x DLC/CZ, nazvala to GOTY, ale po otevření ve FoMM to bude vypadat stejně, jako při "ručním" kopírování souborů. Kdyby sem "hihi789" nebo kdokoliv jiný, kdo má GOTY/cz, dal screen otevřeného FoMM, to by bylo vynikající.\nV souvislosti s tím mě už víc jak měsíc!!! pálí otázka, jak je to s novým Patchem CZ_1.7 . Tenhle skoro 300 megový mamut DOWNLOAD_Patch_1.7/CZ by totiž mohl řešit nekopatibilitu, šílený Rothchildy, vypínání češtin a podobný skopičiny. Vydala ho v březnu sama: CENEGA pravděpodobně jako odpověď na DLCéčka. Neměl sem chuť se zatim zeptat, když sem posledně přišel s "novinkou", byl jsem ukamenován\nEDIT: hihi789, mohl bys prosimtě v kostce napsat, jak probíhá instalace tý český GOTY verze? Vložíš DVD, klikneš na setup a... musíš potom dávat nějakej Patch, nebo dodatečně "něco" někam kopírovat a.p. ?\nNapsal: pát dub 23, 2010 3:16 pm\nčlověče nešťastná, tos měl říct, že je na světě nový czptach\nNapsal: pát dub 23, 2010 4:52 pm\nHmm... Je to na dvou dvd. Při instalaci si to druhé normálně vyžádá. Když chceš po jejím skončení zapnout hru, tak chce cd-key, který samozřejmě nemáš. Musíš dát první dvd do mechaniky a spustit ji přes launcher. Ve Fomm čeština jako samostatný soubor není. Mám tam pár módů, ale třeba s FOOK se nedostanu ani do menu. Jinak screen: http://www.2i.cz/664db69c4f\nEDIT: Jo a verze Fallout3.exe je 1.7.0.3. ze 4.3.2010. Tipuju, že to znamená, že poslední patch už má hra v sobě.\nNapsal: pát dub 23, 2010 7:45 pm\nHmm... Je to na dvou dvd....\nHi... dík, ale nebudu Tě dál trápit pořízením dalších screenů, jen pro klid duše mi ale napiš název souboru, co má v "Mod index" napsaný číslo 06. Jinak se mi chce říct, že bych měl vrátit "výuční list". V mém FoMM totiž soubor: Fallout3.esm má vždy neměnou! pozici, načítá se vždy jako první a proto má v Mod index: 00. Jak se zdá, skutečně v GOTY není soubor: czech.esm (pokud to není ten 06), takže celý je to nějak překopaný. Dál by to byla parketa pro Sharka, Saye a.j., do toho se jim míchat nebudu.\nNa screenu mě ale udivilo několik věcí. Jestliže máš GOTY/CZ, proč používáš třeba soubor: UPP-Original Perks CZ.esp ? Jedná-li se jen o český názvy, tak ty budou přeložený už od Cenegy, takhle se to přepisuje pátý přes devátý... Pokud i další soubory s "CZ" v názvu jsou jen počeštěné názvy a nepřidávají do hry Perky, tak bych je taky odstranil.\nKdyby mi to nebylo blbý, tak bych tu GOTY na testy i koupil, ale vypadal bych jak blázen... naše češtiny lidem ušetřili meloun a mě by to mělo teď stát litr ?


Unipetrol v centru dění - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » Unipetrol v centru dění\nUnipetrol v centru dění\nAkcie Unipetrolu se v tomto týdnu staly středem zájmu investorů, kdy došlo na základě zvýšené poptávky ke změně klesajícího trendu a kurz cenný papírů v mezi týdenním srovnání vzrostl o 11,6 % na hodnotu 145 Kč. Z nejvíce obchodovaných akcií se dařilo také Komerční bance, kurz nepřekonal tří tisícovou hranici, ale jeho hodnota 2 999,80 Kč přinesla majitelům těchto akcií týdenní vzrůst hodnoty části portfolia o zajímavých 8,5 %.\nZa pozornost stojí vývoj ceny akcií Severomoravské Energetiky a Rybářství Třeboň. Akcie uvedené energetické společnosti posílily z 3 760 Kč o 11 % na hodnotu 4 172,80 Kč a v případě třeboňské společnosti můžeme změnu ceny vyjádřit „fotbalovým“ posílením o více než „60 kapříků na akcii“, resp. vzrůst ceny o 6,8% na úroveň 951,50 Kč.\nZ uhelných společností posílily akcie Českomoravských dolů a OKD. Poslední obchod tohoto týdne s prvně jmenovanými akciemi se realizoval za cenu 1 100,10 Kč a majitele akcie Českomoravských dolů se zvýšily ceny jejich akcií o 4,76 %. Akcie OKD posílily o 6,36 % a závěrečný kurz je na hodnotě 1 021,10 Kč. Pro minoritní akcionáře je stěžejní informací plánovaný záměr majoritního vlastníka ukončit obchodování s akciemi uvedených uhelných společností na RM-SYSTEMu a pražské burze, které lze vzhledem k již realizované povinné nabídce převzetí očekávat na přelomu května a června letošního roku.\nCelkově akcie na trhu RM-SYSTÉM v tomto týdnu posílily, vyjádřeno hodnotou indexu PK 30 došlo k 4,3 % nárůstu na závěrečnou hodnotu 1667,3 bodů.


Sant Ambroeus Hotel v italské lokalitě Miláno s aktuální nabídkou ubytování za nejlepší ceny online. Dovolená Itálie Miláno 2019 - Sant Ambroeus Hotel výhodně. Last Minute zájezdy do italské destinace Miláno.\nSant Ambroeus Hotel podle termínu\n✈ Vídeň, Budapešť, Krakov\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu úterý 2. duben až sobota 6. duben, s dopravou letecky, z letiště Vídeň, Budapešť, Krakov, s odletem za 11 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, jarní last minute zájezdy pobytové levně se slevou 13 % v aktuální ceně 9121,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu neděle 21. duben až čtvrtek 25. duben, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 30 dní. Rekreace od Invia se stravou bez stravy, jarní zájezdy pobytové levně se slevou 4 % v aktuální ceně 11815,- Kč.\n✈ Praha, Vídeň, Krakov\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 4 dní. Pobyt v termínu úterý 23. duben až pátek 26. duben, s dopravou letecky, z letiště Praha, Vídeň, Krakov, s odletem za 32 dní. Rekreace od Invia se stravou bez stravy, jarní zájezdy pobytové levně se slevou 17 % v aktuální ceně 7815,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 4 dní. Pobyt v termínu sobota 4. květen až úterý 7. květen, s dopravou letecky, z letiště Krakov, Katovice, s odletem za 43 dní. Rekreace od Invia se stravou bez stravy, jarní zájezdy pobytové levně se slevou 6 % v aktuální ceně 8001,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 4 dní. Pobyt v termínu pondělí 13. květen až čtvrtek 16. květen, s dopravou letecky, z letiště Vídeň, s odletem za 52 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, jarní zájezdy pobytové levně se slevou 24 % v aktuální ceně 6908,- Kč.\n✈ Praha, Krakov, Katovice\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 4 dní. Pobyt v termínu středa 29. květen až sobota 1. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, Krakov, Katovice, s odletem za 68 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, jarní first minute zájezdy pobytové levně se slevou 6 % v aktuální ceně 7388,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu úterý 11. červen až sobota 15. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, Vídeň, Krakov, s odletem za 81 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, letní first minute zájezdy pobytové levně se slevou 18 % v aktuální ceně 10482,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu čtvrtek 13. červen až pondělí 17. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, Vídeň, Krakov, s odletem za 83 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, letní first minute zájezdy pobytové levně se slevou 15 % v aktuální ceně 8908,- Kč.\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu neděle 23. červen až čtvrtek 27. červen, s dopravou letecky, z letiště Vídeň, s odletem za 93 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, letní first minute zájezdy pobytové levně se slevou 21 % v aktuální ceně 7468,- Kč.\n✈ Praha, Bratislava, Vídeň, Katovice\nDovolená Itálie 2019 - Miláno v 3hvězdičkovém ubytování Sant Ambroeus Hotel, s délkou 5 dní. Pobyt v termínu středa 10. červenec až neděle 14. červenec, s dopravou letecky, z letiště Praha, Bratislava, Vídeň, Katovice, s odletem za 110 dní. Rekreace od Invia se stravou snídaně, letní first minute zájezdy pobytové levně se slevou 11 % v aktuální ceně 8375,- Kč.


Gynekologie Lucie 21.2.2012\nDobrý den, chtěla bych Vás poprosit o konzultaci. Vím, že na dálku je to obtížné, ale už si nevím rady. Praktická lékařka mě honí na gynekologii, odtud mě zase posílají zpět k lékařce. Je to cca týden co jsem dobrala druhá antibiotika na zánět močového měchýře, ale stále při močení trochu pociťuji pálení - výsledky moče jsou již negativní. K tomuto se mi přidali bolesti v pravém podbřišku - v místě slepého střeva, které již však 7 let nemám. Při sezení pociťuji bolesti, které jsou ostré, pichlavé, na pohmat v místě též bolestivé. Při pohl.styku mám též bolesti. Po gynekologické stránce jsem prý v pořádku - vyšetření ultrazvukem je negativní. Před 2ma lety jsem prodělala zánět tlustého střeva, který byl přeléčen (nebyla u mě vyloučena Crohnova nemoc), ale jsem již nyní bez komplikací. Myslíte si, že by mé problémy mohli způsobovat i třeba chlamydie? Jak mám dále postupovat? Mám znovu navštívit gynekologa? Děkuji\nJe potřeba zkontrolovat kultivace a citlivost jak z pochvy tak i z moči, dále kontrola zánětlivých indikátorů z krve a podle výsledků potom zvolit další postup,důležité je palpační gynekologické vyšetření,zánět se nemusí na ultrazvuku zobrazit


Jak na věc: spše plzeň\nStejně tak, jako je jisté, že na podzim bude padat listí, i u nás víme, že na přelomu listopadu a prosince proběhnou na naší škole soutěže pro základní školy PC_ák, S-ROBOT a Elektronika i jinak. Tyto tradiční soutěže jsou pro nás milou příležitostí představit ... číst více\nBěhem posledních let jsme navázali spolupráci s mnohými základními školami, jejichž žáci k nám spolu s pedagogickým dozorem přijíždějí na půldenní návštěvu, při níž se formou praktické výuky seznámí s vybranými tématy z oblasti informačních technologií či elektroniky. Kromě ukázkových hodin odborné výuky u nás také nabízíme možnost předvedení výrobků a dalších prací našich žáků přímo v základní škole.\nNa této stránce najdete přehled všech informací, které by zájemce o studium na střední škole mohly zajímat, především nejbližší události a oznámení, důležité termíny a dokumenty ke stažení. Na dalších stránkách najdete podrobnosti o škole, dnech otevřených dveří, studijních oborech, vyučovaných předmětech, podmínkách přijetí a možnostech ubytování.\n203 žáků, 25 základních škol, 3 soutěže 8 kategorií. Takto by se dal popsat letošní ročník soutěží PCák, S-ROBOT a Elektronika i jinak, které již tradičně probíhají na SPŠE Pardubice. Soutěžící ze základních škol z Pardubického a Královéhradeckého kraje ... číst více\nVánoční čtení nás bavilo. Vánoční čtení se konalo 13. prosince v knihovně. Knihu Vánoční příběh od Anselma Grüna četla paní Ptáčková a paní Hanáková. Nejdříve jsme si ale zazpívali vánoční koledy pod vedením pana Bubáka. Bylo to velmi příjemné odpoledne a žáci se shodli, že určitě přijdou na další ...\nElektro fotbálek s hlavou Arduino. Zhrát si můžeš 24. 10. na výstavě vzdělávání v Lounech, 6. 11. v Chomutově a 29. 11. v Žatci..Těší se na Vás žáci a učitelé :-).\n4. prosinec 2018 se zapíše do historie sportovních úspěchů SPŠE Pardubice zlatým písmem. Vítězství našich plavců ve finále Pardubického kraje a postup na Mistrovství ČR je bezesporu jedním z největších sportovních úspěchů školy v posledních 18 letech. Před měsícem jsme se radovali z postupu do krajského finále, ...\nKurzy si kladou za cíl usnadnit žákům 9. tříd přípravu na přijímací zkoušky z matematiky a českého jazyka. Příprava také žákům pomůže překonat náročný přechod ze základní školy na školu střední.\nŠkola je umístěna přímo v centru Pardubic a řadí se mezi školy s nejkvalitnějším vybavením v oblasti elektrotechniky a informačních technologií. Většina z již téměř 10 tisíc absolventů maturitních oborů úspěšně pokračuje ve studiu na vysokých technických školách. Výuka tříletých učebních oborů probíhá díky svému praktickému zaměření v silné vazbě na elektrotechnické firmy v Pardubickém regionu.\nŠkola pomáhá uchazečům v přípravě na přijímací zkoušky. Žáci se mohou přihlásit do přípravných kurzů k přijímacím zkouškám a poté si mohou své znalosti vyzkoušet v přijímačkách nanečisto. Dále zde najdete rady jak správně vyplnit přihlášku a informace o přijímacích zkouškách\nVe dnech 12. 10. – 29. 10. se 15 žáků školy v doprovodu RNDr. Jany Reslové a Mgr. Andrey Pospíšilové zúčastnilo zahraniční praxe Erasmus+ ve Španělsku. Přečtěte si jejich zkušenosti i hodnocení od pracovníků firem. Žáci SPŠE díky programu Erasmus+ získali cenné pracovní zkušenosti ve firmách ... číst více\nŽáci vyšších ročníků oborů L a H a někteří učitelé se letos zapojili do akce Movember 2018. Chceme upozornit na krizi mužského zdraví, rakovinu prostaty, rakovinu varlat, prevenci duševního zdraví. Žáci i učitelé se zapojili podle svého uvážení i možností například tím, že si nechali narůst knír nebo vytvářeli ...\nNaši žáci navštívili unikátní výstavu výjimečného českého malíře ve Valdštejnské jízdárně v Praze. Před 147 lety se v Opočně v rodině notářského úředníka Kupky narodil syn František. František od malička projevoval výtvarné nadání, takže po absolvování střední řemeslnické ... číst více\nV pátek 30. 11. jsme odjeli na další náročnou sportovní misi. Jednalo se o finále volejbalu, které opět hostila sportovní hala v Holicích. Loňské nečekané vítězství nás stále hřálo ve vzpomínkách a po několika středečních trénincích jsme doufali opět ve velký úspěch. Již první zápas s SOU plynárenské ...\nKaždý rok pořádáme několik soutěží pro žáky základních škol\nTechnohrátky si již pátým rokem kladou za cíl představit zajímavým a srozumitelným způsobem kouzlo technických oborů žákům základních škol z Pardubického kraje. Po delší době se vrátily TECHNOhrátky na naší školu. Na podzim jsme se stali jako první hostitelskou školou v letošním školním roce 2017/2018. Zamyslet ... číst více\nMinulý měsíc byl na pracovištích odborného výcviku v rámci celoživotního vzdělávání zahájen další z rekvalifikačních kurzů oboru Elektromechanik pro zařízení a přístroje. Do prvního ročníku nastoupily 2 skupiny pracovníků z různých oborů a firem, kteří mají ... číst více


Kora (2011) - film online zdarma\nKora - zde online ke zhlédnutí\nMladý muž z Taiwanu se vydává na cyklistický výlet do Tibetu. Chce zdolat jeho nejvyšší vrchol a naplnit tak sen svého bratra. Toto silně emocionální drama je z...pro celý popisek se přihlašte. Film Kora online.\nTento film zde ke zhlédnutí pro všechny. V režisérském křesle sedí Jiayi Du. Připravte se na představení hlavní role, kterou ztvární Bryan Shu-Hao Chang Současný internet již nemá problém s online streamováním kvalitního videa, filmy online jsou tak snadno dostupné. Film nemusíte sledovat rovnou v prohlížeči, můžete použít tlačítko pro stažení na hellspy. Chceteli si přečíst komentáře k filmu na csfd.cz, můžete kliknout na příslušné tlačítko csfd níže. Kora ke stažení. Film Kora můžete přehrát kliknutím níže v případě, že je dostupné video. Ke sledování lze využít buď Streamuj.tv nebo Netu.tv. Film online zdarma přehrajete přes Netu.tv, Streamuj.tv je mírně zpolatněno, ale nabízí lepší kvalitu bez reklam. Stáhnout film Kora můžete například z úložiště Hellspy.\nRežie: Jiayi Du\nHrají: Bryan Shu-Hao Chang, Doze Niu