Mořské okurky (holothurian, mořská okurka), i když to nevypadá velmi atraktivní, ale je velmi populární mezi obyvatelstvem přímořských zemí. Tato pochoutka má různé užitečné vlastnosti. Je třeba říci, že kvalita jejich mořské okurky neztrácí v sušené nebo zmrazené.\nMořské okurky má schopnost filtrovat vodu. Z tohoto důvodu, vody, ve kterém žije, je čistý.\nVědci provedli studii, zjistili, že jedlé mořské okurky obsahuje asi 40 prvků periodické tabulky. V tomto případě je každý prvek je přítomný v lidských buňkách, stejně jako enzymy a tkání, tím, že se účastní metabolických procesů a produkci hormonů. Měď a sloučeniny železa v mořské okurky je několik tisíc krát více než ryby, a jodu v něm stovky krát větší než v jiných bezobratlých.\nObývá mořská okurka hloubky asi třiceti metrů. Je to jediný mořské zvíře, jehož buňky jsou zcela sterilní. Nemají žádné viry nebo bakterie. Tento organismus má jedinečnou schopnost obnovit 1/3 těla. Úplné zotavení se vyskytuje v mořské okurky po dobu dvou měsíců. To je úžasné, každá část z ní sám opraví. Jedná se o jedinečný případ v přírodě.\nSam a mořské okurky Získaný extrakt z něj se široce používají v medicíně. Extrakt má stimulační účinek výrazný. V této souvislosti je vhodné, aby se v dopoledních hodinách. Tinktura při správném používání pomáhá normalizovat srdeční aktivity, odstraňuje tachykardie, bradykardie. Mořská okurka používá v herbální medicíně jako prostředek k normalizaci metabolismu, zvyšuje imunitu tón zvyšující.\nVzhledem ke své jedinečné vlastnosti, v kosmetické elixír sumýš se používá jako činidlo proti stárnutí, odstraňuje vrásky. Mořské okurky zvyšuje účinnost, eliminovat hypertenzi.\nBylo zjištěno, že pravidelná konzumace okurek v potravě přispívá k rychlejšímu zotavení z nemoci. Holothurian posiluje imunitu, dodává energii a sílu.\nMoře okurka obsahuje vitaminy a minerální látky nezbytné pro lidský organismus. Zlepšením imunitu a zvyšují odolnost organismu k různým virů a parazitů. Řada odborníků řekl, že extrakt z mořské okurky neodstraňuje efekt, a příčinu onemocnění.\nPoužívání mořské okurky jsou obzvláště vhodné pro lidi v pokročilém věku: aktivující bio-energii a lidský imunitní systém, pomáhá zvyšovat délku a kvalitu života.\nExtrakt má také antioxidační vlastnosti. Ty vám umožní bojovat proti rakovině. Bylo zjištěno, že extrakt z mořské okurky brání vývoji zhoubných útvarů různého lokalizace. Odborníci také tvrdí, že lék je výborně v kombinaci s jinými léky. Všechny vitamíny, minerály obsažené v mořské okurky, které jsou nezbytné pro člověka.\nCo je nejvíce jedovaté medúzy na světě?\nRysy černomořských flóry a fauny. Černé moře: Zajímavá fakta\nMedvěd a tučňák. Proč ne lední medvědi jedí tučňáky?\nRozdíl ve věku 10 let: propast mezi vámi?\nPokyny pro provoz a údržbu Toyota Camry od roku 2011\nBrambory s houbami - recepty\nTelefon "Nokia N73": charakteristika, fotografie, recenze\nHranice s Ukrajinou: ve voze je nyní snazší překročit\nZaměstnanec dovolenou - jeho právní nárok


Premix | FUTURPOL\nHygienické skladování a automatizované dávkování prášků a kapalin v silech, nádržích a stanicích pro vysoce přesné dávkování mikrosurovin pro tvorbu zlepšujících látek, premixů aromat a barviv, premixů minerálních solí pro funkční potraviny, jako jsou premixy minerálních solí a vitaminové premixy, a mnoho dalších. Řešení na míru pro jakékoli přísady vyžadující speciální úpravu.\nSila mohou být vybavena izolací, klimatizačními a odvlhčovacími systémy a mohou být nakládána přímo z nákladních automobilů nebo z jiných sil, případně z pytlových a big bagových výsypných stanic. Jednoduchá nebo vícenásobná automatizovaná extrakce a fluidizace pro přesné řízení FIFO. Systémy prosévání pro zajištění bezpečnosti potravin. Systém mytí CIP pro kompletní sanitaci nádrží a potrubí. Kontrola hmotnosti všech sil a dávkovacích stanic v reálném čase. Všechny operace jsou řízeny plně integrovanými dotykovými panely pro řízení výroby, plnění, mytí, klimatizaci a údržbu inženýrských sítí a softwarem zajišťujícím úplnou sledovatelnost. Veškeré strojní zařízení vyhovuje legislativě ATEX. Zařízení pro bezlepkovou a bio výrobu.


Dialog o transformaci s Petrem Vránou – IPPKID\nDialog o transformaci s Petrem Vránou\n*1956, vizuální umělec, art-director, producent - jeden z prvních tvůrců videoartu v Německu již v “dávných zlatých osmdesátých”, od roku 1986 získával řadu cen a ocenění, jeho klipy se promítaly na MTV, USA i Africe, trvale žije v Kasselu v Hessensku, v Německu, ale příležitostně pobývá v České republice http://petrvrana.eu/.,\nDialog byl natočen ve čtvrtek 25. září 2014 odpoledne v prostorách knihovny Filosofického stavu Jilská 1, Praha 1, Staré Město.\nMS: Vážený pane Vráno, čím je pro vás rok 1989? V jaké životní fázi vás zastihl? Jaké naděje jste s ním spojil a případně, jak se naplnily?\nPV: Rok 1989 mě zastihl v německém Frankfurtu, což je průmyslové i bankovní město – vulgární i negativní. Sídlí tam veřejnoprávní hessenská televize, která terestricky vysílá pro oblast jako je Česká republika, tedy pro 10 milionů obyvatelstva. V té době jsem byl na vrcholu kariéry vizuálního umělce, který může oslovovat tak velké publikum. Vždy jsem vytvářel politické umění a mé videoprojekty měly vždy angažovaný podtón. Také jsem očekával rezonanci publika. Malba mi v té době nestačila – obraz byl tehdy již překonán, i když se k němu vracím, ale od poloviny osmdesátých let jsem pracoval s novým médiem. Tím byla před 150 lety fotografie a před 4O lety – video. Zde musím připomenout Woodyho Vašulku, který mne inspiroval. Ve Spojených státech bylo mediální umění vytvářeno od počátku sedmdesátých let – TV as creative medium. Jak jsem uvedl, v polovině osmdesátých let jsem s tím začal pracovat, vyvinul jsem určité technologie, které zaujaly tamní televizní odborníky, jelikož tento druh vizualizace tam nikdo nepředváděl. S tím jsem vytvořil celou řadu videoartových pořadů, až mě najala televize Hessen 3. Stal jsem se tam creative directorem. Během šesti týdnů jsem měl vytvořit design pro nový vizuální styl – a to s mým bývalým profesorem Rambowem. Byl jsem též hudebním producentem a producentem grafiky, choreografie pohybu na obrazovce. On vytvořil barvy a logo televize. A zrovna té době se Československo začíná hýbat. A já mám k disposici 30 kreativců a hrací plochu televizní stanice se všemi těmi videokamerami, mixážními pulty a klíčovacími plochami. Mohli jsme vytvářet krátká audiovizuální díla. V té době to dělala též BBC, to byli průkopníci, ale opravdu kreativního televizního vysílání bylo málo.\nMS: Když vše vztáhneme na dění v Československu, překvapil vás vývoj? Přišel rok 1989, pády režimů ve střední Evropě, a my jsme byli poslední.\nPV: Počítal jsem s tím, že jakmile se hnou ledy, půjdu zpět do Československa. Společenství lidí, které jsem měl okolo sebe v NSR, to samozřejmě chybělo, najednou však Praha otevřela své brány. Vzpomeňte si Jaroslava Hutku, jenž se vrátil okamžitě, ale i na Vlastimila Třešňáka, který se tak rychle nevrátil a dva roky si raději počkal. Zpět do Frankfurtu. Osobně mě bolelo, že jsem sem nemohl přijet. Absolutně jsem to nečekal. Rvalo mi to srdce. Kamarádi, kteří se vraceli ze všech koutů a zemí Evropy přijeli do Prahy, zažili zde přelomový Silvestr 1989 – 1990. Jsou to neopakovatelné skutečnosti, a já jsem u toho nemohl být! V březnu po úspěšném startu nového designu Hessen 3 jsem se potichu vracel do Čech plíživou cestou – a to přes východní Německo. Přes hnědouhelný smog DDR a přes znečištěný Chomutov jsem se dostal až do měst Louny a Slaný, kde náš automobil prorážel oblaka mlhy, přízemního kouře a žlutého sirného smogu. V 5 hodin ráno vidím, jak maminky vlečou děti do školky, čemuž jsem nerozuměl. Domníval jsem se, že se jedná o jakousi evakuaci. Sedmiletý syn se probudil a já jsem mu nebyl schopen nic vysvětlit. Situaci, v níž země byla, jsem si neuměl zařadit, kam to přicházím?\nMS: Tázal jste se, kam to komunisté dopracovali?\nPV: Vše spotřebovali!\nMS: Jinými slovy – viděl jste zemi na svažitém kopci. Rok 1989 nepřišel jen tak. Jen si vezměte, že v roce 1985 přichází do Kremlu Michail Gorbačov – jenž se snažil systém reformovat, nicméně si neuvědomil stav, v němž se Sovětský svaz a jeho satelity nacházejí.\nPV: Bylo to velké překvapení. Během svého pobytu v emigraci jsem kreslil karikatury pro časopis Západ. Tím jsem si definitivně zavřel cestu do Československa. Ani jsem si nemyslel, že si mohu upravit vztahy s Československem. Kreslil jsem Brežněva, Černěnka, Andropova. Přišel pak pan Gorbačov – i toho jsem zesměšnil. Ten poslední se nakonec ukázal jako výkonný krizový manažer, chápající, sdílný. Netušili jsme, že by takové změny mohly nastat. Můj kolega, jenž se jmenuje Zbyněk Rybczinski z New Yorku tento stav „vizualizoval“ – natočil film The Orchestra. Film jsem přivezl ze Sovětského svazu v roce 1991. Autor vizualizuje celé dějiny tohoto podivného SOJUZU. Sám tam hraju sovětského agenta a moji bratři tam hrají ruské agenty KGB. Neustále kráčíme ke krásným zítřkům. Zkrátka – stoupáme. Tento cenami ověnčený artfilm jsem předvedl v OSTANKINU vedení sovětské televize. Oni skutečně byli při sledování toho filmu naprosto rozrušeni a tento experiment pak uvedli v premiéře na prvním programu veřejnoprávní televize pro 22O milionů diváků! Shrnutí dějin Sovětského svazu jistě přispělo k pádu totalitního režimu. Protože vizualizace je otřesná, ironická, výstižná a jde pod kůži tak, že se tomu diváci nemohli ubránit. Zasahuje v mozku první signální soustavu. Nyní bych se to už v Moskvě veřejně prezentovat neodvažoval. V zemi, kde společenskou smetánku tvoří bývalí agenti KGB. Jde o zemi, kde je masový vrah Stalin znovu opěvován. Co v té zemi znamená včera, dnes, zítra? Pouze nebezpečí, nejistotu! Samozřejmě jsme tenkrát v exilu neustále diskutovali s ruskými a polskými umělci v New Yorku, jak by to mohlo dopadnout. Stále zde existovala velká nedůvěra a všichni jsme se po celou dobu báli. Aby se z toho člověk nezbláznil, musel si vytvořit takovou mentální hradbu, aby nás ani nenapadlo přemýšlet o návratu do vlasti. Kdybyste se dlouhodobě zabýval myšlenkou, „co se stane, když“, to bylo nebezpečné – živit se touto myšlenkou – to přivedlo mnohé k sebevraždě.\nMS: Možné se stává nemožným, či lépe nemožné možným.\nPV: Jednalo se o naprostý šok a říká se: návrat z exilu je horší než odchod do exilu.\nMS: Pro vás rok 1989 spojený s pádem režimu znamenal možnost návratu.\nPV: Ano, narodili se mi v zahraničí dva synové. Mám venku rodinu. Vytvořil jsem si pracovní vazby, nicméně jsem využil první možnosti návratu až v březnu 1990. Jeli jsme poprvé zpět do Československa. Vlastně jsem z toho onemocněl.\nMS: Navštívení domoviny je srdeční záležitost.\nPV: Byl jsem na lůžku a přicházeli ke mně přátelé, kteří se dozvěděli, že jsem v Československu. Setkání, návrat byl silný.\nMS: Pane Vráno, navrhuji, abychom se podívali před rok 1989. Čím pro vás jako umělce byla komunistická ideologie a režim na ní založený? Můžeme se tázat, potřebuje člověk ke své existenci nějakou ideologii, aby se ve světě lépe orientoval?\nPV: Měli bychom se řídit podle vzorů, které si nacházíme, které nám byly předkládány. Jako malý chlapec jsem se musel účastnit průvodů, nicméně jsem jim podléhal. Na mne tyto věci měly vliv, že jsem tatínkovi udělal ostudu, nechal jsem se „ošátkovat“ jako pionýr. Chtěl jsem jet na motorce, ale otec mi říkal: „To nemůžeš, pionýrský šátek bys ztratil.“ Já jsem odpovídal: „Ne!“ Následně jsem šátek musel sundat. Když jsem si přečetl Škvoreckého Zbabělce, Jak chutná moc, Žert a pár takových zásadních knih, definitivně jsem se rozloučil s ideologií, s níž koketovali všichni kolem. Na každé škole, na níž jsem byl, se nemohlo běžně hovořit otevřeně, jak člověk nahlížel na tento režim. Tam se vznášel duch Socialistického svazu mládeže. Neměl jsem pocit, že bychom měli ve třídách nadšence. Ale byli tam. Následně jsem si to zjistil. S některými spolužáky jsem si mohl tyto knihy vyměňovat. Názor na tuto ideologii mě pomáhal vytvořit Ladislav Mňačko – Čech na Slovensku. On napsal dílo, v němž se vyskytuje „Mrtvý“ – tak pojmenovává svého blízkého přítele, který se změnil v kreaturu. Emoční popis. I pan Škvorecký to dokázal. Je vhodné říci, že jsem začal rozeznávat režim v patnácti letech.\nMS: Možná je dobré rozlišovat režim a ideologii. To znamená: východiska a realitu.\nVP: Proč nemohl být komunistou v roce 1935 Karel Čapek? U nás v Čechách je zabydleno rovnostářství.\nMS: Nemyslíte si, že tam byla snaha po spravedlnosti, spíše po rovnostářství?\nVP: Jak si vykládáme Westpocket revue Voskovce a Wericha? Nejprve byli prokapitalističtí a pak přešli na levicovou orientaci. Rovnostářství nemusí nutně směřovat přímo někam k Sovětskému svazu. Komunismus jako ideologii znám vizualizovanou v červených barvách. Vezměte si Gustava Klucise, jehož Stalin zamordoval. Jednalo se o skvělého ruského umělce, jenž jednoho dne zmizel. Jeho grafiku jsem jako dítě nenáviděl. Když jsem později viděl jádro tvorby z konce dvacátých let, tak jsem se mu v duchu omluvil. Ideologie nám byla předkládána neodborně různými řečníky a člověka odpuzovala. Veškerá verbalizace názorů k žití mi byla v jádru tak odporná, až jsem se za to začal stydět, že musím žít v sovětské gubernii …\nMS: Soudíte, že se jednalo o přílišný realismus a neochota k abstrakci? Systém byl „jednoduchý“.\nVP: V Sovětském svazu to po dlouhá desetiletí fungovalo.\nMS: Ano, ale v umění existoval suprematismus Kazimira Maleviče – a někteří jej napodobovali.\nPV: Jsem přesvědčen, že to progresivní a převratné, co vzniklo ve výtvarném umění v Rusku ve dvacátých, třicátých letech, zůstalo nedoceněno v kontextu současného umění. Není dostatečně doceněno to, co vzniklo v Rusku na počátku dvacátého století. Tamní umělci zůstali odříznuti od okolního světa, nemajetní, nesvobodní.\nMS: Vraťme se k našemu režimu a ideologii, která jej zastřešovala.\nPV: Jeho reprezentanti si byli podobní – jako Bohuslav Chňoupek, o kterém říkají, jaký byl spisovatel. Jeho vyjadřování bylo nedobré. Když jsem jej viděl v německé televizi, pokud dávali záběry z Československa, nebyl jsem nadšen. Ptejme se, co to bylo za lidi? Šalgovič, Biľak, Indra, …\nMS: Jednalo se o „nejlepší“ lidi, které komunistická strana měla. Můžeme zmínit hierarchii: schopní byli nahrazováni méněschopnými. Méněschopní neschopnými a neschopní se stali všehoschopnými. Musím říci: pokud hovoříte o Štrougalovi a panu Chňoupkovi, jde o lidi, kteří ve svých funkcích byli dlouho.\nPV: Ano, je to naprosto neuvěřitelné. Biľak byl ve funkci 40 let, Štrougal též. Nerozumím tomu.\nMS: Vidíte, režim a ideologie, kterou režim adoroval, byla převrácená. Nahoru se dostávali oddaní překroucené ideologii.\nPV: Podobné je to v mafii. Tam fungují praktiky, že v sejfu máme materiály, které se použijí „v případě když“. Tento faktor zde hrál určitou roli.\nMS: Struktury režimu můžeme přirovnat k mafii.\nPV: Ptejme se: co byl pan Kočka? „Kraluje“ pražské matějské pouti! Pan Kočka „kočoval“ po Sovětském svazu a vytvořil si takové vazby, že když pak přijeli sovětští reprezentanti na Ruzyň, kde čekali všichni Husákové, Biľakové, běželi přímo z letadla k panu Kočkovi. Tak to „funguje“ do současnosti. Má nenápadné vazby všude.\nMS: Odborně se tomu říká, že má „sociální kapitál“. Domníváte se, že režim byl degenerovaný, neschopný rozvoje, ničil potenciál, byl založený na lži. Tento stav ústil do celospolečenského hospodářskému a mravního úpadku.\nMS: Pokročme dále – jak jste se díval na rok 1968, na tehdejší nadechnutí a poté vydechnutí? Byl režim, podle vás, reformovatelný, nebo reforma znamenala totální popření?\nPV: Socialismus s lidskou tváří. Lidé by se dostali dál, ale zarazil je zvací dopis pro ruské tanky, který v azbuce sestavili a podepsali lidé jako Biľak, Indra, Kolder, Kapek aj. U Brežněva prý museli intervenovat. Sám by prý nevyrazil s vojskem, aby se totálně nezdiskreditoval v očích světa. Chápali, že by jejich dny skončily a třeba krejčí Biľak by se vrátil ke svému řemeslu. Socialismus s lidskou tváří – tento proces ještě mohl navázat na odborníky z přednacistické doby. Republika byla teprve pár let vzdálená od konce druhé světové války a existovalo tady tehdy know how, které udrželo naši zemi ještě docela na úrovni jen mírně zaostávající za západní Evropou.\nMS: Jednalo se o dvacetiletí, které bylo přerušené. 1948 – 1968.\nPV: Na to se dalo společensky, hospodářsky navázat, …\nMS: … ale pak přišel zásah spřátelených armád.\nPV: Když vidíte tanky kolem sebe, tolik mrtvých! Jen si vezměte, kolik lidí potupilo naše město tankovými pásy, to bylo velké zneuctění naší země!\nMS: Někteří lidé tomu nepomohli a ti, kteří říkali: jsme s vámi, buďte s námi, pak s intervencí „souhlasili“.\nPV: Během dvou let po roce 1968 začaly prověrky. Každý musel přistoupit před komisi a odpovědět na otázku: souhlasíte, či nesouhlasíte se vstupem? Ten tehdejší proces můžeme nazvat „tlustou“ čárou.\nMS: Dobrá, dá se říci: snahy o reformu, jak byly naznačeny, byly čistou iluzí.\nPV: Nebyly iluzí. Jsem o tom přesvědčen!\nMS: Hospodářsky jsme to mohli „udýchat“. Pokud by nepřišly armády, konvergovali jsme k systému, který je na jih a západ od našich hranic.\nPV: Samozřejmě. Vezměte si Expo 58. Deset let před rokem 1968. Český pavilon dostal 35 medailí. Mnoho ve světovém kontextu. Jen se podívejte na výstavy, kde máte design, průmysl atd. Klidně jsme na to mohli navázat – a to ve všech oborech.\nMS: Tam byl problém dominance – a to v rámci Národní fronty.\nPV: Možná by došlo k přistoupení další strany. Zeptejme se, co se stalo po II. světové válce? Prezident Beneš zakázal Agrární stranu. Pan Antonín Švehla, to byla pro něj nepříjemná osobnost. Touto cestou se pomstil. Kam všichni přeběhli? Ke straně komunistické. Ta takto nesmyslně první volby regulérně vyhrála a teprve poté mnozí prozřeli.\nMS: Nyní vyslovím hypotetickou otázku: pokud by v roce 1968 existoval v Moskvě Gorbačov, dějiny by se ubíraly jinou cestou.\nPV: Jen si to vezměme: neúčastnili jsme se Marshallova plánu! V roce 1948 – demokratičtí ministři podali demisi, což nemuseli dělat, to byla velká chyba. Že pan Beneš přijal demisi, bylo nesmyslné, nestrategické. Již tenkrát v roce 1948 tak dopadnout nemuseli. V roce 1968 jsme mohli „nastavit“ pravidla v rámci hracího hřiště. Roosevelt se Stalinem si vývoj tak nenalinkovali! A co se stalo v Jugoslávii? Zpočátku spolupracovala se Sovětským svazem, Tito hrál svou hru na obě strany. Pak jej Sověti tvrdě odvrhli! V roce 1968 tam nebyl Stalin, ale Brežněv. Jako voják z II. světové války si neuměl představit, že bychom se jako satelitní státy mohli odtrhnout. Nebýt zvacího dopisu, tedy jestli dopis v té době a té formě vůbec existoval – vždyť Rusové jsou mistry dezinformace –\nMS: … situace u nás by se vyvíjela jinak.\nPV: Přesně …\nMS: Dobrá, jak vnímáte význam exilu? Sám odcházíte v roce 1981. To je v době normalizace, během níž proběhla velká vlna odchodů, ale tomu předcházejí etapy v roce 1948 a 1968. S jistou nadsázkou můžeme tvrdit, že těm dobám je exil vlastní. Jak se díváte na tento fenomén?\nPV: Nevím, proč by nám měl být vlastní? Vyhnanství, to znamená vyhnout se něčemu krokem do neznáma. Možná vlastní nám to bylo po Bílé Hoře 1620, do roku 1627, kdy přišlo ultimátum. Většina českých protestantských šlechtických rodin byla donucena odejít do exilu. Z milionu 250 tisíc obyvatel Zemí koruny české jich odešlo 250 tisíc do vyhnanství, do Berlína – Babelsbergu, Nizozemí, Švédska a dál. Habsburkové jim dali ultimátum – byla to doba zlomová.\nMS: Ano, popisujete vládu Habsburků. Ale když to vztáhnete na 20 století?\nPV: Emigrace i u Slováků byla běžnou věcí. Moje babička i se svými sestrami odešla do Chicaga. Sama se vrátila v roce 1922. Byla reemigrantkou. Exil je však „one way ticket“. Když se vkračuje do neznáma, návrat je tragickou věcí. Mnoho lidí ztroskotalo – buď psychicky onemocněli, nebo si vzali život, nebo se sem vrátili.\nMS: Cítil jste v exilu občas chvíle nepotřebnosti ve společnosti, do níž jste přišel?\nPV: Tento pocit jsem nikdy nezažil.\nMS: Na toto skutečnost poukázal profesor Vilém Prečan. Svým příchodem do zahraničí musí svou existenci neustále obhajovat. V nadsázce jste cizorodý prvek. Je to něco jiného, než když jste mezi Čechy. Musíte mluvit jinou řečí. Když promluvíte, mnozí poznají: nejedná se o našeho člověka. Pokud jste ten pocit občas měl, snažil jste se rychle integrovat.\nPV: Okamžitě jsem šel na vysokou školu jako hostující posluchač.\nMS: Bylo vám 24 let.\nPV: Se studenty výtvarného umění jsme procestovali Evropu, ale neustále jsem se zaobíral československou otázkou. Ze svého malého města Kasselu jsem vyhledával krajany. Tam nebylo jednoduché se dostat do české společnosti. Na češství jsem nemohl zapomenout, byť jsem se pohyboval v německé společnosti. V Kasselu jsem bydlel v centru a pro mé německé přátele jsem pořádal české večírky. Četl jsem tam z Jaroslava Haška.\nMS: Vlastně jste se stal kulturním vyslancem.\nPV: Vyslancem koho? Nevěděl jsem, zdali se vrátím.\nMS: Jste Čech, a nemůžete se jen tak odtrhnout.\nPV: Sté narozeniny Jaroslava Haška jsme velice dobře oslavili v Kasselu, když jsem se za něj převlékl, měl jsem přednášky v jeho obleku. Namaloval jsem Haška, namaloval jsem Švejka, který tam byl vystaven. Všichni mí spolužáci na vysoké škole si libovali, že mohou zažít Prahu tímto způsobem.\nMS: Byl jste ve styku s lidmi jako Karel Hvížďala, Jiří Gruša?\nPV: Ve Frankfurtu bylo nakladatelství Dialog, kam přijížděl Jaroslav Hutka, kde vystupoval Vlastimil Třešňák, pan Václav Hora. Ten vedl nejen „český koutek“ v kavárně Kafka, ale dále měl knihkupectví Dialog, distribuční síť pro svět. Tam se scházeli čeští emigranti.\nMS: A co Franken, vydal jste se někdy na setkání, které organizoval arciopat Anastáz Opasek?\nPV: Bohužel, tam jsem se nedostal.\nMS: Dobrá, soudíte, že do exilu odjeli lidé, kteří byli součástí elity národa. Můžeme konstatovat: tito lidé nám po roce 1989 scházeli.\nPV: Nerad bych se ocitl v elitním výčtu. Musím se domnívat, že ti, kteří odcházeli, že zde poté chyběli.\n… Exulanti a emigranti po roce 1989 …\nMS: Uměli jsme podle vás přijmout exulanty?\nPV: Po roce 1990 ti, kteří přijížděli, pociťovali velký odstup. Šlo hlavně o vzájemné očichávání. Povrchy textilu byly jiné, obcování bylo jiné, …\nMS: … mentalita lidí se změnila.\nPV: Člověk se mohl snažit neodlišovat se, ale když ano, nepříjemně na sebe upozorňoval. Neustále se řešilo, proč odešel, co tam dělal. Zkrátka – jako na základní škole. V devátém ročníku jsme si říkali: co jsme dokázali.\nMS: Vnímal jste nepřátelství?\nMS: Češi, kteří neodešli, údajně trpěli pod komunistickým režimem a vy jsme si „žili zaopatření“.\nPV: Jedná se o velké nedorozumění. Porozumění exilu a osvojení si jinakosti nelze odbýt jednou větou. I když navrátilci chtěli splynout, bylo jim to připomínáno. Jakkoliv se můžete vynasnažit být otevřeným a nevyvyšovat se, jinakost z vás neustále „čiší“. Zdejší lidé na tuto skutečnost byli alergičtí, což byla škoda. Stalo se to pro mne i jiné nepříjemnou zkušeností, s níž jsem vůbec nepočítal, že by mohla nastat.\nMS: Nezáviděníhodné zjištění.\nPV: Například v restauraci v domovských Modřanech mě bývalí spolužáci několikrát zachraňovali. Zdejší lidé chtěli „cizáka“ inzultovat, což se mi stalo několikrát.\n… Disidenti, demokratická opozice …\nMS: Dobrá, jak vnímáte malou skupinu lidí, kteří se snažili vystupovat proti režimu?\nPV: Jednoduše – hrdinové. Chappeau, klobouk dolů. Ve všech jazycích by to rád vyslovil. Uvědomme si, o jakou oběť se jedná, když takto vystoupíte. Kdo šel touto cestou, hlava mu byla „sražena“ zdejším násilnickým, totalitním režimem, který v padesátých letech zlikvidoval stovky lidí, což opět hrozilo po roce 1968. Nebyly to sice rovnou popravy, ale fyzické násilí určitě. Věra Jirousová, manželka Martina Jirouse, nezapomněla podotknout: „Když jsem viděla, že si v Bartolomějské ulici berou do ruky růžový papír a zeptají se: vaše matka za svobodna, věděla jsem, že jsem tam na 48 hodin.“ Kdo si to měl nechat líbit, když jej propustili a pak jej zase sebrali? Metody šikany byly velice vypracované. Kdo to jednou podstoupil, „pokračoval“ v tom. Když se někdo nechal zlomit a ohlásil to svým bližním, že musí donášet režimu, a proto ať se před ním „nemluví“ – i tomu se klaním. V archivu bezpečnostních složek jsem strávil dost času vyšetřováním zapeklitého případu. Chtěli nás rozdělit a vrazit do nás klín – v té jejich sovětské gubernii, což se jim nepodařilo. Skupina disidentů se spojila s undergroundem, hudebními skupinami, a toto nové společenství, které vzdorovalo, má u mne velký obdiv.\nMS: Jednalo se o stovky lidí, pokud vezmeme v potaz i alternativní kulturu, rozsah bude větší. Též bychom neměli zapomínat na takzvanou šedou zónu. Z ní se vynořil Václav Klaus. Jednalo se o lidi, kteří režim nepodporovali, ale šli vlastní cestou – například studiem, aby mohli nabídnout své zkušenosti ihned poté, co režim padne, byť někteří se domnívali, že režim zde bude navždy.\n… Pozitiva režimu? …\nMS: Navrhuji, abychom zmínili ještě jednu skutečnost. Vnímáte režim jako „a priori“ špatný, nebo na něm lze naleznout i něco pozitivního? Pokud by vše bylo chybné, nic pozitivního by nevznikalo, nebo pozitiva vznikala navzdory?\nPV: Běžné věci – sociální zabezpečení, zdravotnictví, sdružování, shlukování. Jsme na keltském teritoriu. Před dvěma tisíci lety to byli Keltové, kteří se sdružovali kolem ohňů, zpívali – je to naše genetická výbava. Byl organizován sportovní život – „všichni“ Pražané uměli zimní sporty, uměli sjíždět řeky. Byla zde pospolitost. Z mého pohledu to byly režimem do jisté míry iniciované a kontrolované aktivity. Ovšem, byly to průvodní jevy doby, ve které se lidé jinak seberealizovat nemohli. Přesto se tážu, co bych na tom hledal pozitivního? Promiňte, na totalitním režimu nebudu nic pozitivního hledat!\nMS: Dobrá, i to je odpověď.\nMS: Prozkoumejme ještě jednu skutečnost. Režim padl a ideologie pokračuje dál, nebo si myslíte, že strana, která se snaží navázat na režim, má jiná ideová východiska, nebo se jedná o klam? Ideologie je stejná, ale pouze jistá ideová východiska byla více „střižena“ dle doby?\nPV: Strana, která navázala, si přidala písmenko a do loga si dala třešně. Svádí nás na další kolej. Lidé si mysleli, že to biologicky přestane fungovat – ale to jsme se zmýlili, protože při šestnácti procentech můžeme zírat na to, jaký potenciál dokázali zmobilizovat. Jde asi o reakci na politiku Spojených států. Mohu u mladých lidí pozorovat tyto pocity a současný evropský postoj vůči Rusku jim v tom nadbíhá. Nerozumím tomu. Tito lidé přemýšlejí – pokud vůbec myslí – zcela scestně. Když se podívají do historie, vědí, co strana napáchala, nikdy se za to neomluvila, což považuji za zrůdné, byť představitelé strany vědí o zvěrstvech padesátých let a normalizace, která následovala o dvacet let později. Opakuji: nikdy se za to neomluvili. Nerad bych se zde obíral komunistickou ideologií. Strana měla být zakázána, jako to bylo v Sovětském svazu. Měla se přejmenovat. Jsem přesvědčen, že přejmenovaná strana by získala mnohem méně přívrženců, protože čarovná písmena „KSČ“ stále u „jednoduchých“ lidí fungují. Vzpomeňme přísloví „poturčenec horší Turka“, jehož jsme byli dokonalou personifikací! V porovnání se zeměmi východního bloku jsme měli největší podíl přívrženců na počet obyvatelstva. To znamená – horliví Čechoslováci měli své příbuzné v armádě, KSČ, na policii, v kroužcích. Byli v tom namočeni. Byla zvrácenost vysílat komunistické seriály ve veřejnoprávní televizi i v komerčních televizích jako je 30 případů majora Zemana. Tento seriál byl vyroben s pomocí Oddělení bezpečnosti a brannosti při České televizi. Lidé z toho oddělení seděli na Barrandově a tvořili speciální buňku, psali pro časopis Signál, Květy a další, zpracovávali a manipulovali informace. Tento seriál o majoru Zemanovi, to je neustálé vracení se do minulosti. A to vše se opakovalo po roce 1999.\nMS: V současnosti toto „dílo“ lze shlédnout na televizi Barrandov.\nPV: Je tomu šestnáct let, co se znovu a znovu utápíme seriály minulé doby. Lidé, kteří se na ně dívají, tvoří volební základnu – vše přispívá.\nMS: Souvisí to také s tím, že jsme se nevypořádali s minulostí. Dalo by se říci v nadsázce, že mnozí lidé trpí mentální zaostalostí, případně Alzheimerovou demencí.\nMS: Navrhuji, abychom se vydali k „projížďce“ obdobím obnovy demokratického zřízení. Jak si Vy sám definujete demokracii? Čím je pro vás toto společenské zřízení? Střídavě žijete v Německu a v Čechách. Po skončení války v 1945 byla demokracie v Evropě „uvedena“ zpět západními mocnostmi.\nVP: Nabídli jim pravidla hry a Němci toho využili.\nMS: Vidíte demokracii jako společenský řád, v němž člověk může rozvinout své lidství a věci přirozeně vycházejí najevo, kde není potřeba užívat růžových barev.\nVP: Každý z nás může kolem sebe cítit vibrace, které vyzařujeme v tom kterém oboru a obohacovat bydliště, v němž pracujeme. Vlastně se tážete na nutnost účasti na veřejném životě. Praktikuji to stejně v Německu, tak i v Česku, je to věc výchovy.\nMS: Rodiče o ni usilovali.\nVP: jsem religiózní člověk se základy v protestantském prostředí Kolín – Kutná Hora – Čáslav, tamní lidé usilují o rovnost. Lidé mého příbuzenstva byli a jsou mými vzory, s tím se vracím do společnosti, s tím, co jsem v dětství na Čáslavsku poznal, s tím nyní žiji v mém sousedství v Modřanech. Vlastním tam dům po skladateli Jaromíru Weinbergovi, který odešel do exilu. Svými kroky projevuji respekt vůči němu a jiným z exilu – stavíme památník, expozici československého exilu. Všichni sousedé v Modřanech tomu fandí. Rozumím, že památník tam patří, když tam je ulice Československého exilu, Generála Šišky, který byl také exulantem. Češi ze zahraničí, kteří tam přijíždějí a hledají pietní místo, se shodují, abychom vytvořili jedno posvátné místo, kde bychom se mohli sdružovat, hovořit. Je to jakási báze pro společenství.\nMS: Inu, demokracie je vzájemné, úctyplné obcování lidí.\nVP: Jsem o tom přesvědčen, …\nMS: … kde jeden respektuje druhého, projevuje vůči němu úctu, zájem. Tomu tato společnost byla 50 let odnaučována.\nVP: Můžeme si všichni pamatovat, i zdrojů k osvěžení paměti máme dostatečně.\n… Znak uctivosti …\nMS: Máte na mysli „smekání“ klobouku.\nVP: Ano. Je co cosi základního, a proto jsem zvolil klobouk jako komunikační médium pro náš památník. Tím je řečeno vše. Jedná se o znak doby před komunismem. Bez pokrývky hlavy nebylo možné vyjít na ulici.\nMS: Dnes ten, kdo má klobouk, je považován za podivína.\nVP: Vidíme, jak podléháme myšlení spojenému s padesátými léty. Kdo v padesátých letech nosil klobouk, dříve či později skončil ve vězení.\nMS: Poté byly protestem proti režimu dlouhé vlasy.\nVP: Ano, ale klobouk byl znakem buržoazního statutu. Klobouk v nové totalitní společnosti skončil. A to jsme zde byli kloboučnickou velmocí. Když Pavel Tigrid odjížděl do exilu, „běžela“ za ním maminka na nádraží s možností výběru klobouků, aby neodjížděl prostovlasý. Pro mne smeknutí pokrývky hlavy základní komunikací a projevem vzájemného respektu.\nMS: Tyto znaky se daly do závorky a ignorují se.\n… Demokracie a populisté …\nMS: Co demokracie a populisté? Jde o to, že Platón uvažoval o demokracii jako předstupni tyranie. Sám propagoval aristokracii. Demokracii je někdy možné nahlížet jako diktaturu většiny. Lidé se domluví na podobě sociálního prostoru, byť je to hloupost, ale pokud je návrh odhlasován, je platný.\nVP: Jsem přesvědčen, že v rámci většího společenství, které čítá 500 milionů lidí a jehož jsme součástí již 10 let, luxus demokracie si již můžeme dovolit. Tam však existují další společenské korektivy – Čechům může být nastavováno zrcadlo a své excesy mohou sami od sebe korigovat.\nMS: Lze tvrdit, že demokracie je dostatečně pružný a životaschopný systém. Vlastně jsme obnovovali demokracii. Měli jsme první republiku, která trvala dvacet let. Vzpomeňme, že Václav Havel byl tím, kdo byl srovnáván s Masarykem.\nPV: Šlo o rebela, jenž vycházel z pozic Jiřího Koláře a jemu podobných lidí, kteří měli zásady, i když se mu „nedostalo“ vzdělání a nemohl řádně pracovat ve svém oboru. Tomáš Masaryk a Edvard Beneš byli profesory. Srovnání bych neviděl, spíše byli panu Havlovi tito páni profesoři jistými vzory.\nMS: Odkaz na první republiku byl uveden proto, že Češi měli s demokracií zkušenost, avšak díky padesátileté pauze bylo vědomí demokracie zapomenuto. Sociolog Fedor Gál uvažuje v tomto duchu: i my jako vzdělanci, museli jsme stejně obsah slova těžce definovat.\nPV: Pochopitelně – metody vládnutí, které zde přetrvávaly desítek let a měli je denně před očima, na nich musely zanechat stopy. Zpočátku bývalí disidenti logicky nemohli umět vládnout.\nMS: Velká logická výzva pro nové politické elity.\nMS: Obraťme list, ale zůstaňme na poli demokracie. Jaké jsou podmínky demokracie? Masaryk tvrdí: „Demokracie je diskuse.“ Jak jsme si ji osvojili, pokud se na to podíváme vaší exilovou perspektivou, nebo spíše převažují monology?\nPV: Z dialogu by měl vzniknout výstup, který je historicky zakotven. Na tento výstup lze navázat další dialog. Jak jsem si všiml, v Čechách dochází k neustálé proměně. Paralelní toky myšlení existují – to vidím, když sleduji tisk. Běžně čtu Respekt, Lidové noviny, ale i Spiegel, Frankfurter Allgemeine Zeitung – a mohu srovnávat. Oni jsou …\nMS: … v mnohém odlišní, ale jedno je spojuje: kvalita.\nPV: Pochopitelně, že časopis Rudolfa Augsteina – Der Spiegel má hamburský tón. Za tím je die Zeit, který se tomu vysmívá a der Spiegel „kontruje“. Jedná se o týdeníky. Pak jsou deníky Süddeutsche Zeitung z Mnichova, které mají obrovský náklad, rozsah, kde je popisováno veškeré kulturní dění. Následně jsou „napadány“ Franfurter Allgemeine Zeitung. Lidé se navzájem kontrolují. Každý z nich podléhá společenské kontrole a také si každý své prohřešky odpyká. Jenže u nás vidíme, že zde máme dva největší deníky, sídlící v jedné budově, jenž si systémem „COPY paste“ vykrádají celé části článků a rozmělněné deriváty intelektuální češtiny pak přejdou do toho bulvárního, ale prodávanějšího plátku! Jedny jsou noviny a druhé pouhý plátek. I fotografie jsou stejné. V Čechách není kompetitivní prostředí.\nMS: Máte zde pouze 4 deníky: Mladá fronta DNES, Lidové noviny, což jsou noviny pana Babiše a jsou charakteristické tím, že vyrůstají z jednoho kmene, dále Právo, Hospodářské noviny a tím to končí.\nPV: Vzpomínám si, že v Hospodářských novinách se na jaře 2014 chystalo zrušení kulturní rubriky.\nMS: Jsou omezovány cesty dialogu …\nPV: Jsem přesvědčen, že v demokracii by měly být jasně vyprofilovány vzory. To se v Německu ví. U nás není tak soutěživé prostředí, v němž by se nějaká otázka řádně diskutovala a poté uzavřela, …\nMS: … a měla odpovídající výstup. U nás se vede dialog mající podobu hospodských žvástů, …\nPV: … v nichž se dá zrelativizovat vše, z čehož jsem nešťastný.\nMS: Atributem demokracie je demokrat, který koná. Když se v Čechách mnohé rozmělní ve žvástu, nejsou výstupy a máme z toho pouze „bolehlav“, disonanci. Lze tvrdit: podoba české demokracie vypadá jako bažina, kam člověk vstoupí a pak musí hodně usilovat, aby se sám nestal součástí bažiny. Známe-li nějaký regres, je vhodné jej také kontrolovat.\nPV: Divím se, že je v Praze 60 politických seskupení, hlásících se ke komunální politice. Máme 15 starostů, 60 politických stran a hnutí.\nMS: Demokracie je charakteristická tím, že dává možnost výběru, ale zmatenost to nevylučuje.\nMS: Měli bychom se dotknout jedné skutečnosti: jak podle vás souvisí demokracie a elita? Právě v první republice …\nPV: … jsme se mohli setkat s pátečníky, tehdejší „první ligou“. Máme Okresní město – pan Poláček. Ano, člověk v určitém věku tenduje …\nMS: … být pátečníkem, někdy v Okresním městě. Masaryk s Benešem předpokládali evoluci systému. Demokracii větší a větší. Víme, že „toneme“ v bažině.\nPV: 35 let jsem jezdil po světě, mám pouze toto porovnání: jak lidé jdou dějinami, jak jsou spokojení. Vezměte si kupř. Holandsko, které má podobný počet obyvatel?\nMS: Mají větší tradici ve společenském zřízení a také jsou bohatí.\nPV: S tím souvisí bezkorupční prostředí, na které navazovala první republika. Ta zdědila seriosní státní úředníky po císaři pánovi.\nMS: My si prostředí neidealizujeme. Hodně do toho zasahoval prezident Masaryk. Také se podívejme na vývoj – země měla dobré začátky, ale špatný konec způsobený Mnichovem. První republika dědila z Rakouska – Uherska, my jsme dědili z totalitního státu. Mentalita lidí byla totalitním zřízením narušena.\nPV: Má slova směřovala k exekutivě, kterou jsme zdědili po Rakousku – Uhersku. Ujednání, na kterých stavíte, existovalo na základě dialogu ve všech úrovních. Jestliže jsou v exekutivě patřiční úředníci, kteří věc nedokonají podle původního ujednání, systém trpí rozklížením, není na něj spolehnutí. Ptejme se, proč byla tehdejší exekutiva tak výrazně výkonná?\nMS: Slovo zúčastněných stran dohody platilo. Zločinec, když něco vykonal, trpěl studem, byl-li na veřejnosti veden policistou. V současnosti někteří lidé, mající v popisu práce dodržování zákona, naopak se zločinci spolupracují.\nPV: V současné době zde máme situaci, kdy lidé z gangu se „soudí“ z důvodu situace, že byli nezákonně ve vazbě. Obklopeni policisty se nám vysmívají. Když se u nás jednou řekne, že neexistují špinavé peníze, je to těžké. Zločinci opakovali slova Václava Klause, když je ve vězení navštěvoval jeden známý farář. Musí zde být pokání, rozřešení, odpuštění. Jestliže se nekaji za to, co jsem provedl, protože žádné špinavé peníze přece neexistují, další stavy – odpuštění, rozřešení, ty proběhnout nemohou. A jsme u té bažiny.\n… Politika a její proměna …\nMS: Vlastně jsme se toho dotkli – s demokracií souvisí politika. Jak k ní přistupujete? Jak uvažujete o našem čtvrtstoletí? Někdo by mohl říci: v počátku devadesátých let se v politice objevovali lidé, kteří měli odpovídající morální profil. Dnes se jedná i o podnikatele, kteří usilují o redistribuci veřejných prostředků.\nPV: V křesťanském prostoru jsme „zaklíněni“ do německého jazykového prostoru. Obklopuje nás země, která má křesťanskou demokracii.\nMS: Máte na mysli německou vládu, kde dominují křesťanští demokraté – CDU – CSU.\nPV: V Německu vládne po dlouhá desetiletí. V roce 2014 Angela Merkelová znovu obhájila svůj post. Religiozita našich sousedů hraje v politice velkou roli. Je zajímavé, že tato strana …\nMS: … u nás nezískává podporu.\nPV: Je to jeden z rysů celkové proměny.\nMS: Sluší se říci, že právě síla této strany je zřejmá od obnovení demokratického řádu po roce 1945. U nás jsou strany, které se hlásí ke křesťanství marginální, i když jsou zastoupeny v Poslanecké sněmovně. Myslíte si, že České republice chybí větší účast v politice?\nPV: Nyní máme velký počet žen v politice. Ukazuje se, že teprve nyní se žena stává respektovanou partnerkou v politickém klání. Kdo by se chtěl účastnit kompetitivního prostředí, když jsou politici očerňováni po neblahých projevech po roce 1998. Smlouva o neútočení, díky níž dvě strany nebyly opozicí.\nMS: Myslíte na takzvanou opoziční smlouvu, která měla „stabilizovat“ politické procesy poté, co byla odmítnuta koalice sociální demokracie a Unie svobody.\nPV: Jedná se o počátek úpadku české politiky a pokračování to mělo ve volbě prezidenta. Jednalo se zesměšnění politiků před očima celého národa.\nMS: Václav Klaus prohrál v politice několik bitev, ale v celku poražen nebyl – včetně prezidentské volby. Paralelu můžeme nalézt v situaci: když jej vyhodíte dveřmi, naleze vám tam oknem, když jej vyhodíte oknem, naleze vám tam komínem atd. …\nPV: Pouze hovořím o tom, jak před očima veřejnosti může vypadat politik, proč lidé neusilovali o funkce politiků – protože politické funkce ztratily kredit.\nMS: Zkrátka – být v politice znamenalo tonout v bažině.\nPV: Jednoduše – je třeba spolupracovat, ovšem zároveň být alespoň oportunistou a nechávat procházet věci, které se mi nelíbí, avšak alespoň pro ně nezvednu ruku.\nMS: Můžeme to též vyjádřit takto: politika je prostor, kde morálka je slovem nežádoucím.\nPV: Doufáme, že tento stav skončil.\nMS: Jste přesvědčen, že české politice chybí vize, kam má tato země kráčet? Kde bude za 20, 30 let? Vizionářství bylo v devadesátých letech zapovězeno, protože Václav Klaus velkým vizím nepřál, poněvadž to spojoval s tím, co bylo před rokem 1989.\nPV: Za vizemi mohou stát i jiné celky. Jsme malá země v kotlině, která je neustále pod vlivem dalších siločar. Do roku 1432 bylo pět kruciát. Spojené armády Evropy usilovaly o kontrolu nad naším územím, což se jim pak bratrovražednou bitvou U Lipan částečně podařilo. Dalších 200 let zde existovalo prostředí náboženské tolerance, které fungovalo. Pro naše sousedy jsme byli vždy atraktivní. Musíme počítat s tím, že nás nenechají na pokoji, že vizi by nám mohli vnuknout ze zahraničí. Takové vlivy jsou zřetelné. Jsou lidé, kteří jsou ochotni se k tomu propůjčit. Naší vlastní vizi zatím však nevidím.\nMS: Stav lze formulovat takto: nebudete-li mít vlastní vizi, přijde s vizí někdo jiný. Nesmíme být pesimisty.\nMS: Pokročme dále – jak se díváte na obnovení hospodářského řádu? Kapitalismus u nás existoval o poznání déle než demokracie, jednalo se o celé Rakousko – Uhersko. Patřili jsme k vyspělé části světa. Jsou mezi námi i ti, kteří tento stav příliš adorují. Vyjděme však z vaší zkušenosti. Dvanáct let jste žil v Německu, a tam fungovalo sociálně-tržní hospodářství a díky pracovitosti německých občanů a institucionální součinnosti, se Němci opět dostali na špičku v mezinárodním srovnání. Kapitalistické Německo utváří hlavní motor evropské integrace. Jinými slovy – kapitalismus funguje. Jak obnovu naší společnosti vnímáte z nedalekého Německa?\nPV: V roce 1968 jsme mohli plynule navázat. V soutěži s ostatními bychom mohli dohnat předstih, jaký měly západní státy. Trh je však již zaplněn. V některých oborech bychom mohli vyniknout – a to ve zbrojním průmyslu, když začnu od nepříjemných věcí. 1926 a 1933 jsme byli největším exportérem zbraní.\nMS: Ano, naše tehdejší vývozy směřovaly do Švýcarska.\nPV: Když v Československu zmizel textilní průmysl a další odvětví, je pouze málo oborů, v nichž bychom mohli soupeřit. Nějaká sebedisciplína, tvořivost, ta se v Čechách dá dlouhodobě vypozorovat. Jen si uvědomte, kolik bylo registrováno patentů za první republiky? Jaké zde bylo strojírenství? Z dnešního pohledu byl tento prostor úžasný think – tank. Jsem přesvědčen, že v dlouhodobém horizontu může česká kotlina nabídnout mnohé. Proběhlo čtvrtstoletí, abychom navázali. Existuje zde tvořivé, invenční prostředí plné humoru. Můžeme se poučit, můžeme se otevřít. Z mého náhledu Země koruny české nabízí pro návštěvníky velice příjemné prostředí. Jen se zeptejme, proč sem jezdí tolik milionů návštěvníků? Proč turisté navštíví Mnichov a vypijí tam pouze mázy piva v říjnu během Oktoberfestu, ale jinak tam nikdo nejede, Mnichov minou a směřují na Prahu? Bavoři na Prahu žárlí!\nMS: Když jsem hovořil s profesorem Petrem Matějů, českým sociologem, konstatoval: pokud Česká republika nebude mít realizovanou vizi, stane se destinací – skanzenem, do něhož se budou jezdit lidé pouze dívat na pár dní jako Japonci.\nPV: Ta pravděpodobnost tady je …\nMS: Když uvažujete o kapitalismu, je pro vás čímsi přirozeným? Člověk je „odkázán“ na směnu, na trh. Stále něco vyměňuje: myšlenky, statky, které mu přebývají, nabízí své služby, byť nemusejí být prodejní – obchodní jednotkou. Směna je čímsi přirozeným a z logiky toho i kapitalismus. Právě v něm vládne invenčnost, jejímž zdrojem je mysl lidí.\nPV: Začalo to v Mezopotámii klínovým písmem, tedy jakýkoliv záznam, aby směna byla nezvratně prokazatelná. Je tu další věc, která musí fungovat – a to tržní nabídka. Soutěživost, soupeřivost považuji za zdravé, …\nMS: … ale musí mít pravidla.\nPV: Jedná se o naprostý základ. Vyhodnocení vede k určení skutečnosti, na kterých se dá stavět – a to je spravedlivé prostředí pod dohledem moudrých mužů a žen – institucí, které poskytují potřebná korektiva.\n… Negativa procesu obnovy kapitalismu …\nMS: Když se podíváte na průběh obnovení kapitalistického řádu, vytkl byste tomu procesu něco? Jednalo se o malou a velkou privatizaci. Právě v malé privatizaci byla snaha, aby se obnovily podnikatelské schopnosti a také tvář měst, městeček nebo vesnic.\nPV: Zdálo se, že navržené změny například v kuponové privatizaci jsou dobrou cestou.\nMS: Spíše jsem myslel malou privatizaci, v níž si lidé koupili obchody, provozovny. Kromě malé zde byla privatizace velkých státních podniků. S vlastnictvím státu se potýkáme do roku 2014.\nPV: Podotýkám, že jsem byl v devadesátých letech ve Spojených státech. Jezdil jsem sem po roce 1989 a o vývoj se zajímal. Pracoval jsem zde v nové komerční televizi, jíž jsem vytvářel audiovizuální „šaty“, nebo – chcete-li – tvář. Vlastně – džin z láhve byl právě vypouštěn. Vykrášlovali jsme krásné zítřky se studenty FAMU, AVU. Mysleli jsme si, že jsme buňkou kreativců, kteří mohu odděleně vytvářet šaty pro něco, s čím se neidentifikují. Tento problém nemám do současnosti vyřešen. Opakuji: v devadesátých létech – tím, že rodina byla v zahraničí – jsem zde byl, i nebyl, a proto se k otázce nemohu široce a přesně vyjádřit.\nMS: Byl jste pouze pozorovatel. Podporovatel jste, aby české podniky byly vlastněny zahraničním kapitálem? Propojení, know – how, získání dostatečného kapitálu pro obnovu našich zubožených průmyslových podniků. Češi by byli více provázáni s globálním hospodářstvím. Proces by nemusel končit „českou cestou“ – privatizací na úvěr.\nPV: Přiznejme si, čím bylo Československo před rokem 1939, než nám Němci ukradli patenty, sebrali fabriky. Šlo o Němce, tehdy zakládající průmyslové podniky. Zde jsme byli křesťansko – židovsko – německá společnost, ze které zmizeli mnozí – a to díky I. světové válce přibližně 360 tisíc lidí, po II. světové válce tři a půl milionu. Celkem jsme byli ochuzeni o téměř 4 miliony lidí. Na co jsme navazovali po roce 1990, když některé podniky jako Škoda-Auto jsou v německých rukou? Zřejmě by to byla neudržitelná situace.\nMS: Předpokládalo se, že bychom byli více vtaženi do dobré hry mezinárodních podniků.\nPV: To by bylo možné v roce 1968, pokud by tam byli takoví, kteří si pamatovali, jak fungovalo hospodářství před rokem 1939. Na to se dalo navázat. Ovšem po tak dlouhé době? Zaměstnanci vůbec takto neuvažovali. Viděli pouze svoji vlastní rodinu. Takové rozložení sil se nedalo ustát a korupce ničila zdejší prostředí.\nMS: Minulý režim nás tím nakazil. Ještě po roce 1989 jsme ji „přiživili“. Naštěstí jsme svědky toho, že zdejší rybník se čistí.\nPV: Neřekl bych, že by Češi byli horšími v mezinárodním srovnání …\nMS: Tvrdíte, že lidská rasa je v tomto ohledu stejná.\nPV: Pochopitelně – odvedou vás stranou, ukážou kufřík se zlatým kováním a tam jsou naskládané bankovky.\nMS: Nepřímo říkáte: „každý“ jsme koupitelný, ale je to otázka ceny.\nPV: Netvrdím to …\nMS: Byl bych rád, kdyby tomu tak nebylo. Jsou mezi námi ti, kteří konstatují: každý má svou cenu.\nPV: Co tak otázka cti?\nMS: Nenamítám, je to důležitá komponenta. Byl bych velmi rád, kdybychom ji vnímali.\nPV: Také to tak bude.\nMS: Pak by musel přijít zákon a před ním lord Protektor.\nPV: Znáte filmy finského scénáristy a režiséra Aki Kaurismäkiho? Ve svých filmech akcentuje právě čest. Finové by se neodklonili od určitého ujednání, tam platí, že na závazku se dá stavět. Slovo dělá muže a mají to tak zařízeno. Těším se na situaci, která bude odpovídat prvorepublikovým parametrům.\nMS: Dobrá, jaké hodnoty jsou podle vás důležité pro nový společenský a hospodářský řád? Lidé zdůrazňovali otázku svobody. Ta je právě charakteristická zejména omezením nátlaku, ale předpokládá disciplínu – a to vnitřní. Je to možnost realizace životního projektu každého jednotlivce.\nPV: Jedná se o zásadní ukazatel pro jakékoliv kreativní prostředí.\nMS: Právě aktivní přístup k vlastnímu projektu byl lidem odpírán.\nPV: Dodnes někteří nejsou schopni ani zaujmout veřejné stanovisko, i když se ví, že se tam říkají evidentní lži. Bázlivost, až zbabělost se přenášela z pokolení na pokolení. Bázlivost ve společenském projevu zde přetrvává.\nMS: Co například otázka důrazu na majetek? Jste přesvědčen, že jsme si tím zadělali na problémy? Němci byli charakterističtí v padesátých a šedesátých letech tím, že odkládali spotřebu a investovali. Nezdůrazňovali jsme příliš dohnání Západu? Mysleli jsme, že proces půjde rychle, nicméně se jednalo o iluzi. Jen si vzpomeňme na tezi: kdo chce hodně, nemá nic.\nPV: Možná uvažujete o společenství v delších etapách, nicméně vývoj se v některých časových úsecích zrychluje. Člověk touží rychle procestovat svět, dohnat, co jsem neměl, to je pochopitelné. Ti, kterým bylo v roce 1990 40 let, měli zájem se podívat na vysněná místa …\nMS: Asi jsem se chybně vyjádřil. Šlo mi o dohánění hmotného světa.\nPV: Jsme ateistickou společností ve srovnání s ostatními státy Evropy. Navštěvovat chrámy konzumu přes sobotu i neděli, opájet se hudbou a vším, co s tím souvisí, je to zvláštní, že to v nás zůstává ještě po pětadvaceti letech.\nMS: Pokud se lidé domnívají, že se jedná o smysluplné využití času, proč se divit?\nPV: Když se podíváme na sever – do Polska, do Německa – kam vkročíte, je v neděli naprostý klid. Žádná směna tam neexistuje, pouze si můžete nakoupit pohonné hmoty, abyste se mohl „posouvat“ z bodu A do bodu B. Jinak lidé neobchodují, nepracují – je tam klid.\nMS: Lidé dodržují svěcení neděle, což je třetí bod Desatera.\nPV: Jeden den v týdnu se člověk musí dostat do klidu, rozjímání.\nMS: Jsem přesvědčen, že Češi toto ignorují. Pokud ignoruji to dobré, časem prověřené, logicky na to doplatím.\nPV: Souhlasím s vámi. Zde probíhá pracovní ruch – a to i v neděli. Je zde úroveň „pachtění se“.\nMS: Pachtění není požehnané, a proto jsme hovořili o bažině.\nPV: Jeví se to tak, že se propadáme.\nMS: Jak vnímáte naše postavení v rámci integrované Evropy – dostat se mezi vyspělou západní společnost?\nPV: Až do roku 2009 jsme se jevili jako partneři na úrovni. První negativní zásah udělala zimní Putinova krize. Tři pánové vedli Evropskou unii, nebylo jim dopřáno dovládnout. Se ctí vyřešili zimní plynovou krizi …\nMS: … a pak jsme si dali gól do vlastní branky.\nPV: V očích Evropy to bylo něco tak nepochopitelného, že jsme zde tak rozhašteření, že nenecháme dovládnout naše přestavitele ani tři měsíce, že zakladatel strany ODS se spojí s reprezentantem sociální demokracie jen pouze kvůli tomu, že oba závistivci nenechali vládnout jiné pány. Jde o nerespektování druhých a tato situace se projevila zejména po odchodu Václava Havla. Pak to došlo do dalších dimenzí, které jsme vůbec neočekávali. Ohlédnu-li se na naši účast v Evropské unii, tvrdím, že nás pět let brali vážně.\nMS: Pak jsme zůstali pro smích.\nPV: Až tak bych to nenazval. Přistupují k nám s opatrností. V článcích se objeví slovíčka, která naznačují, že je nutné si dát pozor.\nMS: Nesmíme zapomínat, že média zprostředkovávají diplomatickou řeč, že Čechy nebudou odsunovat …\nPV: Vědí, že jsme neoddiskutovatelnou součástí Evropy. Je to taková proměnlivá veličina, kterou je potřeba brát s opatrností.\nMS: Dobrá, kdybychom se měli vyjádřit k pětadvaceti letům obnovy otevřené společnosti, co byste zmínil? Jakých omylů jsme se jako společnost dopustili?\nPV: Při rozdělování Československa jsem nabídl součinnost na československém hudebním pořadu – a to včetně romské komunity. Stal se z toho jedenáctiminutový hit, který byl vysílán na všech rádiích a televizích. Jmenovalo se to Federal Happening. : „Dost bylo dost” a „Bomba”. Druhý zmíněný byla tříminutová vizualizace stavu agresí, jak si žurnalisté nadávali. Chtěl jsem ukázat, že jsou také jiné úrovně komunikace mezi občany, mezi umělci, a není pravda, že by se Češi a Slováci nenáviděli. Projekty běžely celý rok. Rozdělení státu mně bylo líto. Nyní jsme se Slováky v evropském společenství. Dnes toho tolik nelituji, že jsme se rozdělili a nepovažuji to za chybu, byť jsem to dlouho za chybu považoval. Z mého pohledu chyba byla rok 1998 a „tajná“ dohoda dvou politických stran. Jednalo se o počátek důvěry. Pánové Miloš Zeman a Václav Klaus si neuvědomili, co způsobili. Odchodem Václava Havla, který zde nemohl být věčně a nebyl to bezchybný prezident, jsme se dostali do další fáze vládnutí, která byla zakončena podivným aktem. Udělení velkoplošné amnestie, která byla „lišácky“ nadefinovaná, to byl zločinný krok.\nMS: Možná hřebíček do rakve politické váženosti.\nPV: Pánové si snad ani neuvědomují, jak tyto kroky působí cynicky – před očima všech. Těmto právním úkonům a rozhodnutím, proti kterým neexistovala žádná obrana, absolutně nerozumím. Naše spoluobčany to činí bezmocnými a vzbuzuje vztek a ze vzteku zákonitě vznikají další negativní jevy.\nMS: Mluvili jsme o minulosti, ale co budoucnost naší země? Zmínil jste skutečnost, že naše země je hodně navštěvována turisty. Z turistického ruchu naše vlast žít nemůže jako tomu je v Řecku. Soudíte, že můžeme být perspektivní částí Evropské unie?\nPV: Pokud jako designér kloužu po povrchu, projíždím českou krajinou – Polabí: cesta z Prahy do Drážďan je výborná, památky jsou zvelebeny, respektujeme historii, dáváme si na ní záležet, máme skvělé restaurátory, což jiné země tak rozvinuto nemají. Lidé jsou překvapeni barevností a růzností forem, jak se vše proměnilo. Stáváme se pohostinnou krajinou. Naučili jsme se zvykům, procesům běžných v západní Evropě. Nerad bych to redukoval na turistický ruch, ale ten bych vůbec nepodceňoval.\nMS: Již jsem zmínil tezi, s níž přišel sociolog Petr Matějů, ale je vhodné ji zopakovat: bez změn staneme se pouze skanzenem. Kolem nás bude rozkvět a my zde budeme „zahnívat“.\nPV: Neustále se pohybujete v bažině, ale hovořím o věcech, které se mi jeví pozitivněji. Skanzen bych nebral pouze jako hanlivé slovo. Umíme-li se dívat do historie – a Češi s příběhy pracovat umějí, pamatují si události a umějí je skvěle vyprávět, pamatují si písně, anekdoty. V Praze je 80 divadel, v Brně je to podobné, republika má na deset milionů občanů deset operních domů. Takovou koncentraci živého umění nemá v přepočtu PER KAPITA, žádná země na světě. Běžte se podívat kupř. Do divadla Na zábradlí na představení „Velvet Havel“, „Česká válka“, nebo na „Zlatá šedesátá” o tragickém osudu geniálního filmaře Pavla Juráčka. Nebo “Hrdý Budžes” v Dlouhé. Nebo „Praha stověžatá“ v Ypsilonce. Opery „Orango“ a „Antiformalistický jarmark“ Dmitrije Šostakoviče, „Nová země” Aloise Háby. V Národním divadle „Dvojí domov“ Jana Nebeského o osudu exulanta Jana Čepa. Ve všech těchto kusech se autoři potýkají s historií komunistické totality, která nás stála tolik sil a připravila tuto zemi o tolik dobrých lidí. Zpomalilo nás to, ale je pozitivní, že nastupující generace se naší složitou historií zaobírají a vrací se k ní. Pro ně postavíme Památník československého exilu. Vznikne takto skanzen: v třípatrové budově vizualizace pěti dekád nesvobody v minulém století. To vše zarámováno dobrodružným terénem ukazujícím všechny způsoby překonávání „železné opony”. Českoslovenští uprchlíci mezi lety 1939-1989. Třeba se takto lépe pochopí dnešní migrační pohyb po Evropě.\nMS: Je snaha se vypořádat s minulostí, ale je nutné, aby ti, kteří nám vládnou, nepokračovali ve stopách těch, díky nimž jsme měli mít světlé zítřky. Děkuji vám za podnětná slova a ať se daří!\nFormát: RozhovorPublikováno: 13.4.2016 20.4.2016 Autor: IPPKIDRubriky: Fenomén transformace\nPředchozí Předchozí příspěvek: Mons. Vladimír Hronek – Kreativita\nPokračovat Následující příspěvek: Dialog o mecenášství s profesorkou Dadjou Altenburg-Kohl


Často kladené otázky | Společenské šaty Soline\nV případě návštěvy butiku prosím volejte předem.\nOd 1.7.202 do 16.8.2021 pouze po domluvě osobního setkání. Voljte nám předem na naše telefonní číslo, rády se s vámi sejdeme!\nPlánujete-li návštěvu našeho salónu mimo otevírací hodiny kontaktujte nás prosím na telefonní číslo Soline 775 585 393. Těšíme se na Vás!\nŠaty si můžete vypůjčit na 3 dny nebo 7 dní. Na webové stránce je uvedena Zápůjční Cena pro dobu 3 dnů. Půjčovné pro 7 dní je navýšeno o 1.000,-Kč. Pokud byste si chtěla ponechat šaty déle, není to problém, kontaktujte nás e-mailem na zakaznickyservis@soline.cz nebo telefonicky na 775 585 393.\nŠaty a doplňky si můžete rezervovat v Butiku v Dušní 22, Praha 1. Při rezervaci šatů se platí nevratný poplatek 1.000,-Kč.\n8. Jak mám postupovat, když zničím zapůjčené šaty?\nOpravdu si přejeme, abyste si své šaty po dobu nájmu co nejvíce užila. Nabízíme Vám Volitelné pojištění, které pokrývá nadměrné nošení a vratná poškození, jež se Vám mohou přihodit po dobu Vašeho pronájmu. Vratná poškození jsou drobná poškození a dají se opravit (např. natrhnutí lemu nebo zipu). Pojištění však nepokrývá zničení šatů, jejich nenávratné poškození nebo odcizení. Cena volitelného pojištění je 190,- kč.\n10. Co mám dělat, když si půjčím šaty, jejichž datum vrácení vychází na neděli?\nNedělejte si starosti, pokud si od nás zapůjčíte šaty v pátek, stačí je vrátit zpět v pondělí. Neděli při zapůjčení na 3 dny za den pronájmu nezapočítáváme.\n11. Je možné si některé produkty k zapůjčení zakoupit?\nNěkteré z našich produktů je možné si zakoupit - i když ne všechny. Navštivte naši kategorii PRODEJ s aktuální nabídkou. Pokud Vámi vybraný produkt není k prodeji a Vy o něj máte velký zájem, napište nám na zakaznickyservis@soline.cz. Budeme Vás individuálně informovat o možnostech prodeje. Kupní cena je stanovena na základě jeho stavu a celkové dostupnosti.\n12. Doručujete také na Slovensko?\nAno, nabízíme tuto možnost. Doba doručení ode dne podání je 1 den. Cena dopravy 450,- Kč.\n13. Jak mám postupovat, když poškodím doplněk?


Změna předkupního práva. Novelu schválila sněmovna - REALCITY magazín\n04.03.2020 / REALCITY\nPodle nového občanského zákoníku se obnovilo předkupní právo, které nyní výrazně komplikuje prodej některých nemovitostí. Blýská se ale na lepší časy, neboť sněmovna 17. února schválila novelu zákona, která toto hodně mění. Jak to v praxi funguje a co se upraví?\nVrácení omezení předkupního práva\nPodle novely zákona, kterou sněmovna schválila, by se mělo vrátit významné omezení předkupního práva. To, které platilo před pěti lety v souvislosti s civilním kodexem. Původně se vláda zabývala návrhem, aby se předkupní právo vlastníků dalších bytů nevztahovalo na parkovací stání v bytových domech. Tedy v případech, kde dochází k nejčastějším problémům a průtahům při prodeji nemovitostí. Předloha, kterou sněmovna schválila, ted putuje do senátu.\nGaráže i sklepy\nPředkupní právo komplikuje mnoho obchodních transakcí. Nejčastěji při obchodování s byty v bytových domech, ke kterým patří nejen parkovací stání, ale často i sklepní prostor apod. Prodávající je ze zákona povinen nabídnout tyto prostory dalším spoluvlastníkům, a to přednostně. Pokud tito projeví o tento prostor zájem, má prodávající povinnost prodat tyto prostory onomu zájemci. Vznikají i další komplikace a průtahy. Vlastníci bytových jednotek, tedy spoluvlastníci takových společných prostor, bývají často cizinci, kteří si pořídili byty na investici. I ty je třeba obeslat. Prodávajícímu tak vznikají nemalé náklady navíc a samozřejmě to zabere i patřičný čas. Pokud navrhované změny senát přijme, odpadla by tato povinnost nabízet podíly dalším obyvatelům domu přednostně.\nSněmovna na návrh ústavněprávního výboru podpořila úpravu, která v podstatě bude znamenat opětovné zrušení předkupního práva spoluvlastníků k převáděným spoluvlastnickým podílům. K jeho obnovení došlo v roce 2018. Omezilo se však pouze na případy, kdy spoluvlastníci nemohli svá práva a povinnosti od počátku prakticky ovlivnit. Aktuálně by právo mělo být podle novely i v těchto případech znovu omezeno na půl roku od vzniku spoluvlastnictví.\nPodle schváleného návrhu bude muset vlastník bytu v bytovém domě hlásit počet lidí, kteří například při krátkodobých pronájmech nemovitost užívají. Tato informace by měla sloužit k vyúčtování služeb. Předloha také sjednotí formu přijetí změn stanov společenství vlastníků jednotek.\nStavební úpravy se budou hlásit\nDalší povinností vlastníka bytu bude oznámit veškeré zamýšlené stavební úpravy uvnitř nemovitosti. A tato povinnost se bude vztahovat dokonce i na úpravy, u kterých stavební zákon nevyžaduje ani ohlášení. Vlastník nemovitosti bude muset nově podle schváleného pozměňovacího návrhu výboru předem oznámit správci domu takové podnikání nebo činnosti v bytě, které by mohly dlouhodoběji vést k narušení obvyklého klidu a pořádku v domě.


Pravděpodobně čtete tento článek s trošku větším zájmem, než je obvyklé, jen abych zjistil, jestli mám něco skutečně užitečného, abych řekl, jak zaujmout návštěvníky..\nBudu se snažit, abych vás nezklamal. Pojďme začít.\n1 Návštěvníci vs čtenáři: Jaký je rozdíl?\n3 Otevření vašeho článku\n4 Struktura obsahu\n5 Režim gauče\n6 Závěrečný článek\n7 Autorský box\n8 Související příspěvky\n11 Publikujte eKnihy zdarma\n13 Informační bulletiny\n14 Hostujte ankety a průzkumy\n15 Umístěte reklamy rozumně\n16 Dělící slova\nNávštěvníci vs čtenáři: Jaký je rozdíl?\nPravděpodobně se divíte, proč jsem si vybral tak neobvyklý nadpis článku. Zcela spravedlivě je nadpis článku (to je značka H1) jednou z nejvlivnějších funkcí v SEO. Máš pravdu! Ale mám důvod.\nVíte, první lekci, kterou bych chtěl sdílet, je toto:\nZaměřte se na čtenáře, nikoli na návštěvníky.\nKoneckonců, dáte člověku rybu, jí na den; Naučte ho rybařit a celý život jí.\nPro debatování čtenářů a návštěvníků lze použít podobnou logiku. Vaši čtenáři jsou ve srovnání s vašimi návštěvníky cennější. Vaši čtenáři jsou lidé, kteří se skutečně zajímají o to, co musíte říct. Pravděpodobně se zaregistrují k odběru novinek, účastní se anket a průzkumů a pravidelně navštěvují váš blog ve srovnání s pouhými návštěvníky.\nMít malý počet návštěvníků, z nichž většina jsou čtenáři, by mělo být ve vaší knize považováno za úspěch. Účelem tohoto článku je ukázat, jak zaujmout návštěvníky a proměnit je v čtenáře.\nNázev tématu je uzavřen pod značkou H1 a je jedním ze základních faktorů v SEO. Název by měl obsahovat přesná klíčová slova, která chcete zacílit na váš příspěvek. V mém článku se zaměřuji na kombinaci – „obrátit návštěvníky na čtenáře“ nebo něco podobného.\nObecně platí, že název by měl být poslední věcí při psaní článku. Je tomu tak proto, že až po dokončení článku budete mít možnost udělit mu správný název. Existuje myšlenková škola, která tvrdí, že název tématu by měl být první věcí, kterou byste měli vyřešit. Je to zcela na vás, dokud to udělá práci!\nOtevření vašeho článku\nÚvod vašeho článku by měl být krátký, chytlavý a měl by upoutat pozornost čtenáře. Je to jedna z nejtěžších pracovních míst, protože každý má různé vzorce. Nebojte se – praxe je perfektní.\nUpoutání pozornosti čtenáře je 50% provedené práce\nNapříklad tento článek, který píšu, je spíše zaujatý. Proto raději začnu s neobvyklou linií – něco, co lidé neočekávají.\nVáš úvod musí být v kontextu s náladou vašeho článku. Pokud píšete o závažné události, jako je spor mezi Evantem a WordPressem o open source licencích, měli byste začít formálním tónem.\nInquisitive otvorů je další skvělý způsob, jak upoutat pozornost čtenáře. Někteří dávají přednost závěru zvídavým tónem, zatímco jiní dávají přednost oběma.\nKeep je krátký a sladký.\nPravděpodobně jste četli spoustu věcí o tom, jak vylepšit svůj obsah, ale zde jsou některé nadčasové, které považuji za zvláště užitečné:\nGramatika je jako kyslík\nGramatika je kriticky důležitá. Nesprávný čas je jako čaj se solí. Ne I když je čaj skvělý, chuť se ztratí.\nKorektury jsou stejně důležité. Bez ohledu na to, jak jste si jisti, že uděláte 0 chyb, je nejlepší, když projdete svůj obsah (v nové mysli) před jeho publikováním.\nRozdělte svůj obsah do odstavců a pokud je to možné, přidělte jim příslušné nadpisy.\nZahrňte zdroje. Pokud uplatňujete odvážné tvrzení, nezapomeňte svůj argument podpořit odkazy z autoritových webů.\nA konečně pište pro lidi. Ne vyhledávače. Posledně jmenované prošli dlouhou cestou od poskytování jednoduchých výsledků k vážení tisíců faktorů, než uvedou váš web na stránce s výsledky vyhledávače (SERP). Pamatujte, že dobrý obsah je základem každého dobrého webu.\nRežim gauče označuje režim bez rozptylování čtení. To znamená, že žádné reklamy, žádné bannery – nic. Jen jasný text pro skvělý zážitek ze čtení – podobný jako Kapsa. Kromě toho, že vám to velmi pomůže, to také ukazuje, že máte zájem o sdělení zprávy spíše než o zobrazování reklam čtenáři. Budeme mít krátký článek, který ukazuje, jak na vašem webu povolit režim gauče. Slobodan Manic vlastně před chvílí sestavil příspěvek o tom, jak na svůj web WordPress přidat kód bez rozptylování pomocí kódu.\nZávěr by měl být stejně dobrý jako váš úvod. Normálně končí tím, že přeji štěstí svým čtenářům.\nJe moudřejší skončit zvídavou poznámkou\nVždy je lepší požádat je o názor. To otevírá prostor pro výměnu názorů a nápadů.\nDalší věc, kterou vaši čtenáři uvidí, je pole „O autorovi“. Toto pole se používá k vytvoření podvědomého spojení se čtenářem. Může to znít drátově, ale je to pravda. Jednoduše řečeno, do pole pro autora umístíte avatar, krátký životopis, svůj profil na Twitteru, stránku Google+ atd. Je zobrazen po každém příspěvku.\nDopřejte svému bio mixu neformálního a formálního tónu, abyste dosáhli správné rovnováhy. Osobně jsem si vybral neformální představení.\nPokuste se vyhnout neživým předmětům pro avatar. Získání dobrého avatara je těžké, ale stojí za to, protože to vytváří dobrý dojem v myslích vašich čtenářů.\nVždy je dobré propojit předchozí články\nOsobně řečeno, pokud si přečtu dobrý článek, považuji za smysl sledovat autora na Twitteru jako projev mého uznání. A ne, nenazývám vás, abyste udělali to samé! ��\nVtipy od sebe, dnes je vidět, že většina prémiových (a některých bezplatných) témat má ustanovení pro autorskou schránku. Pokud jste zmateni, kam přidat avatar, je to jednoduché. Jen zamířte k Gravatar a přiřadit fotografii k e-mailové adrese, kterou jste použili k registraci na svém webu WordPress. Vaše fotka bude automaticky doručena.\nDíky souvisejícím příspěvkům na konci článku nemůžu uvést počet případů, kdy jsem se přesouval z jednoho tématu na druhé. Je to skvělý způsob, jak zvýšit míru prokliku na vašem webu. YARPP je skvělý bezplatný plugin, který vám umožní dělat jen to!\nJe opravdu špatný nápad, aby vaši návštěvníci vyplnili captcha, aby mohli vložit komentář. Proč? Protože to ničí moje skutečné nutkání k komentování. Měli byste se vyhnout jako mor. Existuje spousta úžasných pluginů, jako je Disqus, IntenzivníDebate a Livefyre které mají ochranu proti spamu, integraci OpenID, odpovědi v reálném čase a oznámení. Pokud používáte výchozí pole komentářů WordPress, měli byste to povolit Raketový batoh aktivované komentáře, takže návštěvníci mohou zanechat komentář prostřednictvím svého účtu Facebook, Twitter nebo WordPress.\nZaslat komentář komentátorovi s poděkováním je vždy dobrý nápad. Poděkuj mi později je plugin, který vám umožní dělat jen to. A CommentLuv je plugin, který přiřazuje hodnocení vašim komentátorům. To pomáhá budovat silnou základnu pro čtenáře.\nNěkteří lidé, kteří mají potíže s provozem, mají tendenci instalovat pluginy, které se objevují každé dvě minuty a žádají vás, aby se vám líbí jejich stránka na Facebooku nebo je sledovali na Twitteru. To vysílá špatnou zprávu – jako kdybyste prosili o provoz. Věř mi, to není to, co chceš.\nProsit o něco podobného\nJe však skvělý nápad otevřít si e-mailové předplatné / krabici jako Facebook jednou poté, co návštěvník strávil nějaký čas na webu. To je vlastně skvělá marketingová strategie, která generuje více potenciálních zákazníků. Podívejte se na Tomův seznam svých oblíbených pluginů pro sociální média.\nPublikujte eKnihy zdarma\nTato metoda vyžaduje hodně úsilí, ale je to úplně stojí za to. Pokud máte sbírku skvělých pluginů WordPress nebo podrobný návod, je skvělý nápad je roztřídit do elektronické knihy, dát skvělý obal a publikovat jej. Uveďte jej na svém webu a když lidé kliknou na odkaz ke stažení, požádejte je o e-mailovou adresu a řekněte, že jim bude odkaz ke stažení zaslán e-mailem..\nVšichni máme rádi věci zdarma\nToto je klasický způsob, jak generovat více potenciálních zákazníků. Easy Digital Downloads by Pippin je skvělý bezplatný plugin pro tento účel. Upřímně řečeno, koupil bych tento plugin, kdyby Pippin nebyl tak štědrý. Odkaz na stahování do své elektronické knihy můžete také zamknout instalací tohoto prémiového pluginu s názvem Plaťte s Like. Tento plugin v podstatě uzamkne obsah příspěvku (v tomto případě odkaz ke stažení) za tlačítkem Facebook Like nebo +1 nebo Tweet. K dispozici je také bezplatný plugin to vám umožní udělat to!\nJednoduše řečeno, infografiky zobrazuje pomocí grafiky mnoho dat (více čísel a méně slov). Je zábavné číst a jít virově v sociálních sítích velmi snadno. Je to skvělý způsob, jak získat více následovníků ve svých sociálních kanálech, pokud se mě zeptáte!\nVirové obrazy udělané správně\nAčkoli je to skvělý způsob, jak získat více čtenářů, vyžadují hodně úsilí. Pokud máte talentovaného návrháře, jděte na to.\nTo je nutné mít pro každý blog. E-mailový marketing je jednou z největších forem internetového marketingu vůbec. Jsem si jistý, že již jeden máte ve svém blogu.\nSkutečné peníze jsou v e-mailu\nVětšina blogů nemá možnost přizpůsobení v bulletinech – zda chci týdenní nebo měsíční e-mail. Vždy je příjemné mít na výběr.\nHostujte ankety a průzkumy\nHlasování je základní právo. Proč tedy na svém webu něco takového nemáte? Hostování anket a průzkumů vám nejen pomůže získat podrobné informace o vašich čtenářech, ale také ukazuje, že si ceníte jejich názoru. Je to skvělý způsob, jak vybudovat online komunitu.\nUmístěte reklamy rozumně\nUpřímně, mám v této oblasti méně zkušeností, ale bylo mi řečeno, že umístění reklamy je na jakémkoli webu velmi důležité. Vytváří jemnou hranici mezi elegancí a obtěžováním. V ideálním případě by se vaše reklamy měly mísit s barevným kódem vašeho webu. Měly by být relevantní – nechtěli byste malware ze svých reklamních sítí a riskovali, že vám bude společnost Google zakázána.\nSvět běží na reklamách\nBylo by moudré neinvestovat do neuvěřitelně vysokých společností CPC. Pokud je to příliš dobré, aby to byla pravda, pravděpodobně to tak není. Je to nejlepší jít AdSense nebo partner s BuySellAds.\nUváděl jsem některé způsoby, jak byste mohli své návštěvníky proměnit ve čtenáře, a tím zvýšit čtenářství vašeho blogu. Jakmile začnete budovat pověst, šíří se jako požár – vaše e-mailová základna, sledovatelé sociálních médií – všichni začnou růst.\nJaká je vaše funda??


Petr Zahradník: Průvan ve financování EU? - EurActiv.cz\n© Shutterstock / Juan Antonio Orihuela\nTen, kdo se tématu financování EU věnuje systematicky a sleduje aktuální vývoj, nebude překvapen. Ten, kdo by si obrázek o předpokládaném budoucnu udělal toliko na základě zkušeností z praxe probíhajícího období 2014–2020, či dokonce uplynulého období 2007–2013, to bude vnímat snad i jako revoluci.\nNa sklonku června zveřejnila Evropská komise svůj poslední z pěti diskusních dokumentů, reagujících na bílou knihu o budoucnosti EU z letošního března. Taktéž tento dokument je koncipován, vedle obsáhlé analýzy a naznačených trendů budoucnosti, na bázi pěti možných variant. V daném případě, naplněny nakládáním s reálnými finančními prostředky, jsou rozdíly mezi nimi zvláště patrné a jako takové velmi výmluvné.\nRozpočet je velmi nepružný při potřebě reagovat na nové podněty.\nText ukazuje, že rozpočet EU již do budoucna nebude jediným zásadním přímým zdrojem financování potřeb EU, ale díky dalšímu pokroku v osvojení finančních nástrojů se též stane spouštěčem pro uvolňování soukromých či národních veřejných zdrojů.\nStávající rozpočet EU řeší společný zájem v oblastech koheze, zemědělství, konkurenceschopnosti, infrastruktury, energetiky, vzdělávání a zaměstnanosti, sociálních záležitostí, životního prostředí, jednotného trhu, v posledním období v omezené míře též migrace. S ohledem na nízký relativní objem jsou jeho výsledky relativně slušné.\nI přes toto poměrně lichotivé hodnocení lze poměrně snadno identifikovat i jeho slabé stránky. Je především velmi nepružný při potřebě reagovat na nově se objevivší podněty (což ukázal jak v čase hospodářské krize, tak v souvislosti s krizí migrační a zvýšením bezpečnostního rizika, stejně jako při potřebě podpořit nová témata, například rozvoj digitální společnosti). I proto jedním ze zásadních požadavků na jeho reformu je zvýšená flexibilita.\nSníží se dostupnost fondů EU pro Českou republiku.\nBudoucí rozpočet EU bude silně ovlivněn průběhem brexitu, který se v této souvislosti projevuje na několika frontách. Odchod Británie způsobí úbytek disponibilních finančních prostředků, jež bude buď zapotřebí doplnit dodatečnými příspěvky, anebo se uskrovnit a některé výdajové položky obětovat. Rozpočtový dopad bude mít i vypořádání vlastního britského odchodu. Z našeho pohledu má pak brexit dopad v podobě změny ukazatele HDP na obyvatele, jež je rozhodný pro uvolňování prostředků kohezní politiky. České hodnoty těchto ukazatelů vzrostou, čímž se sníží dostupnost fondů EU pro nás.\nDiskusní dokument se též zabývá zvýšeným důrazem na výsledky a výkonnost, které mají být v souvislosti s rozpočtem EU dosaženy. Je velmi důležité změnit vnímání rozpočtu EU; tedy nenahlížet na něj potřebou účetně přerozdělit danou disponibilní sumu, ale jako na nástroj, který umožní zhodnotit disponibilní kapitál v podobě odpovídajícího výnosu při naplnění veřejného zájmu.\nBudoucí rozpočet EU by měl v sobě zrcadlit daleko více propojenost a synergie mezi jednotlivými politikami EU. Projevem moderního pojetí veřejného financování slučitelného s tržními principy může být garanční princip, na kterém je založen Evropský fond pro strategické investice (EFSI), umožňující prostřednictvím pákového efektu mobilizovat dodatečné finanční zdroje.\nRozpočet EU budoucnosti musí reflektovat budoucí tušené potřeby – novými prioritami se proto budou muset v daleko větší míře stát bezpečnost, migrace, boj proti terorismu. Což může vyvolat otázku, zda je jeho objem s ohledem na tyto potřeby dostatečný. I proto je v souvislosti s budoucím financováním EU velmi silně hovořeno též o adekvátnosti příjmové strany a diskuse je vedena o možném využití nových zdrojů.\nZřejmě nejvýznamnější inovací, kterou diskusní dokument přináší, je přístup EU added-value, kdy angažovanost rozpočtu EU by měla být patrná v projektech a aktivitách, jejichž dopad lze vymezit i vůči EU jako celku. Tento princip je patrný jak na straně příjmové (sdílení zdrojů), tak by měl být ještě patrnější na straně výdajů (dosažení výsledků majících dopad na EU jako celek).\nNynější situace v oblasti financování EU vede k potřebě položit si otázku, k čemu by budoucí rozpočet EU měl sloužit – jaké priority by měl sledovat, jaké oblasti podporovat, jakým objemem zdrojů disponovat a prostřednictvím jakých nástrojů je alokovat (dotační princip zjevně zůstane ponechán, měl by však být adekvátně vyvážen finančními nástroji). Rozpočet EU by měl sledovat nynější a předpokládané budoucí priority a neměl by hledět zpět na oblasti, které již prioritami být přestaly.\nReforma rozpočtu EU se zásadně podepíše i na budoucí podobě kohezní politiky.\nRozpočet EU by si měl ponechat svoji nezastupitelnou roli při prosazování veřejného zájmu v rámci EU, ať již v pozici subjektu řešícího nejrůznější projevy tržních selhání, až po nástroj realizace strategických priorit veřejného zájmu EU.\nReforma rozpočtu EU se zásadně podepíše i na budoucí podobě kohezní politiky. Lze předpokládat, že v příští dekádě dále zesílí stírání rozdílů mezi novými a starými členskými státy. Přesto by si kohezní politika měla i nadále udržet plošný charakter a diferenciace by měla probíhat až na základě dodatečného objektivního kritéria. Role finančních nástrojů by se měla stát dominantní v oblasti podpory podnikání a tradiční kohezní politika by se měla uplatnit zvláště v sociálně orientovaných projektech.\nReforma financování EU musí obsahovat rozumnou míru kontinuity i odvahy inovovat finanční rámec. Úplná revoluce není doporučením, ale udržení status-quo taktéž ne.\nJako nejpřijatelnější se jeví čtvrtý scénář „zásadní přepracování“, zvláště bude-li ponechán větší prostor pro kohezní témata.\nZ pohledu jednotlivých pěti navržených scénářů je zjevné, že nelze pokračovat v dosavadní praxi beze změn, jak zní titulek prvního z nich, přestože v jeho textu jsou jisté změny patrné. Nicméně první scénář je dobré odmítnout. Druhý scénář „méně společně“ lze akceptovat pouze v případě, že by se jednalo o nouzové přechodné řešení; jeho podstatou je spíše rezignace na společný projekt. Třetí scénář „někteří dělají více“ je projevem nyní moderní více-rychlostnosti. Zajímavý je koncept sdílení finančních prostředků mimo rozpočet. Případné vytvoření autonomního rozpočtu eurozóny vyžaduje analýzu nákladů a přínosů pro nečlenské země eurozóny; pro většinu to nebude představovat příznivou variantu. Jako nejpřijatelnější se jeví čtvrtý scénář „zásadní přepracování“, zvláště bude-li ponechán větší prostor pro kohezní témata. Pátý scénář „mnohem více společně“ představuje skutečnou reformu rozpočtu, která je však realisticky neproveditelná do začátku příštího programovacího období. Scénář čtvrtý však může vytvořit adekvátní předstupeň pro budoucí uskutečnění scénáře pátého.\nAutor je poradcem prezidenta Hospodářské komory České republiky a členem Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV).\nAktuálně v EUEvropské fondyEkonomika a euroČR v Evropské uniiBudoucnost EU\nbrexit EFSI eurozóna investice migrace Bílá kniha fondy EU kohezní politika reforma EU rozpočet EU


Na velikonoční Bílou sobotu se už tradičně scházíme na plácku před polenskou synagogou a připomínáme si židovskou historii našeho města. Rukodělnými dílnami v duchu staročeských velikonoc i výtvarným tvořením s židovskými motivy otevíráme sezonu v Rabínském domě, regionálním židovském muzeu. Spolek KUŠ, už počtvrté jako iniciátor akce, chce v multikulturním duchu upozornit na svéráznou jedinečnost židovské kultury u nás a zážitkovou formou představovat široké veřejnosti její aspekty. Věříme, že poznávání odlišných tradic předchází xenofobii, vede zúčastněné k toleranci a respektu.\nPesach se slaví jako připomenutí "vysvobození" hebrejců z Egyptského otroctví, proto se tradičně připravují nekvašené chleby macesy a obřadní večeře, se čtením příběhu z Hagady, se neobejde bez předepsaných čtyř pohárů vína. Odpoledne od 14h bude probíhat jako setkání rodin, pečení chlebů maces, ochutnávka beránků, zpívání, pletení z vrbových prutů a hravé pátrání po památkách židovské historie ve městě (okolí synagogy, rabínský dům, židovský hřbitov). Účastníci si připomenou něco málo ze slovníku jazyka jidiš, dotkneme se osudů slavných židovských osobností, přečteme židovské anekdoty a možná do si do toho zapleteme i úplně nežidovské mrskačky.\nVrcholem akce je poté (kolem 16h) koncert světské tradiční hudby klezmer v podání kapely "Der Šenster Gob" (Praha), takže možná dojde i na tanec. Přijďte, všichni jsou zváni. Pořádá Spolek KUŠ, díky štědré podpoře Města Polná - VSTUPNÉ DOBROVOLNÉ\nNázev Pesach 2018\nTermín konání 31.03.2018 14:00 - 18:00\nHlavní vedoucí Matěj Kolář\nSraz účastníků Rabínský dům a synagoga Polná\nV ceně zahrnuto vstupné dobrovolné\nJiná ujednání regionální židovské muzeum


Hrát Automat Mega Fortune Online Zdarma | AUTOMATY-ZDARMA\nAutomaty zdarma » Mega Fortune\nMega Fortune automat zdarma\nMega Fortune Recenze online automatu\nOnline casino automat Mega Fortune zdarma se prezentuje jako třpytivá casino hra s 5 válci a 25 výherními liniemi. Mnoho lidí si tento automat plete s Fortuna automaty, což je ve skutečnosti casino, ve kterém jsou auotmaty, shodou okolností i tento. Tento výherní automat je zároveň známý pro asi ten nejvyšší sdílený jackpot, který na trhu s online herními automaty existuje. I díky tomu automat Mega Fortune již byl v minulosti svědkem výhry rekordních jackpotů a hned dvakrát v historii online výherních automatů vytvořil toho nejbohatšího milionáře. Nejnovější milionář vyhrál na tomto automatu neuvěřitelných 17,8 milionů euro a dostal se tak do Guinessovy knihy světových rekordů. Číst více\nTento automat zdarma zpracovává téma luxusu. Snad hned z názvu automatu je jasné, co od něho můžete očekávat. Při jeho hraní se můžete připravit na skvělý herní zážitek. Tvůrcem casino automatu Mega Fortune je vývojářská společnost NetEnt, která do tohoto automatu vložila ten nejvyšší online sdílený jackpot v historii.\nDáte-li se do hraní automatové hry Mega Fortune zdarma, vaším cílem by mělo být projít hrou až k bonusové hře a na kole štěstí si vytočit jackpot. Kolem štěstí se musíte snažit zatočit tak, aby se zastavilo na symbolu šipky. To vám zajistí možnost roztočit další kolo, které se nachází uvnitř původního kola, a které nabízí vyšší hodnoty jackpotu.\nAbyste se dostali do bonusové hry, musíte si na jakékoli aktivní výherní linii vytočit alespoň tři bonusové symboly automatu Mega Fortune. Při zatočení prvního kola štěstí můžete získat drobnou výhru nebo možnost roztočit druhé kolo štěstí. Na druhém a třetím kole štěstí si můžete vytočit drobnou výhru nebo jeden z jackpotů.\nMimo bonusové symboly při hraní narazíte i na scatter symboly. Za tři takové symboly vyhrajete násobky vaší sázky. Za 3 symboly získáte 3x vaši sázku, za 4 symboly 10x vaši sázku a za 5 symbolů vyhrajete až 100x vaši sázku. Wild symboly automatu Mega Fortune mohou nahradit všechny ostatní hrací symboly mimo scatter symbol a bonusový symbol. Pomohou vám tak vytvořit více výherních kombinací. Vytvořit můžete také výherní kombinaci ze samotných wild symbolů.\nVýherní automat Mega Fortune obsahuje také bonusovou volnou hru, která vám umožní zahrát si zdarma. Pokud máte štěstí, můžete během ní aktivovat ještě více spinů zdarma. Při získání dodatečných dvou a více scatter symbolů šampaňského získáte dodatečné spiny zdarma nebo násobitele.\nMinimální sázkou je 1 mince na každou aktivní výherní linii a maximálně můžete vsadit 4 mince. Hodnota mincí se pohybuje od 0,01 do 0,50 euro.\nPři hraní bonusové hry v online kasinu si můžete vytočit tři hlavní jackpoty. Jsou jimi Rapid Jackpot, Major Jackpot a tím nejvyšším, který z vás udělá milionáře, je Mega Jackpot.\nZáleží pouze na vašem štěstí\nPodobné výherní automaty\nTento online výherní automat zdarma nabízí spiny zdarma a bonusovou hru, takže se řadí mezi ostatní stejně zábavné skvěle hodnocené casino automaty, jakými jsou například Legend of Terra a Alien Robots. Od tohoto automatu zdarma můžete očekávat skvělý herní zážitek se spoustou zábavy a velkých výher.


Vermal | Doplněk stravy pro psy\nVermal - Prášek - Vermal - Pulver -..\nvč. 944.56 Kč inkl.vč. Poštovné\n1086.24 Kč 4344.96 Kč / 1 Kg vč. 15% DPH Poštovné\nVýhodná sada pro psy trpící giardió..\n343.29 Kč / 1 Kg\nvč. 770.17 Kč inkl.vč. Poštovné\n885.57 Kč 1052.88 Kč 343.29 Kč / 1 Kg vč. 15% DPH Poštovné\nPřírodní doplněk stravy pro psy - Vermal od Bellfor\nSpeciální sada Bellfor pro psy s giardiózou\nPokud váš pes trpí infekčním onemocněním zvaném giardióza, je nutné okamžitě jednat. Připravili jsme pro vás speciální výhodnou sadu, abychom vám s léčbou pomohli.\nSada se skládá z našeho přírodního prášku Vermal, mokrého krmiva bez obilovin a suchého kuřecího masa a je ideální pro psy trpící giardiózou.\nGiardióza je častým problémem\nPodle studijí trpí giardiózou přibližně každý pátý pes. Mikroskopičtí střevní paraziti jsou vysoce nakažliví a velmi rychle se množí. Příznaky giardiózy u psů sahají od nadýmání, zvracení a průjmu až po ztrátu chuti k jídlu a horečku.\nZejména u mladých a oslabených zvířat je imunitní systém a zdraví střev značně postiženo napadením parazity, což často vede k dalším nemocem. Pokud váš pes trpí giardiózou, neměli byste proto ztrácet čas a okamžitě proti nepříjemným parazitům zakročit.\nPomoc proti giardióze\nPokud je postižen giardiózou, je těžké se parazitů zbavit. Kromě komplexních hygienických opatření v blízkosti vašeho čtyřnohého kamaráda je nezbytné vytvořit takové střevní prostředí, ve kterém se paraziti nemohou množit, a omezit množství sacharidů v krmivu.\nPřírodní Vermal Prášek a mokré krmivo bez obilovin pro psy s giardiózou\nS nezbytnými hygienickými opatřeními vám pomoci nemůžeme. Nabízíme vám ale naši speciální sadu, která obsahuje perfektní kombinaci produktů, které přirozeně působí proti giardióze u vašeho psa.\nNaše oblíbené menu pro mokré jídlo se vyznačuje nejen vysoce kvalitními přírodními ingrediencemi, ale také zvláště nízkým obsahem sacharidů. Místo obilovin používáme sladké brambory, jejichž sacharidy mají nízký glykemický index, a proto jsou pro psy s giardiózou ideální.\nNaše speciální sada pro psy trpící giardiózou obsahuje:\n6 plechovek oblíbeného menu v různých příchutích (naše zvláště nízkosacharidové mokré krmivo bez obilovin)\nBellfor Vermal Prášek (naše přirozená alternativa v boji proti giardióze a dalším střevním parazitům)\nSušené kuřecí maso (ideální svačinka pro psy s nízkým obsahem sacharidů)\nProdukty z naší výhodné sady pro psy s giardiózou používejte po dobu nejméně čtyř týdnů a během této doby vynechejte jiné krmivo a pamlsky.\nV kombinaci s důslednými hygienickými opatřeními v domácnosti tímto způsobem vytváříte ideální podmínky pro to, aby giardióza u vašeho psa brzy trvale patřila do minulosti.\nVýhody léčby giardiózy produkty Bellfor:\nvysoce kvalitní suroviny od vybraných dodavatelů,\npřírodní produkty bez umělých přísad,\nvyvinuto veterináři a doporučeno majiteli psů,\nprokázaná účinnost bez vedlejších účinků,\nFreiland-Menü s kuřecím\n885.57 Kč 1052.88 Kč 343.29 Kč / 1 Kg\nz 1031.92 Kč\nBellfor Vermal - v prášku - 250g\nPrášek Bellfor Vermal tvoří 100% přírodní ingredience. Speciální kombinace vybraných bylin vylepšuje psí stravu a proto v psích nebo kočičích střevech vytváří prostoředí, ve kterém červy nemohou přežít. Vylepšená psí výživa tak snižuje riziko, že se ve střevě usadí červi nebo jiní střevní paraziti.\nPři napadení červem reagujte rychle\nNapadení psa červy je téma, se kterým se majitelé psů setkávají znovu a znovu.\nPokud u psa zjistíte napadení červem, reagujte rychle. V jiném případě nastává riziko, že pes kvůli masivnímu útoku červů onemocní. Podle zkušeností mohou chemické látky mít často nežádoucí vedlejší účinky.\nVýhody Bellfor Vermal v kostce:\nve střevě vytváří prostředí,\nve kterém červy nemohou přežít,\nčervy si proti tomuto produktu nevytvoří obranu ani po více dávkách,\npodporuje zdravou činnost střev\nz 1031.92 Kč 4344.96 Kč / 1 Kg\n5089.62 Kč / 1 Kg\nBellfor Vermal - v prášku - 80g\n407.15 Kč 5089.62 Kč / 1 Kg\nVermal - Sušenky - Vermal - Kekse -..\nBellfor Vermal - sušenky - 200g\nSušenky Bellfor Vermal tvoří 100% přírodní ingredience. Speciální kombinace vybraných bylin vylepšuje psí stravu a proto v psích nebo kočičích střevech vytváří prostoředí, ve kterém červy nemohou přežít. Vylepšená psí výživa tak snižuje riziko, že se ve střevě usadí červi nebo jiní střevní paraziti.\nVýhody sušenek Bellfor Vermal:\nve střevě vytváří prostředí, ve kterém červy nemohou přežít,\nKrmení sušenkami Bellfor Vermal by mělo probíhat po dobu 10 dnů.\nV případě potřeby začněte podávat znovu po 10 dnech.\nPro dlouhodobou prevenci by měl být prášek Bellfor Vermal podáván každé tři měsíce po dobu 10 dnů.\nMleté brambory, mleté sladké brambory, mletá dýňová semínka, mleté kokosové vločky, mletá mrkev, mletá petržel, mleté oregano, mletý zázvor, mleté pelyněk.\nJedno balení obsahuje asi 40 sušenek po 5 g.\n814.56 Kč 4073.06 Kč / 1 Kg\nČervi jsou tzv. endoparaziti, kteří obvykle ovlivňují střevo psa a tam odstraňují důležité živiny z potravy. Výsledkem je nedostatek živin a četné příznaky, jako jsou problémy s pokožkou a srstí, zvracení, krvavý průjem, únava, ztráta chuti a ztráta hmotnosti.\nNeošetřené napadení červem může být pro psy vážným nebezpečím. U postižených zvířat je proto nezbytné odčervení. Klasické odčervení, které se používá k léčbě psů s červy, však většinou obsahuje škodlivé účinné látky, které mohou představovat významné zdravotní riziko.\nProto doporučujeme výrobky řady Bellfor Vermal jako zdravou alternativu. Přírodní přípravky, které jsou dostupné ve formě prášku a sušenek, vytvářejí díky vybraným složkám střevní prostředí odolné vůči červům.\nZároveň nepředstavují zbytečnou zátěž pro organismus psa a nevedou k rozvoji rezistence ani při pravidelném podávání. Výrobky Bellfor jsou proto vhodné nejen k léčbě existujícího zamoření červy, ale také k preventivnímu odčervení vašeho psa.


Sladké hříchy vánoční. Slavnostní tabuli skvěle doplní čokoláda | ego!\nSladké hříchy vánoční. Slavnostní tabuli skvěle doplní čokoláda\nTvarohový tunel s nugátovým krémem a čokoládovou polevou\nTichá noc, svatá noc... Zatímco naši předci na Štědrý den rozjímali, my hlavně trávíme. Slavnostní tabule bývá svůdná, zvlášť když zavoní čokoládou.\nPředvánoční nákupní seznam bývá jeden z nejdelších. Co nesmí chybět? Ryba, jasně. Vše potřebné do tradiční polévky i salátu. Delikatesy, jaké si jindy nedopřejeme. Ovoce naše i exotické. Někdo nedá dopustit na chlebíčky, jiný na jednohubky. A jako sladký vrchol adventního závodu českých hospodyněk − domácí cukroví.\nKdo nepeče, jako by nebyl, ale upřímně, v cílové rovince dnes už domácí práci od té nakoupené z kvalitního zdroje ani nepoznáte. Díky chytrému nákupu všech těch rohlíčků, perníčků, lineckého, pusinek a vosích hnízd pak můžete stůl korunovat jedním osobním majstrštykem. A určitě by v něm neměla chybět co nejkvalitnější čokoláda.