Vystavil Tomáš Pecina v 1:55\nAnonymní 18. října 2016 2:39\nA Vy víte s jistotou, vážený pane Pecino, že Zemánek té své odporné antisemitské provokace skutečně nelituje? Třeba ano, pak mu s dovolením na rozdíl od Vás musím vyjádřit jistý respekt. Je ještě mlád a třeba zjistil, že podobným bludům může věřit jen skutečný idiot a stavět si na nich politickou kariéru může jen omezený blb - bohužel se najdou. Ale třeba ABB za pár let opět přeskočí a znovu začne na demonstracích mávat vlajkou státu Izrael.\nTomáš Pecina 18. října 2016 11:47\nTo jsou dvě úplně rozdílné věci: pitomost určitého názoru a právo nebýt za jeho vyjadřování trestně stíhán.\nAno, absolutni svoboda slova... Respektuji Vas nazor. Ja myslim, ze spolecnost ma pravo se pred urcitymi nazorovymi proudy chranit, protoze podobne nazorove proudy v dusledku omezi svobodu a prava ostatnich, pokud ne rovnou jejich zivoty...A v tak krehke postbolsevicke, nezrale spolecnosti, jako je ta ceska... Dvojnasob.\nTomáš Pecina 18. října 2016 22:56\nJak je omezí? Tím, že se ABB a spol., pokud je včas nezavřeme, dostanou do parlamentu nebo přímo vyhrají volby? A není to náhodou demokracie?\nAnonymní 19. října 2016 16:04\nClovek, hlasajici "konecne reseni zidovske otazky" nema ve volbach co delat. Ne, to neni demokracie - to co zastava Bartos za nazory, to je tezka totalita, protoze on primo vyhrozuje likvidaci, trestem smrti a vsim moznym svym nazorovym oponentum. Nic podobneho do demokraticke spolecnosti nepatri a onen zde tolik oblibeny Voltairuv citat je proti tomuto pouhe placnuti do vody... Samozrejme, to je pouze muj pohled na vec.\nLeo Tydlitát 19. října 2016 16:13\nDěkujeme, pane Zouhare. Ale to už jste nám říkal nejmíň třikrát.\ngogo 19. října 2016 16:27\nA co teprve člověk, co zpochybňuje vedoucí úlohu Strany!\nAnonymní 19. října 2016 16:41\nAle samozrejme ze patri-protoze takovyto clovek, pak ve volbach dopadne, tak jak dopadnul blazen, ktery na svem FcB uctu vola po vyvlastnovani soukromych firem.\nTim, co tvrdite, "...ze nema ve volbach co delat..." soudruhu, se stavite na jeho uroven.\nAnonymní 19. října 2016 23:18\nMyslete si o me co chcete, je to muj nazor, neni potreba me za nej urazet. Ja Vas nazor take respektuji a chapu i co Vas k nemu vede. Pokud pominu sympatie nekterych nacku zde na foru, tak verim, ze pana Pecinu a spol v tomto vlakne k tomu proste vede presvedceni, ktere je zde milionkrat popsane. Ja to presto vidim jinak a stale nemam pocit, ze se v pripade otevreneho antisionismu a neonacismu pletu. To, ze mu to spocitali i volici, je jedine dobre. A neoslovujte me Zouhare, jsem o min. tricet let mladsi :-) A soudruhu? K smichu...\nAnonymní 19. října 2016 23:42\nNemyslim, ze vas tu nekdo urazel a nazor muzete mit pochopitelne jaky chcete. Jen je zvlastni, ze se citite "okraden" o sve pravo rici co si mslite, ale rad by jste za to same, opakuji za to same, poslal chudaka Bartose do teplaku.\nTo mate tak-Evropa zazila 2 systemy, ve kterych se lidi s rozdilnymi nazory posilali do vezeni, v lepsim pripade-no a nacista asi nebudete, kdyz chcete, aby byl Bartos souzen za rekneme obcasnou nacistickou retoriku-tudiz zbyva uz jen druhy rad-tedy osloveni "soudruhu" bylo na miste.\nA to ze toho, dle vseho latentniho homosexuala a cloveka, co nevi, kdo vlastne je, byv.konservativce s uzasnym smyslem pro trzni ekonomiku a volny obchod, ztrapnili, doslova ztrapnili volici, jasne ukazuje, ze to je lepsi cesta do zatraceni, nez nejaky smesny soud v Jihlave, ne uplne nepodobny bolsevickym soudum v 80tych letech.\nAnonymní 20. října 2016 19:47\nNeocon - ano, nad tim, co rikate svym prispevkem vzdy premyslim, tohle neni poprve... BTW, rozdil mezi zminenymi dvema rezimy a soucasnosti je, ze Bartos se muze v pohode hajit a soud vyhrat a treba vsem i vysvetli, ze konecnym resenim myslel neco uplne jineho, nez si pod tim predstavuji ja.\nAnonymní 20. října 2016 19:56\nMylite se v tom, ze "v pohode".\nAno, mate pravdu, civilisace se trochu od te doby posunula, tedy mu na SKPV nikdo nedava koule mezi 2 cihly a dokonce si muze vzit pravnika, ale to nic nemeni na veci, ze Vy, Jarda, Karel, nebo ja, nemam pravo ABB rikat, co si ma myslet, k cemu a jak se ma vyjadrovat.\nMuzu si o nem myslet cokoliv a take myslim, vetsiho ubozaka jsem v mem zivote videl jenom jednou a to shodou okolnosti, je jeho kolega Zemanek, nebo jak se ten chudak jmenuje, ktery se u soudu pos.al jaky 5ti lety kluk, ale ze by mel za to chodit k soudu?\nPlatit pravnika? Ze by na nem mel viset, byt jen podminecny trest (ktery dnes nepravomocne dostal)? Tak to fakt ne.\nMilan Daněček 20. října 2016 20:35\nAnonymní 20. října 2016 20:37\nTíto dvaja čudáci môžete s kľudným srdcom vyslobodiť. To náckové nie sú ai keby sa rozkrájali. Nacistom sa musí jedno nechať, ty nikdy nesťažoval, nežaluje na druhej ako židia a keď boli národní socialisti po vojne vyhladzovanie zachovali si svoju tvár čestnosti voči nepriazni osudu.\nAnonymní 18. října 2016 3:44\n"...Ale třeba ABB za pár let opět přeskočí a znovu začne na demonstracích mávat vlajkou státu Izrael."\nNo, Adam Bartoš, vůdce Národní demokracie, vypadá hodně semiticky, vsadil bych se, že má židovské předky, takže pokání a návrat k jeho vyvolenému národu nejsou vyloučené.. šalom.\nAnonymní 18. října 2016 9:35\nNějak se v tom nevyznám... Soud dnes začal nebo včera skončil?\nZačal i skončil. Ve čtvrtek bude jen vyhlášení rozsudku.\nAnonymní 18. října 2016 12:57\nPak se divite, ze lide nemají radi Zidy ....:( mimochodem zide po Praze šíři, ze se z Bartoše stal antisemité, protoze pry ho odmítla židovská dívka.... Škoda jen, ze v době , kdy se začal tou problematikou zabývat, byl jiz ženatý se svoji mnohaletou přítelkyni :(\nAnonymní 18. října 2016 13:03\nMyslite si, ze "zide po Praze neco siri o ABB"? O cloveku, ktery dostal za pul roku mitinku a relativne tvrde prace ve Volbach 0.16%? Verite, ze o tomhle cloveku, nule, se Zide po Praze vubec bavi?\nAnonymní 18. října 2016 13:44\nABB o sobě šíří, že o něm židé šíří... :D\nAnonymní 18. října 2016 13:53\nTed uz to dava smysl...\nAnonymní 19. října 2016 6:03\nNo tak pokud už i okrajový mašíblovský blábolník hrebenar.com stojí židovské obci za to, aby jej zmínila ve výroční zprávě o antisemitismu, není vyloučeno, že proti Bartošovi - který má řádově větší publicitu, než se kdy Hrebenarovi zdálo - nasadí české židovstvo diskreditační praktiky podstatně průraznějšího kalibru. Ne snad z potřeby zlikvidovat ho, ale prostě proto. Aneb, nepodceňujte židovskou zlomyslnost; vím o čem mluvím, mám to v příbuzenstvu. :P\nAnonymní 19. října 2016 10:07\nZnaje historii pana A. B. Bartoše bych rád uvedl vše na pravou míru. On byl původně folosemita a dokonce se izraele veřejně zastával. Pak si ale začal klást (jako přemýšlivý člověk) otázky typu. "Jak je možné, že jsou v těch rozvratných strukturách vždy ve většině právě oni "vyvolení"? (Marxismus, neomarxismus, proimigrantské hnutí atd..) No a vyvolení zareagovali jako hejsci arogantně opojeni mocí..."nás vyvolené nikdo kritizovat nesmí, i kdyby to náhodou byla oprávněná kritika..." No a začali díky síti svých soukmenovců Bartoše šikanovat. Nejprve vyhazov z práce, pak tahle různá trestní obvinění atd atd NO a milý pan Bartoš, vystvaen tomuto tlaku, a maje osobní zkušenost, si řekl, ..."vždyť oni lidé mají s tím židovským spyknutím vlastně pravdu"... takže jako obvykle si vyvolení, svého protivníka vytvořili sami.... a hádám, že pokud takto budou pokračovat, tak za 10 let budou v CR miliony "antisemitů"....\nAnonymní 19. října 2016 20:25\nJe to naprosté selhání Bartoše a já z toho budu chtít vyvodit stranické důsledky!ND prochází nelehkým obdobím. Snažím se brát ostudnou záležitost jako definitivně uzavřenou, počítám s obdobím stesku a smutku a vím, že za nějaký čas se znovu zvednu a budu mluvit dál. Řídím se hesly, že všechno zlé je pro něco dobré a že na každém konci je pěkné to, že zároveň něco nového začíná.\nAle… Přemýšlím, zda bych přeci jen neměl o místo být předsedou bojovat, protože jsem přesvědčen, že pokud nám na něčem záleží, nemůžu nic nedělat. Bartoš poslouchal Belsona, kterého nezná (náš kamarád) leží po dopravní nehodě v Praze, jeho stav se ale velmi zlepšil a za nějaký čas by měl být v pořádku.\nNa začátku prosince jsem zjistil, že mezi nimi probíhá komunikace prostřednictvím esemesek. Bartošovi jsem řekl, že pokud je nerozhodný ať odejde, nemůžu a ani nechci ho držet. Za 2 dny mi oznámil, že bude místopředseda a chce být se mnou, jen pak řešil proč s ním jednám. Od poloviny prosince však byl opět v kontaktu s ním (což jsem se dozvěděl zpětně) Mně poslal za několik dní textovku, že nemá čas kontrolovat F B a že ho mrzí jak to dopadlo a že to tak nechtěl, což mě strašně rozčílilo. Poslal jsem tam předsedu. Vystupuji ze Strany Národní demokracie, ve které nemohu z důvodu svého morálního přesvědčení déle setrvat.\nLeo Tydlitát 19. října 2016 20:56\nNěkdo v Žid Brno se zase hrozně nudí, koukám.\nDaniela 20. října 2016 8:53\n@ Anonymní, 19. října 2016 10:07 :\nA co myslite, anonyme, jak byste poznali ty Zidy ?\nNa Bartosovych seznamech Zidu jsou authenticti snad jen ti rabini spolu s par lidmi ze Zidovske obce.\nV dnesni situaci byste nepochodil ani s gestapackou kontrolou, zda je prislusny Zid obrezan, pac muslimove jsou taky bez prepuce.\nDnes je v planu podrizeni vsech nevericich, mezi nez patri hlavne atheisticti Cesi, spolu s zidy.\nBartos je ocividne mentalne handikapovany:\nNa jedne strane ABB prohlasuje, ze za teroristickymi utoky jsou Zide-loutkari, ze utoky jsou falesna vlajka, takze vlastne za zlociny muslimove nemohou , - a az pak dodava, ze "mesity v Cesku nechceme". Nu, kdyz islamsky terorismus neexistuje, pak neni duvodu islamskou viru odsuzovat ci se ji bat, protoze je to jen nabozenstvi jako kazde jine, ze.\nTakovych prohlaseni si jiste vsimnou potencialni "uprchlici" a v budoucnu si zaradi Ceskou republiku jako jednu ze zemi, ktera je proti Zidum a omlouva nasilny islam-jihad..Kdyz se Bartosuv souputnik Zemanek hlasil ke komunistum, tak bojoval za "utlacovany palestinsky lid". Na to rikam : Ano, osvobozte Gazu a prijmete vsechny Gazany !\nJeste k tomu, ze Zidi zakladaji rozvratne struktury.\nTakove prohlaseni by pak podporovalo i jine theorie, kde prave ti nejhorsi zidobijci byli dle krve zidovskeho DNA.\nV tomto by byl absolutnim vitezem Adolf Hitler. Jeho dedecek Alois Schicklgruber se narodil Anne. M. Schicklgruber, ktera nebyla vdana, cimz se stal syn Alois bastardem.(Alois byl otcem Adolfa). Anna Schicklgruber chodila s pokrtenym Zidem jmenem Leopold Frankenberger, ktery ji oplodnil. Cimz byl Adolf Hitler ctvrtecni Zid . :-))\nTake Ernst Zundel, antisemita a popirac holokaustu prisel z jeho rodokmenu na to, ze jeden jeho predek byl Zid. Od te doby uz o Zundelovi moc neslysime.\nABBartos skutecne vypada zidovsky, na mne dela dojem, ze jeho visaz je vic zidovska nez fysiognomie nekterych Zidu, jejiz generace zily ve vychodni Evrope. V tom pripade by arci nebylo zahodne, priznavat sileneho Zida, takze souhlasim se zdejsimi antisemity, ze Adam Bartos Zid neni.\nLeo Tydlitát 20. října 2016 9:59\nSlyšejí, Danielo, židi jsme snad všichni, jakožto potomci biblického Adama a Evy, což jsou jména židovská až za hrob, žáno…\nNo a i v tom největším satanistovi je kapka ctitele Ježíše, což byl košer vlasatý hippan z Judeje, máme-li tedy věřit té knížečce se skvělým marketingem („Kniha knih!“, „Nejčtenější kniha světa!“ atd.), která přirozeně slouží jako záminka ke vzniku Izraele a jeho příznivcům jako nezpochybnitelný důkaz židovsko-křesťanského sepětí a jako omluva politiky Státu Izrael pro každý den.\nTakže tady řešíte, kdo je žid, úplně zbytečně.\nDaniela 20. října 2016 18:49\n.....Takže tady řešíte, kdo je žid, úplně zbytečně....\nTydlitate, to se spis hodi na Bartose, ja nedelam seznamy Zidu ani nevyrvavam na narozich antisemiticke hlasky.\nArabove uz jsou v Israeli zastoupeni jednou petinou, takze kdyby se splnil plan masove emigrace, tak by ze statu Israel nezbylo nic, jen udupana a vybydlena zeme.. Coz uz vidime na muslimskych enklavach v zapadni Evrope.\nO tech biblich. Mnoho Arabu a muslimu miluje knihu Mein Kampf, je to bestseller, kniha byla prelozena i do arabstiny a je vzorem pro miliony muslimu, kteri se vali do Evropy. Takze ano, mnozi prichodivsi, co vyznavaji Hitlera, zaroven sleduji konecny cil, coz je poislamstit Evropu. To maji cesti narodovci-nacionaliste pekne souputniky... :-)\nSataniste maji taky svou bibli, tedy, co jsem cetla od LaVeye. Je to blizsi filosofii, protoze pojem buh je to "neco" v kazde osobe a je individualni. Nemam problem s tim, ze telesna rozkos pochazi od personalniho boha. Ti ovsem, na rozdil od jihadistu nikoho nasilne k jejich vire nenuti.\nMilan Daněček 20. října 2016 20:37\nlaskavě se nepodepisuj mým jménem. To, že se za mne vydáváš a šíříš mým jménem nepravdy, je trestný čin! Jelikož je před mimořádným sněmem, tak nemám důvod právě teď končit v Národní demokracii.\nLeo Tydlitát 21. října 2016 12:41\n@TP: Vidíte v redakčním systému komentářů IP adresy? Pro potřeby osobní statistiky by mne zajímala ta, ze které odeslal komentář dotyčný spambot (19. října 2016 20:25)..\ngogo 21. října 2016 13:27\nNejste sám, kdo si dělá osobní statistiky, tyhle zábavné koníčky jsou časté i u nižších policejních důstojníků. Je třeba se zeptat pana Kůkla.\nLeo Tydlitát 21. října 2016 18:23\nAch tak. Ovšem nevím, co mý být na .htaccess blacklistu zábavného…\nPane Pecino, Vy by ste ho dokázal obhájit lépe? Pokud ano, kolik by to stalo? Ja bych to eventuálně zaplatil ....\nPan Pecina za své služby žádné peníze nebere, bylo by to trestné. :) Rád Vám jistě poradí zdarma.\nTomáš Pecina 18. října 2016 14:52\nTo je hypothetická otázka, odpověď na niž je neverifikovatelná/nefalsifikovatelná. Když vyjdeme z částečného (průběžného) nebo definitivní úspěchu v jiných kausách, nálepky, RWU, Ślégrová, guidemedia, Robin S., Evropo povstaň, Power…, pak se dá s určitou mírou pravděpodobnosti, nikoli malou, tvrdit, že ano, že by obhajoba byla vedena lépe a řízení skončilo lepším výsledkem, než ke kterému směřuje.\nad xossi... Proč by to mělo být trestné ?\nAnonymní 18. října 2016 19:01\n§ 251 TZ\nAnonymní 19. října 2016 0:25\nNo jo, a nekdo za to nebere penize, i kdyz je clenem Advokatni komory, protoze tak trochu nema klienty, kteri by mu za tu jizdenku k odsouzeni jeste platili, ze Yossi?\nAnonymní 19. října 2016 10:10\nPane Pecino, pokud tedy věříte v lepší výsledek, kolik by tedy obhajoba Vašeho týmu stála? (CHápu, že Vy u soudu sám sedět nebudete...) Víte, mě na tom zpepokojuje ta stále omezovaná svoboda... dnes nelze kritozovat Židy a žítra třeba muslimy... to je velmi nebezpečný trend\nTomáš Pecina 19. října 2016 10:11\nTeď už je pozdě, řešit toto ve fasi odvolacího řízení nelze.\nTomáš Pecina 19. října 2016 10:52\nYossimu křivdíte, nedomnívám se, že tyto případy vůbec obhajuje. Nemám informace, že by měl vůbec jaké zkušenosti s trestní obhajobou.\nAnonymní 19. října 2016 12:41\nNerad bych nekomu krivdil, to je pravda, ale nebyl to Yossi, ktery tu rekneme, 4 mesice nazpet, napsal neco jako: "...to by jste neveril, s cim za mnou nekteri obvineni prijdou a veri, ze jim to projde..." a rec definitivne byla o trestne cinnosti.\nTomáš Pecina 19. října 2016 12:51\nTo si nevybavuji, zřejmě ale budete mít pravdu.\nAnonymní 19. října 2016 13:19\nMyslim, ze to byla jeho reakce na muj prispevek, "ze neverim, ze by se Kramny rozhodl spachat ukladne vrazdy manzelky a dcery v Egypte, kde tyden vazbe pro bezverce rovna se trestu smrti...", nacez pan Yossi napsal "...to by jste neveril atd..., viz vyse"\nAnonymní 19. října 2016 17:30\nMyslím, že (jako obvykle) blouzníte, ale vzhledem k tomu Vašemu okopávání mých kotníků, mi je to vcelku jedno, pokračujte, je to fun.\nAnonymní 19. října 2016 17:38\nMozna blouznim-to je v poradku Yossi. Jen muzete tezko poprit, ze jste tu napsal to, co jsem si tu vyse dovolil, bez Vaseho souhlasu, citovat.\nZe asi pred Vasi AK nestoji fronta klientu, jen aby Vam mohli dat bura za podepsanou plnou moc, kdyz je u Vas kazdy apriori vinen, bude asi take blizko realite, ze?\nUprimne, ani se nedivim-take bych nesel k lekari, s nadorem zaludku, ktery by mi rekl : "hochu, nemel jsi zrat tucny, lecbu si z principu nezaslouzis, mej se a nezapomen zaplatit na recepci $800".\nAnonymní 19. října 2016 20:20\nGratuluji. Před Vaší restaurací zřejmě stojí fronta nedočkavých zákazníků. Jak jste toho dosáhl? Jak v tom návalu najdete čas na napomínání Yossů, gogů, Daniel a jiných anonymů?\nAnonymní 19. října 2016 21:34\n:D No citoval jste své blouznění, ale nakládejte dál, je to fakt super, jsme zvědavý, kam se to až rozvine, když tak drtivě vítězíte nad realitou.\nDiky. Uprimne mistre-tvrdou na praci na zacatku a ted mam lidi, kteri to zvladnou i bez me malickosti a mam tak cas na dalsi, jiste zajimavejsi veci. Koupil jsem podnik v 2005/2006 s rocni trzbou $286K pred krachem.\nJiz v krizi jsem dosahnul $1M/rok, ted je spicka $1.3M. Tak to v zivote chodi, priteli, kdyz clovek tvrde maka...\nBuh Vam zehnej, Yossi\nJinak pro TP funny story, teď jeden klient na náš popud napsal žádost o bezplatnou obhajobu a zároveň OČTŘ upozornil, že měl mít tu obhajobu od počátku, protože byl jako zadržen v ZZC.\nOdpovědí mu bylo usnesení státního zástupce o zastavení trestního stíhání. :D\nAnonymní 19. října 2016 23:45\nJen technicka-Yossi dela, tak jak jsem zde uvadel, Trestni pravo. Jsem Yossi rad, ze preci jen mate nejake klienty a jen jsem hloupe blouznil.\nAnonymní 20. října 2016 10:43\nŠkoda, že jste nedohledal tu citaci, co jsem prý někde napsal. Ale kopejte a fabulujte dál.\nAnonymní 20. října 2016 13:08\nYossi, ale ja nic nehledal, Vy preci vite nejlepe sam, co jste tu napsal-nekopu do Vas, naopak jsem se Vas tu zastal, ze delate trestne kauzy, coz jste i potvrdil v prispevku z 10/19/ 23.18. Nebo, to jste take nepsal vy?\nDost mozna sem pise nejaky vtipalek, a podepisuje se Vasim nickem.\nVazne nechapu, co jako ze tu ja fabuluji.\nAnonymní 20. října 2016 13:30\nTakže tu citaci nedohledáte, OK, QED.\nAnonymní 20. října 2016 13:40\nYossi, ale ja to nehledal, vazne ne. Jestli na tom sejde, jestli Vas zivot bude veselejsi, tak to hledat zacnu.\nSice me trochu zarazi, ze popirate neco, co by jste popirat nemel, protoze kdyz "advokat", jako ze Vy, napise, neco jako "...to by jste neveril, co nekteri klienti/pachatele/obvineni z tr.cinu veri, ze jim projde...", tak na tom nevidim a asi ani nikdo jiny, nic spatneho.\nPan Pecina napsal, ze zrejme nedelate tr.pravo-ja napsal, ze delate, vcera jste to tu potvrdil v case 23:18, tak v cem je problem Yossi?\nAnonymní 20. října 2016 13:58\nProblém je v tom, že jste si vymyslel mou citaci "...to by jste neveril, s cim za mnou nekteri obvineni prijdou a veri, ze jim to projde..." a nechcete ji nijak dohledat. Prostě lžete.\nAnonymní 20. října 2016 14:12\nJa jsem nerekl, ze "nechci", jen "ze jsem to vazne nehledal".\nVim, ze Vy jako advokat, v te formulaci nespatrujete zadny rozdil-chapu a rozumim, ja vsak ano a to zasadni.\nLeo Tydlitát 18. října 2016 17:05\nByl jsem v Jihlavě, viděl jsem to. Vše nasvědčuje tomu, že po samolepková cause tu máme stejně otřesnou cedulkovou causu, pro jejíž zavedení a ustanovení ve společnosti všichni dokonale nacvičili svůj part.\nPan Zemánek svým energickým projevem dokonale vystřihl roli neprávem odsouzeného Hilsnera ze Zločinu v Polné, chvílemi takřka nebyla nouze o slzy smíchu a snad i dojetí nad prozřením mladého člověka, který se vyznal ze svého ojedinělého selhání spočívajícího v tom, že se jedinkrát v životě sčuchnul s A. B. Bartošem a nakrátko byl i členem závadové strany. Výkon pana Zemánka byl skutečně excelentní a (nejen) v kontextu tohoto soudu mu nelze vytknout jediné.\nA.B.B. i jeho obhájce pak s podobnou grácií činili vše pro to, aby všichni přítomní v jednací síni co nejostřeji uzřeli, že nejde o nic než absurdní politický proces na zakázku oponentních politických stran a potažmo celého současného režimu, když svorně cupovali (skrz naskrz chabý) posudek starého pana znalce, *1940 (svůj ročník, jak se na živoucí moudrost sluší, neváhal bezelstně připomenout), odborníka to na „oblast sociální vědy a politologii čárka extremismus“, čímž si srdce mladé soudkyně a podobně juvenilního prokurátora asi zrovna nezískali.\nJe tak jenom na nich, zda i oni prozřou a uznají, že pravda se dá artikulovat více způsoby, z nichž nejen ten, kdy si člověk před soudem co nejlegračněji „vyleje srdíčko“, může vést ke zproštění viny. Máme-li zde tedy právní stát, a ne pouze jakousi hru na něj, sem tak prokládanou vcelku uctivými, přesto však stále jaksi gymnaziálními besídkami na téma „Soudní jednání“.\nUvědomí si ctihodná slečna soudkyně tuto zvláštní konstelaci, kdy se v soudní síni sešlo bezelstné mládí (ona sama) s bezelstým stářím (znalec), aby si přizvukovaly? Soudkyně ve své mladosti jistě nestojí o problémy hned zprahu kariéry, podobně jako starý pán též nechce čelit výtkám, že se ke stáru zbláznil, pokud by svými verdikty příliš vybočovali… Jenže – co je to „příliš“? A z čeho vlastně? Z práva? Snad jedině z práva pohodlně nastartovat, respektive zakončit soudní kariéru. Přitom právě mladým a starým lidem člověk leccos odpustí. Byla by škoda, kdyby to tak nefungovalo i u lidí z justice. Sice všichni dávno víme, že tam se to zrovna hemží samými nadčlověky, ale naděje umírá poslední.\nNaděje na spravedlivý závěr soudního procesu, který byl od počátku – dobrá, neříkejme mu politický, ale říkejte si co chcete: pokud něco, kdy jeden člověk jménem své strany polemizuje nad 117 let starou událostí, a druhý na něj zase pro dobro své politické reklamy podává trestní oznámení, nebude souzeno jako politika, tak se ty politiky zkrátka nevynulují a ta jedna tam vždy zůstane.\nModleme se – v Jihlavě je mnoho krásných synagog, ba i kostelů – aby tato naděje měla jméno Tereza Jedličková řečená „Ta, která již v mladém květu byla schopna rozlišovat mezi politickou agitací a lidsky nebezpečným jednáním, a proto ji Slepá Spravedlnost bude milovat tak pevně a na věky, jako různí justiční jasnozřivci ji budou nenávidět.“ Amen.\nNo dobře, to amen mi poradil Láďa Zemánek.\nTomáš Pecina 18. října 2016 17:10\nTo je tak poutavé vylíčení procesu, že ve čtvrtek nezaváhám a do JI se na rozsudek vypravím. Říkáte soudkyně v mladém květu? Tím lépe!\nLeo Tydlitát 18. října 2016 17:17\nMust see. V to pondělí jsem v duchu litoval, že jste nepřijel..\nAnonymní 18. října 2016 17:59\nLeo, chtel jsem Vam jen, alespon takto, kdyz ne osobne, pogratulovat, jak jste mel spravny odhad ohledne vysledku Krajskych voleb. 0.16% pro Vaseho milacka je vazne uctyhodne-jeste jednou se omlouvam, ze jsem se zmylil a gratuluji k Vasemu skvelemu predvolebnimu usudku.\nLeo Tydlitát 18. října 2016 18:46\nNeo Kohne, nechtěl jsem, ale dovolte, abych i já Vám pogratuloval, že i nadále ve svých komentářích jízlivě spojujete soudní proces s Adamem Bartošem, hlavou Národní demokracie, s volebním výsledkem této strany v krajských volbách.\nTřebaže pokud z mých vět kritizujících volební systém, který neprospívá parlamentním stranám, vyvozujete mezi řádky rulíku zlomocného i jakousi mou víru v nadmíru přesvědčivý volební výsledek Národní demokracie, pak nechci vědět, co vyvodíte z této mé gratulace.\nLeo Tydlitát 18. října 2016 20:03\n@TP: Hrubá črta ze soudní síně je ZDE. T. J. je nahoře, soudní zapisovatelka neznámého jména dole.\nCeníte-li na dívce vlasy i oči nejasné světlé barvy, přičemž vlasy se vlní v drobných kudrlinkách, zdá-li se vám rozkošné (ač 99,9 % času se hlas soudkyně nesl v libé tónině, ba s upřímností a starostlivostí studentky vyššího gymnázia), že mnohá žena nedokáže zdůraznit svůj hlas bez toho, aby ječela jako kdekterá mladá učitelka, pěstující si obraz přísné furie, neboť už je přece vdaná, pak je Tereza váš šálek slaných tyčinek.\n(Ta podobnost črty s jistým německým státníkem, která mne zarazila po naskenování, je nezáměrná a v reálu víceméně neexistuje.)\nNaneštěstí je zde i pravý opak, slečna zapisovatelka očí i vlasů kaštanových, sledující monitor s výrazem samaritánky litující přejeté koťátko. Takový způsob mimiky zdá se mi především u ženy být velmi případným, pokud ovšem nezůstává celé hodiny nezměněn. Což už mi přišlo přeci jen poněkud podezřelé, než jsem si uvědomil, že tedy zřejmě jde o zapisovatelčin „defaultní“ obličej…\nAnonymní 18. října 2016 21:36\nLeo, zadny soudni proces s vysledky strany, ND, nespojuji.\nTy veci spolu nesouvisi-nechapu, proc v tom hledate nejkou jislivost. Naopak, psal jsem tu pred volbami, ze ND v cele s byv.pritelem Israele a USA panem Bartosem bude mit max 0.5-1.5%, protoze, pro tvrde jadro, lidi, ktere osobne znam, je za vyse napsane nevolitelny a pro normalni lidi je opet nevolitelny, protoze jeho nazory vazne nikoho nezajimaji. Tudiz, z ciste politickeho hlediska tak nejak nevidim zadne mozne volice...\nVy a pan Ponkrac jste mi oponovali, hadam, ze dobrovolne, "ze naopak jeho nazoru lidi/volice zajimaji" a ze "uvidim po volbach". Videl jsem...\nA jelikoz jsem se mylil, povazuji jako chlap za ferove se Vam omluvit, protoze jsem byl v predvolebnim odhadu vazne mimo-ma chyba.\nS tim trapnym soudem kdesi v Jihlave to nema nic spolecneho.\nLeo Tydlitát 18. října 2016 23:56\nNo tak teda dobře, Vy současný příteli Israele a USA. :)\nAnonymní 24. října 2016 21:52\nNeocon: Víte Neocone, proč už s vám nediskutuji? Protože chronicky vkládáte lidem slova, která neřekli, a nebo děláte závěry, které nevyplývají z toho, co bylo napsáno.\nJestli jste si všiml, mnoho diskusí jsem s vámi utnul, a věděl jsem proč.\nSamozřejmě, že Bartoš a spol. dostali málo ve volbách, protože se o to postarala policejní a soudní perzekuce. Tedy nastal výsledek, který jsem předpovídal - nicméně se tu ústy Neocona dozvídám, že jsem psal něco jiného.\nNo nic, alespoň vím, proč mám diskuse s Neoconem dále ignorovat. Jen vás prosím, abyste si mě už nebral do pera. Děkuji.\nAnonymní 24. října 2016 22:49\nCo jsem si vsimnul tak bylo, ze se tady jiz nejaky cas nevyskytujete, popr.sporadicky.\nNormalni chlap, kdyz se myli, tak se omluvi-vy se to snazite klasicky hodit na me, "...ze jsem vas vlastne nepochopil...".\nNe neuspech, ale tragicky propadak, fiasko s 0.16%, se snazite hodit na fizly a soudce. Kdyby totiz ABB nebyl diky nim v TV v kazdych druhych zpravach, tak by dostal 0.03%-mel by jim byt vdecny,\nNo jo, on se vzdycky nejaky vinik najde, ze...\nJinak uzivejte klidu a pohody.\nLeo Tydlitát 18. října 2016 17:12\nPokat by měl především pan Pecina, neboť rozhořčená citace pana znalce J. Z. „k tématu“, a sice tento roztomilý článek, byla z těch, kdy obecenstvo v nervovém vypětí váhá, zda se o kmeta nepokusí infarkt. :))\nMarek Trepl 19. října 2016 0:07\nHurá, konečně rozmazlení paňáci se stranou která parodovala národní scénu nebudou voličům topit hlasy, snad to pochopí i stará NÁDRAŽNÍ nepřesunutá strana Vandasova a ukončí se. Sládek a Úsvit svůj konec, pochopil už dávno, ale jejich křivost se rozhodla mařit další volby. V tomto případě se i hodí trest smrti popravou veřejnou (pro Z&ABB náramně) ale volby to celé podaly nádherněji 0.16% + soudní bonus: ta sračková zbabělost říci soudu do očí z čeho musí být člověk ukován. https://www.youtube.com/watch?v=lLCEUpIg8rE\nLeo Tydlitát 19. října 2016 0:40\nVy snad píšete rovnou z Jihlavy!\nTroufnete si ten svůj odkazovaný americký skřek alespoň přeložit do češtiny, nebo chcete raději přinést na podnose zbraň, abyste se kvůli tomu odkazování pochybných amerických videí na J*wtube solidárně zastřelil, Vy jeden český národní hero (gopro 5)?\nAnonymní 19. října 2016 0:29\nDemokracie cíleně rozdupává určitý názorový proud a tvoří nerovnováhu. Následky si ponese sama.\nEt Thadal Unda\nAnonymní 20. října 2016 13:07\nJen jestli se tady nahodou ten "urcity nazorovy proud" nerozdupal sam. Pokud Zemanek predvedl to co dle zdejsich zprav predvedl, tak to si "urcity nazorovy proud" evidentne v ramci politricke evoluce nezasluhuje v teton podobe preziti :-)\nAnonymní 22. října 2016 20:50\nTen posudek jest opravdu kouzelný. Nějak pan znalec opomněl, že rozsudek c.k. soudu platí a nebyl dosud zrušen.


Slovo a slovesnost – Stigmata bilingvismu\nEinar Haugen (USA)\nСтигматы билингвизма / Les stigmates du bilinguisme\n1. V literatuře o bilingvismu existuje zvláštní druh nevyváženosti. Snad mohu také přispět svým podílem k této problematice, když řeknu, že jsem byl bilingvní tak dlouho, pokud si vůbec mohu vzpomenout, ale neuvědomoval jsem si to, dokud jsem nezačal se studiem literatury o tomto předmětu. Jako M. Jourdain, který mluvil v próze, aniž o tom věděl, byl jsem vystaven nesčetným nebezpečím zaostávání, intelektuálního ochuzení, schizofrenie a cizinectví. Většině z nich jsem očividně unikl, i když pouze o vlas. Kdyby byli moji rodiče o těchto nástrahách věděli, jistě by je byli pustili z hlavy a chtě nechtě by mě byli vedli k bilingvismu. Zastávali názor, že se z angličtiny to, co budu potřebovat, naučím od svých kamarádů a učitelů, ale že plodný kontakt s nimi, jejich přáteli a jejich kulturou mohu udržet jenom tím, že se naučím norštinu a budu ji doma užívat. O tomto aspektu se literatura málo zmiňuje. Co jsem nacházel v hojné míře, byl dlouhý výčet testů inteligence dokazujících, že bilingvní lidé jsou intelektuálně i ve školním vzdělání handicapováni. Když jsem začal číst o trilingvních Lucemburčanech, dověděl jsem se, že jsou považováni za nespolehlivé snad od Francouzů a i od Němců, jejichž jazyky mluví, aniž by se stali buď loajálními Francouzi, nebo loajálními Němci. Moje vlastní šťastná zkušenost s bilingvismem, který mi umožnil žít ve dvou světech místo v jednom, nebyla očividně totožná s tou, kterou studovali badatelé. Ujasnil jsem si příčinu tohoto rozporu až tehdy, když jsem poznal, že mnozí lidé mluvící o bilingvismu prostě nemluví o téže věci jako já. Lingvisté jako U. Weinreich, W. Leopold, W. Mackey a já, kteří se dostali do styku s bilingvismem už před lety, předložili definice založené na doslovném významu termínu bilingvismus a na jeho vztahu k učení se dvěma jazykům. Definujeme-li náš svět v termínech učení se druhému jazyku, nacházíme bilingvismus v každé zemi a v každé společenské třídě, od domorodců na Nové Guinei až k J. Conradovi a A. Schweitzerovi.\nAle děti na našem jihozápadě nebo v ghettech New Yorku, které se těšily tak malému zájmu výchovných, psychologických a politických autorit, mají jeden společný rys, o kterém se žádná akademická definice bilingvismu nezmiňuje. Je to skutečnost, že pro mnoho lidí „bilingvní“ je eufemismem pro „jazykově handicapovaný“. Je to jemný způsob mluvení o dětech, jejichž rodiče je v honbě za úspěchem dostali do nevýhodné situace tím, že je učí svému mateřskému jazyku, který náhodou není dominantním jazykem v jejich nové vlasti. Význam termínu bilingvismus se vyvíjel shodně s termínem menšinová skupina, kterého by se normálně neužilo o anglické aristokracii nebo o amerických milionářích. Dokonce „Výchovný program pro bilingvní“, financovaný americkým Kongresem od r. 1965, dává ve své stylizaci tušit, že byl inspirován nesprávnou angličtinou bilingvních dětí a ne sentimentálním vztahem k jejich mateřskému jazyku. Jeho první cíl — „rozvíjet znalosti angličtiny“ a omezit okruh těch, kterých se týká, na „rodiny s příjmem kolem 3000 dolarů“, ukazuje dost jasně, že je to převážně druh chudinské podpory a tím utvrzuje v obecném povědomí spojování bilingvismu s bídou a cizinectvím. Tento pohled není ovšem omezen jen na Spojené státy americké. Bilingvismus je problém, který vyvolává smíšené reakce téměř všude. Na jedné straně někteří lidé (zvláště akademicky vzdělaní) říkají: „Jak báječné je být bilingvní!“ Na druhé straně varují rodiče: „Neveďte své děti k bilingvismu.“ Mackey stanoví potřeby, které vedou mluvčí v malých zemích, aby se učili druhému jazyku, a říká: „V mnoha zemích být vzdělaný znamená být bilingvní.“ Naneštěstí to platí i obráceně: v mnoha zemích být bilingvní znamená být nevzdělaný. Rozhlédneme-li se po zemích, v nichž se bilingvismus stal národním problémem — jmenujme například Belgii, Kanadu, Finsko, Irsko, Wales, — bilingvismus zde vznikl proto, že ovládaná sociální skupina odmítla dát si vnutit jazyk skupiny vládnoucí. Mocenský vztah vítězů a poražených, starousedlíků a přistěhovalců, tříd vyšších a tříd nižších vypěstoval bilingvismus v tom smyslu, jak se dnes chápe. Pokud zde tedy existují pejorativní konotace, jejich hlavním zdrojem je to, že jazyk skupiny vládnoucí byl jednostranně vnucován. Bilingvismus je součástí toho, co udržuje neprivilegované skupiny neprivilegovanými a co se stává předmětem obecné diskuse až tehdy, když je součástí syndromu segregace.\nVelmi dobrým příkladem nejasnosti v bilingvní situaci je Kanada. Kanaďané mluvící anglicky jsou pro bilingvismus potud, pokud to znamená, že Francouzi se budou učit anglicky; ale Francouzi to chápou tak, že je třeba, aby se všichni Angličané učili francouzsky. Ale přitom dělají co mohou, aby dosáhli toho, že aspoň Quebeck zůstane zcela francouzský a nikoli více bilingvní, než je naprosto nutné.\n2. Naštěstí existují i typy bilingvismu bez tohoto stigmatu. Být bilingvní je v mnoha zemích jedno z privilegií vyšších tříd. Ve středověku byli všichni vzdělaní lidé bilingvní; velký reformátor M. Luther mluvil směsí latiny a němčiny, která se nám skvěle zachovala v záznamech jeho „hovorů při stole“ (table talk). Evropská aristokracie a královské rodiny byly bilingvní zcela běžně; v Rusku a v Rumunsku mluvili francouzsky, v Maďarsku latinsky apod. Existují i skromnější typy bilingvismu, z nichž nevyplývají žádné vážné problémy. Jakýsi nevyhraněný bilingvismus vznikl jako součást denního styku všude tam, kde sousedé žijí spolu v míru. Druhého jazyka se ovšem užívalo i pro rituální účely, aby tak plnil zvláštní funkci v životě i velmi prostých kmenů.\nPokusíme-li se nalézt společné rysy všech těchto i mnoha jiných „bilingvních“ situací, můžeme se odvolat na definici, kterou uvádí Weinreich: Bilingvismus je „střídavé užívání dvou jazyků“ (nebo více jazyků, jak se podotýká v poznámce pod čarou). Bilingvní mluvčí však nepotřebuje oba jazyky užívat: stačí, že je zná. Pozměnil bych proto uvedenou definici na „znalost dvou jazyků“. Tato změna posunuje definici bilingvismu do oblasti lingvistiky, neboť (jak jsme nedávno zjistili) úkolem lingvistiky je vysvětlovat u mluvčích jejich znalost jazyka. Můžeme jít dále a říci, že bilingvní mluvčí má dvojí jazykovou kompetenci a schopnost performance ve dvou různých jazycích. Rozhodující není počet dva; rodilí mluvčí jedné nebo obou kompetencí totiž nemusí dosahovat a ani obvykle nedosahují. Bilingvní mluvčí může mít jen jednu a půl kompetence; nicméně je to víc než jedna, a musíme tedy takového mluvčího počítat mezi bilingvní. Ideálně bilingvní by byli ovšem dva rodilí mluvčí v jedné osobě; ale takový jedinec se vyskytuje ve skutečném životě asi jako Chomského „ideální mluvčí - posluchač ve zcela homogenním jazykovém společenství“.\nAle právě proto, že bilingvní jedinci nejsou bilingvní ideálně, jsou nějak zajímaví ať již pro sociologický, nebo lingvistický výzkum. Vlastním předmětem bilingvismu je vzájemný vztah mezi dvěma jazyky bilingvního mluvčího, a to jak na rovině kompetence, tak i performance, pokud je lze rozlišit. Dříve však než budu analyzovat tento vztah, uvedu některé sociolingvistické názory, jak nejlépe rozlišovat různé typy bilingvismu. Jasný rozdíl mezi učením se prvému a druhému jazyku je v tom, že prvý je univerzální lidská vymoženost, zatímco druhý není stejně univerzální a může narazit na odpor jazyka prvého. Jediný důvod pro učení se druhému jazyku je v tom, že první jazyk nedostačuje komunikativním potřebám mluvčího.\nVětšinu učebních situací lze zařadit do jednoho ze tří typů: suplementárního, komplementárního a substitučního.\n(a) Typ suplementární: Druhý jazyk se učí jako dodatek k jazyku prvému, a to pro nějakou příležitostnou potřebu; jde o to, co by Němci nazvali „Hilfssprache“. Řekněme, že někdo cestuje na krátkou dobu do ciziny; někdo by si rád přečetl cizího autora. Takové potřeby jsou individuální a sporadické, i když se s nimi ve vyučovacím systému počítá.\n(b) Typ komplementární: Druhý jazyk má v životě mluvčího doplňovací funkci vzhledem k jazyku prvému. Sem patří mluvčí užívající dialektu, ač se učí číst a psát v jazyce spisovném, nebo mluvčí jiddiš učící se hebrejštinu pro úkony náboženské, nebo konečně Belgičan, který mluví doma vlámsky a v zaměstnání francouzsky. Takové situace mají tendenci zůstat po dlouhou dobu stabilní.\n(c) Typ substituční: Druhý jazyk začíná postupně plnit všechny komunikativní potřeby mluvčího, takže ten přestává prvého jazyka vůbec užívat a svým potomkům ho nepředává. To je situace v mnoha populacích přistěhovaleckých a porobených. Jeden z jazyků je v skupinách plně bilingvních nadbytečný.\nV každé sociální situaci se mohou vyskytovat elementy všech tří typů a ve společenství mohou být jednotlivci, kteří jsou v různých typech situací. Tři uvedené typy mohou dokonce následovat po sobě chronologicky se změnou generací. Monolingvní mluvčí A může procházet suplementárním užíváním jazyka B (Ab), typem komplementárním (AB) a substitučním (aB), až se nakonec stane monolingvním mluvčím B.\nDříve než opustíme tyto sociolingvistické aspekty, chci zdůraznit, že většina mluvčích v mnoha společnostech je více soustředěna na komunikování samo než na prostředek, jímž komunikují. Takové pojmy jako jazyková věrnost a jazyková čistota jsou vštěpovány vyučováním a nejsou nevyhnutelnými průvodci užívání jazyka. Jsou to faktory, které se berou v úvahu, jestliže skutečně existují, ale většina nevzdělaných mluvčích je jimi nedotčena. To je jeden z důvodů, proč dochází k jazykovým posunům a proč bilingvismus ovlivnil historii a strukturu jazyků. Moc vyžaduje poslušnost a často jí dosáhne, dokonce i tehdy, když to znamená zavrhnout mateřský jazyk; tím však není řečeno nic o tom, jak dlouho to může trvat nebo k jakým kulturním ztrátám se tím dojde. Jak je tomu tak často i v lidském životě: budiž dáno tomu, kdo má.\nPro většinu skutečně bilingvních mluvčích je učení se druhému jazyku nutností a úkolem učitele a sociálního pracovníka v tomto procesu je spíše zachovat než zničit lidskou důstojnost.\n3. Při sledování rozvoje americké lingvistiky od dob Bloomfieldových jsem si uvědomil rozpor mezi dvěma skupinami, které bych nazval prokrustiány a herakliány. Prokrustiánům činilo potěšení navrhovat modely a teorie. Jestliže některé údaje v jazyce tu a tam nesouhlasily, nebyli neochotni odhodit je ve jménu elegance. Předními prokrustiány, jejichž přísné dichotomie přispěly k úhledným klasifikacím, byli lidé jako de Saussure ve Franci a Hjelmslev v Dánsku. Takovým přístupem byl i Bloomfieldův behaviorismus, který nutil svého autora a jeho následovníky vyloučit údaje nehodící se do jejich teorií. Jiným Prokrustovým ložem se hrozí stát též korektiv obsažený v Chomského generativním přístupu. To, co bylo nazýváno vzorcem (pattern), se nyní nazývá pravidlem (rule) a cokoli, co nemůže být snadno formalizováno jako pravidlo, je triviální a nezajímavé.\nA kdo jsou herakliáni? Jsou to následovníci Heraklovi, který neměl jinou teorii než tu, že příšery mají být zahubeny, objeví-li se, a že Augiášův chlév má být vyčištěn, stane-li se zápach nesnesitelným. Chtějí hnůj dokonce shromažďovat a jeho pomocí získat bohatou žeň tak, že nahromadí všechny dostupné údaje, až z nich vyplyne nějaký systém. Takovými mysliteli byli O. Jespersen v Dánsku a E. Sapir; jejich myšlenky byly oslnivé a jejich autoři byli ochotni vynaložit velké úsilí, aby je doložili. V americké lingvistice byl badatelem tohoto druhu U. Weinreich.\nBilingvismu se ve Spojených státech v učebnicích lingvistiky za posledních 30 let nedařilo. Od doby Bloomfieldovy neexistuje ani jedna učebnice obecné jazykovědy, která by se s tímto tématem vyrovnala. Ani Bloomfield sám nevěnoval bilingvismu speciální stať, ale zabýval se jím pouze v rámci jiné tematiky, zvláště tzv. výpůjček; to je jen jeden ze zajímavých aspektů bilingvismu. Gleason se bilingvismu v jedné z 28 kapitol své knihy jen dotkl. Avšak se svou obvyklou bystrostí naznačil, že by mohl být závažnou překážkou k vytvoření „empirického popisu rozsahu a závažnosti variování … jako charakteristického rysu jazyka“. Bilingvismus by se dokonce mohl stát „základem jiného typu lingvistiky“, pro nějž nám zatím chybí pojmenování. A opravdu, v roce 1953 Weinreich navrhl termín diferenční deskripce (differential description) a v r. 1954 jsem já navrhl bilingvní deskripci (bilingual description) (paralelně k bilingvnímu slovníku) nebo alternativně dialingvistiku (dialinguistics). Obor, i když nemá dosud obecně přijímané jméno, vzkvétá. Přesvědčil jsem se o tom, když jsem se nedávno podjal úkolu přehlédnout lingvistické výsledky za posledních patnáct let pro 10. svazek Current Trends in Linguistics.\nJedním z důvodů pro opomíjení bilingvismu a příbuzných oblastí je to, že historická lingvistika všeobecně upadla do nemilosti. Bylo by však omylem omezovat tuto problematiku jen na diachronii, vždyť bilingvní mluvčí mají dvě simultánní kompetence, fungující v synchronním kontextu. Příčina je pravděpodobně hlubší: spočívá v tom, že většina teoretických lingvistů se neodvažovala vypořádat s jazykovou rozmanitostí a variabilitou. Strukturní fonologové se obávali redukovat rozmanitost fonetických variací na nejmenší možný počet jednotek, fonémů. Tato redukce je dosti snadná u pozičních variant, které se nazývají alofony; ale jiné druhy variant byly jednoduše shrnuty jako „volné variace“ a pozornost se jim nevěnovala. Hozenou rukavici nedávno zvedl až W. Labov a prokázal, že některé jazykové varianty lze statisticky uvádět ve vztah s rozdíly ve společenské třídě a situaci: čím je situace formálnější, tím více Newyorčané užívají postvokalického r a tím otevřeněji artikulují svá o. Pro většinu z nás je to velmi blízké, protože pojem absolutního buď a nebo nebyl nikdy příliš výstižný. Ale to není postoj, který by se hodil do strukturního nebo generativního přístupu k jazyku, i když pokusy o to se dály. Jistě to není součást právě nyní ortodoxní teorie, která je vybudována na představě homogenní společnosti.\nTo vše předesílám ke své připomínce, že zdůrazňování jazykové uniformity nemusí být vždy plodné. U strukturalistů bylo axiómem, že každý jazyk tvoří systém, a zdá se, že je tomu tak i u generativistů. Pro tento způsob myšlení byl modelem proslulý Meilletův výrok: „Une langue est un système ou tout se tient.“ Nikdo nemůže popřít hodnotu tohoto výroku, i když jen jako pozoruhodné a inspirující formulace, která si říká o falzifikaci. Je zřejmé, že komunikativní potřeba vyžaduje v jazyce základní síť distinktivních struktur. Ale jejich realizace je pouze maličko méně arbitrérní než slova pro ‘horse’ nebo ‘apple’ nebo ‘tree’. Jaký vztah můžeme například nalézt mezi skutečností, že angličtina má: interdentální frikativy (∅) a (đ), soubor sufixových morfémů /-s, -z, -iz/, že tyto morfémy mohou signalizovat buď plurál jmen, nebo 3. os. sg. préz. sloves, že angličtina má minulý čas, že nahrazuje finitní slovesa v otázkách proverbem do, že nemá slovo pro francouzské langue, ale má slovo pro home apod. Z historie angličtiny víme, že bylo více nebo méně náhodné, že právě tyto formy se fixovaly jako soubor entit, které se spolu vyskytují ve spisovné angličtině. Z dialektologie známe, že existují v angličtině jiné formy, v nichž mohou některé nebo všechny tyto rysy chybět. Ale plné potvrzení arbitrérnosti tohoto systému lze nalézt jen ve variujících a přechodových systémech bilingvních mluvčích.\n4. Klíčem k pochopení bilingvní kompetence je nezbytnost střídat kódy, procesu, který se obvykle označuje jako přepínání (switching). Tento termín se objevuje v souvislosti se spouštěním (triggering, tento termín byl zaveden M. Clynem). Nejzřejmějším typem „spoušti“ (trigger) je tato situace: do konverzace vstupuje nový posluchač, který nerozumí jazyku A nebo s nímž hovořit tímto jazykem by nebylo vhodné. Přepnutí může často vyvolat také nové téma, jestliže pro mluvčího nebo jeho posluchače je pohodlnější mluvit o tomto tématu v jazyce B. Jisté životní oblasti (domains of life — termín Fishmanův) vyžadují jeden jazyk spíše než druhý buď proto, že je vhodnější, nebo proto, že je běžnější. Konečně přepnutí mohou způsobit vnitřní potřeby mluvčího samého: nazýváme je pak expresívním přepínáním. Mluvčí přechází z jazyka do jazyka z různých důvodů, které nemůžeme vždycky zjistit. V některých případech to může být důvod stylistický, jestliže jeden jazyk má zvláštní druh humoru nebo půvabu, který druhému jazyku chybí. U některých mluvčích, mluví-li s jinými bilingvními lidmi, se přepínání zdá být téměř zcela náhodné.\nNynější zkušenost s bilingvními mluvčími ukazuje, že se mezi sebou značně liší v přesnosti, se kterou mohou přecházet z kódu do kódu. Někteří mluvčí jsou hrdi na to, že po určitou dobu zůstávají v jednom jazyce a přepínají čistě a zřetelně, zatímco druzí mají tendenci jazyky mísit a vytvářet tak to, co se nazývá „neostré“ přepínání. Povahu takového přepínání nemusíme dále popisovat, jen podotkneme, že čisté přepínání vyžaduje jasné zakódování každého pravidla a každého lexému, které jsou uloženy v paměti mluvčího. Takový kódový údaj můžeme nazvat etiketou (tag). Označíme-li lexémy a pravidla shrnujícím termínem jednotky, lze říci, že skutečný bilingvní mluvčí musí mít etiketu ke každé jednotce a musí dbát na to, aby se tato etiketa neztratila. V mozku mluvčího jsou tyto etikety to jediné, co od sebe odlišuje zmíněné dva kódy. Když mluvčí sáhne do své zásoby jednotek potřebných pro formulování nové věty, tyto etikety zabrání tomu, aby vybral jednotky špatné.\nJinými slovy řečeno: neexistuje něco jako dvě oddělené zásobárny pro jazyky; při přepínání aktivizuje bilingvní mluvčí rys, kterým udržuje jednotky jazyka B v pasivitě, zatímco mluví jazykem A. De Camp naznačil, že takový přepínací rys je částí bázových pravidel a jeho přítomnost spouští všechny nutné změny, jimiž další gramatické komponenty musí projít při každé derivaci mající tento rys. Zdá se mi však, že charakteristickým znakem tohoto označování pomocí rysů je hlavně to, že je negativní. Každá naučená jednotka je poznamenána učební situací: pro monolingvní mluvčí je však tento znak redundantní. Mluvčí neoznačuje jednotky jako (+A), dokud se nezačne učit B, které pak musí být označeno jako (—A). Můžeme říci, že se zde vyvíjejí dvě protikladné opozice, v nichž (+A, —B) jsou v protikladu k (—A, +B). Zároveň s učením se vytvářejí etikety, které se užíváním upevňují.\nS etiketami je však spojeno mnoho problémů. Všechny lidské jazyky mají nějaký přesah, který je tím větší, čím si jsou bližší. Pokud jde o etikety, znamená to, že existují jednotky, které jsou (+A, +B). Tyto mezijazykové jednotky tvoří to, co se nazývá „sendvičová slova“ (sandwich words) nebo — v terminologii japonských haiku - básníků — je můžeme nazvat „polštářová slova“ (pillow words). Tím, že tato slova nejsou nikdy blokována, vedou k dezorientaci mluvčího a způsobují, že mluvčí ztrácí své jazykové návyky. Vyvstanou v jeho vědomí, i když by měla být blokována, a mluvčí je utvrzen ve své chybě jejich opětovným užitím v nové situaci. Tento negativní rys se bude postupně oslabovat a oblast přesahu mezi kódy se zvětší. Kompetenci mluvčího vždy trochu změní.\nDovolte mi uvést příklad takové ztráty znaku z vlastní zkušenosti. Existují dvě běžná norská slova plugg a svamp, která jsou prapůvodně příbuzná s anglickými plug a swamp. Zvolil jsem mezi tisíci příklady právě tato slova, poněvadž mají velice charakteristickou fonologickou formu. Pociťují se v každém z obou jazyků jako naprosto domácká a jejich významy jsou dobře známy, i když tato slova mají relativně malou nebo střední frekvenci. Nejednou mě zarazilo slovo plugg přesahem svého významu vzhledem k anglickému plug. V obou jazycích jde o ‚objekt užívaný k uzavření, ucpání otvoru nebo trhliny‘; ale stěží bych nalezl objekt, v jehož označení se oba jazyky shodnou. Nejběžnější denotát slova plug v dnešní angličtině, tj. zástrčka, je v norštině označován výrazem kontakt, což působí další problémy, protože tento výraz znamená také totéž co anglické contact. Většina objektů označovaných slovem plugg v norštině by byla v angličtině pojmenována slovem peg a tak to jde dál. Co se týče slova svamp, řekl mi jednou můj důvěrně známý bilingvní mluvčí: „Je těžké si zapamatovat, že norské svamp neznamená ‘a swamp’.“ V tomto případě nejde o žádný skutečný přesah, poněvadž neexistuje objekt, který by byl označován tímto slovem v obou jazycích. Těmto významům je však společný čistě abstraktní smysl ‚vlhký, pórovitý předmět‘: v angličtině ‚bažina, blata‘, v norštině ‚houba‘.\nZa zmínku stojí, že zatímco zmínění dva bilingvní mluvčí usilovali o to, aby tato slova od sebe oddělili, mluvčí z venkovského společenství na Středním Západě se o to dokonce ani nesnažili. Bažiny, které museli na svých farmách vysušovat, nazývali svamp, nikoli myr a zástrčky, které si dávali do svých domů, se nazývaly plugg, a ne kontakt. Ale ještě více: zatímco pro americké Nory je zástrčka sparkplugg, v Norsku se nazývá tennplugg; první element je norský, druhý je jasný případ výpůjčky z angličtiny.\nTyto příklady dost jasně ukazují, jaké má bilingvní mluvčí problémy. Kdyby jazykové jevy tvořily opravdu pevné a nehybné systémy, v nichž každá jednotka nějak předpokládá jednotku další, nebyla by taková volnost přenášení možná. Ve struktuře norštiny ani žádného jiného jazyka neexistuje nic, co by zabránilo mluvčímu, aby dával známým slovům nové významy podle podobných slov v jazycích jiných. Rovněž neexistuje nic, co by mu zabránilo zaměňovat známá slova jako myr ženského rodu se svamp rodu mužského nebo vytvářet nová slova jako sparkplugg nebo tennplugg. V těchto případech existuje jasná fonémová ekvivalence E (w > v)N nebo N (tt > ǝ)E a morfémová ekvivalence swamp/svamp a plugg/plug, takže slova ztrácejí své etikety a stávají se částí obou struktur. (—N) a (—A) se změnily v (+N) a (+A) a problém slovní zásoby bilingvního mluvčího se takto přiměřeně zredukoval.\n5. Příklady, které jsem dosud uváděl, byly převážně lexikální a někdo by mohl namítnout, že slovník není součástí jazyka. Tento názor nesdílím, protože moje zkušenost s jazykem je taková, že bez slovníku se nedá komunikovat. Existuje jistý druh „zrcadlové“ lingvistiky, která cituje „Alenku v kraji divů a za zrcadlem“ jako důkaz pro to, že gramatika je důležitější než lexikon. V úvodech do lingvistiky je zvláště oblíbené citovat draka Tlachapouda, aby se ukázalo, že věta může být gramaticky správná, aniž má nějaký význam. Jak Valihrach vysvětloval Alence, význam, který mají Carollovy nesmysly, vyplývá z jejich podobnosti se známými anglickými plnovýznamovými slovy: slithy znamená ‚lithe’ a ‚slimy’. (V českém překladu A. a H. Skoumalových: lysperný je ‚lysý‘ a ‚čiperný‘.) Věta složená ze samých plnovýznamových slov nějaký význam obvykle mít bude, zatímco věta vytvořená pouze ze slov gramatických nebude mít význam žádný. Jediným účelem gramatických slov je stanovit přesnější vztahy mezi slovy plnovýznamovými. Také gramatická slova musí mít etikety a mohou se dostat do oblasti přesahu, nedokáže-li je mluvčí s jistotou rozlišit.\nU bilingvního mluvčího je možné skoro všechno, od prakticky úplného oddělení dvou kódů až k jejich splynutí. Důvody pro to zřejmě vyplývají z možné variabilní kompetence v lidském mozku.\nJeště hlubší důvody tohoto jevu lze vidět v procesu, který obvykle označujeme jako učení se jazyku. Mnoho nových studií o učení se prvnímu jazyku ukázalo, jak dítě vytváří své znalosti kombinací memorování a tvořivosti, při které generalizuje na základě nedostatečné zkušenosti a je opravováno svým okolím, dokud nepozná hranice svých pravidel, tj. omezení svého jazyka. Při učení se druhému jazyku je v každém okamžiku jak vedeno, tak i zaváděno jazykem prvním. Do té míry, jak jdou oba tyto procesy ruku v ruce, vzájemně se ovlivňují: každý z obou kódů může být „nesprávný“ vzhledem k existenci kódu druhého.\nMezi těmi, kteří se učí druhému jazyku, je veliká rozmanitost. Soustředím se na tři typické případy, které jsou všem blízké: dítě, školák, dospělý.\n(1) Dítě se může učit jazyku B zároveň s jazykem A, jako to dělal Ronjatův syn a Leopoldova dcera v klasických studiích svých otců. Tyto studie ukazují, že zpočátku se děti snaží oba jazyky spojovat v jeden a teprve po čase se jim ujasní, že tatínek a maminka mluví každý jinak a že jejich systémy se musí oddělovat. Úsilí učících se a jejich eventuální úspěch nám nabízí různé pozoruhodné případy přechodných jazykových struktur. Podobné situace nastávají, když se děti dostanou do jiného jazykového prostředí v pozdějším věku: protože si upevňují jazyk B, jejich jazyk A může být značně oslaben a rozmělněn. Hodně dokladů o tom jsem si opatřil od norské matky, jejíž děti (ve stáří 4 a 7 let) žily nějaký čas ve Washingtonu. Snadno přecházely z jazyka do jazyka a našlo se u nich hodně příkladů na přesahy. To mělo často za následek značné úpravy v systému „hostitelského“ jazyka.\nV jejich angličtině byly výpůjčky jako screeve ‘write’ (za N skrive) a stain ‘stone’ (na N stein) a posuny jako wash up místo ‘washing dishes’, I’m angry on you místo at you, pack up místo unpack atd. Věta “We buried and buried” byla myšlena jako „Stále jsme nesli“, ale norské bϰre se zkřížilo s angl. carry. V norštině těchto dětí byly ještě závažnější posuny, protože její znalost byla udržována jen konverzací doma. Věta “I can beat you” (‚mohu tě bít‘) dopadla jako „Jeg kan bite deg“, což doslovně znamená ‚mohu tě kousnout‘ (I can bite you). Sloveso lage ‚dělat‘ rozšířilo svůj význam podle svého anglického ekvivalentu make a dostávalo se do doslovných překladů do norštiny, např. Tass laget meg skrike ‚Tass mě donutil křičet‘ místo spisovného Tass fikk meg til a skrike. Ukázalo se, že míra vzájemného pronikání je téměř neomezená. Takové děti časem jeden z obou jazyků buď zapomenou, nebo dovedou oba až k dokonalé znalosti, popř. jeden z jazyků žije u nich ve formách z dětství s neadekvátním slovníkem, zatímco druhý se zdokonalí.\n(2) Školák v cizině má velkou nevýhodu v tom, že nemá za sebou jazykové společenství. Jak kdosi řekl, ani on ani jeho učitel si nemají co říci. Naučí se jen tolik, kolik na něm bude škola žádat, a ještě ne všechno. Pokud není ještě dospělý, může se ještě naučit hodně, jestliže se škola postará o to, aby jazyk B nebyl jen předmětem, ale také prostředkem výuky v některých nebo ve všech třídách. V Montrealu probíhá pod dohledem W. Lamberta experiment, který již ukázal, že děti z anglických rodin mohou projít s úspěchem první třídy s vyučovacím jazykem francouzským, aniž tím jejich angličtina utrpí a přitom s dobrými výsledky ve francouzštině. Avšak tam, kde je jazyk domova spíše zatlačován než dominuje, může škola náhlým prosazováním vládnoucího jazyka způsobit trauma, jehož následkem bývá vážné zaostávání žáka. Taková je situace u většiny přistěhovaleckých menšin ve Spojených státech, především těch, jejichž chudoba je vystavuje společenské izolaci a segregaci.\nSituace ve škole, se kterou se většina z nás setkala, je taková, že se dospívající setkají s jazykem B tehdy, když jsou tak pokročilí v jazyce A, že se jazyk B zřídka může stát něčím jiným než jazykem doplňkovým. Obvykle je pouze vyučovacím předmětem, ne prostředkem, a proto je předurčen k tomu, aby byl osvojován hlavně prostřednictvím prvního jazyka. Tento případ Weinreich nazývá „závislý bilingvní mluvčí“ (subordinate bilingual). U takového mluvčího jsou významy zprostředkovány jiným jazykem, tj. jestliže potřebuje slovo pro ‘book’ v jiném jazyce, dokáže to jen pomocí slova anglického. Je to též jistý druh bilingvismu, který je tvořen souborem synonym: u slova book je řetěz ekvivalentů jako Buch, libra, livre nebo kniga a každé z nich může být nahrazeno slovem anglickým. Zkušenost ukazuje, že v této situaci jazyk „spouští“ chybně: je to tak, jako když se slova tahají z klobouku losem. Člověk mluví špatně německy a místo slov německých mu vycházejí slova francouzská nebo italská.\nTyto systémy se mohou zdát žalostně nedostatečné, zvláště učitelům cizích jazyků; ale existují a stojí za studium. Studentský bilingvismus se svými makaronskými strukturami je pozoruhodným zjevem, který by se měl studovat za jiným účelem, než aby studenti získali příslušné známky. Dospívání je obtížné období ve více směrech; překročení prahu puberty je velmi blízké bodu, kdy se ztrácí schopnost získat fonologii rodilého mluvčího, ať už je to způsobeno zesílením nervů (jak říká Penfield), nebo vytvářením charakteru a formováním osobnosti.\n(3) Člověk učící se druhému jazyku jako dospělý je zpravidla přistěhovalec, který přišel do nového jazykového prostředí za zaměstnáním, a to ve věku, kdy už nemá ani výhody dítěte, ani nevýhody dospívajícího. Primárním znakem jeho původu je akcent, kterého se jen nemnohým po pubertě podaří zbavit. Je dokonce problematické, zda by se měl o to snažit. Mohlo by to mít za následek, že by se od něho očekávalo, že se bude po všech stránkách chovat jako domorodec. Greta Garbo nebo Charles Boyer by bez svého exotického akcentu nebyli tím, čím byli. Dospělému nic ovšem nebrání, aby svým novým jazykem mluvil zcela plynně a gramaticky správně. Ale je tu velká pravděpodobnost, že mu zůstanou skryty celé oblasti zkušenosti: své dětství a mládí prožil v druhém jazyce, takže jsou pro něho ztraceny všechny dětské říkanky a něžná mateřská oslovení. Poezie se mu v novém jazyce může zdát chladnější a méně působivá, zatímco práce a myšlení v něm může vytvořit nové struktury. Co se mezitím stalo s jeho jazykem A? Bude to záviset na rozsahu, v jakém ho užívá. Ve srovnání s dítětem je méně pravděpodobné, že ho úplně zapomene, ale bez praxe může snadno zapadnout do minulosti. Znal jsem dospělé přistěhovalce, kteří tvrdili, že zapomněli svůj mateřský jazyk během dvou nebo tří let; jejich neumělé pokusy užívat jej ukázaly pak velké interference s angličtinou. Znal jsem také lidi, kteří si jej zachovali prakticky neporušený do konce svého života, půl století nebo i více.\nObvyklým zjevem v americké imigrantské historii bylo ovšem to, že přistěhovalci vyhledávali přátele a příbuzné a usidlovali se blízko nich, buď ve venkovských nebo městských enklávách. Zde byl otřes přistěhovalce zmírněn a on nemusel hned aktivně užívat angličtiny, protože jeho mateřský jazyk nadále uspokojoval některé jeho potřeby, někdy dokonce všechny. Byla zde dokonce možnost, aby se oba jazyky stabilizovaly ve vzájemné komplementárnosti; jazyk A se užívá doma, mezi sousedy, v kostele, jazyk B v zaměstnání, v obchodě a v politice. Pokud jde o tuto situaci, kterou jsem se sám speciálně zabýval, máme nyní poměrně jasný obraz o normálním vývoji. Jazyku B se učí ti členové skupiny, kteří mají co činit s vnějším světem. Mluví se jím podle potřeby, obvykle s akcentem. Jazyk A je postupně omezován na potřeby domácí, ztrácí velké části své slovní zásoby a ty jsou pak nahrazovány jednotkami z jazyka B, kdekoli tyto jednotky odrážejí přesněji a účelněji kulturní skutečnosti nového prostředí. Ať je přistěhovalec jakkoli připoután k svému jazyku, nemůže v dříve vytvořené kultuře vybudovat kopii světa, který opustil. Dokonce ani francouzští Kanaďané nežijí ve francouzském světě, i když si sami mohou myslit, že tomu tak je.\nJazykovým důsledkem toho je spektrum přechodových struktur, soubor variabilních kompetencí, které jsou zasazeny do různých skupin a oblastí imigrantského společenství. Takovým přizpůsobováním dvou jazyků vznikají bilingvní normy, které redukují úsilí potřebné na přepnutí z jazyka do jazyka.\nKdyž švédský přírodovědec Pehr Kalm navštívil v r. 1750 své krajany v Delaware, sto let po jejich přesídlení, prohlásil, že jejich švédština byla již tak promíšena anglickými slovy, že se stala novým jazykem. Skoro o dvě století později norský přistěhovalec v západním Wisconsinu vyjádřil po příchodu do společenství, kde každý mluvil jeho rodným suldalským dialektem, své ohromení: „Mluvili ryzí suldalštinou všichni stejně, ale jestli to byla suldalština nebo francouzština, v tom jsem neviděl žádný rozdíl, protože jsem nerozuměl ani slovo. Povídali o ‚baren‘ a ‚fila‘ a ‚sheden‘ … a podobně. Nemohl jsem však vůbec pochopit, o čem mluvili, ačkoli jsem rozuměl asi devadesáti procentům všech slov, kterých užívali. Nemohl jsem rozumět, protože všechna tato slova byla zpoloviny nebo zcela anglická. Mluvili o ‚mekar‘ (makes) a ‚fiksar‘ (fixes) atd. … Ale když jsem přišel do kostela, kazatel kázal tak krásně, přesně jako v Norsku, a já jsem rozuměl každé slovo.“ Existenci bilingvních norem a také odchylek od nich jako reakcí na proměnlivé jazykové situace potvrdila řada doktorských disertací o přistěhovaleckých společenstvích v Americe.\nProbrali jsme stručně tyto tři vybrané typy bilingvismu a pozorovali jsme, jak v jednotlivých případech bilingvní mluvčí své dva jazyky navzájem přizpůsobuje. Odděluje je od sebe jen do té míry, jak to vyžaduje společenství, a užívá jednoho k obohacení druhého. Kde existuje stabilní situace, tam se dva jazyky navzájem přizpůsobují tak, že mohou vyjádřit zhruba tytéž distinkce, často s doslovnou ekvivalencí a nedotčeny zůstávají „holé kostry“ těchto jazyků. Krajním příkladem takového vývoje je kreolština a jazyky typu pidgin společensky znevýhodněných žáků. Ale kdekoli je situace v pohybu, učící se „buduje“ jeden nebo oba jazyky současně. Označíme-li výstavbu jazyka jako Aufbau, pak přestrukturování, které se vyskytuje v bilingvních situacích, nazveme Umbau. Zatímco jazyk B se „buduje“, není neobvyklé, že jazyk A je oklešťován a nahrazován částmi jazyka B. Naznačil jsem některé z těchto možností: máme dětský systém, školní vyučovací systém a systém pro dospělé. Každý z nich nějak prostředkuje mezi spisovnými systémy postulovanými pro ideální monolingvní mluvčí.\nPři tomto studiu se potřebujeme zbavit pojmu interference jako pojmu nějak škodlivého jazykům. Bilingvní mluvčí totiž zjišťuje, že mu při komunikování pomáhá přesah mezi jazyky a ve svém sdělení využije všech prostředků, které má ve chvíli mluvení k dispozici.\n6. Jaký smysl má studium toho, co jsem zde nazval přechodové systémy a variabilní kompetence? Zdá se mi, že má aspekty, které mohou zajímat pedagogy, historiky a teoretiky.\n(1) Pedagogický aspekt. Pro učitele jazyka je nutné si uvědomit, že i chyby jeho žáků mohou něco říci o jeho učení. Chyby v jazyce B mohou vyplývat z některých rysů jazyka A, ale také z formování nových pravidel, na nichž učitel musí dále stavět. Jedním z hlavních problémů je to, že vyučujeme obvykle jazyky spisovné, tj. arbitrérně stanovené, takže se tu oceňuje to, že se eliminují přechodové systémy. Nicméně tyto systémy jsou vlastně mostem, přes nějž většina učících se musí jít, aby dosáhla znalosti jazyka druhého; někdy se jim to podaří docela dobře, aniž tento most vůbec opustí. Snad bychom se nemuseli ani tak namáhat, abychom všechny stopy tohoto mostu zahladili.\n(2) Historický aspekt. Studium přechodových a variabilních systémů je v diachronní lingvistice již dlouho středem zájmu. To, co se často označuje jako vliv substrátu, může být chápáno zcela jednoduše jako výsledek bilingvismu dospělých: celý národ byl přinucen učit se jazyk svých přemožitelů. Jeho opak, vliv superstrátu jako v případě vlivu francouzštiny na angličtinu, je důsledkem toho, že potlačené obyvatelstvo se sice brání změně jazyka, ale přijímá prvky, které dávají vzniknout novému, bilingvnímu dialektu jazyka starého: to je případ změny staré angličtiny v angličtinu střední. Zatímco jazyková divergence vyplývá z izolace, konvergence vyplývá z kontaktu a studium bilingvních systémů je ke konvergenci klíčem.\n(3) Teoretický aspekt. Existence přechodových systémů by měla zajímat všechny teoretiky jazyka. Některé variety angličtiny, kterými mluví dospělí mluvčí, nemají /∅/ a /đ/ a substituují je buď /t/ a /d/, nebo /s/ a /z/. Existují bilingvní systémy angličtiny, které postrádají alternaci mezi /s/ a /z/, takže alomorfy morfému -s se nerozlišují. Existují i pokreolštěné variety angličtiny, které nemají sponu nebo proverbum a některé, jež nerozlišují přítomný a minulý čas. I když připustíme, že žádná z těchto variet není spisovná, je faktem, že si jejich mluvčí s Angličany navzájem rozumějí. Ale hlavní je to, že tato „angličtina“ není monolitická struktura jen s jednou možnou formou v každém bodě. V celé její gramatice jsou přípustné volby a etikety, jimiž jsou jednotky opatřeny, musí umožnit mluvčímu, aby prováděl správná přepnutí, kdykoli se objeví spouštěcí signál. Přirozené jazyky můžeme výstižně popsat tehdy, uznáme-li, že jejich gramatiky a lexika nejsou strnulé, ale pružné, ne pevné, fixované, ale variabilní. Co jsem nazval „přechodový“, není proto nutně „přechodové“; je to skutečná část lidské komunikace a je přechodové jen tehdy, když je posuzujeme vzhledem k nějakému arbitrérnímu spisovnému jazyku. Tento spisovný jazyk je sám o sobě také jen přechodový systém, který dočasně ustrnul sociálním nebo akademickým rozhodnutím.\n(Z anglického originálu přeložily A. Jirsová a H. Prouzová.)\nStigmata of Bilingualism\nThe author concentrates his attention on those aspects of bilingualism that has been not yet taken into account in its definitions: its association with poverty, alienity and lack of education. He analyzes the interrelations of the two languages of a bilingual speaker, covering a diapason from a practical separation of the two codes, to their complete fusion. He finds the causes of this phenomenon in the process of acquisition of the second language. When analysing this process, the author discusses three typical kinds of the learners: (a) the child, (b) the school learner, (c) the adult, and shows the way in which bilingual speakers accomodate one language to the other and the development of intermediate systems.\n W. F. Mackey, Bilingualism as a World Problem, E. R. Adair Memorial Lectures, Harvest House 1967, s. 18 (francouzsky: Le bilinguisme: phénomène mondial).\n B. Stolt, Luther sprach „mixtim vernacula lingua“, Zeitschrift für deutsche Philologie 88, 1969, 432—435.\n U. Weinreich, Languages in Contact: Findings and Problems, New York 1953, s. 1 (přetišt. The Hague 1963).\n N. Chomsky, Aspects of the Theory of Syntax, Cambridge, Mass. 1965, s. 3; srov. rec. P. Sgalla Nová podoba transformační syntaxe, SaS 28, 1967, 94n.\n H. A. Gleason, Jr., An Introduction to Descriptive Linguistics, New York 1961.\n E. Haugen, Review of Weinreich’s Languages in Contact, Language 30, 1954, 380—388; Bilingualism, Languages Contact, and Immigrant Languages in the United States, Current Trends in Linguistics 10, ed. T. Sebeok, The Hague — Paris 1973.\n M. G. Clyne, Transferrence and Triggering, The Hague 1967.\n J. A. Fishman, Language Loyalty in the United States: The Maintenance and Perpetuation of non-English Mother Tongues by American Ethnic and Religious Groups, The Hague 1966.\n N. Hesselmo, American Swedisch: a Study in Bilingualism, Harvard 1961 (disertace).\n D. De Camp, Toward a Generative Analysis of a Post-creole Speech Continuum, Conference on Pidginization and Creolization of Language, Jamaica 1968, s. 4.\n M. G. Clyne, viz pozn. 7.\n J. Ronjat, Le développement du langage deservé chez un enfant bilingue, Paris 1913; W. F. Leopold, Speech Development of a Bilingual Child, Evanston, III., 1939—1949, 4 sv.\n Srov. W. a L. R. Penfield, Speech and Brain Mechanisms, Princeton 1959.\n E. Haugen, The Norwegian Language in America: a Study in Bilingual Behavior, Philadelphia 1953, s. 59, 2 sv. (2. opr. vyd. Bloomington, Ind. 1969, 1 sv.).\nSlovo a slovesnost, volume 36 (1975), number 1, pp. 8-17\nPrevious Aleksandr D. Švejcer: Вариативность языковой нормы в территориальном и социальном аспектах (На материале современного английского языка)\nNext František Daneš, Miroslav Komárek, Miroslav Grepl, Roman Mrázek, Karel Hausenblas, Zdeněk Hlavsa, Jan Kořenský: Teoretické základy synchronní mluvnice spisovné češtiny


SoftWare Samuraj: WebSphere MQ, vzdálené posílání zpráv\nWebSphere MQ, vzdálené posílání zpráv\nChystám teď do firmy takovou kumulovanou prezentaci o Enterprise Integration Patterns (EIP), WebSphere MQ (WMQ) a WebSphere Message Brokeru (WMB), tak bych se chtěl postupně podělit o pár konceptů. První z nich je koncept remote messaging na WMQ.\nNásledující příklad předpokládá již hotovou instalaci WMQ a je zaměřen na komunikaci dvou instancí WMQ - jedna je na lokálním a jedna na vzdáleném prostředí. Pro vyzkoušení, nebo prezentaci je možné použít i jenom jedinou, lokální instanci. Nejdřív si na úvod definujeme základní komponenty, které bude potřeba vytvořit, a které spolu budou komunikovat:\nSprávce front vlastní a spravuje fronty, kanály a další objekty. Je to první WMQ objekt, který je nutné na čisté instalaci vytvořit. Správce umožňuje další objekty vytvářet, konfigurovat, spouštět, vypínat atd. Pro přístup k frontám a zprávám poskytuje queue manager dvě rozhraní (API):\nMessage Queue Interface (MQI) - proprietární rozhraní umožňující kompletní přístup k WMQ.\nJava Message Service (JMS) - Java specifikace pro asynchronní messaging.\nDatová struktura pro ukládání zpráv. V našem příkladu budeme používat čtyři typy front:\nLocal queue - lokální fronta pro ukládání zpráv.\nRemote queue - definice fronty, která je vlastněná jiným queue managerem.\nTransmission queue - (lokální fronta,) dočasné úložiště zpráv určených pro vzdáleného queue managera.\nDead-letter queue - lokální fronta určená pro nedoručitelné zprávy.\nPoskytuje jednosměrnou komunikační cestu pro přenos zpráv z jednoho queue manageru na druhý. Skládá se ze tří částí:\nodesílající Message Channel Agent (MCA),\nNa odesílajícím konci je vyžadována transmission queue.\nArchitektura vzdáleného posílání zpráv\nBarevně jsou vyznačeny nově vytvářené objekty. V případě, že existuje pouze jedna (lokální) instance WMQ, je možné oba queue managery vytvořit lokálně. Obecný postup vytvoření objektů je následující:\nVytvoření queue managera.\nVytvoření dead-letter queue.\nVytvoření local (remote) queue.\nVytvoření transmission queue.\nVytvoření message channelu.\n(Spuštění sender message channelu.)\nJelikož nejde o tutoriál, nebudu popisovat vytvoření jednotlivých objektů - to je dobře popsáno v dokumentaci. Pouze bych zde zmínil, že všechny uvedené objekty lze vytvořit dvěma způsoby - buď pomocí grafického rozhraní MQ Explorer (velice snadné), nebo pomocí MQ Script Commands (MQSC).\nVýsledná architektura vypadá takto:\nV uvedeném příkladu se zprávy vkládají do fronty SENDER a jsou přenášeno do fronty RECEIVER. Testovací zprávy je možné jednoduše do front vkládat, procházet a mazat pomocí již zmiňovaného MQ Exploreru (opět viz dokumentace). Pokud chcete zaměstnat i dead-letter queue, vložte zprávu do transmission queue QM_JPRASE, objeví se ve frontě DLQ na správci QM_REMOTE (transmission queue vyžaduje speciální hlavičku, která při běžném vložení zprávy do fronty není vyplněná).\nA k čemu je to vůbec dobré, posílat zprávu z jednoho queue managera na jiný? Jenom čistě pro posílání zpráv to samozřejmě smysl nemá - na to by stačily fronty definované v rámci jednoho queue managera, ke kterým by se připojovali komunikující konzumenti a provideři.\nSmysl to začíná dávat v momentě, pokud potřebuje komunikovat více queue managarů, např. z důvodů high availability, škálovatelnosti apod.\nVystavil Vít Kotačka v 14:08\nŠtítky: integrace, messaging, wmq\nagile (6) big data (2) build (6) certifikace (6) eip (4) flex (2) git (2) golang (3) governance (4) gradle (6) hadoop (1) integrace (5) interview (11) issue tracking (3) java (19) jdbc (1) jms (4) jpa (1) jython (4) kanban (6) knihy (26) konference (5) linux (1) maven (2) mercurial (3) messaging (7) oracle (8) patterns (3) perforce (5) python (5) rest (5) saml (3) scala (1) security (3) soa (7) soa suite (5) soap (4) spring (3) sql (1) sw engineering (15) swagger (1) teamleading (18) testing (1) tutorial (3) uml (2) version control (8) vim (1) web services (6) web sockets (1) weblogic (3) wicket (2) wlst (4) wmq (3) wsdl (3) xsd (2) xslt (1)\nWebSphere MQ, interakce s Javou


Výborné výkony sborů na XVII. festivalu „Trnavské zborové dni“\nMezinárodní festival pěveckých sborů „Trnavské zborové dni“ vstoupil ve dnech 13.–15. října 2005 již do svého XVII. ročníku. Svým charakterem a počtem účastníků patří tento festival spíše ke komorním evropským sborovým přehlídkám, svou tradicí a stále stoupající uměleckou úrovní je však nepochybně nejvýznamnější sborovou událostí na Slovensku.\nJiří Kolář, úterý 18. října 2005\nLetošní ročník představil v soutěžní části posluchačům a odborné porotě celkem šest smíšených pěveckých sborů ze čtyř zemí – České republiky, Lotyšska, Maďarska a Slovenska. Z České republiky to byly přední mladé sbory Cum decore z Liberce (Čeněk Svoboda) a Vox iuvenalis z Brna (Jan Ocetek), z Lotyšska jeden z nejlepších smíšených sborů hlavního města Rigy Anima, z Maďarska Pěvecký sbor Ference Liszta z Györu a ze Slovenska Akademický pěvecký sbor Jána Cikkera při FHV UMB z Banské Bystrice (Štefan Sedlický) a Smíšený pěvecký sbor Nitria z Nitry (Pavol Procházka).\nV mimosoutěžní části festivalu v Úvodním a Slavnostním zahajovacím koncertu vystoupily ještě čtyři trnavské pěvecké sbory – Mužský pěvecký sbor Bradlan (Viera Hovancová), Cantica sacra Tyrnaviae (Pater Reiffers) a sbory, které známe dobře již z jejich koncertních a soutěžních vystoupení v naší republice - pěvecký sbor gymnázií města Trnavy Cantica Nova (Gabriel Kalapoš) a Smíšený pěvecký sbor Tirnavia (Andrej Rapant).\nVysokou uměleckou úroveň soutěžního festivalu potvrdilo spolu s nadšeným publikem i hodnocení soutěžních výkonů sborů mezinárodní odbornou porotou (předsedkyně Doc. MgA. Blanka Juhaňáková, ArtD.).\nV kategorii A (sakrální hudba) se v I. (zlatém) pásmu umístili oba čeští zástupci a spolu s nimi rovněž Akademický sbor Jána Cikkera z Banské Bystrice a lotyšský sbor Anima, který získal navíc pochvalu poroty a finanční prémii. Do II. (stříbrného) pásma zařadila porota pěvecký sbor Nitria a maďarský Pěvecký sbor F. Liszta. Ani v kategorii B (světská hudba) nepotřebovala porota k svému hodnocení III. (bronzové) pásmo. Nejvyšší hodnocení v I. pásmu a pochvalu poroty s finanční prémií získal tentokrát brněnský Vox iuvenalis. V témže pásmu se pak umístily ještě banskobystrický Akademický sbor, lotyšský sbor Anima a Pěvecký sbor F. Liszta z Györu, ve II. pásmu pak sbory Nitria a Cum decore.\nSbor Vox iuvenalis získal navíc ještě Diplom za vynikající dramaturgii soutěžního vystoupení (stylově pestrý, výrazově kontrastní program s řadou náročných, málo zpívaných skladeb, jako např. R. Godart: Ecoutez la trompette, F. Poulenc: Vinea mea electa, P. Eben: <#>Spiritus mundum adunans<#>, K. Slavický: Rozmarný, A. Tučapský: Potom, P. Fiala: Gratia Musa tibi) a sbor Cum decore Diplom za interpretaci madrigalu B. Martinů Aj, stupaj (výborně však provedl i další skladby svého repertoáru, např. Caligaverunt oculi mei J. D. Zelenky, Pater mi z Pěti postních motet A. Tučapského nebo stylově dokonalé úpravy spirituálů Going down dat lonesome road nebo Rock my soul. Velice přesvědčivě působily i dirigentské výkony obou našich mladých sbormistrů.\nCo nelze opomenout v této stručné informaci o festivalu Trnavské zborové dni, to je přízeň, které se těší festival, ale i činnost trnavských pěveckých sborů u primátora města Trnavy Ing. Štefana Bošnáka. Způsob, jakým podporuje město pravidelně celoroční činnost všech svých sborů a samozřejmě i tento festival je podle mých zkušeností zcela výjimečný a skutečně příkladný. Vyplývá nejen z lásky ke sborovému zpěvu a kultuře vůbec, ale i z pochopení významu této složky našeho života pro vývoj a výchovu občanů města, zvláště pak jeho mladé generace. Potvrzením správnosti této cesty byl pak Úvodní koncert v kostele sv. Jakuba, na němž vystoupily všechny trnavské sbory samostatně, i Slavnostní zahajovací koncert, na němž za doprovodu rozšířeného Trnavského komorního orchestru, spoluúčasti sólistů a za řízení uměleckého ředitele festivalu PaedDr. Gabriela Kalapoše provedly trnavské sbory společně ukázky z děl G. Verdiho, P. Mascagniho a G. F. Händla.\nXVII. ročník festivalu byl rovněž součástí kulturních akcí, jimiž města Brno a Trnava realizují společný kulturní projekt vzájemné spolupráce a poznávání těchto dvou příhraničních regionů. Proto v rámci Slavnostního zahajovacího koncertu dostal prostor k vynikajícímu koncertnímu vystoupení i brněnský Vox iuvenalis (S. Rachmaninov, A. Pärt, F. Poulenc).\nDík za dokonalou organizační připravenost festivalu a vytvoření milé, přátelské atmosféry patří organizačnímu štábu festivalu v čele s ředitelkou Trnavského osvetového strediska, výkonnou ředitelkou festivalu PhDr. Annou Melíškovou.\nChtěl bych věřit, že si i v budoucnu udrží Trnavské zborové dni své nezaměnitelné postavení v hudebním životě města Trnavy i celého Slovenska a že se stane vyhledávanou příležitostí nejen k setkávání pěveckých sborů ze Slovenska, Česka, Polska, Maďarska a dalších zemí, ale i k dalšímu rozvíjení přátelství, výměně názorů a zkušeností slovenských i zahraničních sbormistrů.


Beckham prý bude v zimě k mání za pět miliónů liber - Sport.cz\n25. října 2006 12:02 - MADRID\nKariéra Davida Beckhama v Realu Madrid se možná chýlí ke konci. Podle britského deníku Sun už španělský velkoklub o anglickou fotbalovou hvězdu nestojí a v lednovém přestupním termínu ji nabídne jiným zájemcům. K mání prý Beckham bude za pět miliónů liber (asi 211 miliónů korun). Před třemi lety přitom Real za jeho přestup zaplatil Manchesteru United bezmála pětinásobek.\nBeckham už není v Realu obdivovanou hvězdou a od letního příchodu nového trenéra Fabia Capella nedostává příliš šancí v základní sestavě.\nSmlouvu v Realu má bývalý anglický kapitán platnou do konce této sezóny, a pokud ho klub neprodá nebo se s ním nedohodne na prodloužení kontraktu, může Beckham odejít bez náhrady.\nV letošní sezóně nastoupil jednatřicetiletý záložník jen ve třech ze sedmi ligových zápasů od první minuty.\nV nedělním prestižním duelu s Barcelonou odehrál jen 13 minut. "Je to smutné. Ale nemohu nic dělat. Mám tu 24 hráčů nejvyšší úrovně," řekl Capello listu Sport-Bild.


Zemětřesení na Tchaj-wanu poškodilo kabely, ovlivnilo internet i banky | Hospodářské noviny (IHNED.cz)\nSilné zemětřesení, které v úterý postihlo Tchaj-wan, porušilo podmořské kabely, zhoršilo internetové služby a zablokovalo bankovní transakce. Problémy s komunikacemi hlásí banky a podniky v regionu. Otřesy půdy poškodily podmořské kabely, které zajišťovaly kontakt Tchaj-wanu s Malajsií, Singapurem, Thajskem a Hongkongem. Částečné problémy jsou ve spojení s Čínou, Jižní Koreou a USA. Opravy by mohly trvat až tři týdny.\nNejvětší jihokorejský telekomunikační operátor pevných linek a širokopásmových služeb KT Corp uvedl, že se při úterním zemětřesení přerušilo šest podmořských kabelů. Banky v Soulu uvádějí, že se přerušily devizové transakce. Zprávy o přerušení některých spojení hlásí i významný tokijský devizový trh. Systém EBS, přes který jde většina devizových transakcí mezi dolarem a jenem, ale zřejmě funguje.\nSvětová informační agentura Reuters Group Plc uvádí, že situace postihla všechny její klienty v Japonsku a Jižní Koreji. Akciový i peněžní trh v Šanghaji fungují normálně. Největší čínský operátor pevné sítě China Telecommunications Group však oznámil, že se při zemětřesení poškodily linky z Číny do Tchaj-wanu, ale i Spojených států a Evropy, a některé se přerušily zcela.\nTchajwanský Chunghwa Telecom uvedl, že se poškodily dva ze čtyř podmořských kabelů. Druhé největší japonské telekomunikace KDDI Corp. připomínají, že se spojení nepřerušilo zcela díky alternativním linkám. Singapurské telekomunikace SingTel a StarHub dodávají, že nyní mají jejich klienti pomalý přístup na internetové stránky.


Frýdek-Místek odehrál při úterním večeru první z dvou zápasů ve dvou dnech s Kadaní. Již po první třetině byla vidět značná převaha na straně rysů, když jí vyhráli 3:0. Následně padlo ještě kvantum branek a domácí si připsali...\nTradiční klubové barvy frýdecko-místeckých Rysů se na chvíli v tomto týdnu doplní i o barvu oranžovou. Ptáte se proč? Abychom i my podpořili boj s ošidnou nemocí zvanou leukemie.\nLukáš Daneček byl hlavním aktérem vysokého vítězství rysů proti Jihlavě. Za své záda až do času 59:48 nepustil ani jeden kotouč. Nakonec mu hosté bohužel znemožnili udržet čisté konto. Pokud by se ale měl vyhlásit jednoznačně...\nWojnar vedl o víkendu reprezentaci Chorvatska\nPřed koučem rysů stála v těchto dnech další trenérská výzva. Kromě toho, že táhne frýdecko-místecký celek za postupem do předkola play-off Chance ligy, postavil se o víkendu také na lavičku chorvatské reprezentace, kterou čekal...\nNedělní zápas s Jihlavou měl jasného vítěze. I přestože byl stav po první třetině ještě vyrovnaný a bezbrankový, nakonec skončil jednoznačným vítězstvím rysů, kteří Duklu porazili vůbec poprvé v sezoně!\nÚtočník Kafka fandům ukázal, že to umí rozjet i za pípou\nPo více jak roce a půl proběhlo v pořadí druhé setkání fanoušků HC Frýdek-Místek s hráči, které neslo příznačný název - „S hokejisty na pivo“.\nDohrávku 6. kola s Třebíčí obohatilo předání dárků Charitě FM a fotbal v Zorbingových koulích\nPondělní utkání dohrávky 6. kola Chance ligy s Horáckou Slavii Třebíč nabídlo mimo hokeje taky dvě události.


Leo Salvet, Jiří Baroš , Jiří Baroš / 26. 8. 2007\nKatolický biskup si prověřuje pravověrnost kněze, který se u něho uchází o přijetí do služby:\n"Co říkáte Neposkvrněnému početí Panny Marie?"\n"Jak vnímáte papežskou neomylnost?"\n"Jak se stavíte k zákazu svěcení žen?"\n"A máte na tyto věci nějaký vlastní názor?"\nLeo Salvet, Jiří Baroš , Jiří Baroš / 21. 10. 2006\nŘek a Rus se hádají, který národ byl v minulosti vyspělejší. Řek tvrdí, že samozřejmě helénský, protože měl vynikající stavby. Rus se ptá, jak to ví....\nLeo Salvet, Jiří Baroš , Jiří Baroš / 17. 10. 2006\ndovolte mi, abych Vám vyjádřil vřelé díky za Vaše příspěvky na téma "Svěcení žen". Byl jsem upřímně překvapen zájmem publika o toto téma. Nyní bych si dovolil učinit malé resumé. Především je nutné sdělit, že cílem mého úvodního příspěvku bylo zamyslet se nad otázkou, zda otázka svěcení žen je doménou pouze církevního práva, a tudíž co do odpovědi v čase měnitelná, či doménou věroučnou. Po zhodnocení všech věcných příspěvků jednotlivě i v jejich souhrnu jsem dospěl k následující úvaze.\nLeo Salvet, Jiří Baroš , Jiří Baroš / 10. 10. 2006\nNa téma svěcení žen v katolické církvi již bylo uvedeno mnoho různých pohledů. Přes názorovou heterogenitu lze však přesto abstrahovat dvě skupiny názorových proudů. Základním rozdílem je řešení otázky jejich nositelů, zda úprava institutu svěcení žen je doménou božského práva, které nelze změnit lidskou mocí, a to ani římským biskupem, nebo pouze doménou církevního práva, a tedy v dispozici příslušné zákonodárné církevní autority.\nTi, kteří jsou seriozně přesvědčeni, že ikompatibilita přijetí vyššího svěcení s ženským pohlavím je božským ustanovením, snaží se podpořit svůj názor z božího zjevení. V Písmu svatém však přímý důkaz jeho pravdivosti nemohou nalézt...\nLeo Salvet, Jiří Baroš , Jiří Baroš / 4. 10. 2006\nZajímalo by mě, zda se mezi uživateli tohoto fóra najdou takoví kristovci, kteří mají stejný problém jako já: totiž jsou závislí na internetovém pornu a dnes a denně s tím bojují a chtějí se od toho s Boží pomocí osvobodit.\nJsem si vědom toho, že je to příliš intimní otázka a že na ni zde asi nikdo postižený otevřeně nezareaguje. Nevím však už, jak jinak najít jiné české kristovce (či kristovky), kteří mají podobný problém a řeší ho. Zatím jsem totiž s nikým z Čech o tomto "dirty little secret" (jak se tento druh závislosti pojmenovává na amerických křesťanských anti-porno stránkách www.xxxchurch.com) nehovořil. A že ten problém i v českých církvích existuje, jsem si jist.\nKázání o velrybě (a trošku o Grétě)\nMartin C. Putna / 27. 10. 2019\nVelryba tu je. A žádná kostra. Tahle velryba je zpropadeně živá a zpropadeně nebezpečná. Jenže my jsme, jak řečeno, suchozemské krysy, a tu velrybu nevidíme a to nebezpečí nevnímáme.\nHana Farná / 2. 12. 2019\nJak vůbec rozumíme pojmu advent – příchod? Je to jen očekávání? Nebo také putování? Když čekáme vzácného hosta, zpravidla mu i vycházíme naproti. Celý náš život je vlastně advent, očekávání i putování. A celá historie světa je jeden jediný advent. Vždyť celý vesmír směřuje k vrcholu pomyslného kuželu, k bodu, který Teilhard de Chardin nazývá Omega.


2020 Japan Gyokuro Tezumi Zen\nVložil Tomáš Klouda 31.1.2021, autor Tomáš Klouda\nZatím nejvyšší sorta gyokura, kterou mistr Sakamoto vypěstoval.\nRuční sběr a ruční zpracování je v Japonsku velice vzácné a nemalou měrou se podílí na ceně tohoto skvostu. Nicméně výsledek veškerou námahu a cenu ospravedlňuje.\nČaj, kterým můžete směle pohostit i nejvzácnější návštěvy. Jen málo lidí mělo kdy možnost ochutnat čaj této kvality.\nZalijeme vodou o teplotě 30°C Po dvou minutách louhování slijeme do poslední kapky.\nLIST Absolutně jemná vůně po travinkách, lehce po francouzské růži a smetaně - po adaptaci v pokojové teplotě lehce květové složky s jemnými procítěnými travinkami. Nejsytější zelená, jakou jsem u japonských čajů viděl - tmavé lehklé jehličky s precizním zpracováním. Některé listy jsou úzké opravdu jako jehla. Velikostně až 2,5 cm dlouhé listy, převládají větší jehličky 1-1,5cm. Pouze malé množství zlomků.\nNAHŘÁTÝ LIST Od počátku vložení listu do mírně vyhřátého kyusu voní list tak pronikavě, že jsem nic podobného ještě nezažil. Vnímám výraznou umami, mořské řasy, velmi netradiční travnatost, bukové listy na jaře plné mízy. Po delším napaření vůně japonských nudlí s mořskou řasou, sladká mléčno-krémová složka v pozadí, lehce vůně lososa - masová složka bez rybiny, nebo nějakého negativního projevu. Procítěná jemná vůně.\nBARVA NÁLEVU Světlá, zelinkavá, zcela bez kalu, či prachu. Vůně hrášková, mořská řasa, mléčná složka v pozadí, decentní travinky, spíše sladký základ.\nCHUŤ První nálev slano-hořko-sladký. Základna nálevu mi přijde tak jemná, jako by byla zásaditá, přesto je prostoupení chutí po usrknutí tak enormní, ultimátní. Dokonálá ranní rosa s kapkou travinky, hořkost jen obohacující celek, naprosto zanedbatelná v celku. Chuť mořské řasy, plátku filety lososa - doslova masová složka, pocit na stěnách úst. V mnoha částech úst cítím nudle s mořskou řasou - soba nudle. Slaná složka dodává pocit královských ústřičných prvků - to vše při jemné travince působí noblesně a neskromně - také vše působí na každém mikrometru úst. Některé prvky se mohou zdát zvláštní, ale není tam ani stopa po někajé rybině, nebo pachuti plodů moře, jsou to ty základové chutě, velmi silné, pronikavé. V závěru dochutě při x-tém poválení doušku je cítit mladý hrášek. Velmi, velmi silná umami a to bez hořčiny, či hořkosti, kterou nacházím v tomto spojení často u fukamushi.\nDOCHUŤ Dochuť je pochpitelně ještě mocnější. Sladké tělo, slaná je v dochuti jen minimálně, květové prvky až téměř k osmanthu, doteky růže, lehce "masové" prvky - jako vyzrálé hovězí, nebo syrový losos na sushi. Později travnato-květinové nuance s mléčnými doteky. Počet chutí, které lze vnímat i ty, které tvoří jen dotek by se vyšplhal na desítky. K 15-ti minutám prožívání cítím čistou francouzskou růži. Dochuť je mocná, dlouhá. Není přestřelená, ale právě pro svůj dokonalý balanc a dlouhé trvání dokáže člověka naprosto pohltit. V samém závěru je cítit travnaté prvky s lehkou chutí mořské řasy. V mrazu foceno, kolem nuly ochutnáváno. Pokaždé desítky minut prožívání na každý nálev. Silně ochlazující nálev, poměrně povzbudivý účinek, ale ve výsledku mě nálev usadil, uvolnil, jako bych byl na opiu - dokonale meditační zážitek.\nVYLOUHOVANÝ LIST List sytě zelený, tmavý. Malé plátky listů, poměrně tuhé a pevné. V celku je překvapivě poměrně mnoho světlejších zelených stonků, které jsou i tužší. (pojídání listu po přípravě - výtečný materiál i na chuť, nebo jako ingredience k vaření!)\nPříprava v shiboridashi 80ml s 75°C a v kyusu 100ml s 60°C. Připravováno na 4 nálevy u obou příprav. Musím přiznat, že čaj je mistrovský. Teplejší voda jen podtrhla složky, trochu vylezla hořkost a travnatost, ale je stále v úplně jiné, hladké rovině. Spíše, než popisky, bych měl přednést elaborát, jestli se čaj za ty peníze vyplatí. Jasně, na tuto záležitost bych dělal v práci druhý přesčas o víkendu a to ještě s nadstandardními příplatky nadnárodní společnosti. ALE. Vše, co bylo dosud ochutnáno, veškeré pocity, dojmy, předsudky, domněnky, to se zbořilo jako domek z karet. Když už takový čaj máte u sebe, uskladníte jej jak se patří, tak máte při ruce sváteční nevšední zážitek. Na podobný euforizující, doslova mysl prostupující zážitek si jen matně vzpomínám - tyto pocity jsou jako když poprvé ochutnáte nějaký lepší a starší sheng pu-erh, poprvé nějaký prestižní vysokohorský oolong. Je to drahé. Lidé za koňaky, doutníky, tetování a šperky dávají mnohem více. Když je NAŠÍ vášní čaj, tak nelitujeme peněz. Obzvláště, když dostaneme požitek, jako je tento. Příprava v keramice, v shibu mi přišla lepší, struktura "UFO" shiba dala celku o kousek rozvětvenější projevy. Ještě pátý nálev na velmi dlouhé louhování vydal jemný nektar.\nAle pryč od úvah. Studenější voda mi přinesla více krémové, mléčné nuance, růžové květy, květinové doteky a výrazné tóny nudliček s mořkou řasou. Objevil jsem tam také mnohem výrazněji tu "masovou" složku. Teplejší voda dala všepohlcující plnost, sytost, travnatější základnu, mírnou, ale výraznější hořkost, mořské řasy, smetanu, byliny. Vodu jsem použil studánkovou "telečskou" z lokality Skalka v Jihlavě. Voda v zimě vyvěřá z původně důlní činnosti. Chutná, výborná samotná, čaj tedy jen podtrhla, mám pro tento typ čaje vyzkoušeno i macerování v této vodě. Pocitově - i když jsem nezkoušel - mám dojem, že čaj by snesl i 80-85°C, je to dokonalý příklad kvalitní práce, ty nejlepší čaje prostě nejdou udělat nepitelné. Zkuste nějakou levnou senchu zalévat teplejší vodou - já z těchto čajů měl dlouho respekt a vyhýbal jsem se jejich přípravě. U totoho se to paradoxně nestane - o to více jsem byl nadšen, jak je čaj všestranný.\nZávěrem: Na první dobrý pu-erh vzpomínáte měsíce, na první dobrou senchu léta, ale na podobné Gyokuro vzpomínáte věčně. Ten pocit, kdy ochutnáte a hned víte, že se laťka zvedla, že už vám nebude stačit to co dřív a že budete od nynějška vždy srovnávat s takovýmto kusem - dar i prokletí :-D


Levné rybářské navijáky - Nejlevnější rybářské navijáky na HLEDEJCENY.cz\nFox FX11Mivardi Active 5000Okuma Longbow XT 665Sonik Tournos 8000\nRybářské navijáky - zboží\nMéně než 200 m (62)\n200 až 250 m (34)\n250 až 300 m (31)\n300 až 350 m (22)\n350 m a více (51)\nMéně než 0.25 mm (36)\n0.25 až 0.3 mm (50)\n0.3 až 0.35 mm (47)\n0.35 až 0.4 mm (45)\n0.4 mm a více (23)\n3.2 : 1 (1)\n3.3 : 1 (2)\n4.1 : 1 (7)\n4.3 : 1 (10)\n4.4 : 1 (3)\n4.5 : 1 (11)\n4.6 : 1 (16)\n4.7 : 1 (13)\n4.8 : 1 (15)\n4.9 : 1 (6)\n5 : 1 (32)\n5.1 : 1 (19)\n5.2 : 1 (38)\n5.3 : 1 (7)\n5.5 : 1 (12)\n5.6 : 1 (2)\n5.7 : 1 (4)\n5.8 : 1 (3)\n6.2 : 1 (10)\nMéně než 4 (37)\n4 až 6 (41)\n6 až 8 (69)\n8 až 12 (58)\n12 a více (8)\n435 m Kapacita cívky\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 4.6 : 1 Převodový poměr\n* Velikost cívky: 100 * Počet ložisek: 6 * Převod: 4,6:1 Naviják z dílny anglické firmy Fox vyvinutý přímo pro kapraře. V posledních letech si firma Fox budovala stále silnější a silnější jméno na t... Více informací\n280 m Kapacita cívky\nNaviják, který nabízí potřebnou spolehlivost a kvalitu v nejnižší cenové kategorii. Je osazen přesnou zadní brzdou s plynulou regulací a cívkou s hladkou povrchovou úpravou. Parametry produktu: Active 5000 Poč... Více informací\nod 332 Kč do 349 Kč\nOriginální Longbow od Okumy se stal legendou mezi rybářskými navijáky v celé Evropě. Nová verze Longbow XT má všechny předpoklady, aby dosáhl minimálně stejné obliby, protože disponuje novými technologickým... Více informací\nod 1 799 Kč do 1 995 Kč\nUdává průměr vlasce se kterým počítá uvedená kapacita cívky. 4.6 : 1 Převodový poměr\nHodnota převodového poměru přímo úměrně ovlivňuje rychlost navíjení. 9 Počet ložisek\nZbrusu nový velkokapacitní naviják Sonik. Robustní stroj s hladkým chodem je konstruován tak, aby Vás nikdy nezradil. Tournos 8000 je ideální volbou pro kapraře, kteří hledají výkon, spolehlivot a trvanlivo... Více informací\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 3.3 : 1 Převodový poměr\n* Jedinečný smekací naviják Tica Cybernetic GG 100 určený především k lovu sumců. - 8 nerezových ložisek - počítačově vyvážený rotor k omezení vibrací - náhradní identická kovová cívka - kovové tělo nav... Více informací\nUdává průměr vlasce se kterým počítá uvedená kapacita cívky. 5.7 : 1 Převodový poměr\nNové Daiwa navijáky BG kombinují nejvyšší odolnost se silou při navíjení a s hedvábně hladkým chodem. Tělo navijáku HardBodyZ je vyrobeno z hliníku a je bezpečným a pevným obalem pro převody Digigear II. Ty... Více informací\nDAM Fighter Pro with Line 120 FD\nModerní naviják s přední brzdou (FD) s grafitovým tělem, rotorem a cívkou s klipem na vlasec. Dodává se s monofilním vlascem. Moderní naviják s přední brzdou (FD) s grafitovým tělem, rotorem a cívkou s klipem ... Více informací\nModel Chilli sice cenově patří do základní skupiny navijáků, provedením a výbavou se však rozhodně řadí do vyšší kategorie. Tento naviják vás dokáže překvapit od první chvíle. Model Chilli sice cenově patří d... Více informací\nod 536 Kč do 582 Kč\nChoco je sice navijákem nižší cenové kategorie, zároveň mu však nechybí nic, co by jakýmkoliv způsobem snižovalo jeho kvalitu. Choco je sice navijákem nižší cenové kategorie, zároveň mu však nechybí nic, co by... Více informací\nod 747 Kč do 802 Kč\nVelmi oblíbený naviják od značky Okuma nyní v akci 1+1 zdarma. Ložiska z nerezové oceli 3 + 1RB Rychle nastavitelné antireverzní válečkové ložisko Strojová anodizační hliníková cívka Hliníková ruko... Více informací\n325 m Kapacita cívky\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 4.5 : 1 Převodový poměr\nod 1 599 Kč do 2 799 Kč\nOkuma Pulzar Baitfeeder 6000\nNaviják od firmy Okuma s automatickým spínačem systému volné cívky, který má grafitové tělo odolné vůči korozi. Naviják od firmy Okuma s automatickým spínačem systému volné cívky a grafitovým tělem odolným vů... Více informací\nod 1 595 Kč do 1 599 Kč\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 5.5 : 1 Převodový poměr\nPopis produktu Navijáky od firmy Sema se zadní brzdou jsou velmi populárním pomocníkem a používá je stále více rybářů. Naviják má 9+1 nerezových ložisek. ISS (Instant Stop System) eliminující zpětný prok... Více informací\nShimano Big Baitrunner XTB\nÚspěšný naviják Big Baitrunner je zpět! A je vybaven těmi nejlepšími technologiemi Shimano. Navijáku dominuje velká AR-C cívka s pomalou oscilací v kombinaci se systémem pokládky vlasce Aero Wrap II. Tato komb... Více informací\nod 5 889 Kč do 9 219 Kč\nNaviják TICA Cybernetic GG 60 je zmenšená verze známého sumcového speciálu TICA Cybernetic GG 100, který vyniká svou silou a výkonem. Naviják TICA Cybernetic GG 60 je zmenšená verze známého sumcového speciálu ... Více informací\n165 m Kapacita cívky\nUdává kolik metrů vlasce o daném průměru lze navinout na cívku. 0.32 mm Průměr vlasce\nUdává průměr vlasce se kterým počítá uvedená kapacita cívky. 5.4 : 1 Převodový poměr\nPředstavujeme Vám vytříbený, ikonický baitcastový multiplikátor Revo Winch. Řada Revo Winch navazuje na tradiční baitcastové multiplikátory od švédské značky Abu Garcia jež je její 4.generací. Tato dlouhá ... Více informací\nAbu-Garcia Revo SX 30\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 6.2 : 1 Převodový poměr\nLuxusní rybářský přívlačový naviják Abu Garcia Revo SX s přední brzdou. Tělo a převody navijáku je vyrobeno z odlehčené slitiny X-Cräftic v uhlíku IM-C6 (srovnatelné s kovovým tělem, ale mnohonásobně lehčí ... Více informací\nAbu-Garcia Revo X 20\nPřivítejte do rodiny Revo dalšího člena, tentokrát s názvem Revo X Spin, jež respektuje všechny požadavky dnešní doby. Aktraktivní vzhled, vysoký standart kvalitních komponentů, moderní prvky a v neposlední... Více informací\nBojová brzda - umožňuje rybám únik a bojování. Přední brzda - vhodná pro lov kaprů i jiných větších ryb. Volnoběžná brzda - umožňuje nastavit odpor kladený rybě při záběru. Zadní brzda - citlivější a méně odolná, pro menší a středně velké ryby. 5.3 : 1 Převodový poměr\nHodnota převodového poměru přímo úměrně ovlivňuje rychlost navíjení. 13 Počet ložisek\nVelké množství zkušeností, které jsme získali v průběhu posledních desetiletí v cíleném lovu kaprů nás inspirovalo k vyvinutí celé řady nových, kvalitních výrobků řady PC 52 pro lov těch největších a nejtěžšíc... Více informací\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen v kategorii Rybářské navijáky užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Rybářské pruty nebo Rybářské doplňky, Rybářské oblečení, Rybářská křesla, stoličky a lehátka.\nRybářské navijáky Shimano • Rybářské oblečení • Rybářské navijáky Okuma • Rybářské navijáky Mivardi • Rybářské navijáky Fox • Rybářské kleště a peany • Rybářské zátěže • Rybářské tašky, kufry a krabičky • Rybářské navijáky Tica\nRybarske navijaky 1 1\nRybarske navijaky se signalizaci\nNavijaky rybarske 1 1\nRybarske pruty s navijaky