Zasklení lodžie stavební povolení – Domácí opravy\nZasklení balkonů a lodžií a stavební povolení. Uvažujete-li o zasklení balkónu či lodžie v panelovém domě, budete nejspíše potřebovat získat. V ostatních případech je třeba stavební povolení. Formulář lze získat na webových stránkách stavebního úřadu nebo na stránkách Ministerstva pro místní rozvoj. Neboť se jedná o stavební úpravu, při které se mění vzhled stavby a může negativně. Právě taky řešíme zasklení lodžie stavební povolení a máme další problém, protože nám bylo řečeno, že musíme mít stejné zasklení, jaké už na domě je.\nPodléhá zasklení lodžie stavební povolení ohlášení nebo musí být stavební povolení? Kolaudační řízení za ty, kteří taky zasklili, ale ještě si nepožádali, dosud neproběhlo. Chystáte se na výměnu vstupních dveří, oken nebo například na zasklení lodžie stavební povolení? Ověřte si, zda se vaše bydlení nenachází v památkové zóně. Pokud ano, konzultujte svůj stavební záměr nejprve s památkáři, ušetříte si tím možné komplikace. Některé dodavatelské firmy tyto formality vyřizují samy. Lodžie je součástí stavební konstrukce, balkon je ke konstrukci připojený… A za poslední, postavím-li do možné únikové cesty skleněnou zástěnu, nezhorší se náhodou poměry požární bezpečnosti?\nJaká je doba platnosti stavebního povolení a lze ji případně prodloužit? Stavební povolení nebo stavební ohláška. I zde zasklená lodžie funguje jako účinná termoizolace v zimě, která výrazně sníží únik tepla. Co je to zkrácené stavební řízení? Součástí schvalovacího řízení je souhlas majitele (správce) domu, v některých případech je nutné získat vyjádření i hasičského záchranného sboru.\nPožadavkem stavebního úřadu je, aby se obyvatelé domu předem domluvili a pro své lodžie. Někdy stačí ohlášení, někdy je potřeba stavební povolení. Vždy však potřebujete souhlas majitele objektu nebo společenství vlastníků. U těch většinou není potřeba 100% souhlas, záleží na úřadu a stanovách. Cesta k zasklené lodžii je dnes velmi jednoduchá.\nZačíná stavebním povolením, které je zcela nezbytné. Bezrámové zasklení skutečně nebývá považováno za změnu vzhledu budovy. Obraťte se na útvar hlavního architekta, jak jste napsal, a požádejte o písemné stanovisko. Pokud se toto zasklení nebude některému vlastníkovi jednotky líbit, nechť se pak individuálně obrátí na soud. Bude jeho povinností aby prokázal že jste změnil vzhled domu. Otázka, zda na zasklení lodžie potřebuje majitel bytu stavební povolení, začala být aktuální v letošním roce, kdy stoupl poplatek za stavební povolení.\nDobrý den, zasklení lodžie bezrámovým systémem nevyžaduje ani ohlášení ani stavební povolení.\nPřed zahájením prací je ale nutné si vyžádat závazné stanovisko odboru památkové péče Magistrátu hl. Prahy a souhlas vlastníka domu. Potřebovat budete zcela jistě také souhlas majitele domu a je možné, že se k vašemu záměru budou muset vyjadřovat i hasiči. Mam stavební povolení se souhlasem BD na zasklení balkonu před 5lety.\nNyní dochází k zateplení domu,kompletní rekonstrukci balkonu a zateplení balkonu. Rozsah potřebných povolení pro zasklení lodžie se bohužel liší dle příslušného stavebního úřadu. U některých bytových domů je však vydáno stavební povolení na zasklení všech lodžií a nájemníci, družstevníci či nynější vlastníci si lodžie postupně zasklívají a potom žádají o vydání kolaudačního rozhodnutí. Proto doporučuji, se nejprve ujistit, zda stavební povolení již nebylo vydáno. Demontáž stávajícího zasklení 1. Zpětná montáž zasklení 30% ceníkové ceny.\nCeny uvedeny bez 15% DPH pro bytové užití a konečná cena se upřesní po zaměření lodžie technikem. Pro úspěšné zasklení lodžie je nutné vlastnit stavební povolení, nebo ohlášení stavby na stavebním úřadu. U zasklení lodžie se jedná o stavební úpravu, která mění vzhled stavby. Vzhledem k tomu, že tato úprava může mít negativní vliv na požární bezpečnost celé stavby, bude nutné zajistit si stavební povolení. Je nutné stavební povolení na bezrámový systém?\nPokud je na Vašem domě již tento systém umístěn, tak není již žádné povolení potřeba. Pokud ne, informujte se na bytovém družstvu, či příslušném stavebním úřadě. Ceny zasklení balkonu u firmy OPTIMI, s.\nPrevious Post Pisek pod zakladovou desku\nNext Post Daruji bazen za odvoz


Tento mladík uchvátil talentovou soutěž v Británii! Podívej se, co předvedl! - electropiknik.cz\nTento mladík uchvátil talentovou soutěž v Británii! Podívej se, co předvedl!\nTalentové soutěže si nikdy nenechají ujít různé prazvláštní osoby, které se snaží přesvědčit o tom, že mají talent nejen diváky a porotu, ale i sami sebe. Tento chlapík však do této kategorie rozhodně nepatří!\nTento kluk je ve skutečnosti kouzelník! Dokonce se tím i živí a sbalil na to i svou manželku.\nTriky dělal jen s kartami, přičemž měl vyhrnuté rukávy a neváhal stát přímo před porotou a ne na pódiu.\nJeho ruce pozorně sledovala kamera … A přesto se mu to povedlo! Dokonce sám velký Simon Cowell řekl, že tomuto triku uvěřil!


Audiokniha Poslední poklona Sherlocka Holmese 6 - Nezvěstná šlechtična - Audioknihy ke stažení\nAudiokniha Poslední poklona Sherlocka Holmese 6 - Nezvěstná šlechtična\nJelikož Sherlock je zaneprázdněn v Londýně, do Lausanne pošle vyšetřit zmizení lady Frances Carfaxové Watsona samotného.\nPoslední poklona Sherlocka Holmese #6\n01 - Nezvestna slechticna - cast 1\n02 - Nezvestna slechticna - cast 2\n03 - Nezvestna slechticna - cast 3\n04 - Nezvestna slechticna - cast 4\nLitujeme, ale tuto audioknihu momentálně nelze zakoupit. Buď ještě není v prodeji, nebo už jí vypršela licenční práva. V nabídce ale máme množství stejně zajímavých audioknih, určitě si snadno vybereš jinou.\nChcete ze Sherlocka slyšet víc? Tuto audioknihu si můžete koupit výhodněji v rámci kompletu Poslední poklona Sherlocka Holmese\nLady Frances se obvykle ozývala své staré vychovatelce, slečně Dobneyové, ale ta od ní neobdržela ani jeden dopis už celých pět týnů. Watson se na vlastní pěst vydá po stopách pohřešované šlechtičny do Švýcarska, ale dovedou ho do pohřební společnosti v Londýně...\nsherlock holmes - nikdy nesklame\naudiokniha sa mi naozaj veľmi páčila, dej je napínavý má spád. Interpréti svoju prácu zvládli bravúrne, a celú dobu vás udržujú v napätí.je to kniha ktorú si určite radi vypočujete aj viac krát. nakoľko som fanúšik kníh A.C.Doyla poznám a mám napočúvaných a prečítaných mnoho kníh, toto je pre mňa novinka.\nTentokrat doktor Watson sám v akci. Klasická holmesovská detektivka. Solidní příběh se solidní zápletkou. Interpretace ne na sto procent, ale asi spis proto, ze jsem byl zvyklý na dramatizace Doylových příběhu.


Kudlanka - ARCHIV - MASOCHISMUS BABIČEK\nBabička nereagovala nijak. Jak to celé nakonec dopadlo nevím, vystupovala jsem dřív než oni. Uf uf, jaký masochismus nutí babičky, aby dobrovolně hlídaly taková roztomilá vnoučátka?\nNebo moje tchýně. Několikrát týdně jede hodinu přes město, aby vyzvedla vnučku ze školy a odvezla ji na kroužek kreslení či lekci golfu. Pak hodinu, hodinu a půl stepuje venku na mraze, čeká, až kroužek skončí a veze ji zpět a sama se pak zas vrací hodinu domů. Autobus tam jezdí ve špičce dvakrát do hodiny, třikrát cestou přestupuje. Občas ještě vyřizuje nákup bot nebo čepičky, kterým byla pověřena. Ve snaze dodržet požadavky (čepička nesmí být pletená, ale musí být zavazovací) nákupem stráví několik dní a samozřejmě nikdy nenakoupí správně.\nJak se tohle babičkám stane?\nJaká temná síla je nutí dělat takovéhle věci?\nNeexistuje třeba nějaké preventivní očkování?\nNebo musí babička při první návštěvě porodnice přísahat na zavinovačku, že ve zdraví i nemoci, v bohatství i chudobě... ? Třebas se brzo stanu babičkou i já a tak bych chtěla bych připravená...\nJá nevím teda, : Petronila\nbabička nejsem a ještě dlouho nebudu, ale specielně u takhle malých dětí je IMHO normální, že občas reagují stylem - ty jsi zlá, protože mi nechceš dovolit/udělat to či ono. Adekvátní reakci na to nelze paušálně určit - prostě stylem jak kdy. Říct mi dítko, že jsem kráva, tak dostane přes pusu, říct mi, že jsem zlá a nemá mě rádo, nemrknu ani okem a stejně jako ta babička onu věc nezvednu, případně mu s úsměvem řeknu, ať si je zvedne samo, že jsem nevyhrála záda v bingu, a vychutnám si ho. Tu jedinou špatnou věc by udělala, kdyby mu v té chvíli vyhověla.\nA ta druhá babička tchýně - nejspíš chce jen vnučce udělat pomyšlení. Babičky přece mají být rozmazlovací. Což samozřejmě neznamená, že si k nim lze vše beztrestně dovolit.\nTa temná síla, Můro, se možná jmenuje prostě jen láska. Nebo životní moudrost. Je krásné vzpomenout si jako dospělák uzmítaný životem, že kdysi byl někdo, kdo byl ochotný se pro mé dětské rozmary rozkrájet na kousky.\nleden 04, 2010 23:38\na můžu si ještě dovolit tipnout, : Petronila\nže ta dívenka, vožená na lekci golfu, není Tvým dítětem, alébrž dítětem buď bývalky Tvého manžela, popřípadě jeho sourozence, kterého (nebo jeho partnera) nemáš zrovna v oblibě?\nleden 04, 2010 23:44\njo babičky mají být rozmazlovací : alena puntík\nmoje babička na mě pletla svetříčky, šály, rukavice, čepičky, vstávala ve čtyři ráno, abych měla k snídani bábovku nebo vdolečky, mně jediné vařila k snídani kakao, protože jsem nepila /a dosud nepiju/ bílou kávu - tedy kávu s mlékem a cukrem a vyžadovala jsem pouze černou - tehdá vařenou z tzv. Žitovky. Četla mi pohádky a zpívala mi....ale běda, když jsem neposlechla, nebo něco provedla! To mě sjela jak lavičník a samosebou mi sem tam nějakou šoupla /jo nějakou - nepočítaných!/. Ta mě i bráchu dokázala srovnat do latě tak, že byste se nestačili divit. Ale my jsme ji milovali a ona milovala nás a nebylo nic, co by jí pro nás by,lo zatežko. Sice říkala, že od výchovy máme rodiče, ale vychovala nás dobře a naučila nás spoustu věcí. Je škoda, že už je mrtvá. Moje děti mi bohužel nedopřály to potěšení být babičkou....ale třeba se stane zázrak.....\nleden 05, 2010 02:07\nbabičkuju ráda, ale přestalo by mě to bavit : wendy\nkdyby vnouče bylo nevycválaný hyperaktivní rozmazlenec ? Kdybych s ním neužila žádnou vzájemně pěknou chvilku ? Vím že vnouče tu není pro mou zábavu, ale ten vztah přece může být pěkný, ne ? Když si jen vzpomenu na svou babičku opočenskou !\nMožná bych tiše brečela do polštáře. Možná bych se s tím smířila. Nevím.\nPetronila to napsala dobře, jen si myslím, že i ty rozmary musí mít mantinely. Ale to ona určitě ví.\nAlenko, věř na zázraky! Ty se přece běžně dějí !\nleden 05, 2010 07:06\nved je to super : Sipik\nVed je super, ked sa je o koho opriet, v sucasnosti rodicia nemaju vela krat na vyber, ked nepomozu stari rodicia, tak nemozu budovat karieru...., zabezpecit rodinu.\nMam kamaratku, obaja su v praci uspesni, vyborne zarabajuci, ale len vdaka tomu, ze maju babickovsky full servis. Babky na striedacku chodia pre vnucku do skolky, staraju sa o nu, kym rodicia nepridu z prace, alebo ked je chora,... varia im na kazdy den veceru.\nViete ako im to obcas zavidim?\nMoja mama ma milion inych zaujmov a preto nikdy nema cas a ked ma, tak na Ninku nema trpezlivost a este sa ju sustavne snazi vychovavat, pretoze je presvedcena, ze ja neviem nic urobit spravne, ani dieta si neviem vychovat. A otec je alkoholik, takze nanho sa spolahnut neda. Nevies si predstavit ake je to tazke moct sa spoliehat len a len na seba.\nLen pre ilustraciu, predstav si, ze si doma s chorym dietatom so 40tkami a potrebujes nakupit jedlo. A nema Ti kto pomoct.\nTakze ja by som to nenazvala masochizmom babiciek, podla mna to je empatia\nleden 05, 2010 07:52\npetronilo: : mura1\nbabička s dvěma vnoučátky, podle hlasů tak mladší školní věk a předškolák. Zvláště starší dítko bylo poněkud hlučné.\nfakt ti prijde adekvatni, ze desetilete dite vyrvava na cely autobus, ze babicka je zla, kdyz se mu nemuze sehnout pro cosi, co mu upadlo pod sedacku?\nsipik: o ctyricitkovych horeckach ani matkach samozivitelkach nebyla rec. a pokud mam vyhrady k tomu, ze naordinuju babicce nakup cepicky a pak ji sprdnu, ze koupila blbou, tak mam asi fakt malo empatie.\nleden 05, 2010 08:04\nKdyž to tak čtu, : mamča\ntak už se vidím, že jednou budu babička - Baba Jaga, ke které budou dávat vnoučátka za trest.\nZnám pár mrňousů, co bych je hlídala s láskou a péčí, ale zřejmě už nemám dost trpělivosti na rozmachané fracky vychovávané "moderními" metodami.\nZmiňovaný chlapec z autobusu by ode mě dostal záhlavec už za to, že hlučí v dopravním prostředku, natož abych mu sbírala nějaké jeho krámy.\nleden 05, 2010 08:38\ntady názorně vidíš, že i když napíšeš v podstatě fejeton, tak každý "čte" obsah podle svých životních zkušeností...\nJá bych to až tak psychologicky nepitvala. Dítě má mít mantinely a já jsem teda dítě v autobuse nikdy řvát nenechala. Nesehnula bych se, ale pokud bych extra nespěchala, vystoupila bych.\nPsychologické pitvání, zda je zmiňovaná vnučka exmanžela či koho, mi přijde zcela mimo...\nleden 05, 2010 08:42\nkam chodíš na ty obrázky? Trochu mi článek připomíná film Páté kolo u vozu s paní Zdeňkou Baldovou. Co se týče situace v autobuse, tak proč se zlobit na babču, ta chce být užitečná. To rodiče by zasloužili ceres.\nleden 05, 2010 08:47\nZrovna : Reny\njsem říkala dceři, že těžko budu hlídací babička, když půjdu do důchodu v 64 letech. Takže v době, kdy budu mít možnost (budoucím) vnoučatům věnovat všechen svůj čas a vypomáhat - jak je to tady v Čechách běžné, z nich budou nejspíš puberťáci...\nleden 05, 2010 09:04\nDovolte mi, : Los evropský.\nabych se připojila se svou úvahou - tři věci v životě člověk nemůže žena o sobě s jistotou říct - jakou bude matkou, babičkou a tchyní. Můžeš si stokrát jako bezdětná říkat "tohle bych nikdy nedopustila, já být jeho matka, tak bych ho..." a pak to může dopadnout tak, že ti poleze hyperaktivní spratek přes hlavu a ty už prostě nebudeš mít sílu se s ním postopadesáté od rána toho dne dohadovat, napomínat, zaujímat jinou činností, být trpělivá... a s babičkováním je to zrovna tak. Kdybyste slyšeli mou mámu, která mě vychovávala stylem "u nás se ZÁSADNĚ nelíbáme, není to hygienické, dítě ZÁSADNĚ nechováme a nepěstujeme žádné mazlení, je to návykové, u nás se ZÁSADNĚ dojídá všechno, co je na talíři (někdy i pět hodin jsem nad tím seděla!) a když se připravovala na babičkovskou roli, tak byly na denním pořádku upozornění typu: protivného spratka ti hlídat nebudu, jestli se bude chovat takhle, nebo onakle, tak se ti předem omlouvám, ale s hlídáním nepočítej, čokoládu zásadně dostávat u nás nebude a kdyby si ke mně dovolil to a tohle, nemilosrdně bych ho spráskala, s tím počítej... no mráz po zádech z toho šel a říkali jsme si, to bude pěkná baba Jaga... a pak jsem takhle jednoho dne přijela na chatu, kde děda s babičkou hlídali dvouapůlletou Magdalenku, nepozorována jsem se dívala otevřeným oknem a uzřela jsem mimi, jak sedí na malé židličce u stolečku a vydává úsečné povely: Pribináčka! (přiskočila babča s pribináčkem). Lžičku! (přiskočil děda s lžičkou, a podal ji do natažené ručky podobně, jako podává instrumentářka chirurgovi skalpel). Plenu! (přiskočila babča a uvázala plenu místo bryndáku). Přistrčit! (přiskočil děda a přistrčil ji ke stolečku). Majda dojedla pribináčka a opět tím sebejistým pohybem chirurga podala za sebe kelímek: Vyškrábat! (přiskočil děda a vyškrábal zbytky a dal jí olízat, kelímek poté odnesl, Majdu odstrčil od stolečku, aby si mohla jít hrát). No - jaký jsou??\nleden 05, 2010 09:20\npardon, na začátku má být člověk - žena\nleden 05, 2010 09:21\nMáš kliku, Majda se narodila jako ředitelka.\nleden 05, 2010 09:26\nnapiš sem nějaký fejetony! To se čte jedna báseň!\nleden 05, 2010 09:29\nO hyperaktivních dětičkách, : mamča\nsvých dvojčatech, bych mohla psát romány. Mnohem horší byl ovšem jejich žárlící, o dva roky starší bratr. Už jako miminům jim bral dudlíky, aby ječeli, a já abych viděla, co je to za lumpy, zatímco jediné hodné (neřvoucí) dítě je on.\nMoje maminka byla přirozenou autoritou pro nás všechny, takže ani s mými vejlupky neměla nikdy problém, a kluci jí milovali.\nTchýně zas milovala jen nejstaršího vnuka, kterého soustavně protěžovala a litovala, jaký je chudáček, že má ty dva nemožné bráchy. Než jsme to zjistili, bylo na řadu problémů zaděláno.\nleden 05, 2010 09:32\nJaký jsou - rozmazlovací přece.. : wendy\nOno to není jen na nás, jak my se zachováme, jak se k tomu postavíme, co nás osloví, ale taky záleží na tom, jaká je snacha, event.zeť. Z toho jsem měla trochu obavy. No chvíli trvalo než jsme si se snachou sedly, ale teď už je to o.k. Když jsem přijela naposledy, řekla Martina - to je fajn že jsi tu, já jdu na setkání s kámoškama, tak to tu zvládnete samy, že. Buď tu jako doma a přijeď kdykoliv, i bez potřeby ohlídat...ať si malou užiješ. A ona je taková, že kdyby to nebylo míněno vážně tak to fakt neřekne. Jen by snesla, kdyby mě Michal pozval. Je to lvice, je svá a velice rázná. Kromě toho ví, že není důvod, proč by si to měla rozházet s manželovou milovanou matinkou, že...ono to je jedno k druhému. Takže tak.\nleden 05, 2010 09:33\nVíte, na co já se nejvíc těším? : alena puntíkovaná\naž budu dělat svým dětem to, co dělala moje babička své dceři a moje matka mně. "Co na ty ubohý děti řveš, ty nerváku?!!! Vychovávej je s láskou a klidným slovem! Pamatuješ se, jak TY! v jejich věku.../atd.atd.atd - a specielně u mých dětí si bude na co vzpomenout/. No - tak ti sežrali bábovku...a co jako, kdybys jim dal pořádně najíst, tak to neudělali (příklad)...nakonec buď rád, že jsou zdraví a že jim chutná...co by za to jinej táta dala!Vysvědčení? No - tak se ty Einsteine podívej na ty svoje...já ti je klidně poskytnu, všecky je mám schovaný!!!!" a tak dále.Vždycky přijedu, přivezu dětičkám čokoládičky a pomerančky - či jiné lahůdky - poňuchlám se s nima a sdělím jejich rodičům jaké dělají výchovně chyby. Já si toho užila "neurékom" neb jsem bydlela se svojí matkou - tedy babičkou dětí v jednom domě. A můžu vám říci, že pro dšti samotné nic lepšího není.\nleden 05, 2010 09:53\nUž jsem napsala! Třeba Majda a čičinka\nleden 05, 2010 09:57\nvřele doporučuju: : d@niela\ntady je ten Losíkův fejeton "Majda a čičinka" http://www.kudlanka.cz/index.php?option=com_content&task=view&id=2388&Itemid=33\nMj. Losová, koukej pokračovat, píšeš fakt moc hezky :-)))\nleden 05, 2010 10:11\nKdyby mně dítě dělalo kdekoliv to, co chlapec babičce v úvodním článku, tak se s ním nebavím, a vyřídím to ručně. : Myška\nA vůbec - hlučnost v dopravním prostředku bych netolerovala. Netolerovala jsem to svým dětem, naučit to jde, tak ani vnoučatům.\nA aby mi školák řekl, že jsem zlá? Jednak by dostal po puse, a následně bych mu sdělila, že jsem ho hlídala naposledy. Když se mu to se mnou nelíbí...\nHlídací babička asi taky nebudu - do důchodu mám jít za 22 let, a kluci jsou dospělí, takže jejich děti při mém odchodu do důchodu budou nejspíš na střední škole...\na co je špatnýho na tom, že Ti řekne, že jsi zlá? Je to nějak sprostý nebo něco? Jo takhle kdyby řekl kráva, to bych mu přes tu hubu dala taky, ale tohle? (Ale uznávám, každý máme ty hranice jinde).\nA to s tím hlídáním naposledy - fakt bys ho za tohle přestala hlídat? Nebo by to bylo jen plané vyhrožování?\nleden 05, 2010 10:21\nPetronilo - když někomu něco nepodáš, když někomu nevyhovíš - jsi zlá?? : Myška\nTak stejně jako bych si něco takového nenechala líbit od svých dětí, nenechám si to líbit od vnoučat\nleden 05, 2010 10:28\nještě mě napadá v souvislosti s tím babičkovstvím a opatrováním jeden problém, o kterém jsem psala Daniele cca před půl rokem, že by bylo možná téma na Kudlu - ale asi v té záplavě pošty /což chápu/ zapadl. Setkala jsem se v průběhu krátké doby u svých známých a vzdálenějším příbuzenstvu s tím, že chlapi těžce snáší a kritizují takovéto vyvařování mladým, hlídání a své ženě to mají tak trochu za zlé. Jak to vnímáte Vy?\nleden 05, 2010 10:29\nOdeslala jsem to omylem nedokončené.\nTak stejně jako bych si něco takového nenechala líbit od svých dětí, nenechám si to líbit od vnoučat. Mě by nenapadlo říct své matce, že je zlá, protože není. To, že nevyhovím druhému přece neznamená, že jsem zlá?\nPetronilo, nebylo by to plané vyhrožování - klidně bych přestala. : Myška\nSamozřejmě, že bych mu dala možnost se omluvit, ale stanovila bych si pravidla - ještě jednou něco podobného a konec. Nejsem rohožka.\nleden 05, 2010 10:35\nz jeho subjektivního pohledu mu to tak klidně může připadat. Proč by nemohl říct, že je na mě naštvaný, protože mu to nepodám, když je? Podstatné je, že (zase z mého pohledu), že neřekl nic sprostého, třeba za krávu, jak už jsem řekla, by mu jedna přiletěla, jen by to fiklo.\nJá to vnímám jako pokus o dětské vydíráníčko (máma/babička určitě nebude chtít být zlá, takže mi vyhoví), s rozkoší dítku ukážu, že tohle prostě nefunguje, ale pokud nepřekročí určitou hranici, neuráží mě to a tudíž nemám pocit, že bych si něco "dala líbit".\nleden 05, 2010 10:39\njestli ti chlapi nemaj svým způsobem pravdu... jsem rozvedená, maminka mi občas hlídávala, teď už skoro ne, kluk je větší. Ale vyvařování a takové to podporování mladých v podstatě na svůj úkor? To je myslím české specifikum.\nleden 05, 2010 10:41\nještě na doplnění - pro mě slova "jsi zlá" z úst malého dítěte v této situaci znamenají, že se pokouší neadekvátně vyjádřit, že se na mě pro něco zlobí, a na to má právo. Neuvažuju v kategoriích "já přeci nejsem zlá, tak proč mi to říká"?\nleden 05, 2010 10:42\nBlbé je, : Macesska\nže to dítě za svoje frackovství nemůže - za to můžou ti, co ho vychovávají. A pokud se na něj babička vykašle, tak může leckdy odstřihnout jednu z mála možností, kdy se takové dítě setká s dospělým, který je ochotný se mu intenzivně věnovat a ukázat mu třeba, že existuje i jiný přístup k okolí, než "všechno si vyječím a vyvztekám" a vyplatí se.\nOna někdy chvíle nereagování a omezení komunikace dokáže dítě zklidnit a odradit od opakování líp než scéna a pár facek.\nleden 05, 2010 10:44\nMyško, do třetice - : Petronila\nale plně chápu, že pokud by se dítko opakovaně chovalo způsobem pro mě nepřijatelným (ale evidentně máme tu hranici každá někde jinde), také bych asi přikročila k nějakým radikálnějším řešením.\nMyslím ale, že jsou to většinou duše tvárné, a jsou schopné rychle pochopit, že tudy cesta opravdu nevede.\nleden 05, 2010 10:46\njá to taky neuznávám. A znám ze svého okolí dost příkladů, kdy se to nakonec obrátilo proti těm ženám, někdy až taková opičí láska je špatně.\nleden 05, 2010 10:47\nmáš pravdu. Já myslím, že ty potvůrky jsou v naprosté většině případů schopné velmi dobře rozlišovat, co na koho platí, a dovolí si ke konkrétnímu dospělému jen to, co mu dovolí on.\nBlbá a smutná by asi byla situace, kdy by některý z rodičů babičku vnoučetem vydíral (že jí ho nepůjčí, když...) a ona by měla pocit, že musí vnoučátku ve všem vyhovět, aby si nestěžovalo. Takhle se podbízet bych ale asi nedokázala.\nleden 05, 2010 10:51\nPetronilo, dítě v mladším školním věku už dobře ví, co si může dovolit říct. : Myška\nA pro mě "jsi zlá", když mu nevyhovím, není přijatelné. Zřejmě, pokud si to dovolí v busu, tak se tak chová i jindy. A pokud si rodiče nechají "hvězdičkovat" na hlavu, je to jejich problém, byť by se mi to stokrát nelíbilo. Ale u mě by si to dovolit nemohlo. A pokud přece, tak bych mu dala na výběr - buď se bude chovat jak chci já, nebo se mnou nebude.\nNejsme obecně otroky svých dětí a vnoučat, je jen na nás, jestli chceme vnoučata hlídat, trávit s nimi čas. Takovou tu otročinu - službu "mladým" (postarat se o vnoučata, nakoupit, uvařit, uklidit,...) neuznávám.\nleden 05, 2010 11:00\nmio, ono to bude stejné když se člověk chová jako rohožka : wendy\nať to je ke komukoliv - ano, dítě brzo vycítí co s jak. Ale předtím to zkouší, hajzlíčci malí. A že chlap žárlí - určitě. To je jako když přijde do rodin nový sourozenec, mmnoho starších sourozenců začne žárlit. Je to novum. A chlapi nejsou takové charitní povahy...\nleden 05, 2010 11:04\ntady opravdu asi narážíme na rozdílné pojetí těch hranic - co jednomu nevadí, pro druhého není přijatelné.\nTa služba mladým - dřív jsem to absolutně neuznávala, dnes jsem k tomu o dost tolerantnější. Ale musí to být z lásky a nikoli z "povinnosti". Viděla jsem fungovat pár takových modelů a pokud je to oboustranné (mladí si uvědomují, co pro ně babička/děda dělají), je to jedna z nejkrásnějších věcí, co si umím představit.\nleden 05, 2010 11:19\nurčitě poznají. Ale nějakou dobu budou zkoušet, jestli to třeba nepůjde po jejich\nJako macecha taky přesně nevím, co bych dělala, kdyby se mi takhle v autobuse vzpříčila pastorkyně. Na fyzické násilí už je velká, na scény trénovaná...kdyby nepomohlo pár ostrých slov, asi by taky následovala chvíle ticha - a možná odsednutí, kdyby bylo kam. Naštěstí je to většinou zlatá holka a veselé pubertální scénky si nechává na doma. Ovšem rady, jak je zvládat, beru všemi deseti!\nleden 05, 2010 11:20\nPetronilo - jistěže každá máme jinde hranice. : Myška\nA ještě jedna věc - pokud bych byla kontinuálně ve styku s vnoučetem od narození, mohla působit na jeho výchovu, tak by se mi s největší pravděpodobností nestalo, aby mi řeklo, že jsem zlá. Jestli má právo být naštvané, když mu nevyhovím? Abych se bála nevyhovět? To snad ne. Jen ať to hezky rozdýchá a uvědomí si, že vždycky nebude po jeho. Dítě v mladším školním věku ještě není v pubertě, a dělá-li popsané, jak to bude vypadat, až s ním ta puberta začne třískat? Pošle babičku rovnou do hvězdy třeba.\nproč bála nevyhovět? Klidně nevyhovím, když to uznám za vhodné, i kdyby se dítko na hlavu postavilo.\nJá si myslím, že každý - včetně dítěte - má právo mít vztek (byť z mého pohledu naprosto neoprávněný) a je naprosto v pořádku, pokud ho vyjádří, pak se s tím dá nějak pracovat. Je na mně jako na vychovateli, abych ho naučila vyjadřovat ho adekvátním způsobem. Bude se mu to pak hodit i jako dospělému.\nleden 05, 2010 11:37\n... : Kateřina2\nMyslím, že babičky by se neměly nechat zneužívat, a to jak od vlastních dětí, tak už vůbec ne od vnoučat nebo skrze vnoučata. Já jsem to těm svým jasně řekla, když se jim narodilo dítě a měli takové nějaké choutky, že bych snad mohla hlídat. Doslova se vnutili na návštěvu a snacha se mi snažila dát dítě do náruče. Prý ať si ho pochovám! No tím by to začalo a kdoví jak by to skončilo. Nejspíš bych pak suplovala rodiče, aby si mohli užívat. No přece po mně v pětapadesáti nemůžou chtít, abych skončila se svým volným časem a věnovala se děckám. Když si ho dělali, taky se mě neptali, tak ať si to teď jenom vyžerou sami. Dokonce se mě syn snažil vydírat. Prý že to strašně rychle uteče a něco mi unikne. Ale jen ať si poradí sami. Já si dětí užila, když jsem měla ty svoje. A na nějaké další nemám náladu. Když už do toho šel, tak se vším všudy. Na hlídání ať si zaplatí nějakou au-pair, a když na to nemá, jeho problém. Já přece nejsem od toho, abych řešila jeho problémy.\nKateřino : mia\ntohle mi zas přijde úplný protipol,velice odvážný řekněme, tam bych se tedy také dostat nechtěla. Ale v každém případě respektuji každého vlastní volbu, tedy i tvou. A jistě je to složitější než se dá v těch pár řádcích vypsat a hodně to vypovídá i o Tvém vztahu k synovi. Ale je to privátní věc každého.\nleden 05, 2010 11:44\nKateřino, : Petronila\ndost dobrá provokace ;-))\nPetronilo - vztek by vyjádřil, tak by dostal po puse. Hotovo. Nenechala bych ho po busu vykřikovat. : Myška\nNemyslím si, že je dobré, nevšímat si jeho projevů v naději, že se uklidní. Musí vědět, že se něco nedělá, a pokud to nerespektuje, a chová se jak já nechci, spacifikuji ho, ale nebudu ho ignorovat.\nleden 05, 2010 11:46\njo Petronilo : Kamila\nKateřino2, je jen na tobě, jak si to zařídíš. : Myška\nMožná má tvůj syn pravdu, jednou třeba budeš litovat, že jsi se k vnoučeti víc neměla, a nedovolila vytvořit mezi vámi pouto.\nNeznám tvého syna a jeho ženu, ale že by jen to, že chtějí, aby sis pochovala jejich dítě, znamenalo, že ti jej chtějí strčit na hlídání a sami si jít užívat? Není to od tebe trochu paranoidní?\nleden 05, 2010 11:49\nMio, však já tam taky byla zatlačena jeho přístupem. Ale vybral si takovou ženu, jakou má. On se mě na nic taky neptal, tak ani já nejsem povinna mu nějak posluhovat. Navíc už jen tím, že si našel rozvedenou s dítětem a ona mu hned další dítě přidala, tak už neměl čas na nic jiného, než na tu svou novou povedenou rodinku. Když jsem něco potřebovala já, musela jsem čekat, až ho ta jeho milostivě pustí. Navíc když mi jel něco spravovat, vzal ji vždy sebou, no a nyní to párkrát zkusil a vzali i to dítě. Pokaždé se u nás pokadilo, muselo se přebalit, někdy i brečelo. Navíc teď už chodí a nic před ním není bezpečno. Já mám svůj byt dost draze vybaven, takže nejsem zvědavá, kdy mi něco zničí. Takže přece se kvůli jeho děcku nebudu já muset omezovat naprosto ve všem. Nehledě na to, že teď vráží peníze do té své a když jsme mu my dali drahý dárek na vánoce, tak se nám vrátila jen nějaká laciná cetka.\nPetronilo, nikoho jsem neprovokovala, jen píšu svůj názor. Zajímavé, když jsem psala minule, našly se ženy, co mě moc dobře chápaly.\nleden 05, 2010 11:54\njá jsem neřekla, že ho budu ignorovat (i když někdy je i ignorace tou nejlepší volbou, ale podle situace). A nemyslím si, že by měl být někdo trestán za to, že má nějaký pocit (a on ten vztek v dané chvíli asi měl), naopak si myslím, že je to vyloženě škodlivé. Trestán/upozorněn by měl být jen za nevhodné vyjádření toho pocitu. Cílem by mělo být, aby se dítko naučilo, že na jedné straně má na své pocity - jakékoli - plné právo, na druhé straně by se je mělo naučit a) vyjadřovat adekvátním způsobem, b) vůbec to neznamená, že ostatní budou skákat tak, jak ono píská.\nMůj postoj k tomuto je - ano, vidím, že jsi naštvaný, že ti nechci vyhovět, ale máš smůlu, i kdybys vzteky puknul, já ti prostě nevyhovím, protože to nepovažuji za správné.\nno tak jsem se moc nepletla, když jsem napsala, že je to u Vás asi složitější než se dá v těch pár řádcích vypsat. Jak už jsem napsala, respektuji Tvůj názor i když z něj cítím určitou hořkost a chlad. Kateřino ono je všude "něco", jen tady na Kudle co člověk přečte. Hezký den.\nleden 05, 2010 12:04\nPetronilo - : Myška\nA nechala bys ho vykřikovat, že jsi zlá?\nleden 05, 2010 12:08\nMio, jsem ráda, že aspoň ty to vidíš i z mé strany. Já po synovi chci jen to, aby mě jako matku respektoval. Aby si nechal poradit, protože jsem mnohem zkušenější než on, tak nechci, aby udělal v životě nějakou chybu. Jenže on si dělá vše po svém. Začal s tím, když si našel tu svou, no a jak teď mají ještě to děcko, tak už je to všechno o ničem. Jednou bude litovat, že mě neposlechl. Možná že je všude něco, ale děti by své rodiče měly poslouchat a respektovat, přece nebude nějaký třicetiletý fracek poučovat rodiče, co a jak má být. No ještě toto!\nleden 05, 2010 12:11\nano, bez mrknutí oka :-))\nleden 05, 2010 12:14\nKateřino2, : Myška\njsi vůbec skutečná??\nto je to. Já ne.\nleden 05, 2010 12:15\npořád se nemůžu zbavit dojmu, že si děláš legraci. Promiň, ale jestli to myslíš vážně, to, že si Tvůj syn vybírá partnerku a plodí s ní děti bez konzultace s Tebou, je známkou jeho dospělosti, kdyby ve třiceti v tomto dal na maminku, myslela bych si o něm, že je nemocný na hlavu.\nJe legrační myslet si, že protože jsme starší a zkušenější, jsou naše děti povinny nechat si od nás mluvit do života až do smrti.\nleden 05, 2010 12:17\nrozdíl bude asi opravdu v tom, že Ty to vnímáš jako urážku (a pak je zásah asi na místě), já nikoli.\nleden 05, 2010 12:20\nKateřino2, syn tě bude respektovat, když ty budeš respektovat jeho. : Myška\nJe dospělý, a nemusí s tebou konzultovat vůbec nic. Je jasné, že pro něj nejsi na prvním místě, to je jeho partnerka a jejich společné dítě. Ale to je přirozené, a kdyby to bylo jinak, je to divné.\nleden 05, 2010 12:21\ntreba je katerina : jina Katerina\nten ublizenej syn.\nleden 05, 2010 12:22\nže Kateřina si legraci nedělá a že již kdysi tady své názory (stejného charakteru) vyslovila. Jen si nějak nemohu vybavit, které ženy ji tenkrát moc dobře chápaly - jak nyní uvádí.\nleden 05, 2010 12:26\nvona takova Helga : jina Katerina\ntaky svoje nazory uz kdysi vyslovila, ze jo...\nleden 05, 2010 12:28\nne takhle to není, Kateřino. Já si hlavně myslím, že Ti nemá cenu tvrdit opak toho, co si myslíš. Bylo by pošetilé se domnívat, že Tě lze přesvědčit, že nemáš tak úplně pravdu. Navíc jen Ty sama znáš svou snachu a svého syna. Nikdo virtuální je nezná a tudíž se nemůže vyjádřit k Tvé situaci objektivně!! Já jsem na sobě zažila , jak je nedobré, když se rodiče /byť vedeni těmi nejlepšími úmysly - protože kdo jiný by to s námi neměl myslet lépe než vlastní rodiče/ snaží vměšovat mezi mladé a řekla jsem si, že svým dětem nebudu dělat to, co jsem sama nesnášela. A o to se i snažím. Mám dvě dcery a syna. Pokud by si syn našel ženu s dítětem, byla to slušná holka, vůbec by mi to nevadilo. Klopýtnout může v životě každý, o tom vím své. Co by mi asi vadilo, kdyby biologický otec dítěte to nabourával nějakým štvaním dítěte třeba proti synovi. Jinak starší dcera má dítě i přítele, nemluvím jí do její volby. Ale nejsem ani ta maminka co stojí na povel s mísou řízků. Mám svůj život, své zájmy, koníčky. Třeba minulý týden tu byli mladí, vozila jsem malou, nakoupila suroviny na oběd, ale zeť resp. dcery přítel uvařil, dcera si odfrkla má už druhá antibiotika během 14 dnů a váží méně než před porodem, tedy méně než 52 kg. Tak takhle je to zas u nás Kateřino.\nTo nebude Helga, : Míša šíša\nto bude tahle Kateřina: http://www.kudlanka.cz/index.php?option=com_content&task=view&id=1484&Itemid=50\nleden 05, 2010 12:29\nPro každého by na prvním místě měla být vlastní rodina a ne někdo cizí. Navíc taková! Zatím se vedle ní jen dře, aby je uživil, když ona je teď s tím děckem doma a živí ještě i to její prvomanželské dítě. Pořád ale ještě čekám, že to pochopí a najde si nějakou lepší partnerku, se kterou se i ožení. Teď už je ve věku, kdy ten ztracený rozum dostat musí.\nJiná Kateřino, co neumí psát háčky a čárky, neměj péči. Nejsem svůj ublížený syn, ale přeji ti, abys nedopadla stejně jako já. Za dobrotu na žebrotu. To má člověk za to, když chce své děti dobře vychovat.\nleden 05, 2010 12:30\ntakže správné by bylo opustit partnerku s vlastním dítětem a najít si nějakou jinou, lepší, bezdětnou.\nMyslím, Kateřino, že jsi svého syna vychovala opravdu dobře.\nleden 05, 2010 12:32\nPetronilo, nejméně oznámit předem ti tohle měl, abych mu k tomu mohla říct i svůj názor. On mne však postavil před hotovou věc. A ještě čekal, že budu skákat radostí. Tak to se hezky spletl, o tom však diskutovat nechci, to už jsme tu dříve řešili. Člověk by čekal trochu pochopení, hlavně od zdejších žen, však se to jednou stane každé z vás. Pak budete čekat taky nějaký ten soucit a ne, že se do vás někdo pustí. Vždyť i ta Saša v tom úvodním článku psala o tom, jaké jsou některé snachy a vnoučata pěkní prevíti.\nleden 05, 2010 12:34\nNo ale pro něj je na prvním místě vlastní rodina - totiž ta nová - partnerka a vlastní dítě. : Myška\nKateřino2, budeš se s tím muset smířit. Popravdě mi připadáš trochu směšná, že chceš diktovat jak žít svému dospělému synovi. Mám syny mladší než ty, taky dospělé, ale do jejich partnerského života jim nekecám.\nleden 05, 2010 12:35\nto je nepochybne : jina Katerina\nta sama Katerina. Ale jak vis, ze ta puvodni Katerina neni treba zaroven Helga? Stepeni osobnosti zacina byt nekontrolovatelne...\nleden 05, 2010 12:36\nKateřino, Vy jste pro rodinu, : Eva\nco má být na prvním místě, rozhodně hotový poklad\nleden 05, 2010 12:41\na jak by sis takové oznámení představovala? Maminko, líbí se mi Martina, ale ona je rozvedená a má dítě, myslíš, že se s ní mám vyspat nebo radši ne\nAle i kdyby se Tě na názor zeptal, stejně bys měla jen poradní hlas. Nebo bys čekala, že třicetiletý syn se zachová přesně podle toho, jak Ty mu řekneš?\nAno, nás, co máme děti, s největší pravděpodobností čeká, že nám je někdo "odvede". Doufám, že se nám podaří vychovat je tak, aby se v tomhle rozhodovaly samy za sebe, a ne podle našeho diktátu.\nA neboj, můj soucit (tedy jestli jsi skutečná)tedy rozhodně máš\nleden 05, 2010 12:44\nChyba v matrixu, : Macesska\npůvodně měla Kateřinina snacha dvě děti z prvního manželství, teď má jen jedno\nAť je to jak chce, na svůj názor a na své jednání má právo.\nPořád mě to děsí míň, než představa hyperobětavé babičky, kvílející "já pro vás všechno, celá jsem se zničila, a vy nechcete skákat, jak já pískám???"\nleden 05, 2010 12:45\nChachá, modří už vědí!! : Los evropský.\nHned jak jsem si přečtla první příspěvek ctěné pí Kateřiny 2, měla jsem jasno, neb nedávno, když jsem byla nemocná, četla jsem starší články a narazila i na ten s hvězdnou diskusí na téma "Ukradený syn" - z nynějších vejšplechtů se mi líbí nejvíc " vždycky se u nás pokadilo a brečelo", "draze zařízený byt a nic před ním není bezpečno" - no vás bych, Punťo, chtěla mít doma a mohla byste být v klidu, své dítě bych k vám nepustila blíž než na dvacet metrů, natož si dovolit žádat o hlídání...\nleden 05, 2010 12:47\nMíšo šíšo, mamčo, pomalu se asi blíží zase : Eva\nchvíle, kdy bychom mohly zvažovat hlubokou poklonu a políbení nohy svým vlastním tchýním\nto je v podstatě stejný problém jako u toho vztekajícího se dítěte - protože ta celá-jsem-se-zničila babička se chová velmi podobně.\nIMHO je v tomto na mladých, aby takovou pomoc udrželi v mezích. Pořád totiž pokládám starost o děti a vlastní domácnost za primární starost rodičů. Pomoc a účast prarodičů může být velmi vítaná a vděčně přijímaná, ale jen na bázi dospělého jednajícího s dospělým, ne vydírajícího malého dítěte schovaného v kterémkoli z účastníků.\nleden 05, 2010 12:48\nMíšo-šíšo ty jsi ale čiloučká : wendy\nnež se člověk vrátí z obchůzky je skoro vyřešeno !\nKateřinodvojko - řekni si čím větší mrcha tím větší štěstí...\nAle vážně - taky jsem byla trochu napnutá co budu mít za snachu, protože synek to se mnou určtě konzultovat nebude, to jsem věděla jasně. Rovněž i to, že to nebude cigorka nebo feťačka, ale stejně.\nS tím nic nenaděláš tak se s tím smiř nebo se zblázníš.\na já s Vámi, Kateřino, : Octomilka\núplně souhlasím. Vždyť pro co jiného jsme si ty děti pořizovaly, než aby nás poslouchaly a vydělávaly nám na důchod? Třeba takové Indii rodina utratí velké peníze, aby dítěti vybrala podle horoskopu nejlepšího partnera a vlak pres to nejede. Tak má vypadat úcta k rodičům a starším. Stejně tak třeba v Číně, Japonsku, Africe nebo třeba i u divochů indiánů si názorů starých váží. Takže já Vás, Kateřino, podporuji a fandím Vám.\nMacessko nebo jak si to říkáš, je pro některé ženy těžké uvažovat o vývoji situace? Nejstarší dítě se už po zdárném dokončení ubohého učňáku živí samo, tudíž jedno závaží z krku odpadlo. Ovšem nechápu, proč ho ještě bydlí u nich doma. Já bych jim uměla poradit, co s tím.\nA teď mne omluvte, jdu na oběd. Dobré zažití vám všem, snad vám bude chutnat stejně jako mě, mám tu výtečnou italskou restauraci.\nleden 05, 2010 12:54\ns Kateřinou2 : Manul\nsouhlasím v tom, že žádná babička nemá povinnost hlídat. Trošku mě štve, když slyším takové ty stížnosti, že babička má svoje zájmy a nechce pohlídat. Proč by měla? Proč ji do toho nutit? Možná je to trochu závist, protože naše babičky jsou vzdálené 1,5 a 3 hodiny vlakem (a to ještě musí někdo dojet na nádraží), ale nějak to zvládáme bez nich a když jsou přítomny, tak je to pro všechny trochu svátek, babičky babičkují a my odpočíváme. Moji mamku jsme dokonce vzali na týden na dovolenou a přestože jsme většinu času byli všichni spoku, tak jsme si s mužem mohli najít čas na věci, které bychom bez ní nezvládli (trochu skotačení po horách).\nJO, zbylý Kateřinin problém si musí vyřešit ona sama, není to ta, co tady kdysi chtěla řídit život svého dospělého syna, který si našel starší přítelkyni a ještě si dovolil za ni v hospodě platit?\nA nakonec, proč se nikde nepíše o dědečcích??\nleden 05, 2010 12:56\nA ještě si dovolím, ano, soucit budu čekat, až mi manžela s dcerkou někde smete blbec v autě, co jim nedal přednost na silnici, a ne v případě, že si dítě přivede domů někoho, kdo mi zrovna nejde pod nos...\nA ještě něco vám povím: já sama se považuju za citově plochého cynika. Cizí děti - přiznám se - nenávidím, ze všech dětí na celém světě miluju jen to jedno jediné - svou dcerku - ať je hodná, nebo protivná, ať vystuduje vysokou,nebo se jen vyučí, pořád ji budu milovat a vím, že jediné další dítě, které budu milovat, bude to její, ať si ho udělá v patnácti nebo třiceti, s inženýrem, nebo dělníkem, s černochem, nebo Číňanem, ať bude vdaná, nebo svobodná, a udělám všechno proto, abych jí pomohla a aby byla šťastná. Považuji se za cynika, ale proti Vám, paní Kateřino, jsem ta nejcituplnější švadlenka...\nleden 05, 2010 12:57\nAno Kateřino2, číst umíš dobře, : Macesska\nskutečně si tu říkám Macesska.\nA neboj se, ona matka tomu samoživícímu se dítěti určitě něco podstrkuje z peněz tvého syna! Možná ho dokonce občas i na oběd pozve!! Radši tam ani nos nestrkej, kdo ví, co bys ještě zjistila. Třeba, že dostalo na vánoce dárek. Hrozná představa.\nleden 05, 2010 13:02\nLosíku to je trochu balzám : wendy\nmně jdou taky cizí děti velmi často na nervy...\nA K2 měla v posledním příspěvku koncovku jako milenka, že.\njá bych ty spratky nejraději rovnou škrtil, případně topil jako koťata. : dědeček\nKolikrát se tomu člověk věnuje a pak vás to připraví o všechno, jen jako důkaz, že nějaký vnouče existuje, je příchod exekutora. Jo, to je pak dílo.\nTakže - děti nedělat, to je to, oč tu běží!!!\nleden 05, 2010 13:09\nJiná Kateřino, : Míša šíša\nano, začínám věřit tomu, že Kateřina2 je Helga. Ten svůj poslední příspěvek už přepískla\nleden 05, 2010 13:11\nLose a Wendy, : Míša šíša\nnejste v tom samy. Taky se považuju za citově plochého cynika.\nleden 05, 2010 13:14\nkoukám, že se vám tu nějak rozlejzají různý duchové... : dědeček\nono se nevyplácí si s tím, co je mezi nebem a zemí, zahrávat. Koukám, že tu máte nějaký divný svatý - přelejzají jako breberky z jednoho článku do druhého.\nNo, kde nepomůžou vymahači, můžou snad pomoct vymítači.\nleden 05, 2010 13:15\ndědečku : mia\nOuvej, Ouvej to je na picnutí se\nleden 05, 2010 13:18\nNo jo, dědečku, : Míša šíša\ntak hlavně, že ses pobavil. To je to, oč tu běží!\nleden 05, 2010 13:19\nEvo, 12:47 : mamča\njá se ke své tchýni po "třicetileté válce" (no, spíš jen 15ti leté) chovám líp než její vlastní jediný syn. Hrany se obrousily, a obě jsme tak trochu pod vlivem životních kopanců dostaly rozum.\nPřeju jí dlouhý život ve zdraví, a ve světle vlastních životních zkušeností, jí někdy i chápu.\nleden 05, 2010 13:20\nPetronilo, vrátím se k tématu - : Myška\nnemyslíš si, že by se dítě poměrně od malička mělo učit ovládat své emoce, mělo by se učit, jak se chovat mezi lidmi? Pokřikování v dopravním prostředku je nevychovanost, ať už říká, že jsi zlá, nebo cokoliv jiného.\nleden 05, 2010 13:37\novládat ano, úplně potlačovat ne.\nSouhlasím, že se musí učit, jak se chovat mezi lidmi - a ještě spíš než to, jak se chovat k lidem, ale pokud se mu to občas nepovede úplně dokonale, není třeba to přehnaně dramatizovat.\nleden 05, 2010 13:43\nVnoučata jsou radost. : hipav\nČtu si tady vaše příspěvky a čekala jsem ,že někdo napíše,že vnoučata nehlídá,ale ráda s nimi tráví čas a má je rád takové,jaké jsou. Samozřejmě ,že nedovolím,aby se choval ke mně drze,ale on nemá na to čas,protože si pořád na něco hrajeme,něco vyrábíme,někde se touláme a hlavně,stále si povídáme a dáváme si navzájem najevo,jak o sebe stojíme.Přitom mi vůbec nevadí,že to je v době,kdy mladí potřebují nebo chtějí jít za kulturou,za zábavou.Já jen závidím mužovi,že vnouček jej má raději,protože mají společné "mužské" zájmy,protože technice nerozumím tak jako děda .Když není u nás,tak si voláme,protože se nám stýská.Stejné to bylo s vnučkou,která je už dospělá a dodnes má k nám pěkný kamarádský vztah a nikdy nezapomene nás navštívit,popřát , přinést drobný dárek a potěšit nás.\nleden 05, 2010 13:49\nDramatizovat ne, ale nenechat si líbit nadávky a hnusné chování. : Myška\nObčas v MHD potkávám maminky (zajímavé, většinou maminky), které nechají děti dělat cokoliv, i lítat po šalině, křičet, a obtěžovat spolucestující. Zřejmě americká výchova .\nleden 05, 2010 13:57\nHipav, : Vodoměrka\npěkně jsi to napsala. Není to o hlídání, o nějaké povinnosti, je to o společném trávení času. A to přece není z povinnosti, ale proto, že to tak většinou ti lidé chtějí... vzájemný vztah mezi prarodiči a vnoučaty se musí pěstovat stejně, jako ten partnerský... a když je dobrá vůle na jedné straně, nemůže se minout účinkem na straně druhé, ať už jde o radost vnoučat, když uvidí babičku a dědu, nebo i ochota dětí své rodiče navštěvovat, případně s nimi podnikat společné akce...\nNo s Kateřinou druhou bych teda moc času trávit asi nechtěla, bojím se, že to s ní dopadne jako s mou máti, která měla podobný přístup ke svým vnoučatům a pak se v jejich pubertě divila, že za ní nepřijedou dobrovolně, ale jen z povinnosti a to ještě rychle spěchají zase zpátky domů... a tak si říkám, že až budu jednou babičkou, budu stejná jako byla moje babička, budu mít ze svých vnoučat radost a když to bude možné, tak s nimi prostě budu... je přece tolik věcí, co se s dětmi dá podniknout, že se jeden až diví, že to někoho nebaví... asi je to taky hodně o příkladech v rodině, já jsem byla zvyklá s babičkou a dědou jezdit na prázdniny, na výlety, na procházky, a byla jsem s nimi ráda, a stejně tak vím, že oni byli rádi se mnou... a proto jako babička chci být stejná jako oni... tak mi držte palce, ať se mi to podaří...\nleden 05, 2010 14:14\nVodoměrko, palce ti držím. : Myška\nJá jsem tolik štěstí neměla, obě babičky mi zemřely, když jsem byla malá, jeden dědeček byl nemocný, moc špatně chodil, ale přesto jsme se sestrou s ním trávily hodně času a měli jsme se vzájemně rádi. Ten zemřel když mi bylo 11 let. Druhý dědeček měl radši vnoučata od dcery než nás od syna, a dával nám to najevo. Pak se divil, když jsme k němu se sestrou nechtěly chodit.\nNa dovolené jsme jezdili s rodiči po vlastech českých a bylo to moc fajn.\nleden 05, 2010 14:19\nMyško, díky, : Vodoměrka\njá doufám, že budu fajn babičkou... teda jestli se toho dočkám... i když teoreticky bych na to věk už měla, na ty naše mimisrazy jezdí jedna kočena, co je jen o půl roku starší, než moje dcera, a má už půlročního chlapečka, takže bych klidně mohla být její matkou, čili už i babičkou... a zatímco ta představa ještě před nějakým rokem by pro mne byla nemožná, tak teď si říkám, že by mi to snad ani nevadilo... vzala bych to s naší Gabčou z jedné vody načisto a hurá, pořídili bychom si sourozenecký kočárek nebo vozík za kolo pro dvě děti a bylo by vymalováno... ale pravda je, že ke svým potencionálním vnoučatům mám kladný vztah už dnes... tak snad mi to vydrží...\nleden 05, 2010 14:29\nno kdyby ty děti lítaly po tramvaji : alena puntíkovaná\ntak by si při nejbližším zabrzdění robily tlamy...ale jak je tomu v šalinách - to fakt nevim\nleden 05, 2010 14:35\nJá taky doufám, že budu fajn babička. : Myška\nSice nebudu rozmazlovací, na to nemám povahu, ale dobrá snad jo. U nás se vnoučata taky zatím nechystají, i když jeden syn má přítelkyni s dítětem, ale zatím jsem ho viděla jen jednou, často ho má její matka nebo sestra. Je to tím, že syn s touto přítelkyní zatím nežije, každý bydlí u svých rodičů.\nrozbily tlamy : alena puntíkovaná\nAle nerozbily, vždycky se stačily chytit :-) : Myška\nNěkdy je to síla...\nleden 05, 2010 14:37\nAsi šaliny jezdí pomaleji než tramvaje... : Vodoměrka\nA nejspíš to bude tím, že většinou jezdí ty děti s matkami, než s otci... čímpak to asi bude?\nJinak já tohle ze své zkušenosti říct nemůžu, naštěstí tramvají nebo autobusem nejezdím... nikdy jsem neměla ráda hromadnou dopravu a byla jsem zvyklá buď chodit pěšky nebo třeba na kole, a nebo autem... přece jen pro uchování zdravých nervů to bylo častokrát to nejlepší řešení... stačí, když se trochu oteplí a ten odér, co se line z různých lidí, ten je k neudýchání... ale to je zase na jinou diskuzi...\nleden 05, 2010 14:52\nVodoměrko - myslela jsem více nevychovaných dětí s matkami než s babičkami :-), : Myška\no otcích ani neuvažuji.\nTaky nemám MHD zrovna ráda, ale ve větším městě to jinak nejde, když spěcháš a není ti jedno, jak dlouho cesta potrvá - buď MHD nebo auto. A proto jezdím denně do práce autem. Ale roky jsem jezdila MHD nemajíc řidičák ani auto.\nleden 05, 2010 14:56\njestli Tě to potěší, tak já žila jako vnučka velmi dlouho v představě, že babička mě rozmazluje (neb to přece babičky k babičkám patří) a až po její smrti jsem se dozvěděla, že na nás vnoučata byla přísná a náročná a držela nás velmi nakrátko Ale byla výborná a moc jsem ji milovala.\nleden 05, 2010 15:03\nChjo, neumím psát : Macesska\n(neb to přece babičky k babičkám patří)\nnebo spíš po sobě číst...\nleden 05, 2010 15:06\nJo ták, : Vodoměrka\nto bude asi tím, že většinou si děti k mamince dovolí víc, než k babičce... přece jen babička je vzácnější, zatímco s maminkou jsou celý den... i když těžko říct, někdo považuje za nevychovanost třeba jen to, že dítě nevydrží stát bez hnutí a držet se tyče a ozve se, nebo se nějak ošívá, jinému nevadí pobíhání, když je tramvaj poloprázdná a dítě vyzkouší více sedadel než jen jedno... a všeobecně bych to viděla, že čím má člověk menší dítě, tím víc je tolerantnější k druhým dětem, a jak rostou, tak pomalu klesá i hladina oné tolerance... protože ne každé dítě baví takové nějaké dojíždění, když si předtím zrovna hrálo a muselo tu zajímavou hru přerušit, nebo musí jet někam, kam nechce, do školky, na kroužek, který ho nebaví a to taky udělá hodně... je to jako s dospělými, někdo je pořád dobře naladěný, jiný má prostě blbý den, a i takový dospělák se může chovat jako hovado... akorát u toho to většinou nikdo tak neřeší, jako když má den blbec malé dítě, hned se kritizuje matčina výchova\nleden 05, 2010 15:08\nMacessko, proč by mě to mělo potěšit? : Myška\nNás dědeček taky nerozmazloval, a měly jsme ho se sestrou moc rády. Povídal si s námi, a snažil se nám předat svoje vědomosti o všem možném.\nMaceško, Myško, : Vodoměrka\nono to není o rozmazlování, ale spíš o tom, že ten prarodič věnuje dítěti čas, že mu dovede naslouchat, povídá, nespěchá, nenutí ho, protože nemusí, ale jeho přístup je prostě jiný, než rodičů... a rodiče většinou nutí děti uklízet si hračky, věci, hup rychle do školy, hup rychle do kroužku, teď nemám čas, musím být v práci déle, máme uzávěrku, tam tě nemůžu zavést, půjde s tebou babička nebo děda, no a už jen to stačí k pocitu, že je to něco úplně jiného, než rodiče...\nleden 05, 2010 15:17\nChtěla jsem Ti udělat radost ujištěním, : Macesska\nže nerozmazlovací babičky jsou mnohdy lepší a ceněnější než rozmazlovací\nleden 05, 2010 15:18\nKdyž vnoučeti na rozkaz něco nepodám a oni mi řekne, že jsem zlá, bude to stejné, jako když ono na můj povel neuklidí své hračky a já mu za to sdělím, že je zlé/zlobivé/neposlušné.\nTo, že by dítě mělo uklízet hračky ve chvíli, kdy to považuju za vhodné, je jen můj názor, dítě může mít pocit, že je to zbytečné, že žádný nepořádek není apod.\nNavíc dítě může jen ventilovat nevhodným způsobem svoji nespokojenost, smutek, lítost z něčeho úplně jiného. Je třeba to usměrňovat, ale výchova je proces, tak dramatické závěry typu "už s tebou nikdy nebudu" bych asi nedělala. Spíš bych mu řekla, že je to škoda, že mě to mrzí, protože já ho mám ráda a že vím, že je chytrej kluk, tak určitě ví, že nejsem povinná mu na rozkaz něco sbírat. Pokud by se takové situace opakovaly, popřemýšlela bych, jestli se prostě obyčejně nenudí. Ne každé vnouče je schopné v klidu a spořádaně strávit celý den s babičkou jen proto, že je postarší. No a pokud by neměl příležitost se nudit, tak bych ho výchovně občas vyloučila z nějaké fajn aktivity - nešli bychom do zoo, na pouť apod. Zkrátka výchovný proces. Kategorické utnutí styku mi přijde od dospělé, zralé babičky jako uražená ješitnost otřeseného majestátu :-) Tak nějak takhle bych asi to nařknutí, že jsem zlá, od dítěte brala.\nOstatně, dobře si pamatuju, jak jsem na svou milovanou laskavou babičku byla občas pěkně zlá a když mi nešla na ruku, sbalila jsem si fidlátka a vydala se na pochod k druhé babičce, "kerá je hodnější a všechno mi dovolí!!". :-))\npřed dvěma měsíci jsem byla s kamarádkou vyzvedávat její pětiletou vnučku ze školky. Děti ještě nebyly vzbuzené, tak jsme seděly v šatně a chvilku čekaly. Najednou se ozval příšerný řev, v prvních vteřinách jsem nechápala o co jde. Paní učitelka přivedla příšerně řvoucího chlapce se zavřenýma očima k paní, která seděla vedle mne se slovy "on ještě spí". Jiná paní učitelka kamarádce vnučku, která byla jak myška tichounká. Kluk řval, dupal, byla jsem z něj v šoku, jestli mu něco není. Pochopila bych, že se leknul, jak ho probudili. Ale co mě naprosto vyrazilo dech, když začal na babičku ječet "já to na Tebe povím mámě, jestli mi to nedáš"./co nedáš jsem v řevu nepostřehla/. Paní byla zahanbená, přicházeli totiž další rodiče a všichni na babičku s ryčícím vnoučkem koukali jak na exotickou zvěř. Kamarádka naštvaně povídá Pojď a pak na chodbě dodala - já tohle nesnáším, neznám to u svejch dětí ani vnoučat. Myslím, že tohle je chyba hlavně rodičů a tak to asi i Můra původně myslela, že by babičky na tu nevychovanost neměly doplácet. Je sice hezký, že tu někteří obhajujou chování oněch hochů z MHD, ale všechno má svý meze. Tak malí už nebyli.\nmyslím, že napůl spící, násilně probuzené dítě se musí brát s jistou rezervou, a co v tu chvíli křičí, to taky... mě kdyby někdo probudil z nejtvrdšího spánku, asi bych taky byla pěkně naštvaná... no a ti další, co koukali na ječící dítě jak na exotickou zvěř, to viděli poprvé? Pak to nebude pravidlem, ale spíš tím, že se klučina nějak špatně vyspal, příliš brzo probudil, no neříkej, že se to nestalo nikdy ani tobě, že by ses vzbudila hore zadkom, jak tu krásně říká myslím Sipik... akorát dospělý člověk to holt už umí lépe zvládnout, než malé školkové dítě...\nleden 05, 2010 16:25\nale mě nejvíc zarazilo, jak hned vyrukoval s tím, že na babičku bude žalovat mámě, jestli mu nevyhoví. A zatímco jiné děti se stačily za tu dobu přistrojit a odcházet , on nepřetržitě řval a ta babička byla úplně zoufalá, nešel utišit.Však píšu, že bych pochopila, že se lekl, když ho někdo vzbudil. On ale ryčel a měl amok, to nebyl rozmrzelý pláč.\nleden 05, 2010 16:32\nco ty víš, třeba se mu zrovna zdálo o nějaké hračce a v okamžiku, kdy na ni sahal, aby si s ní začal hrát, ho učitelka vzbudila a on ji tak strašně chtěl... někdo rozmrzele pobrekává, někdo ječí na plné kolo...\nMám tři děti a každé je naprosto jiné, už od narození, od prvních reakcí... zatímco nejstarší dcera byla vyloženě křikloun, tak ta nejmladší je kliďas už od první minuty... syn je zase naprosto jiný... ale všechny tři mají tutéž matku... prostě temperament a síla projevů je různá... stejně tak jako způsoby prosazování se nebo chtění... prostě sto a jedna... nevím, kolik bylo tomu chlapci, o kterém píšeš, nevíme, jestli to je jeho běžný projev nebo to bylo ojedinělé, ale vím jedno, že takové to "když mi to nedáš, řeknu to mamince (babičce, tátovi, tetě, kámošce)" je u dětí docela běžné, když něco chtějí, a že to je schopno říct i dítko jinak hodné, poslušné a milé... tak bych z jedné situace, navíc podbarvené kamarádčinou dokonalostí, nevyvozovala žádné závěry...\nleden 05, 2010 16:39\nto není o kamarádčině dokonalosti, já byla naopak ta shovívavá, co měla strach, jestli klukovi v první chvíli něco není. Další rodiče vč. mé kamarádky byly daleko znechucenější. A jak vidíš tak co Tobě se zdá přijatelné, mně méně přijatelné, je pro dalšího nepřijatelné.\nleden 05, 2010 16:49\nnojo, děti holt nejsou dokonalé :-)\nJeštěže nás za naše nedokonalosti nemůže někdo vylískat na zadek:-))\nleden 05, 2010 17:01\nJo MHD a děti - na to mám nezapomenutelnou vzpomínku : alena puntíkovaná\nděti byly ještě malé a chodily do školky. Tak jsem s nimi někam jela a bylo zrovna nějakýho komunistickýho svatýcho - VŘSR, Vítězný únor - nebo tak něco. Děti mi seděly na klíně a najednou Mirek (D´Artagnan) natáhl ručičku a řekl"Mami, to je soudluh Lenin", osazenstvo tramvaje udělalo vpravo v bok a ztichlo "A soudluh Husák" zajásal počítačový grafik. Ve snaze zachránit situaci jsem přidušeným hlasem zasípala "Koukej, támhle je pejsek!" "A taky soudluh Kapek" dodal radostně dˇArtagnan.Co vám mám povídat, urychleně jsme si vystoupili - takže mě přítomný dav nestihl zlynčovat. No ještěže se to stalo v tramvaji - bejt to v šalině, tak jsme asi nepřežili.\nleden 05, 2010 17:06\nJaký si to uděláš, takový to máš : LauraP\nDObře a sláskou vychované dítě bude dobře a s láskou vychovávat své děti. Babičky od vychovávání nejsou a v případě, že mají s vnoučetem takovýhle problém, je třeba aby to řešily se svými dětmi. Věřím tomu, že když dobře vychovám svoje dítě, tak mě nebude zneužívat a ponižovat ani ono, ani jeho děti. takže jestli chcete slušně vychovaná vnoučata, dejte výchovu plnou lásky, ale i pevných pravidel svým dětem.\nleden 05, 2010 17:11\ntos mi připomněla hodinu Občanské výchovy. Vždycky na začátku hodiny se učitel ptal, co je nového, zkrátka aktuality. Načež ve třídě asi o tři roky mladších žáků se jedna holka přihlásila "Husačka slítla s letadlem". Byl z toho poprask, kde to slyšela atd. Výsledek rodiče na kobereček k řediteli školy a pro tu holčinu trojka z občanské výchovy. Pak mám jiný zážitek - na výročí VŘSR k nám do podniku zavítala delegace ze Sovětského svazu, ti chudáci organizovaně , oběd knedlo-vepřo-zelo /přikusovali k němu chléb/ a tak když odjeli tak jsme si lebedili jak to všechno dobře dopadlo. Za chvíli přijde kolegyně celá bledá "byli jste na záchodě, jestli ne, tak se pojďte podívat". Byly jsme zvyklé mít na záchodě natrhané listy z Rudého práva na balení hygienických potřeb. Co čert nechtěl ve chvíli, kdy tam byli Rusáci si akorát na vrch štosu za záchodovou mísou hověl Brežněv. Tenkrát jsme se strašně bály, že z toho bude popotahovačka. Ale dobrý.\nleden 05, 2010 17:19\nno oni jak měli doma ty turecký záchody : alena puntíkovaná\ntak použité papíry odkládali vedle mísy - no byla to chuťovka...já se pamatuju, jak vždycky řádily pokojské, co to pak uklízeli, tak jsme museli dávat na záchody rusky psané "instruktážní návody".No tu Viéru Husákovou kdysi vaháhli z bůhvíjaké díry nebo co, protože u nás bylo Rezavý Pohlaví s manželkou Farah a Husák najednou potřeboval manželklu. No a Réza odjel - a pak už zas Husák manželku nepotřeboval...\nleden 05, 2010 17:50\nMia, 16:11 : Los evropský\nTohle, jako ten chlapeček v té školce, má moje Majda bohužel taky. Už od roku a půl nespí přes den. Ve školce samozřejmě musí a už to pěkně dlouho řešíme - někdy je to OK, a někdy se "probudí" se zavřenýma očima a příšerně řve - není to žádný rozmrzel´ý pláč, ale řev jako tur. Paní učitelka byla zoufalá, naše zlatíčko takto vřeští třeba půl hodiny s nezmenšující se intenzitou, obrovskou silou všechny odstrkuje a vykřikuje nesouvisející věty - jednou prý takto křičela "čičinka ke mně nechce", ačkoliv byla ve školce a kočku máme doma... Byla jsem s ní na neurologii, tam mi vysvětlili, že to nic není, že prostě jen hluboce usne, tak, jako jiní lidé třeba ve tři ráno a tohle je prostě něco jako noční můra... ten amok, jak popisuješ. Ona za to opravdu nemůže a nemohl za to nejspíš ani ten hoch... no, stát se to mě (ta nasraná čekárna), tak se ostatní znechucení rodiče můžou jít bodnout a říct mi něco, asi bych něco peprného odpověděla....\nleden 05, 2010 18:27\njak jsem koupila, tak prodávám. Tohohle jsem byla svědkem /odd. pětiletých dětí/ a přiznám se , že mne to vylekalo, snažila jsem se situaci pochopit, kluk měl furt zavřené oči. Když to ale trvalo několik minut a kluk poté vyrukoval na babičku s tím žalováním, tak to si myslím, že už se nedá připisovat rozespalosti. Ono se to takhle přes net těžko vystihuje co přesně bylo. A v tom autobuse, kde kluk na prvním stupni se utrhuje na babičku, tak to se mi nelíbí. Když řekne, jsi zlá budiž, když má ten dojem. Ale ječet na celej autobus sprostě a nevychovaně, pro to omluvu nemám. A to jsem na straně Můry a Myšky, protože usměrnit svoje dítě přece neznamená , že ho nemiluji. Přece v životě taky nebude vždycky po jeho. A kdo tedy nakonec bude lepší připravený pro život, ten co ho rodiče usměrní nebo ten druhý?\nleden 05, 2010 18:48\nno vždyť já se taky nehádám ohledně usměrňování předškoláků v autobuse. V tom s vámi souhlasím a pouze tiše děkuji pánu Bohu, že nemusíme s naší beruškou nikam jezdit hromadnými prostředky, neb máme všechno u nosu, nebo autem:-)) Jinak to, jak popisuješ s tím žalováním, tak to bych připisovala skutečně té rozespalosti, Majda kolikrát vykřikovala takový kraviny, že jsem jen zírala, kam na to chodí...\nleden 05, 2010 19:01\njá souhlasím s bb. Scénka ve školce - spousta nás, co máme malé děti, máme v živé paměti, co ti miláčkové dokážou. Nevhod probuzené dítko versus ukrutný řev - to se mi stalo zrovna včera. Dítku to vydrželo asi dvacet minut, řvalo jako prokopnuté a vztekalo se. Nedalo se s tím dělat absolutně nic, mohla jsem do něj mluvit horem dolem, což jsem taky dělala, ale nemělo to cenu. Jiná maminka si tam převlékala svého - v tu chvíli - naprosto vzorného chlapečka, tichounkého jako myška. Za týden se můžu klidně dočkat, že tentýž chlapeček, nevhod probuzený nebo třeba nachcípaný, bude řvát jako tur a moje dítko bude tiché jak ten zmiňovaný hlodaveček a culit se jak sluníčko. Nechápu, proč by se ta babička měla tvářit zahanbeně, tohle se prostě občas u takhle malých dětí stane, a pokud na to někteří přítomní hleděli znechuceně (o čemž pochybuji), tak je podezírám, že se jim o dítko permanentně stará guvernantka a oni s ním prakticky nepřijdou do styku. Neznám ve svém okolí dítě, kterému by se něco takového aspoň jednou nestalo.\nTomu, že by to mohla být moje výchovná chyba, se můžu jen pousmát. Cožpak si už ta Tvoje kamarádka, Mio, nepamatuje, jaké to bylo, když byly malé její děti? Ale obecně lidská paměť na tohle zřejmě slábne úměrně zvyšujícímu se věku potomků.\nA kdože tu obhajuje sprosté křičení na celý autobus, kdože tu mluví o tom, že dítko neusměrňuje? Mám ale pocit, že je potřeba rozlišovat, kdy je co vhodné - u dospělého na vrcholu afektu také asi příliš neuspějete, když mu řeknete, aby se uklidnil\nleden 05, 2010 19:34\njo vysvětleno. Jen ještě malý postřeh. Pohybovala jsem se určitý čas mezi handicapovanými dětmi /kvůli dceři zdrav. problémům/ a opravdu hodně mne překvapilo, jak někteří rodiče dokázali zavést svým dětem tvrdý režim. Zdáli se mi krutí a necitelní a trvalo mi nějaký čas, než jsem pochopila, že dělají pro své děti to nejlepší co mohou. Protože tam kde v životě dá zdravý člověk určité úsilí, ony budou muset vynaložit jednou takové, aby dosáhly to samé a aby nesklouzly k doživotní sebelítosti a obstály v životě. Byla to pro mne určitá zkušenost, že lásku lze dávat i na první pohled nepochopitelným způsobem.\nleden 05, 2010 19:35\nale já přece netvrdím, že moje děti byly zlatý a nezlobily. Však jsem tu už kdysi psala, že jsem jednou tu nejmladší sešlehala kopřivama. Ale ono se to jinak asi řekně mámě v 35 a jinak to zlobení vnímá asi babička, který je o dvacet let víc a má ty rozparáděný prcky uhlídat.\nleden 05, 2010 19:46\nno ale pak to těžko můžeš dávat za vinu tomu dítěti, které zlobí stejně méně utahanou mámu jako více utahanou babičku.\nleden 05, 2010 19:53\nbb, mio, : Los evropský\nJo, jo, tak je to... to, že někdo něco doma nemá, ev. to u svých dětí nezná, neznamená, že to neexistuje. Naše školka je asi vrcholem empatie, neb i při hlučném výstupu v šatně se všichni tvářili shovívavě, dobře vědouce, že totéž se druhý den může stát i jim...(já se také tvářím shovívavě, když se to někomu přihodí, nic mi to neudělá, protože za minutu už budu pryč). Koukám, že Ká dvojka už asi diskusi odpískala.\nleden 05, 2010 19:58\nale kde čteš, že dávám něco za vinu dítěti? to ani náhodou.\nleden 05, 2010 20:00\nno já jsem vyrostla do 7mi let : Inka\nu dědy a babičky, měla jsem krásné dětství na vesnici, plné lásky, ale musela jsem poslouchat, byla jsem jako z hadích ocásků a ještě navíc velmi tvrdohlavá, neměli to se mnou jednoduché. Ale myslím, že to není správné, děti by si měli hlídat rodiče a též dobře vychovávat. Co se babičkování týká, tak určitě ráda pohlídám když to bude třeba či budu požádána a budu se vnoučeti věnovat, ale určitě bych nerada dělala servis s nákupama a kroužkama. Ale to mi myslím nehrozí, až na to budu mít čas a budu v důchodku, tak už asi budou u maturity nebo v pubertě. Nyní chodím do práce a jsem ráda, že stíhám své věci. S dětmi problém nemám, fakt je, že nesnáším nevychované děti a jsem dost přísná. Občas hlídám kluky bráchovi 4,6,8 nebo si je vezmu na víkend ke mně, ale není s nimi žádná potíž, jsou milí, šikovní, samostatní a slušně vychovaní. Já mám nějakou přirozenou autoritu, takže pokud něco řeknu, tak to respektují a pokud se mi nelíbí nějaká jejich reakce nebo diskuze, tak s nimi o tom diskutuji a povídáme si co si o tom kdo myslí a jak by to správně mělo být. Když už si je vezmu, udělám si čas a věnuji se jim, jdeme na výlet, hrajeme fotbal či hry, ...... do Zoo...mám je ráda a myslím, že i oni mě. Předpokládám, že s vnoučaty se to nijak radikálně nezmění.\nleden 05, 2010 20:01\nu dětí nikdy nevíte : alena puntíkovaná\nkdyž byla Helenka, dcerka mé kamarádky Dany, malá, vypdala jako panenka, měla kudrnaté blond vlásky a čokoládové oči. Jednou takhle jela s maminkou busem, kterej byl poloprázdnej. Akorát zastavili, když se Helenka zeptala, zda může mámě zazpívat nejnovější píseň , co se právě naučla. Protože Dana netušila zradu, tak to povolila a v zápětí se ozval jasný Helenčin hlásek:"Ho*no, p*del, kamení, to je naše znamení, ho*no p*del s*ačka, to je naše značka."No, taky si holky urychleně vystoupily A Dana se pak dost dlouho bála jezdit MHD, aby ji nikdo třeba nepoznal.\nleden 05, 2010 20:08\nvyprávěla mi nedávno má dcera, : Inka\nže od jejího přítele sestra má dva kluky asi 2 a 6let. Pozvala je k sobě na grilování i s tchýní a byla z toho tak v šoku, že nestačila ani nějak reagovat. Kluci lítaly všude v botech i po sedačce, všechno braly, vyndavaly z polic a přenášeli z místností, šminky měl po celé zahradě, také nádobí a vůbec vše co našli ...... nikdo neřekl ani popel jen potencionální švagrová jí řekla, že preferují americkou výchovu a jesti se jí to nelíbí, tak ať to klukům řekne a usměrní je. Návštěva vyvrcholila tím, že 5 kg naloženého masa pro 5 dospělých lidí a dvě malé děti snědli pouze ti dva kluci, nikomu nenechali a nikdo to neřešil jen bylo tchýní zkonstatováno je jedí opravdu hodně, jedli bez veky a bez salátu, s vekama si pak házeli, nakousaly všechny, pak se jim zalíbila hadice na zahradě stále jí pouštěli, nastříkaly do domu, do zbylého jídla, stříkaly po dceři a jejím příteli zvlášť když jim to několikrát zakázali a vodu zavřeli .......\nUpřímně jsem se nad tím pozastavila, Ti by u mně na návštěvě asi příliš dlouho nepobyli, nevidím důvod proč bych já měla vychovávat cizí nevychované fracky když si je rodiče neumí vychovat a řeknu Vám na rovinu, že bych je asi vyhodila ze svého domu. A jakékoliv další návštěvy bych směrovala k nim domů, popřípadě u tchýně či na neutrální půdě. K sobě bych je asi už nezvala.\nleden 05, 2010 20:13\nCo se tady pokouším neuměle říct, : Petronila\nje to, že vychovatel, který s dítětem tráví hodně času, je postupem času docela dobře schopen rozlišit, kdy má výchovný zásah cenu a kdy by byl jen mrháním času a energie.\nCož náhodný pozorovatel nemusí být schopen vždycky rozlišit a může nabýt dojmu, že dotyčný své dítko nechává růst jako dříví v lese.\nleden 05, 2010 20:16\nv tomhle případě bych je asi taky vyhodila, to už je obtěžování.\nleden 05, 2010 20:18\nJá nechápu, proč hostitelka ty rodiče nevyhodila : alena puntíkovaná\ns tím, že jen, co si vychovají své vlastní děti, že samosebou můžou přijít...ale radši bez těch dětí...tady holt, že nejsme v Americe. Jinak jsem udělala tu zkušenost, že děti - zvláštěpak ty vychovávané "anmerickY" mantinely a disciplinu doslova vyžadují. Uklidnˇuje je to a dodává jim to jistoty. Děti prostě zkoušejí, co mohou a co nemohou a za včas a srozumitelně podané informace jsou vděčny.\nleden 05, 2010 20:21\nNo, Inko, : Vodoměrka\nvěřila bych, že ty děti snědly pět plátků masa, ale pět kilo... no, myslím, že je to lehce přehnané, jak tahle zvěst šla a každý si přihodil půl kila masa...\nByli jsme jednou v restauraci, kde ti dali tuším dvoukilový stejk a když ho sníš za určitou dobu, snad to bylo půl hodiny, máš ho zdarma... a dospělý člověk měl co dělat, aby to vůbec pobral... a že to nebyl žádný drobek, ale kamarád o 125 kg...\nJiná věc je, že děti divočí a nikdo je neokřikne a nezasáhne, děti zkoušejí a zkoušejí, ale s tím masem, no to už je hezky přetočená houpačka...\nleden 05, 2010 20:24\nano, tak nejak : mura1\na tak to asi i Můra původně myslela, že by babičky na tu nevychovanost neměly doplácet.\nto mura myslela. mura tento z archivu taseny "fejetonek" kdysi sepsala pod dojmem te scenky z autobusu, neb na ni udelala hluboky dojem. nikterak nechtela hodnotit chovani toho devitileteho ci desetileteho hocha. treba mel papiry na hlavu, co ja vim. jenze mura jezdi hromadnou dopravou casto. a pri te prilezitosti vidi mnohe jine vnoucky (kteri evidentne nemaji papiry na hlavu), kterak mluvi se svymi babickami hnusne. a babicky by kolikrat plakaly, kdyby se na verejnosti nestydely. a zna jine babicky, ktere, jen aby jim deti vnoucky pujcovaly, jsou ochotny ze sebe nechat delat rohozku - delaji servis s nakupama, varenim, krouzkama nebo calujou penize a ty deti/snachy/zetove se k nim jeste i tak nechovaji zrovna nejlip. a muru v te souvislosti napadlo, proc si to takova babicka necha libita neposle sve milovane deti i s jejich nevychovanymi detmi do haje. o tom byl ten fejetonek. nikoli o nevychovanych spratcich.\nPetronilo ve 20:16, přesně tak to je...\nJo a Losíku, s tím brečením po probuzení to znám taky, naše Lucka byla to samé... také nechtěla spát odpoledne a když náhodou usnula, tak tvrdě a při probuzení to byla hrůza hrůzoucí... a zůstalo jí to dodnes, stejně jako mému otci, když se špatně probudí, není s ní kloudná řeč a je lépe si jí nevšímat... tak\nleden 05, 2010 20:27\nto je těžké, dcera je nevyhodila, : Inka\n1. tam byly poprvé pozvaní k nim domů jako rodina její přítele s kterým žije\n2. jí to bylo trapné, protože nikdo nijak nereagoval, jako by to bylo normální\n3. byla v šoku, tohle vůbec nečekala\n4. když druhý den oba s přítelem podotkly něco tchýni ve smyslu, že je to děs že ty děti nemají žádnou výchovu, tak ta jim na to řekla, že si počká na jejich děti\nleden 05, 2010 20:35\nto mi připomíná, jak jsem své děti dávala po obědě spát já, : alena puntíkovaná\nsamosebou jsem se zhroutila první, takže jsem preventivně vzala obě děti k sobě do postele, děti si tam hrály, skákali po mně ..no a já od času natáhla ruku a nahmatala dvě hlavičky - říkala jsem si "jedna hlava, druhá hlava - je to dobrý jsou naživu" a zase usnula...a jak tak ty příklady táhnou, tak s dětma to pak šlehlo taky a krásně jsme se všichni vyspali, taskže mě pak další případná noční vzrůša jako zoubky , větříčky a zlé sny, tolik nebolely.\nleden 05, 2010 22:08\nAle že s tou Káčou : Krakonoš\ndneska zase byla pr*el!\nani jedno dieta nie je 100% anjelik : Sipik 2\nMoja Ninka je citlive dievcatko, ale ked vstane hore ritkou, tak je to na zblaznenie.\nJe umrncana, zla, vyplazuje jazyk a s nikym sa nebavi. Az kym sa jej nalada nezlepsi... a to niekedy trva aj pol dna. Deti su proste uprimnejsie ako my. Co na srdci, to na jazyku.\nKolko krat sa vy zobudite s migrenou, alebo zlou naladou a najradsej by ste vsetkych niekam poslali? Lenze uz sme nauceni byt pokrytci a tak nasadime usmev. A ked nas niekto nastve, tak mu to nepovieme narovinu, ale ho v duchu odbachneme velkou protitankovou strelou.\nleden 05, 2010 22:51\nšipik, přesně, : Petronila\nmyslím, že je velmi přehnané usuzovat z toho, že jsem jednou viděla v tramvaji nějaké dítko se vztekat, na cokoli jak o tom dítku, tak o jeho opatrovatelích. Třeba opravdu zrovna nemá svůj den. Na nějaké usuzování bychom ho museli znát sakra dobře.\nA máš pravdu i s tím pokrytectvím - velmi ráda bych naučila svoje děti, neb jsem se k tomu musela sama dopracovat poměrně těžko, aby své pocity nepotlačovaly, ale naučily se je ventilovat přijatelným způsobem. K čemuž patří například sdělit někomu, jehož chování mě štve, na rovinu, že mě jeho chování štve, a vyhnout se přitom zbytečným invektivám a urážkám do třetího kolene.\nA re dítka mě napadá ještě jedna věc - poměrně často jsem v dětství byla svědkem pokrytectví typu - dítko zlobí na návštěvě, matka ho okřikuje, hostitelka s falešným úsměvem říká něco ve stylu "ale jen ho nechte", a za rohem onu matku s gustem pomluví.\nleden 06, 2010 00:05\nTak jsem se tím zase dodastečně prokousala : wendy\na děkuji nebesům za svého celkem klidného synka. Jo taky si pozlobil, ale žádné amoky, řev, mlácení sebou po zemi apod.\nK návštěvě u Inky dcery - hned mi tak napadlo, že to strpěla kvůli svému partnerovi. Ale já bych se po chvíli určitě nezdržela a udělala bych zásah nebo scénu. Jestli se devastaci a bezohlednosti říká americká výchova tak děkuju za tu naši. A je to pro ty děti medvědí služba. Jestli z toho dostatečně nevyrostou (nemyslím tím že by ještě v pětadvaceti nakusovali na návštvě veky, ale určitou míru té bezohlednosti)oni si je srovnají cizí a bude to oboustranně nepříjemné.\nleden 06, 2010 07:14\nDost živě si pamatuji, jak můj starší syn, : Eva\nkdyž mu bylo mezi 2-3 lety jednou něco tak akutně chtěl (naštěstí doma a už vůbec nevím, co to bylo), že moje opakované usměrnění, že jako to ne, ho nezvykle vybičovalo ke stupňovanému prohlášení: ty!.....mámo!!......zlá!!!.........HO*NOVÁ!!!!\nUž pomalu čtvrtstoletí je to součástí rodinného folklóru\nleden 06, 2010 08:11\nKateřina2 : Dáša\nKdysi jsem četla v jedné knize, že žena má vůči své dceři /a podle mě se to dá říct i o synovi/ 2 povinnosti. Stát při nich a nechat je jít. To první je většině žen vrozeno, to druhé je to nejtěžší, co musí udělat. Tys opravdu ještě ve 30 poslouchala svoje rodiče?\nJsem také občas hlídací babička. Dohoda je jasná - já ti nemluvím do výchovy doma, ty mi nebudeš mluvit do výchovy u nás. Obě to respektujeme. Je zajímavé, že jsem od vnučky ještě neslyšela námitku, že tohle doma může a pokud vím nic podobného neslyšela ani dcera. Pokud je zapotřebí hlídat, snažím se vyhovět, ale dcera ví, kdy něco pravidelného mám a repektuje to. Naštěstí už je i hlídací dědeček.\nleden 06, 2010 14:49


S aplikací UVO App1 můžete na dálku zjistit, zda jsou dveře Vašeho vozu uzamčené, nebo kde je Váš vůz zaparkovaný. Aplikace Vám umožní pomocí vzdáleného přístupu také zkontrolovat nastavení Vašeho vozu a měnit ho, případně přenášet upravená nastavení do vozidla.\nA třešničkou na dortu je schopnost aplikace ve Vašem chytrém telefonu dovést Vás po zaparkování vozidla pěšky do konečného cíle.\nPalubní služby zahrnují služby Kia Live4,5, hlasové ovládání online a navigaci online. Nechte se informovat o úsecích s měřením rychlosti jízdy6, počasí, dopravě a dalších oblastech na bezrámečkové barevné dotykové obrazovce LCD s úhlopříčkou 10,25" o vysokém rozlišení a používejte hlasové povely, chcete-li vyhledávat zajímavé cíle, případně adresy, anebo prostě jen odeslat textovou zprávu.\nVeškeré palubní služby jsou součástí standardní výbavy po dobu 7 let.\nRSPA8 je komfortní parkovací systém, který Vám usnadní zaparkování vozidla nebo vyjetí z těsného parkovacího místa automatickým řízením vozidla. Systém také umožňuje dálkové ovládání vozu při přímé jízdě vpřed a vzad, zatímco Vy stojíte venku a celý proces řídíte tlačítky na chytrém klíčku.\nSystém FCA9 vyhodnocuje data z kamerových a radarových senzorů Vašeho vozu a analyzuje informace o ostatních vozidlech, chodcích nebo cyklistech křižujících vozovku, aby zabránil potenciální kolizi s nimi. FCA také předchází kolizím s vozidly při odbočování vlevo na křižovatce. Pokud systém zjistí riziko potenciální kolize, objeví se na panelu sdružených přístrojů výstražný signál a FCA použije maximální brzdnou sílu.\nDojde-li při primární kolizi k aktivaci airbagu, je tato informace okamžitě odeslána do řídicí jednotky stabilizačního systému, aby aktivovala brzdy vozidla. Systém MCBA používá brzdy, aby zabránil následným kolizím nebo minimalizoval intenzitu druhotných nárazů\nCeník Kia Sorento


Juniorky bez ztráty setu vyhrály skupinu v Tišnově a postupují do druhého kola kvalifikace MS\nČeská republika – Bulharsko 3-0 (25-19, 25-20, 25-23)\nSestava: Hudylivová, Šimáňová, Ondrušková, Kurková, Nová, Mlejnková, libero Uhlířová\nV tišnovské hale, kde nebylo jediného volného místečka, vyšel českým hráčkám skvěle úvod rozhodujícího utkání a do prvního technického time outu šly s vedením 8-5. Naše holky dokázaly náskok držet na rozdílu třech až čtyřech bodů 13-8. České hráčky pokračovaly ve skvělém výkonu a do druhého technického timu jdeme s vedením 16-11. Vývoj setu se v koncovce nezměnil, převaha českého týmu byla znatelná a vítězství 25-19 zasloužené.\nDo druhého setu opět skvěly nástup našich hráček, které vedly již 4-0, ale Bulharky dokázaly do technického timu korigovat na 8-5. Získané míče se pak střídaly na obou stranách, nicméně Bulharky nedokázaly najít recept na naši hru a český náskok narůstal až na 16-8. Bulharky dokázaly náš náskok mírně stáhnout na 18-14, time out si bere český tým. Náskok se snížil nejprve na rozdíl tří bodů 20-17 a následně jen dvou bodů 21-19. Dramatická koncovka vyzněla lépe pro náš tým a vítězství 25-20 ve druhém setu je naše.\nVe třetím setu opět brzy s mírným náskokem naše hráčky, které udržují dvou až tří bodový náskok a v prvním technickém time outu vedeme 8-5. Bulharky pak sice dokázaly stáhnout výsledek na rozdíl jednoho bodu, ale naše holky dokázaly utéct opět na rozdíl čtyř bodů 15-11. Bulharky však vyrovnaly na 15-15. Velmi dramatický průběh třetího setu, kdy se Bulharky poprvé dostávají do vedení 18-17. Dech beroucí koncovka gradovala, holky získaly dvoubodový náskok, který udržely až do konce a zaslouženě vyhrály set i utkání. Tím postupují do druhého kola kvalifikace MS.\nOndřej Marek (trenér Česko): „Chci pochválit všechny hráčky, protože dnešní výkon byl vynikající a zaslouženě jsme vyhráli. A samozřejmě musím ještě poděkovat publiku, protože atmosféra v hale byla neuvěřitelná.“\nPetar Dochev (trenér Bulharsko): „Zasloužené vítězství českého týmu. Gratulace k vítězství.“\nČeská republika – Rakousko 3-0 (25-22, 25-19, 25-11)\nSestava: Hudylivová, Šimáňová, Komárková, Kurková, Nová, Mlejnková, libero Uhlířová\nDo posledního místečka naplněná tišnovská hala viděla vyrovnaný začátek první setu, když týmy šly do prvního technického time outu za stavu 8-7 pro naše hráčky. Vyrovnanost prvního setu pokračuje i v následujících výměnách, kdy Češky mírně vedly, ale Rakušanky dokázaly srovnat na 11-11. Češky pak opět dokázaly získat mírné vedení do druhého technického time outu 16-14. Rakušanky se však nevzdávaly a stáhly průběžné skóre na 20-19. Naše hráčky měly v závěru setu čtyři setboly, z nichž až třetí dokázaly proměnit ve vítězství v úvodním setu.\nČešky vstoupily do druhého setu aktivně a v prvním technickém time outu měly již tříbodový náskok, 8-5. Náš tým i nadále udržoval vedení, které i narůstalo. Nepříjemná událost za stavu 12-7, kdy se zranila Anna Komárková a místo ní musela nastoupit Zuzana Ondrušková. Holky si pak průběh druhého setu pohlídaly a s přehledem jej dotáhly do vítězného konce, 25-19.\nTřetí set sice naše holky začaly nervózně, ale rychle se oklepaly a do prvního technického time outu odcházely v tříbodovém náskoku, 8-5. Češky měly od tohoto momentu průběh zápasu ve svých rukou a soupeřkám z Rakouska nedovolily ani náznakem zdramatizovat koncovku setu, 25-11. Zasloužené vítězství s nulou na konci pro náš tým.\nOndřej Marek (trenér Česko): „Myslím, že jsme se na Rakušanky dobře připravili, holky musím pochválit, protože dodržely a bezezbytku splnily taktiku. Na Rakušankách se možná projevil včerejší těžký pětisetový zápas s Bulharkami. Jen mě dnes mrzí zranění Komárkové, která hrála skvělý zápas.“\nJiří Šiller (trenér Rakousko): „Soupeř byl dnes jasně lepší. Gratuluji k zaslouženému vítězství.“\nČeská republika – Dánsko 3-0 (25-17, 29-27, 25-10)\nZákladní sestava: Komárková, Šimáňová, Kurková, Mlejnková, Hudylivová, Nová – Uhlířová\nStřídaly: Ondrušková, Beránková\nOd úvodních minut vyrovnané utkání do prvního technického time outu šly týmy za stavu 8-7 pro naše hráčky. Český tým si pak dokázal vytvořit mírný náskok, Dánkám nepomohl ani time out za stavu 13-11. Naše hráčky si náskok dokázaly udržet a po stupně ho navyšovat až k vítěznému konci 25-17.\nDruhý set začal opět vyrovnaně, týmy se přetahovaly o každý bod, do prvního technického time outu šla družstva za stavu 6-8 pro Dánsko. Češky pak získaly vedení na svoji stranu, měly několikabodový náskok, který však po sérii chyb promrhaly a skóre ukazovalo 23-23. Dramatickou koncovku pak české hráčky zvládly a vyhrály druhý set 29-27.\nNaše hráčky se v úvodu setu ujali vedení 6-3, ve kterém pokračovaly i v dalších výměnách, kdy až devítibodový náskok dokázaly kontrolovat až do koncovky třetího setu a nepřipustily žádné drama. Zasloužené vítězství 25-15 ve třetím setu i celém utkání.\nVelmi dobrým výkonem se při své reprezentační premiéře blýskla Anna Komárková, dále pak Eva Hudylivová a Lucie Nová. Pochvalu si však zaslouží celé družstvo, které prokázalo svoji sílu a zvládlo první důležitý zápas turnaje.\nOndřej Marek (trenér Česko): „ Z naší strany povinné vítězství, trošku jsme si ho zkomplikovali ve druhém setu, po vystřídání Míši Mlejnkové, abychom vyzkoušeli i další hráčky. Byli to trošičku nervózní, ale věřím, že půjdeme ještě nahoru. Zítra nás čeká nevyzpytatelné Rakousko, ale hlavně budeme směřovat a ladit výkon na sobotní zápas s Bulharkami.“\nSven-Erik Lauridsen (trenér Dánsko): „Musím své hráčky pochválit za bojovný výkon. Ve druhém setu jsme sahali po vítězství, ale český tým ukázal svoji sílu a zaslouženě vyhrál jak ve druhém setu i celém utkání.“


Prosinec 2020 - Strana 2 z 9 - Konzervativní noviny\nBude dost vakcíny?\n28. prosince 2020 Alexandr Vondra\nDorazila první várka od americko-německého konsorcia Pfizer/BioNTech, včera se začalo očkovat. Podpořil to prezident, první dávku si píchnul Babiš. Ač oba mastodonty české politiky nemusíme, je to dobrá zpráva. Proč? Protože vakcína je jedinou reálnou šancí, jak rychle porazit virus a vrátit se k normálnímu, svobodnému životu. Obrovský pokrok ve […]\nViktor Orbán pro Die Welt: “Manfred Weber urazil náš lid“\n25. prosince 2020 Co se děje v Maďarsku\nNikdy předtím nebyla v sázce taková částka: 1,8 bilionu eur. Viktor Orbán hrozil zablokováním fondů EU v této výši. V sázce byl fond obnovy historických rozměrů a rozpočet EU na následující roky. Maďarský předseda vlády spolu s Poláky tímto způsobem vytvořil obranný val proti novému mechanismu k ochraně právního státu. V případě porušení by Brusel uložil […]\n24. prosince 2020 Roman Joch\nCo vlastně jsou Vánoce? A tato otázka nás přímo přivádí k té bezprostředně další: o čem je křesťanství? Vánoce jsou svátkem narození našeho Pána, Ježíše Krista. A křesťanství je o radosti. Především o radosti, a vlastně… pouze o radosti… Rád bych Vám to vysvětlil, ale neumím to… Polovinu svého dospělého života jsem byl agnostikem a […]\n24. prosince 2020 Dan Drápal\nDíky pandemii jsou letošní Vánoce jiné. Na jesenickém náměstí sice nějaká vánoční hudba zní, ale většina vánočních stánků je zavřených a ve velkých obchodech jsem zatím vánoční hudbu neslyšel. Vánoční strom sice stojí v Praze, v Jeseníku a jistě i jinde, ale nekonalo se žádné slavnostní rozsvěcení. V ulicích je večer spíše prázdno. […]\nI v uplynulém roce se valné shromáždění OSN činilo v oblasti boje za lidská práva – bohužel ale skoro výlučně jen v případě Palestinců. Izrael byl odsouzen celkem sedmnáctkrát – což je číslo, které obzvláště vynikne, když si uvědomíme, že zbytek světa si vysloužil jen šest kritických rezolucí (Severní Korea, Barma, Sýrie, Irán […]\nRakousko o krok blíže cenzuře?\n23. prosince 2020 Judith Bergman\nRakouská vláda představila návrh zákona zaměřený proti nenávistným projevům na internetu – Zákon o opatřeních na ochranu uživatelů na komunikačních platformách – který, pokud bude schválen, omezí v zemi svobodu slova. Rakouská vláda tento zákon zdůvodnila takto: „Hlavním důvodem pro přípravu tohoto zákona jsou obavy z vývoje na internetu a v sociálních médiích. Kromě výhod, které […]\nPrezident Barack Obama udělil osobám odsouzeným za federální zločiny celkem 1927 milostí. Největší počet udělených milostí směřoval ke zkrácení délky trestu odnětí svobody (1.715 případů), včetně zkrácení 504 doživotních trestů. Ve 212 případech šlo o prominutí celého trestu. Prezident Obama je nejen rekordmanem v celkovém počtu udělených milostí, ale také v počtu milostí […]\n23. prosince 2020 Jiří Horák\nK rozhodnutí napsat níže uvedený text jsem dospěl pro přečtení článku Mariána Sekeráka Strašák „liberalismu a neomarxismu“ obchází církev, ve kterém se věnuje vztahu církve k ideologiím. Předkládá zde příklady, kdy podle něj biskupové nepatřičně vstupují do ideologických debat a neoprávněně proklamují své ideologické postoje. Mimo jiné kritizuje arcibiskupy Dominika Duku a Jana […]\nS blížícími se volbami se opět ve zvýšené míře objevuje druh člověka politického zvaný „věčný hledač té jediné čisté strany“. Objevuje se obvykle spíše na středolevici, kde má tendenci vyhledávat strany či hnutí se zvýšeným morálním apelem a zlí jazykové (z Hradu) by řekli, že má tendenci scházet se v pražských kavárnách. […]\nJak je to s tím výjimečným stavem?\n22. prosince 2020 Petr Homola\nInsurrection Act je zákon podepsaný prezidentem Thomasem Jeffersonem v roce 1807. Zákon byl opakovaně novelizován, naposledy v roce 2006. Jde o normu, která dává prezidentovi, ve velmi výjimečných případech, pravomoc k použití vojenských sil k potlačení občanských nepokojů, povstání a vzpoury. Umožňuje vojenský zásah na jakémkoliv území USA, bez souhlasu vlády území, a to v tom […]


Benfika dostala v Rantířově sedm branek | fcvm.cz\nFC Velké Meziříčí-Novinky -Novinky-Benfika dostala v Rantířově sedm branek\nBenfika dostala v Rantířově sedm branek\nTJ Ježek Rantířov – FC Velké Meziříčí B 7:3 (2:2)\nVelmi důležité utkání jsme hráli v Rantířově. Soupeř se nacházel o jedno místo za námi se stejným počtem bodů. Hrálo se na velmi podmáčeného terénu.\nNa začátku utkání se dostal v 6. minutě do rychlého brejku Bartejs, ale ten v dobré pozici přestřelil bránu. O minutu později poslal Liška krásný centr do vápna na Berana, který krásnou hlavičkou poslal míč do brány, 0:1. O chvíli později jsme zahráli nacvičený signál, ale na poslední chvíli zblokoval míč domácí obránce. Ve 20. minutě poslal Liška ostrý roh do vápna, kam si naběhl Kafka a nekompromisní hlavičkou poslal míč k tyči, 0:2. Ve 26. minutě se dostal do dobré šance Liška, ale nedokázal protlačit míč do brány, ale následný rychlý protiútok musel zastavit Kafka. Hned na to se dostal do samostatného úniku Kameník, ale v gólové šanci si už bohužel nedokázal poradit, když míč vypíchl domácí obránce. Ve 27. minutě nechtěně zahrál rukou ve vápně Netolický, a následnou odpískanou penaltu proměnil Bartejs, 1:2. Ve 33. minutě po akci ze strany se dostal míč do středu hřiště Vackovi, který okamžitě vystřelil míč k tyči, ale Jícha perfektním zákrokem míč vyrazil, ale k odraženému míči se dostal Vaněk, a ten bez problému míč poklidil do brány, 2:2. V závěru zápasu vyzkoušel Jíchu po chybě Bradáče domácí Bartejs, ale Jícha skvělým zákrokem míč vyrazil na roh.\nO poločase musel pro vážné zranění vystřídat Kafka, kterého nahradil Malec. Do druhého poločasu vlítli lépe domácí, když ve 49. minutě orazítkoval z půl metru tyčku domácí Živný. Během deseti minut vstřelili domácí dva rychlé góly po akcích z křídelních prostorů. V 72. minutě se dostal do samostatného nájezdu kapitán Živný, který dokázal překonat vybíhajícího Jíchu. O dvě minuty později jsme se ve středu hřiště propadli a následný protiútok dokázali domácí potrestat. Následně na to dokázal snížit krásnou hlavou na zadní tyč D. Polák. Tečku za zápasem udělal v 84. minutě Oberreiter.\n„Do zápasu jsme vstoupili velmi aktivně a soupeř si s námi nevěděl rady. Po zásluze jsme vstřelili dva krásné góly. Vypadalo to, že zápas máme ve svých rukách, ale bohužel dnes musím konstatovat, že za velkou příčinou obratu může rozhodčí. Každý souboj proti nám pískal, a když to bylo obráceně, tak ne. Kluci se zbytečně začali dohadovat s rozhodčím a nekoncentrovali se na hru. S tímto vysokým výsledkem jsem hluboce nespokojen, protože v závěru zápasu přišlo velké podcenění." řekl po zápase rozhněvaně trenér Libor Smejkal mladší.\n10. kolo: TJ Ježek Rantířov – FC Velké Meziříčí B 7:3 (2:2)\n28. (PK) a 50. Bartejs, 55. a 84. Oberreiter, 32. Vaněk, 67. Živný, 75. Horáček L. – 6. Beran, 12. Kafka, 79. D. Polák\nrozhodčí: Novotný – Müller, Zsihovics\nJícha – Netolický, Halámek (70. Kuřátko), D. Polák, Kafka (46. Malec) – Kameník, Vítek, Caha, Bradáč (75. Wasserbauer) – Beran, Liška\nkarty: Liška, Kafka, Polák, Halámek


Nechtěl jsem, ale nakonec to tedy řeknu. I když těch obdivných recenzí na „novou Tučkovou“ je už tolik, že jeden disharmonický tón, narušující oslavné unisono, bude vnímán jako zlobný výlev podivného grafomana, který se musí za každou cenu předvádět. Copak ale opravdu nikdo jiný nevidí, že „královna“ české prózy je nahá? Dokonce i Radim Kopáč, kterého si jako literárního kritika velmi vážím, se z pro mě nepochopitelného důvodu svezl na euforické vlně „veřejného mínění“ a na stránkách MfD se vyznal ze své fascinace literárním charismatem autorky Bílé vody. Jiní jdou ještě dál a Tučkové tlustospis již dopředu pasují na Knihu roku, takže je asi vymalováno – kdo z porotců soutěže Magnesia Litera si troufne jít proti proudu?\nHodně zapracovala i reklama. Již dlouho dopředu bylo avizováno, že to „bude pecka“, neustále se zdůrazňovalo, jak strašně dlouho (prý deset let!) to té Tučkové trvalo a kolikrát své životní dílo přepisovala, než si s ním troufla jít mezi lidi. Davy poblouzněných knihomilů si vůbec nepřipustily, že je s nimi ošklivě manipulováno – mezi časem, stráveným psaním knihy a její kvalitou nemůže přece být žádná přímá úměra. No ale dobře, deset let je deset let a navíc prý v tom je hodně duchovna, nadčasovna, aktuálna a taky trocha té nezbytné pikantérie – jeptišky, co se kdysi spustily a porodily... To přece musíte mít doma!\nJohann Wolfgang Goethe jednou napsal, že když si člověk špatně zapne první knoflík, nikdy se již nemůže správně obléct. Myslím, že právě tato věta nejlépe vystihuje, proč Bílá voda dopadla z mého pohledu tak katastrofálně. Tím pomyslným „prvním knoflíkem“ Kateřiny Tučkové je totiž samotné téma (postavení ženy v katolické Církvi), které si pro svou knihu zvolila a s nímž si evidentně neví rady. A z logiky věci ani nemůže, protože nechápe základní premisy, především tedy fakt, že Církev není (a díky Bohu za to!) demokratická instituce na způsob politické strany či nějakého spolku, kde si členové a členky odhlasovávají stanovy, program a volí (a odvolávají) své vůdce. Jak známo, různí heretici si právě takové „církve“ založili – a postupem doby se rozštěpili na tolik nejrůznějších církviček, že už je nikdo nespočítá...\nO tom, že hlavním poselstvím knihy je opravdu kritika údajné mužské dominance, resp. ženské podřízenosti či dokonce diskriminace v Církvi, svědčí mimo jiné i to, že jako zářný příklad osvíceného reformátora je čtenářům představován biskup tajné církve z dob komunismu Felix Maria Davídek. Nikoli ovšem pro svou statečnost během čtrnáctiletého žaláře, ale z důvodu přesně opačného, kdy se samozvaně prohlásil za člověka, stojícího nad církevním zákonodárstvím a „vysvětil“ na kněze (tedy spíše kněžku) jistou Ludmilu Javorovou. Kéž by takovýchto Davídků bylo víc, jak krásně a emancipovaně by se pak nám ženám v Církvi žilo, když bychom nemusely živořit někde na okraji, ale staly se rovnocennými mužům včetně práva na kněžské svěcení! Takhle explicitně se sice Tučková nevyjadřuje, ale mezi řádky je to naprosto čitelné.\nAbych nevypadal jako mysogin stále jen já, ocituji zde několik vět Ludvíka Vaculíka z jeho deníkové knihy Český snář. V souvislosti s návštěvou Jana Pavla II. v USA a stížnostmi tamějších „katolických“ feministek na to, že kněžími mohou být pouze muži (a papežovou odpovědí, že v Písmu se o žádných kněžkách nikde nepíše) se autor na hlavu katolické Církve regulérně rozzlobil! To on, Ludvík Vaculík, by se na jeho místě nežinýroval a řekl jim to nikoli diplomaticky, ale pěkně od plic. Asi takto: „Ty krávy americké proslulé jsou schopny z důvodů rovnoprávnosti žádat vstup do výslovně pánských organizací! My vás varujeme! Ženy už zkazily každou práci, kterou muži před nimi přivedli k jakési dokonalosti. Ženským působením by nejprve farnost, pak diecéze a nakonec celá církev brzo spadla zpět do interdiktů, exorcismů, upalování zas hlavně čarodějnic a do náboženských válek. Nemůže být nic hroznějšího nežli žena legitimovaná pro styk mezi člověkem a Bohem, která má přístup ke zpovědním tajemstvím a přidělenu kazatelnu! Bič boží v rukou ďáblových.“ Co k tomu dodat? Současný papež Bergoglio sice škodí Církvi kde může, ale ani on si nedovolí v otázce kněžství změnit odvěkou doktrínu. Stačí se ostatně podívat, kam to dopracovaly „církve“, které mají kněžky a dokonce biskupky!\nTučková vyplýtvala sedm set stran na lkání nad tím , že ženy se v Církvi nemohou realizovat. Jako by tu Církev byla kvůli tomu, aby v ní šlo dělat kariéru! Když se někdo stane křesťanem, pak (řečeno slovy apoštola Pavla) je to „nové stvoření“. Obvyklé kategorie (muž-žena, otrok-svobodný, žid-pohan, běloch-černoch atd.) ztrácejí jakýkoli význam a jde pouze o to, zda konkrétní osoba prožije svou pozemskou existenci tak, aby dosáhla věčného života. Kromě toho v katolické Církvi neexistuje žádné právo či nárok na kněžství, a to ani u mužů – tyto lidi si vybírá sám Bůh a jde (slovy papeže Jana Pavla II.) o „dar a tajemství“. Proto nikdy v minulosti by žádnou křesťanku ani ve snu nenapadlo to, pro co horuje Tučková. Naopak! Když si vezmeme třeba takovou Terezii z Avily (1515–1582), tak ta byla prakticky po celý život pod dohledem inkvizice a musela pro své názory snášet od mužských církevních autorit mnohé ústrky a obviňování, aniž by si na to jakkoli stěžovala. A přesto ji 40 let po její smrti prohlásil papež za svatou a za dalších 350 roků dokonce za Učitelku Církve (u nás katolíků naštěstí všechno dlouho trvá, takže za pozemského života si nikdo nemůže dělat zálusk na nějaké pocty či privilegia). Kateřina Tučková by se zřejmě zeptala: „A co z toho tedy ta Terezie měla, když za svého života se žádného ocenění nedočkala?“ Tím se dostáváme k jádru věci – katoličtí světci a světice nečekají odměnu od lidí, ale od Boha...\nAutorka knihy Bílá voda není katolička, přesto však cítí potřebu udílet Církvi rady, jak jít s dobou a otevírat se světu. Hlavně a především by podle ní měla skoncovat s nadvládou mužů a dát větší prostor pro seberealizaci ženám. Kateřina Tučková je v tomto ohledu zcela mimo, neboť si neuvědomuje, že nejvíce se v Církvi „realizuje“ ten, kdo slouží svým bližním, modlí se a má neustále před očima svou pravou vlast v nebi...\nPřeji Kateřině, aby našla pravou životní cestu, kterou Církev ukazuje každému poctivě hledajícímu (doporučuji přečíst si životopis zmíněné svaté Terezie z Avily či svaté Benedikty od Kříže (Edity Steinové). Vůbec totiž nezáleží na tom, kolik knih ještě napíše, Bůh se jí jednou bude ptát na něco jiného. Stejně, jako každého z nás...\nVystavil Jan Hofírek v 8:31 Žádné komentáře:


LTI El Ksar Resort & Thalasso | Rainbowtours.sk\nLTI El Ksar Resort & Thalasso je 4* hotel v maursko-andaluském stylu s opravdu výjimečnou atmosférou. Nachází se mezi městy Port El Kantaoui a Sousse. Je umístěn v rozlehlé palmové zahradě. Historické centrum města Sousse je vzdáleno cca 3 km, Montasir cca 27 km a Enfidha cca 50 km. V areálu se nachází mnoho barů, restaurací, obchodů, diskoték a mnoho dalších atrakcí.\nHotel byl kompletně zrekonstruován v roce 2002, pokoje byly navíc renovovány v roce 2012.\nLTI El Ksar Resort & Thalasso se nachází přímo u široké písečné pláže s pozvolným vstupem do moře. Lehátka a slunečníky na pláži - zdarma, plážové osušky po uhrazení zálohy ve výši cca 20 TND/os.\nProstorná lobby s 24h recepcí, 4 výtahy, hlavní restaurace El Ksar s mezinárodní kuchyní, a´la carte restaurace Baal podávající jídla italské nebo tuniské kuchyně (možnost zdarma jednou využít během pobytu, nutná rezervace předem), lobby bar, bar a snack bar s občerstvením na pláži (otevřený od května do října), bar u bazénu (květen až září), maurská kavárna (placená zvlášť), diskotéka, konferenční centrum pro 400 osob, 3 venkovní bazény a 1 krytý (od října do dubna), dětské brouzdaliště, lehátka a slunečníky u bazénu zdarma, osušky k dispozici po uhrazení zálohy (cca 20 TND), mini klub pro děti, dětské hřiště, 3 tenisové kurty (využití zdarma, zapůjčení vybavení a osvětlení za poplatek cca 10 TND/hod., SPA (procedury za poplatek), mini market. Hotel LTI El Ksar Resort & Thalasso akceptuje platební karty.\nLTI El Ksar Resort & Thalasso se skládá z hlavní budovy (370 standardních pokojů) a z 80 přízemních bungalovů v maurském stylu. Našim zákazníkům nabízíme ubytování v pokojích typu Standard (rozloha cca 25 m²), které jsou vybaveny koupelnou (fén je součástí příslušenství), balkonem nebo terasou, bezplatnou individuálně nastavitelnou klimatizací, TV se satelitním příjmem, mini-barem a bezplatným trezorem.\nAll Inclusive zahrnuje: snídaně, obědy a večeře formou bohatého bufetu podávané v hlavní restauraci. Nealkoholické nápoje, víno, pivo k jídlům jsou zahrnuty v ceně. Občerstvení a místní alkoholické a nealkoholické nápoje, káva a čaj jsou k dispozici v barech rozmístěných v celém objektu.\nLTI El Ksar Resort & Thalasso provozuje pestrý sportovní a animační program, který si zákazníci chválí, stejně jako klub pro mladší i starší děti se spoustou zábavy a her. Hostům je k dispozici stolní tenis, plážový volejbal a lanový park v areálu hotelu (placeno zvlášť).\nRecenze k tomuto hotelu najdete zde: http://r.pl/tunezja-wczasy/lti-el-ksar-resort-and-thalasso


Cross-User Defacement Cross-User\nCross-User Defacement je v informatice druh zranitelnosti webové aplikace založený na technice HTTP response splitting. Cílem útočníka je nahradit odpověď od serveru podvrženým dokumentem.\nPředpokladem k provedení Cross-User Defacement je aby aplikace byla zranitelná na HTTP response splitting tj. nesmí být filtrovány znaky CR a LF a musí docházet k přesměrování.\nPokud jsou tyto dvě podmínky splněny, tak je útočník schopen vytvořit podvržený HTTP požadavek tak, aby rozdělil odpověď od serveru na odpovědi dvě a to s tím, že obsah druhé odpovědi je zcela v jeho režii. Původní požadovaný dokument prohlížeč zahodí a je nahrazen podvrženým dokumentem. Samozřejmě je nutné dodržet strukturu HTTP odpovědi.\nTakto upravená stránka může být dále zneužita například k vylákání soukromých informací či hesel. K provedení útoku může útočník využít veřejně dostupný proxy server, který bude HTTP požadavky patřičně upravovat, nebo pomocí metod sociálního inženýrství přinutit oběť kliknout na upravený odkaz.\nStruktura HTTP odpovědi\nAby byl útok proveden, je nutné při upravování odpovědi zachovat její strukturu. První obsaženou informací v odpovědi je verze použitého protokolu a stavový kód.\nNásledují další, v tomto případě, ne moc zajímavé informace jako je datum, verze webového serveru, jazyk, etc. Pokud jsou vynechány, tak se nic neděje.\nHlavičky popisující typ dat v odpovědi a obsah.\n-- prázdný řádek --\nA za prázdným řádkem je umístěn samotný dokument.\nIdentifikace parametru pro přesměrování. Vložení nějaké hodnoty:\nObranou před Cache poisoning je neumožnit útočníkovi provést HTTP Response Splitting, čehož lze dosáhnout odfiltrováním znaků CR a LF od všech uživatelských vstupů zejména tam, kde jsou hodnoty parametrů vkládány do hlaviček.