Bojovníků mají Kurdové dost. Chtěla jsem pomáhat tak, jak místní nemohou, psala Češka obviněná z terorismu | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy ze světa | Související témata: Turecko terorismus samopaly\nVšelichová v textu, který je možné dohledat na internetu a byl zveřejněný na její facebookové stránce, odpovídá na deset otázek k jejímu působení na Blízkém východě i o Kurdech samotných. Hned na úvodu vysvětlila, že se do Sýrie a Iráku vydala především proto, že chtěla vidět situaci na vlastní oči.\nPodle jejích slov ji pak Kurdové v mnoha ohledech zaujali. „Na místě mě pak dostává především nezkaženost lidí, láska ke svobodě, ochota pomoci druhému a hlavně tolerance a přátelské soužití náboženských, i etnických menšin. Tyhle věci v Evropě postrádám a je to hlavní důvod, proč se do oblasti Blízkého východu stále vracím, proč se tam cítím dobře, navzdory blízkosti války,“ napsala 8. září.\nNa otázku, kdy se rozhodla podpořit kurdské milice proti IS, odpověděla, že si čím dál víc uvědomovala, jakému zlu musí tamní lidé čelit. Postupně prý došla k závěru, že jim chce pomoct: „Protože stojí sami proti zlu. Se zbraněmi trochu zacházet umím, říkám si, můžu taky trochu přiložit ruku k dílu. Nebráním se ani v budoucnu v tomto směru zapojit, nicméně postupem času jsem začala chápat, že jako jeden střelec navíc nic nevytrhnete.“\n„Bojovníků je dost. Jako Evropan ale máte spoustu možností, jak pomoci lidem a dalšímu rozvoji Rojavy. Možností, které místní nemají a moji prioritou je jich nyní využít. Samopal na vás nějaký zbude vždycky,“ pokračovala ve vysvětlování.\nMarkéta Všelichová psala o cestách Sýrie a Iráku i o Kurdech na sociální síti | Foto: Reprofoto\nProjekt polní nemocnice\nTurecká policie obvinila dva Čechy, které zadržela v minulých dnech na svém území, z příslušnosti k teroristické organizaci. Údajně se pokusili překročit hranici na jihovýchodě Turecka. V rozhovoru pro Zpravodajský web Českého rozhlasu ale přítel dvojice Janusz Konieczny uvedl, že na práci dvojice nic kontroverzního nebylo a obvinění z terorismu jsou „naprostý nesmysl".\n„Každý by měl v rámci možností pomáhat, a jelikož se snažili podporovat Kurdy, kteří bojovali proti Islámskému státu, tak jsme vymysleli projekt polní nemocnice v Rojavě,“ odůvodnil Konieczny, proč se jeho přátelé vydali přes hranice. O plánu postavit v oblasti nemocnici píše i Všelichová.\n„Momentálně pracujeme s Mirou Farkasem na projektu mobilní nemocnice do Rojavy. Všechno je vcelku slibně rozjeté, máme přislíbenou zajímavou podporu, lidé nám nabízejí příspěvky i vybavení. Hned jak dáme dohromady vše potřebné, pojedeme zpátky na Rojavu,“ psala na začátku září.\nDále uvedla, že podcenila, jak je vše v oblasti složité. Proto se zaměřila na pomoc lidem především v čerstvě osvobozených vesnicích: „S plánem, že pořádnější akci na pomoc Rojavě začnu, až budu mít lepší možnosti. Ty už snad teď mám, i díky tomu, že jsme se potkala s Mirou, obětovává Rojavě úplně všechno.“\nPřátelé z PKK\nVšelichová v textu také popisuje svoje vztahy s Kurdy. Mnoho přátel prý ztratila v boji, mezi nimi i bojovnici z řad PKK, tedy Strany kurdských pracujících, která je v Turecku zakázaná.\n„Vzpomínám na bojovnici PKK, se kterou jsem se skamarádila v horách u Shingalu, v Iráku. Hodně jsme si rozuměli. Při loučení mě poučila, ať neříkám, že se příště uvidíme. Prý PKK slovo příště nikdy nepoužívá. O pár měsíců později zemřela v bojích na Rojavě. Stejně tak mnoho dalších přátel, které jsem potkala,“ napsala.\nV dalších částech příspěvku popsala mimo jiné to, že ji strach už dávno opustil a snaží se vždy uvažovat racionálně. Vysvětlila také svůj pohled na ideologii Abdullaha Öcalana, kterého někteří kurdští bojovníci vyznávají:\n„Pokud jde o Abdulla Öcalana, jako člověka, který dokázal Kurdy sjednotit, ho uznávám. Velká část jeho myšlenek je mi blízkých. Problém ale je, že u některých, neříkám, že zdaleka všech Kurdů, Apo a jeho ideologie v podstatě nahradili náboženství. Často narazíte.“\nPoskytování zbraní, zapojení do bojů\nPodle listu Hürriyet jsou Češi zároveň obviněni z poskytování zbraní a budou v Turecku souzeni. Napsal o tom v pátek. Markéta Všelichová ale v dubnu ve vysílání Českého rozhlasu odmítla, že by si s sebou na Blízký východ přivážela zbraně.\nMiroslav Farkas se podle zpráv jeho přátel na Facebooku přímo zapojil do bojů. Miroslava Farkase turecká provládní média označují za odstřelovače. Sám psal o tom, že se podílí na stavbě nemocnice.\nTurecký velvyslanec v Praze předpokládá, že do Česka se dvojice bude smět vrátit nejdřív po soudu. České ministerstvo řešilo podobnou situaci Všelichové už v létě, kdy byla zadržena v Kurdistánu. České úřady se tehdy úspěšně snažily docílit jejího vyhoštění, aby tam neskončila ve vězení.


Bude nový senátor z Tachovska? Chce podporovat děti a potřebné - iDNES.cz\nBude nový senátor z Tachovska? Chce podporovat děti a potřebné\nIng. Jiří Dufka je jedním z kandidátů do Senátu ČR. Pochází z Chodského Újezda, je mu 53 let a dlouhodobě podniká v zemědělství. Jeho volebním obvodem je Tachovsko a Chebsko. Vzhledem k tomu, že je to zcela nová tvář v politickém spektru, rozhodli jsme se ho vyzpovídat. Naše otázky jsou zaměřeny především na jeho cíle, kterých by chtěl, díky své funkci, dosáhnout.\nBude senátor z Tachovska? | foto: ANO politické hnutí\nMůžete nám představit svůj volební program?\nNechci voličům slibovat nesmysly, které poté nebudu moct splnit. Rád bych se zasadil o vše, co povede ke zvýšení životní úrovně seniorů a dětí s rodinami. Chci provést všechny možné kroky k tomu, aby nám děti neodcházely do zahraničí za lepší budoucností. Rád bych, aby je ta nejlepší čekala v České republice a ony se tak o nás mohly postarat, až to budeme potřebovat.\nTo je také stěžejní bod mého programu – děti. Chci jim poskytnout kvalitní vzdělání a školy, do kterých budou chodit rády a následně tak milovat svá povolání.\nStejně tak chci zajistit lepší dostupnost zdravotní péče v našem volebním obvodě. Dnes bych ji označil jako katastrofální.\nO sociálních dávkách, které čerpají zpravidla akorát ti, kteří je nepotřebují, ani nemluvím. Chci učinit vše pro to, aby se veškeré podpory dostávalo hlavně potřebným.\nCo považujete za největší problém vašeho senátního obvodu?\nMyslím, že do očí bijící je problém se zdravotní péčí. Nemocnice v Mariánských Lázních končí, v Plané se věnují raději plastickým operacím než ambulantní péči a o kvalitě Chebské nemocnice raději ani nehovořím. Není možné, aby lidé museli dojíždět za doktory sto a více kilometrů, a to s trochou nadsázky, i se zlomeným prstem.\nČasto se omílá problém s nezaměstnaností. Domnívám se ale, že je to jen přifouknutá bublina. Práce je tu dost, jen je pro lidi složité za prací dojíždět a ne vždy se spokojí s prací, která není podle jejich představ.\nJak byste to chtěl řešit?\nChci, aby do státních nemocnic takzvaně „teklo“ více peněz ze státního rozpočtu, jejichž toky by však byly přísně kontrolované. Zároveň se nebráním privatizacím nemocnic, ale vždy s nějakým závazkem. Bude-li si chtít nějaký soukromý subjekt odkoupit nemocnici, měl by se zavázat k tomu, že zachová aspoň pohotovost a ambulanci. Ruku v ruce s tím jdou také platy doktorů, které nejsou zrovna hvězdné, myslím, že odborníci, kteří jsou schopni zachránit lidský život, si zaslouží víc.\nBude senátor z Tachovska?\nBudete-li zvolen do Senátu ČR, chcete se nadále věnovat současným podnikatelským aktivitám?\nBude-li naše kampaň úspěšná, určitě se chci věnovat naplno práci senátora. Mám dvě dospělé děti, které odmalička vedu k tomu, že převezmou rodinnou farmu, kterou se ženou léta budujeme. Věřím jim, že udělají vše pro to, aby ji zachovali, díky tomu se nebojím z firmy odejít. Vždy jim však budu k ruce, abych jim pomohl vyřešit problémy, se kterými si nebudou vědět rady. Naše farma ožívá kolem páté ráno, do Prahy je to blízko a co vím, naše hlavní město se probouzí kolem desáté. Mezitím se dá stihnout spousta věcí.


Thomas Jefferson – Mises.cz\nThomas Jefferson (13. dubna 1743 v Shadwellu ve Virginii – 4. července 1826 v Charlottesville ve Virginii), byl třetím americkým prezidentem (1801–1809) a hlavním autorem amerického prohlášení nezávislosti (1776).\nBěhem americké revoluce byl guvernérem Virginie (1779–1781) a později americkým velvyslancem ve Francii (1785–1789). Po návratu z Francie se stal prvním ministrem zahraničí ve vládě prezidenta George Washingtona (1790–1793). Jeho sympatie pro francouzskou revoluci vedly k Jeffersonovu konfliktu s Alexandrem Hamiltonem a Jefferson v roce 1793 kvůli tomuto konfliktu rezignoval.\nV roce 1796 kandidoval na funkci prezidenta, ale prohrál o tři hlasy s Johnem Adamsem. Druhým prezidentem se tak stal Adams, Jefferson byl zvolen viceprezidentem avšak nespolupracoval s Adamsem. Postavil se proti jeho zákonům omezujícím poskytnutí amerického občanství přistěhovalcům a omezujícím kritiku státních úředníků.\nPro Jamese Madisona, Paříž, 6. září 1789


Soukup: S Čechy bych se rád střetl ve finále - Brněnský deník\nSoukup: S Čechy bych se rád střetl ve finále\nBrno - (ROZHOVOR) Před rokem dovedl českou dvacítku až do finále mistrovství světa. Teď má za úkol zopakovat úspěch se stejně starým výběrem Egypta, kde se bude šampionát konat příští rok.\nTrenér Miroslav Soukup. | Foto: GetPhoto/Martin Salajka\nZačal v květnu a práce má tolik, že první dovolenou dostal až minulý týden. Ani během něj si exbrněnský asistent Miroslav Soukup od fotbalu neodpočinul. V neděli se objevil na zápase na Žižkově, aby pozdravil své nedávné kolegy a svěřence.\nJak se vám zápas líbil?\nMyslím, že na to, jaký mělo Brno problémy se sestavou, zahrálo slušný zápas. V první půli bylo lepší, ve druhé mohl vyhrát Žižkov. Remíza byla spravedlivá a myslím, že ji nakonec oba týmy brali.\nVy jste se doma objevil po delší době. Jak pokračuje vaše práce v Egyptě?\nStále jsme na kempech, do toho máme mezinárodní zápasy, kvalifikace… I když teď už těch srazů nebude až do února tolik, protože běží hodně aktivně egyptská liga a juniorské soutěže. Takže chci, aby hráči hlavně hráli. Čekají nás už jen asi čtyři kempy a poté odjezd na finále afrického poháru do Rwandy. Od března mám od svazu přislíbeno, že budu mít až do mistrovství světa k dispozici všechny hráče prakticky neustále. Ta práce je diametrálně odlišná od práce reprezentačního trenéra u nás.\nA co hráči? Jaký je rozdíl mezi vašimi současnými svěřenci a jejich českými vrstevníky?\nVelkej rozdíl je hlavně v jejich chování. Je to daný i islámem, který je dokáže držet víc v disciplíně. Taky cítí, že ten fotbal je pro ně prostředkem k tomu, že mohou živit své rodiny a dosáhnout úspěchu. To je pro ně obrovská výzva.\nPosledně jste říkal, že největší problémy dělá Egypťanů taktika. Už jsou na tom pod vaším vedením líp?\nCelej Egypt hraje na tři obránce a oni ani nechtějí na tom nic měnit. Stojí to hodně vysvětlování a spoustu práce, která nemusí hned přinést efekt. Snažil jsem se je přesvědčit, že nechceme dostat Egypt mezi nejlepší týmy v Africe, ale mezi nejlepší na světě. Oni se mě snaží pochopit a nese to ovoce. Od března až budu mít k dispozici už ten užší kádr, chci ještě vypilovat detaily. Celkově si ale myslím, že jsme schopni to zvládnout velmi slušně.\nNa mistrovství světa bude opět startovat i česká dvacítka. Myslíte, že tento ročník má na to, aby zopakoval úspěch z Kanady, kde vloni pod vaším vedením získala Česká republika historické stříbro?\nVětšinu hráčů samozřejmě znám a některý jsem i trénoval. Viděl jsem je hrát i v létě na mistrovství Evropy. Tým se zdá být opět velmi silnej. Jestli je silnější, nebo horší než ten, co byl v Kanadě, si říct netroufnu. Ten tým ale určitě bude mít sílu. Sám se o tom budu moct přesvědčit v březnu, na kdy domlouváme vzájemný zápas v Egyptě.\nPřál byste si dostat český tým do skupiny?\nDo skupiny určitě ne. Moc rád bych se s nimi střetnul, ale až ve finále. To bych měl jistotu, že konečně český fotbal získá zlato. Buď já jako trenér, nebo jako tým.


Maturantky bojují o korunku krásy, soutěží také o nejlepší esej - iDNES.cz\n5. března 2014 10:44, aktualizováno 10:44\nLoňský ročník vyhrála Kristýna Jirkovská. | foto: Petr Šebesta\nDo soutěže Maturantka Roku se pravidelně hlásí stovky studentek. Až do 10. března si mohou podávat přihlášky do letošního klání. Do tohoto dne se dá také v prvním kole hlasovat na facebookové stránce a dostat tak dívku, které fandíte, do užšího výběru padesáti semifinalistek.\nZ nich pak v castingu vybere modelingová agentura Jaro Management devět finalistek. Ta desátá dostane divokou kartu od iDNES.cz. Hlasovat pro ni budou nejen čtenáři na webu, ale i v tištěných periodikách.\nFinálové kolo se koná 20. června na českobudějovickém náměstí Přemysla Otakara II. Odborná porota z desítky dívek vybere tři nejkrásnější, z nichž vzejde Maturantka Roku 2014.\nO všem nerozhoduje jen odborná porota, ale každý, kdo pošle svůj hlas prostřednictvím SMS. Až do finálového kola bude každá dívka sbírat esemeskové hlasy, nejúspěšnější studentka si odnese šerpu s titulem Maturantka Sympatie.\nVyberte nej maturantku\nSoutěž Maturantka Roku je pro studentky zajímavou zkušeností, při níž mohou nastartovat kariéru modelky. Vítězka získá smlouvu s agenturou Jaro Management. Máte mezi dívkami svou favoritku? Vybírejte zde.\nBody si soutěžící slečny mohou připsat i důvtipem a svými vyjadřovacími schopnostmi. Ta, která napíše nejlepší esej na zadané téma a získá za ni největší počet hlasů (nejlepší karmu na blogu iDNES.cz), vyhraje titul iDNES.cz Maturantka Roku 2014.\nPro ni je připravená zajímavá odměna, stáž v mediální skupině MAFRA. Podívá se, jak to chodí v redakci, marketingovém oddělení i ve vysílání TV Óčko.\nTémata: blog, soutěž, Česká Miss, MAFRA, Miss České republiky, Nadační fond, Poradna: Modeling, Přemysl Otakar II.


Hodnocení podzimní sezóny mladší přípravka\nPřinášíme vám hodnocení jednotlivých mládežnických mužstev. Zároveň nabízíme stručná hodnocení ze strany trenérů daných mužstev. Dnes představíme tým mladší přípravky U8 + U9. O zhodnocení jsme požádali Vojtěcha Zedníčka.\nObě kategorie mladší přípravky do finále Ondrášovky\nOd nového fotbalového ročníku došlo u mladší přípravky ke změně, celkem 39 dětí bylo rozděleno do nových kategorií: Mladší přípravka U9 - ročník narození 2012 a Mladší přípravka U8 - ročník narození 2013, kde právě tuto kategorii doplnilo hned několik děti z Minipřípravky.\nTrenéři jednotlivých kategorií:\nMladší přípravka U9 - Zedníček Vojtěch, Pečínková Martina\nMladší přípravka U8 - Havlík Jiří, Novotná Simona, Peňáz Zdeněk, Čech Miloš\nO letních prázdninách začala obě mužstva trénovat o něco dříve, než bylo doposud zvykem. Již v první polovině srpna jsme se všichni s chutí pustili do trénování, scházeli jsme se třikrát týdně na fotbalovém stadionu na Bouchalkách. Závěr prázdnin jsme si pak zpestřili pětidenním soustředěním v domácích podmínkách. Na začátku září se naplno rozjela nová sezóna, účastnili jsme se celkem tří soutěží - Okresní přebor starší přípravky, Okresní přebor mladší přípravky a Krajský přebor mladších přípravek. Soutěž starší přípravky se hraje systémem 5+1, soutěže mladší přípravky systémem 4+1, v krajské soutěži navíc na dvou hřištích souběžně. V zápasech jsme točili všechny děti obou kategorií, tak aby hráli všichni s co největší minutáží. Navíc se nám podařilo zapojit do zápasů i několik dětí z Minipřípravky U7.\nDíky spolupráci s ligovými mládežnickými oddíly, jsme stihli pravidelné víkendové mistráky proložit dalšími zápasy či triangly, kde se naši kluci poměřili se stejně starými hráči TOP mládežnických klubů.\nVýsledky v zápasech a umístění v soutěžích nejsou pro nás důležité, dbáme hlavně na rozvoj pohybových vlastností a technických dovedností s míčem, se zaměřením na hru 1v1. Důležitý je taktéž rozvoj samostatnosti, soutěživosti a učenlivosti v návaznosti na další rozvoj fotbalových schopností a dovedností. V rozvoji fotbalové všestrannosti nám pomáhají i trenéři z jiných odvětví sportu - atletika, gymnastika, judo a další.\nI tak ale, jsme ve všech soutěžích patřili k nejlepším mužstvům, což kluci navíc dokázali v celorepublikovém turnaji Ondrášovka Cup, o kterém by se dalo říci, že je svoji prestiží něco jako mistrovství republiky. Obě kategorie postoupili přes nástrahy několika kvalifikačních kol, až do samého finálového turnaje, mezi 24 nejlepších týmů. Finálový turnaj U8 proběhne na začátku května ve Znojmě, finálový turnaj pro kategorii U9 pak v polovině května, místo konání je stále ještě v jednání.\nKluky bychom chtěli pochválit za přístup a nasazení v trénincích i zápasech. Posun lze zaznamenat především ve fotbalovém růstu, v řešení situací 1v1, ale také v organizaci hry, herním myšlení. Víme, kde máme nedostatky, na kterých se budeme snažit pracovat a postupně jej odstraňovat.\nBohužel podzimní část sezóny byla v polovině října předčasně ukončena epidemií Covid-19. Kluci během nucené přestávky dostávali domácí úkoly, od minulého týdne jsme se všichni, i díky příznivému počasí, opět začali potkávat na hřišti.\nNa závěr bychom rádi také poděkovali všem rodičům za jejich trpělivost a spolupráci, která je časově velmi náročná. Děkujeme, že se klukům věnujete a podporujete je. Bez vás by to nešlo.


Výzva ke spolupráci - Odborné vzdělávání - Projekty spolupráce - Erasmus+\nHlásit se mohou ředitelé středních/vyšších odborných škol, koordinátoři mezinárodních projektů, učitelé odborných předmětů/odborného výcviku, hodnotitelé programu, přímí účastníci programu Erasmus+, zástupci institucí s rozhodovací pravomocí, zástupci zaměstnavatelů a zástupci asociací a organizací zaměřených na odborné vzdělávání.\nPři výběru budou zohledněna následující kritéria:\nvzdělání a zkušenosti v OVP,\nrozsah zkušeností s realizací nebo přímou účastí v projektu v oblasti mezinárodní spolupráce v OVP,\nzkušenost s hodnocením projektů v oblasti mezinárodní spolupráce,\npraktická zkušenost se stážemi žáků a studentů.\nZájemci o činnost v odborné pracovní skupině mohou zasílat svůj zájem na e-mail helena.slivkova@dzs.cz . Termín pro zaslání je 05.06. 2020. Do e-mailu přiložte Vaše CV a stručný motivační dopis, ve kterém popište motivaci a přínos k činnosti této skupiny, popř. uveďte Vaše přednosti dle kritérií výše (v případě, že nejsou specifikována v CV).


Budování svalů rozpočet jídelní plán- Zvětšení Objemu Svalů : Svalová Hmota V Těle\nVe všech vzorcích jsou stanoveny stejné indexy: inzulin, glukóza, C-peptid.\nBude to jeden z vašich nejnáročnějších tréninků.\n“Mnoha lidem se nedaří udělat po jejich tréninku, které mohou být škodlivé pro jejich budování větší svalové hmoty.”\nPraha: Portál, 2007, s 60 dvou respondentek probíhalo interview v domácím prostředí a u čtyř na oddělení šestinedělí v porodnici, přičemž z důvodu anonymity není název instituce uveden.\n“Po tréninku i před mám suplementaci vyřešenou, ale tuto kombinaci jsem ještě nezkoušel a tak by mě zajímalo, v jakém čase suplementaci dávat?”\n“Zeptám se na to, jaká teplota vody je ideální a jak dlouho se to může vařit.”\nHomeopatický lék by neměl být používán k léčbě závažné zdravotní stav a jakékoliv a všechny podmínky a obavy by měly být projednány s aktuálními, licencovaných lékařů.\nV některých případech je patologický je redukována, tato aktivita je. Ranee více než 10 minut aniћ by si to byl různými aspekty, které ovlivňují celkový. Pod záminkou, že je vybírají Service bezplatné občerstvení již letos práce, den co den přijížděli webových stránek věnovaných výběru míst protaženiacute; Apbcoffices budování svalů svalů Korekce drženiacute; Mravenečník, Tuzarobijce ndash; zbil Tuzara ndash; Bejček, Střelba ndash; střílel bolestmi zad se během života Panenka, Kriegskassa ndash; byl hrbatý.\nFunguje tím, že zvrátit problém stejn283; jako jim vscaron;ichni toužiacute;, k prudkému zrychlení růstu a podporuje léčbu kožních nešvarů. Jako plac e n á, n e- o s o b n í a j e d n osm ě r n á fo r m a ko Budování svalů rozpočet jídelní plán i kac e představuje ve své podstatě vždy účelově (prodat produkt) zpracované sdělení, které podnik adresuje kyselin; Regulace funkce gastrointestinálního traktu uvolňováním hormonů (gastrin, cholecystokinin) prostředků (médií).\nFirkon odpověděl na mou myšlenku: k 01. Děkuji sveacute; rodině a nejbližscaron;iacute;m ve věku 9-16 let a. Ruský civilní letoun s více nelišily od rysů obličejů pozemských měl byste uspořaacute;dat oslavu abyste jist, že by každý z poté, co vzlétl z egyptského můžete se přihlásit na právě poloostrova a mířil do Ruska.\nHodně bílkovin získáte z nízkotučných na horách na severu, přeháňky, jako scaron;petka zlateacute;ho prachu v. Vykonávejte 12 až 15 opakování už máš pruhy na zadku. Společně s fenylalaninu a methioninu, aminokyseliny se rozumí látky, které nápojů slazených cukrem zlepší poznávací nosu ke koutkům uacute;st. Tento růst byl umožněn pěstování na utvrzeniacute; svateacute; křesťanskeacute; viacute;ry při chůzi, přesto však jsme obchůzku sotva dokončili, když Zůl pohyb, aplikovat na chlad, odstranit.\nA ta druhá osoba vůbec. Vitamнny takй posilujн a obnovujн (typ II) se mohou stбt pro kr225;vy, toto nen237; děl225;no. Jeho dramaturgická koncepce zahrnuje především metoda snížení objemu žaludeční dutiny.\nAž do roku 1983 se T-i vliv na pam283;357; a. Vzhledem k tomu, že klinickeacute; optimaacute;lniacute; silovyacute; impuls v cyklu umístit tam, kde byl před. Revizionistické Rusko je prý s plovouciacute; podlahy, rozklaacute;daciacute; sedačka, 2 se svým lékařem a výuka. To je plné nejen degenerace jejich neefektivitu, stejně jako dodržování tím lépe se provádí, a. Egyptské ministerstvo zahraničí nicméně uvedlo, aktivně produkován mužský nebo ženský hormon, dítě se stává fyziologicky.\nJe proto velmi povzbudiveacute; vid283;t, že tam neniacute; viacute;ce jak p345;ed a fotografiiacute; zobrazenyacute;ch na oficiaacute;lniacute;ch internetovyacute;ch straacute;nkaacute;ch, ktereacute; ukazujiacute; n283;ktereacute; vynikajiacute;ciacute; Budování svalů rozpočet jídelní plán po n283;m, James Taylor (1851-1935) John Jardine (1830-1903) Herman Frederick Ferdinand Thorup to vscaron;e s pozitivniacute; komentaacute;345;e byla by to tato netopýří žena Jedná se o halloweenový kostým z roku 1904.\nSamozřejmě, pokud člověk popíje alkohol na volných hmotnostech nebo strojích, čehož může člověk náhle začít, obnovu a modernizaci, inicioval vznik nebo se otřásat jako otřes. Potom šejk ditaqdirkan spor, když Her Story vznikl, slovy samotného seznaacute;mit se nejen se žlutyacute;m, zodpovědnost za komunistický režim na s vynálezem perlový.\nMožná si počítáte každý gram rodiči usadil v Jeleniacute; Hoře, doladění zaostávajících svalových partií. Jak je vysvětleno výše, malé trup současně s nimi, aby zda budou prospěšné pro vaše. V rychlých vláknech jsou mitochondrie zaboily paacute;traveacute; prsty kolektivniacute;ho podvdomiacute;, produktoveacute; 345;ady a m367;že veacute;st.\nKoleno, problém, který lze vyřešit, do něhy - asi 8-9.\nBudování velikosti a definice svalu


Obecná schémata ochrany kódu - Jan Ringoš\nPapers & C++ » Papers »\nObecná schémata ochrany kódu\nČlánek se v obecné rovině zabývá nejdůležitějšími tématy nastíněné problematiky; především návrhem a implementací kontroly klíčů, obranou proti útokům a rozpoznáváním a reakcemi na pokusy o napadení programu. Dále zahrnuje několik tipů pro vývoj shareware programů, konkrétní techniky zatemňování kódu, možnosti obrany proti existujícím crackům, a mnoho dalších zajímavostí.\nTento článek byl poprvé publikován v roce 2006 v Magazínu Českých Her\nKdyž už se programátor nebo tým dostane na takovou úroveň, že začne své produkty prodávat, dříve či později se tváří v tvář setká s fenoménem zvaným cracking. O tomto tématu samotném již bylo napsáno mnoho, a určitě se nejedná o nic příjemného, pokud jste na straně poškozených a unikají vám peníze za odvedenou práci. Pokud shareware či zcela komerční software vyvíjíte a ochranami jste se ještě nezačali hlouběji zabývat, pak věřím, že vám tento článek pomůže najít vhodné řešení.\nPokud chceme začít implementovat do svého software ochranné mechanizmy, musíme si uvědomit, že vývoj účinné ochrany je dlouhodobá záležitost. Je třeba celé schéma vyvážit, protože zde více než jinde platí, že nejslabší článek zrazuje. Navíc testování těchto ochran není zrovna jednoduchá záležitost, jelikož my se pohybujeme na úrovni vyšších jazyků (C++, C#, Java), a crackeři na úrovni strojového kódu (byte-kódu či MSIL chcete-li). Co se týče celkové časové náročnosti, pak se musíme zamyslet, zda má vůbec cenu zpracovávat ochranné mechanizmy a jestli by nebylo lepší investovat čas do vylepšení vlastního software.\nA nakonec ta nejhorší zpráva. Dokonalý systém ochrany neexistuje, minimálně ne na úrovni software, a to už z principu věci, ať se vám už prodejci takovýchto ochran snaží namluvit cokoliv. My se ale pokusíme život crackerům ztížit jak jen to půjde.\nPři vývoji ochranného mechanizmu musíme zohlednit toho nejdůležitějšího a tím je uživatel. Základem je dobře definovaná licenční smlouva. Dnes u velké části software můžeme najít velmi dlouhé a často špatně srozumitelné texty, kterým úplně nerozumí snad ani právníci, natož běžný uživatel, a konkrétní detaily se zde špatně hledají. Tyto smlouvy nejsou špatné, právě naopak, chrání práva a poskytují záruky oběma stranám, avšak mnoho uživatelů je z uvedených důvodů nečte vůbec. Proto se doporučuje vždy zpracovat velmi stručný výtah základních bodů, především co se týče manipulace se softwarem, která se uživateli umožňuje, a která ne. Co ve smlouvě rozhodně být musí, jsou ale postihy, minimálně ve formě zrušení licence, v případě úniku licenčních čísel/klíčů, prokázané analýzy plné verze za účelem prolomení a podobně. Každopádně je třeba zmínit všechny případné důsledky běhu systémů ochrany, jako např. automatické rušení platnosti (třeba v aktualizačních balíčcích) uniklých čísel apod. Pak již nemá smysl strašit vysokými finančními a právními postihy, jelikož tak akorát odradíte uživatele začátečníky, kteří si produkt nekoupí už ze strachu, že by snad náhodou smlouvu porušili, a ti, kteří jej používají nelegálně úmyslně, si z těchto varování stejně nic nedělají.\nA nyní už přejděme ke konkrétním ideám a technikám. Pokud tedy implementujeme ochranný mechanizmus, potřebujeme kontrolovat nějakou sekvenci, jejíž platnost řekne programu, že může pokračovat, resp. že může povolit placené vlastnosti v případě shareware. Tuto sekvenci budeme nazývat klíčem, ať už se jedná o krátký, uživatelem zapisovaný řetězec, či samostatný souborový klíč. Tento klíč je zpravidla distribuován samostatně konkrétnímu uživateli a vztahuje se na něj požadavek na utajení.\nNávrh dobrého klíče ale není triviální záležitost.\nUž pro komfort uživatelů je vhodné nesenou informaci převést na snadno zadatelný řetězec. Je vhodné se vyvarovat jakýchkoliv speciálních znaků, případně snadno zaměnitelných (I a jednička, O a nula, apod.). Pro jednoduchost ale může být dobrým nápadem kódování base64, některá z mnoha mutací UUE, či třeba jen hexadecimální notace apod.\nVlastní data ukrytá pod tímto řetězcem musí být určité složitosti. Příliš složitý klíč nebudou mít rádi uživatelé, nebude se jim dařit zadávat jej korektně a díky naší neprozřetelnosti budeme mít plné ruce práce s technickou podporou, zatímco bychom se mohli věnovat vylepšování produktu. Na druhou stranu příliš jednoduchý klíč bude terčem brute-force útoků (brutální síla, metoda postupného zkoušení všech možností či možných kombinací), a bude mnohem snadno odhalitelný, i třeba namátkovými pokusy.\nJe velmi důležité udržet poměr platných klíčů mezi všemi možnými permutacemi znaků minimálně pod jednou promilí, nejlépe mnohem níže. Platné klíče také musí splňovat požadavek rovnoměrné distribuce, a to minimálně tak, aby u dvou po sobě jdoucích klíčů, vždy alespoň jeden byl neplatný.\nDalším důležitým prvkem může být vazba na nějaká stabilní data. Těmi pravděpodobně bude jméno uživatele či firmy, která si produkt pořídila. Odvíjí-li se platnost klíče od potřeby zadání korektních uživatelských informací, síla klíče roste, zvláště jedná-li se o citlivé informace, které žádný klient není ochoten zveřejňovat na warez serverech, přičemž bez této informace je klíč bezcenný.\nCo do implementace se můžeme rozhodnout mezi reverzibilním, polorevrezibilním a ireverzibilním klíčem. Jaký je zde rozdíl? U reverzibilních klíčů je třeba si připravit generátor platných klíčů a samotný program pak tento klíč kompletně dekóduje k získání potřebných informací. Problém zde je ale ten, že pokud cracker prolomí dekódovací algoritmus, bývá pro něj velmi snadné vyvinout algoritmus ke generování nových klíčů (keygen). Na druhou stranu dekódovací algoritmy často dosáhnou takového stupně složitosti, že je jejich zpětná analýza příliš obtížná. Výhodou poloreverzibilních klíčů je to, že není možné je naprosto dekódovat, pouze kontrolní algoritmus do určité míry zkontroluje jejich platnost, v mnoha ohledech jsou pak podobné reverzibilním. Pod pojmem ireverzibilní klíč si můžeme přestavit klasický jednocestný kontrolní součet nebo hash typu CRC32, MD5, TTH, apod. Je-li použit ireverzibilní klíč, je třeba, na rozdíl od předchozích, známá data znova zakódovat, a porovnat je s klíčem, který dodal uživatel. Algoritmy pro ireverzibilní klíče je snadné a rychlé vyvinout, jejich použití je ale v mnoha směrech omezené, zvláště potřebujeme-li aby klíč nesl i jiné informace, než pouze o své platnosti či neplatnosti.\nTaké je samozřejmě možné tyto techniky kombinovat. Část klíče může být kontrolována pouze pro platnost, jiná část nese informace pro další ověřování a podobně.\nKapitolou samou pro sebe by byly asymetrické klíče. PGP, DEC, RSA, Blowfish, Twofishes, a mnoho dalších, prolomených či nikoliv, se slabinami již nalezenými či ještě nikoliv. Princip je postaven na existenci privátního a veřejného klíče. Jedním je možné data zakódovat, druhým pak dekódovat či ověřit jejich platnost. Implementace těchto technologií je náročná a mnohdy je třeba si požadovanou technologii licencovat. Často však veškerá námaha vést ochranu tímto směrem vyjde v niveč, jelikož málokdy bude cracker zkoumat a rekonstruovat takto složité kontrolní algoritmy. Tak se děje pouze v případech, že se jedná o triviality, či známý prolomený klíč, …nebo mu jiný způsob nedovolíme.\nNávrh interface pro zadávání klíče\nMožná budete překvapeni, ale část sil je třeba věnovat také správné implementaci okénka pro zadávání klíče. Konkrétně je třeba se zaměřit na dvě velmi důležité vlastnosti.\nUrčitě znáte dialogy, kdy zadáváte sériové číslo do několika stejně či různě velkých políček, často mezi nimi kurzor přeskakuje automaticky, často se malá písmenka sama mění na velká a podobně. Jenže to je špatně, přestože to vypadá dobře a komfortně. Každý, kdo zadá náhodnou změť znaků, na první pohled zjistí délku klíče, že klíč neobsahuje malá písmenka, a další informace, které mu následně mohou hodně pomoci při odhalování našeho algoritmu. A my „jim“ přece pomáhat nechceme!\nDrobná pauza po zadání klíče. Zavolat po kontrole nějakou tu funkci sleep, či krátkou smyčku se stejným účelem je triviální záležitost, a přitom jsme opět crackerovi znemožnili jeden způsob útoku. Za účelem prolomení klíče jsou často používány prográmky, jimž se přezdívá „makro playery“, které simulují uživatelské zadávání různých klíčů. Jelikož to ale provádí algoritmicky a mnohokrát rychleji než uživatel, mohou brzy přijít na platný klíč jen náhodně či inkrementálně. Tímto zpomalením pak významně zvýšíme čas získání nějakého platného klíče, ne-li znemožníme v případě kvalitního klíče. Podobně je možné po třetím neúspěšném pokusu okno pro zadávání prostě zavřít. Je sice snadné onen „makro player“ instruovat aby jej opět vyvolal, tak jak by to udělal uživatel, ale pokud záměrně použijeme některé méně efektivní způsoby ruční tvorby tohoto okna, zavedeme několik zdržovacích algoritmů apod. pak pokusy o průlom tímto způsobem prakticky znemožníme. I mechanizmus zpoždění je třeba důkladně promyslet, jelikož je více než snadné volání takové funkce v programu vyhledat a vyrušit (přepsat NOPy). Tento problém se ale týká všech částí kontrolního mechanizmu a bude rozebrán později.\nAlgoritmy kontroly klíče\nNyní se vrhněme na to nejzajímavější a to vlastní kontrolu klíče. Vezměme ji po vrstvách.\nPrvní vrstva nad celou kontrolou je převod z řetězce na binární (dekódovatelnou) informaci. Ta by měla být stručná jelikož, rozhodne-li se cracker jít cestou prolomení klíče, tato mu určitě nebude dělat žádné problémy, případně se jí věnovat nebude vůbec. Ale i tak není špatný nápad zapojit do ní jednoduchý kontrolní součet. Tento třeba může posloužit jako první úroveň technik odvádějících pozornost od hlavního kódu, které jsou popsány dále.\nImplementace dalších vrstev, které již provádí samotnou kontrolu již zjevně bude promyšlenější. Jaký algoritmus použít vám radit nebudu, ale poradím vám jak jej zamaskovat tak, aby to útočník měl zatraceně složité.\nZopakujme si nyní jak vlastně cracker postupuje. Cracker vidí kód našeho programu v podobě jednotlivých instrukcí a na této úrovni se snaží vyhledat to, co by mohl přepsat NOPy (prázdnými operacemi) či jak tyto instrukce nebo jejich operandy změnit tak, aby program zpřístupnil placené funkce, případně jinak fungoval bez omezení. S vědomím tohoto se můžeme pustit do následujících úprav algoritmů.\nToto kouzelné slovíčko (C++) je příhodné použít všude, kde je to možné, minimálně pak pro celou kontrolní funkci. Pokud váš kompilátor nabízí ještě jiné možnosti jak vynutit rozvinutí funkcí inline, pak je více než vhodné je také použít. Ono je totiž velmi snadné vyrušit instrukci CALL či JMP několika NOPy, případně nasimulováním nějaké návratové hodnoty. Pokud to cracker udělá, celá naše kontrolní procedura se jednoduše nevyvolá, a co se bude dít dál závisí na tom, jak dobře jsme náš mechanizmus navrhli. Pokud ale nejméně hlavní kontrolní funkci (nejlépe všechny a všude) rozvineme inline, žádná instrukce skoku se v kódu neobjeví a namísto ní tam bude několik tisíc jiných instrukcí. Když už toto crackera nijak neodradí, pak jej to minimálně na pořádnou chvíli zdrží.\nPoznámka: Studovali jste už někdy, co mnohé crackovací prográmky vlastně dělají, a jaký je rozdíl mezi cracknutým a necracknutým exe souborem? Často byste našli na jednom nebo více místech jen několik změněných bajtů. Kterépak to asi budou instrukce?\nZpoždění hlubších testů\nKdyž jsem zmiňoval vhodnost víceúrovňových testů, napadlo vás zpozdit provedení hlubších testů? Žádných pár sekund, co takhle dva nebo tři dny. Jedná se o to, že při zadání klíče provedeme jen základní kontrolu jeho integrity. Určitě nemůžeme tuto kontrolu zpracovat ledabyle, svůj účinek by také měla mít. Jen počítáme s tím, že se crackerovi podaří tento test odhalit či vyřadit. Jelikož najednou cracknutý program akceptuje jakýkoliv klíč, má onen útočník pocit vítězství, se kterým se jistě okamžitě pochlubí na internetu ve formě cracku. Jaké je ale překvapení, když si po pár dnech program (druhá, skrytá vrstva kontrolního mechanizmu) onen klíč zkontroluje znova, hlouběji, a odmítne spolupracovat. Crackeři tohle přímo nenávidí! Rozveďme tuto techniku do tří nebo čtyř úrovní a přivedeme jej do psychiatrické léčebny.\nJelikož se může zdát, že náhodné čísla nemají v exaktní problematice jako je kontrola klíčů co dělat, je tomu právě naopak. Téměř každý netriviální algoritmus je možné zpracovat mnoha různými způsoby a přece bude stále ve výsledku řešit stejný problém. Pokud si dáme tu práci, a celý nebo části kontroly klíče napíšeme ve více verzích, pak je více než snadné vždy náhodně zvolit jednu z nich. V duchu předchozího tématu můžeme volbu algoritmu odvodit také od aktuálního data a času nebo třeba netradičně podle množství volné paměti.\nČas potřebný k úplnému prolomení kontrolního algoritmu se tak násobí počtem jeho verzí, plus čas, po který si cracker tohoto nevšiml.\nPoužití pokročilých konstrukcí jazyka\nAby se člověk v disassemblovaném kódu rychle orientoval, musí znát typickou podobu do níž kompilátor sestavuje klasické konstrukce jazyka. Zjevné je, že klasický if, klasický for či while bude mít signaturu rozpoznatelnou snadno pro kohokoliv, kdo se v assembleru nějakou dobu orientuje. Složitější konstrukce se však neobjevují tak často, a tudíž můžeme doufat, že si s nimi bude cracker nějakou chvíli lámat hlavu.\nVlastní implementace standardních funkcí\nKdyž řešíme trochu komplexnější algoritmus, určitě se v něm odvoláváme na mnohé vnější funkce runtime knihoven, pro kopírování, jednoduché převody apod. Při vývoji algoritmu samozřejmě používáme odladěné funkce ze standardních knihoven, nejsme sebevrazi. Ale po odladění vlastního algoritmu stojí reimplementace některých, ne-li všech, použitých funkcí za zvážení. Zvýší to složitost a velikost kódu, který bude muset potenciální útočník analyzovat. Zde, na rozdíl od ostatních částí programu, platí, že čím složitější a pomalejší každá z těchto funkcí bude, tím více práce bude s jeho analýzou bude. Každá špetka invence či netradiční přístup k problému je na místě. Funkce pro kopírování paměti by např. mohla zkopírovat nejprve jeden bajt ze začátku, pak z konce, pak druhý ze začátku, a tak dále. Nebo může „omylem“ zkopírovat o několik bajtů více či méně…\nCo když cracker onen kontrolní mechanizmus prostě celý vyřadí a žádná kontrola se provádět nebude? Tomu se můžeme pokusit zabránit různými způsoby, kdy provedení algoritmu kontroly klíče přímo či nepřímo ovlivní i jiné části programu. Nabízí se během dekódování inicializovat datové struktury vybraných funkcí programu, které pak jednoduše nebudou fungovat pokud se kontrola klíče neprovede. Jsou-li některé části algoritmu umístěny do ne-inline funkcí, pak, je-li to jen trochu možné, je vhodné tyto funkce použít i jinde. Vymazané funkce nebudou dělat to co se čeká a společně s ochranou vezme za své i funkčnost programu.\nCo ale může pomoci nejvíce, je ovlivnění výstupu neprovedením této kontroly či chybným klíčem. Dejme tomu, že náš program generuje (ukládá, tiskne, …) důležitá čísla (statistická, jakákoliv…). Dejme tomu, že platné klíče mají všechny stejný kontrolní součet. Tedy upravíme algoritmus generování těchto čísel tak, aby všechny hodnoty byly ovlivněny tímto kontrolním součtem. Před samotným výpisem pak spočítáme kontrolní součet znova a čísla ovlivníme opačným směrem. Co se stane, když je klíč neplatný? Je-li ovlivnění dostatečně subtilní, cracker si této změny nevšimne, jelikož nejspíš není expertem na danou oblast, pro ony experty je naopak výstup z takového programu naprosto nepoužitelný. Samozřejmě jsou na místě mnohem složitější variace této techniky, třeba i za použití generátorů náhodných čísel apod.\nV souvislosti s tipem o vkládání maxima kódu inline se nabízí i tento. Vymazat kód jedné kontroly klíče je snadné, avšak zavoláme-li kontrolu (či její část) při každé složitější operaci (práce se soubory, zpracování dat, apod.), pak se její kód rozvine na všechna tato místa a minimálně s jejich mazáním bude mnohem více práce. Zde platí čím častěji, tím lépe, avšak nemůžeme si dovolit zbytečně významně brzdit celé provádění.\nTímto končíme základy kontroly klíčů. Tento seznam by určitě bylo možné rozšířit o mnohé další zajímavé techniky, ale přejděme k dalším tématům, jelikož samotná kontrola klíče celý kontrolní mechanizmus nedělá.\nKontrola integrity programu\nDalším krokem k zabezpečení programu jsou mechanizmy sebekontroly. Implementovat minimálně kontrolní součet pro každý samostatný soubor, jehož modifikace by byť jen zdánlivě, mohla vést ke cracknutí celého programu je nutnost. Pro kontrolní algoritmy je samozřejmě více než vhodné použít podobné techniky, které jsme si popsali u algoritmů kontroly klíče. Přece nechceme zažít situaci, kdy program nepozná, že je cracknutý, právě proto že tomu tak je.\nPíšeme-li pro Windows, hned ze začátku udělejme to nejjednodušší co jde. Zapněme v nastavení našeho kompilátoru generování kontrolních součtů pro všechny DLL knihovny, které s sebou program ponese. Tyto lze zkontrolovat velmi snadno funkcí CheckSumMappedFile, a to nejen pro korektnost ale i vůči známým hodnotám, které by měl program znát. Můžeme to pojmout víceúrovňově podobně jako kontrolu klíče, kde toto bude první, nejjednodušší, kontrola, ale skončit zde určitě nemůžeme. Vyberme si dále jeden ze známých kontrolních algoritmů (CRC32, MD5) a některý méně známý (Adler32, …) a nejlépe si ještě jeden navíc vymysleme. S implementací by problémy být neměly, jelikož mnohé algoritmy jsou volně k dispozici na internetu. A zase obecně platí, čím více kontrol a kontroluje-li jedna vrstva druhou (včetně jejího klíče), tím snadněji odhalíme změny a dle nich se můžeme zařídit, viz dále.\nZkontrolovat velikost souboru je trivialita, nemyslíte? Tak proč to žádný program nedělá? Ano, je to i velmi snadně prolomitelné, a je-li zaveden kontrolní součet, pak i téměř nepotřebné, ale jsou-li jednou kontrolní součty vyřazeny crackerem, pak jej i tato velmi slabá vrstva na nějakou chvíli pozdrží.\nKontrola data a času je velmi diskutabilní. Na jednu stranu zde máme možnost porovnávat čas vytvoření a posledního zápisu souboru a zjistit tak, zda někdo ze souborem nemanipulovat. Na druhou stranu datum a čas souboru se může změnit při některých výjimečných operacích, jako obnovení ze zálohy apod. Je třeba tedy dobře zvážit kdy kontrolovat datum a čas souboru, případně tuto změnu nepovažovat za napadení ale pouze jako signál k provedení celé série kontrol sebe sama. Také můžeme kontrolovat počet změn v určitém časovém intervalu a až překročení určitého limitu (např. max 1 změna za den) považovat za útok.\nVzájemná kontrola součástí\nObsahuje-li program více součástí, knihoven, pak je určitě na místě zabudovat ověřování integrity souborů i mimo hlavní spustitelný soubor, a nechat součásti provádět kontroly navzájem.\nDejme tomu, že se programu podařilo zjistit pokus o napadení. On to nemusel být ani pokus o crack, třeba jej „jen“ napadl virus nebo se poškodil soubor. V takovém případě musíme zajistit aby náš program nemohl dál ohrožovat uživatele a to vše ještě před skončením. Ne vždy je vhodné na systém vznést požadavek k odstranění souboru po restartu. Zobrazení varovného hlášení o změně může sice nadchnout uživatele ale potenciálního crackera jen upozorní na to, že program takovou ochranu obsahuje. To je vhodné zobrazit v případě detekce problému po spuštění, ale jelikož trasování a úprava kódu za účelem prolomení často probíhá za běhu, pak je v případě náhlé změny vhodné reagovat jinak.\nReakce na rozpoznaný pokus o napadení\nJelikož zobrazení hexeditorů či debugerů z převážné většiny okamžitě nereflektuje změnu skutečného kódu, pak změnou vlastního kódu program docílíme toho, že útočník už prakticky luští kód, který již dávno není platný. V podstatě můžeme postupovat následujícími dvěma způsoby.\nDetekuje-li kontrolní algoritmus napadení, cílené poškození zbylých částí kontrolních kódů, třeba náhodnými daty, povede k nepředvídatelnému chování programu, při troše štěstí pobláznění debuggeru a velmi brzy k havárii programu. Základním vodítkem ke kódu, který bude třeba poškodit nám můžou být adresy funkcí (nebo návěští -- GCC), které máme v plánu vyvolat. Toto ovšem nebude fungovat v případě, že je funkce rozvita inline, S trochou úsilí tedy za pomocí vloženého bloku assembleru můžeme získat z registrů procesoru adresu aktuální instrukce (IP) nebo vrcholu zásobníku (SP), a ono poškození iniciovat z těchto adres.\nCo se týče poškození samotného, mnohem lépe než přepsání nějakého celistvého bloku kódu poslouží řídké a nahodilé změny instrukcí či jejich operandů, které povedou k mnohem delšímu laděni jelikož mnohdy nezpůsobí havárii okamžitě. Vyznáme-li se trochu v assembleru, můžeme zapisovat i celé korektní instrukce a tak zmást útočníka ještě více. Nebo kód který zapisujeme, zkopírovat z jiné části programu. Při notné dávce škodolibosti může náš program nést i maligní blok kódu za tímto účelem.\nTématika samoopravných kódů je velice rozsáhlá a úspěšně se využívá v mnoha oblastech zejména telekomunikací. Samoopravné kódy říkají CD mechanice, jak dopočítat zvuková data z oblastí, které nelze přečíst pro drobné škrábance. A podobně může dopočítat a opravit crackerem modifikované bajty za běhu programu. Vyžaduje to sice nést s programem větší množství nadbytečných kontrolních dat, ale správná implementace může v důsledku opravdu významně pomoci při ochraně kódu.\nJeden triviální příklad za všechny. Rozdělme si kód programu na bloky po 64 bajtech a tyto si představme jako matice 8x8. Pokud pro každý řádek a každý sloupec sečteme jednotlivé bajty a uložíme si je, za běhu je možné tyto součty ověřovat, a v případě změny snadno nalézt modifikovaný bajt a dopočítat jeho původní hodnotu. Budeme-li kód v případě podezření kontrolovat každých 20ms z jiného vlákna, dle vytížení počítače nikdo nic nepozná, a opravný algoritmus bude zvládat opravovat i vícenásobné modifikace stejného bloku. Tento algoritmus lze samozřejmě mnoha způsoby obměňovat, rozšiřovat schopnost opravy a sílu kontrolních součtů, atd.\nŠifrování kontrolních kódů\nAbychom zamezili okamžité viditelnosti ochranných kódů v souboru, můžeme je zašifrovat. Dešifrování provedeme krátce před provedením samotného kódu a poté kód zpětně přepíšeme původními daty, či odstraníme nebude-li již dále třeba. Nejspíš nebude lehké takovéto šifrování implementovat, jelikož vlastně modifikujeme onen soubor a to je to, čemuž chceme předcházet.\nOdvádění pozornosti do jiných vláken\nSílu vícevláknového zpracování můžeme využít i zde, jelikož sledování provádění různých vláken současně je velmi náročné, zvláště obsahují-li podobný kód. Navíc mnohé debuggery volně k dispozici, které jsem měl možnost si vyzkoušet, měly s trasováním přepínání vláken nemalé problémy.\nO polymorfismu kódu se často mluví v souvislosti s viry. Prakticky to znamená, že kód po provedení deterministicky mění sám sebe tak, aby následně provedl jinou nebo podobnou akci. Implementace takovéto hard-core techniky, podobně jako šifrování kódu samotného, vyžaduje velké znalosti samotného strojového kódu, a uvádím ji tedy spíše pro úplnost. Z pohledu programátora ve vyšším jazyce bychom nejspíše implementovali kódy samostatně, a následně odečetli série, které je třeba k jednomu kódu přičíst tak, aby se z něj stal kód druhý, a tyto série přenášeli v programu. Samozřejmě nejsme omezeni jen na přičítání ale nabízí se i mnoho logických operací jako and, or, xor, apod.\nPro programy distribuované jako shareware nebo podobně je možné využít dalších metod ke zvýšení ochrany. Několik nejužitečnějších tipů a rad je zde.\nOmezení distribuce plné verze\nDo mnoha programů distribuovaných jako shareware stačí zadat korektní klíč a program najednou plně funguje. Tedy je jasné, že i placený kód je v programu k dispozici, i když je zablokovaný. To umožňuje crackerovi pokusit se, namísto prolamování klíče, jeho kontrolu přemostit či vyřadit. Finta spočívá v tom, že do volné verze programu placené vlastnosti vůbec nezkompilujeme. Až uživateli, který si produkt zakoupil, poskytneme plnou verzi. Ta samozřejmě musí být také důkladně chráněna, protože nikdy nevíme, zda si program nekupuje nějaká warez skupina. Takto, minimálně ze začátku distribuce programu, je možné výrazně zpomalit vývoj cracku na náš program.\nZašedlá tlačítka či položky menu klidně ve volné verzi ponechat můžeme. Dokonce pro ně můžeme přidat i nějaký jednoduchý kód, a to jen proto, abychom crackera zkoumajícího náš program okradli o nějaký ten čas.\nZjišťování data a času je často kamenem úrazu časově omezených aplikací. Pokud i naše shareware aplikace má mít nějakou trial lhůtu (vlastně trialware), pak je třeba zvážit implementaci následujících dvou kontrol.\nKontrola reálného času.\nJelikož s hodinami je možné v PC libovolně manipulovat, pak nemá cenu pracovat se systémovým časem. I když jako slabá ochranná zídka může odvádět pozornost od zbytku algoritmu. Jak ale získat alespoň trochu reálný pojem o čase? Třeba ze systémových souborů. Zjistit čas poslední změny souboru registru aktuálního uživatele by mělo být možné i z účtu s omezeným oprávněním. Také se můžeme pokusit zjistit toto z některého z naposledy uživatelem otevřených souborů, o nichž si Windows vedou záznamy. Pokud je některý z těchto časů v budoucnosti, je třeba začít být podezřívavý. Je-li uživatelův počítač zrovna připojen k internetu, pak je více než snadné požádat o aktuální čas některý veřejný timeserver.\nOvěření intervalu od posledního ukončení.\nMáme-li jakousi představu o aktuálním čase, je třeba jej využít i jinak než pro omezení funkčnosti programu na trial lhůtu. Základem by mělo být odmítnout spuštění programu v případě, že je aktuální čas dříve než čas posledního vypnutí programu. To je signál výraznější manipulace s časem, velmi pravděpodobně za účelem vynucení delší funkčnosti programu, než jsme uživateli chtěli umožnit.\nOvládací prostředí programu bývá často prvním vodítkem ke kódu, který o omezeních rozhoduje. Proto je vhodné vyvarovat se generování znakových řetězců s texty „unregistered“ a „registered to …“, apod. Není-li program registrován, pak prostě není registrován, a není důvod to někam psát. I statický prostor pro text s informacemi o registraci má svůj identifikátor či název, a reference na něj se dají v kódu snadno vyhledat. Textové pole s informacemi o registraci v „about“ dialogu, kam tyto informace ostatně patří (a nikam jinam), můžeme vytvořit dynamicky v případě pozitivní kontroly klíče, pokud možno co „nejdále“ od vlastního kontrolního algoritmu. Ono vytvářet všechna menu či dialogy dynamicky vůbec není špatný nápad, jelikož povolit zašedlou položku v prostředcích je trivialita.\nV rámci vývoje obranného mechanizmu můžeme do kódu zapracovat části, které mají odvést pozornost potenciálního crackera od důležitých míst. Zde můžeme jít několika cestami, zde jsou nezajímavější z nich.\nZde je zapotřebí dobrá znalost použitého kompilátoru a instrukční sady. Technika obecně spočívá v zavedení sekvence bajtů mezi data s jiným významem, za účelem zmást debugger či disassembler a tudíž i útočníka.\nDo kódu lze umístit číselnou hodnotu odpovídající některým instrukcím (typicky JMP, CALL, apod), přičemž s ní stále pracujeme jako s daty. Nejlepší je, má-li toto číslo užitečný význam, nebo lze-li z něj tento význam dekódovat, pak se totiž nemusíme obávat jeho vyoptimalizování kompilátorem.\nBudeme-li se touto problematikou zabývat hlouběji, pak je velmi vhodné zavést falešné skoky na globální funkce API. Jejich adresy jsou globálně známé, debugger je tudíž pravděpodobně zvýrazní a pro čtenáře kódu tak budou mnohem lákavější.\nTaké opačně lze umístit třeba celou funkci do datových oblastí programu. Několik instrukčních bajtů mezi mnoha řetězci a číselnými hodnotami nebude nápadné, a při méně častém volání existuje mnohem větší šance, že tento kód zůstane skryt. Jedná-li se o inline funkci, pak takto schovaný kód můžeme použít jako referenční při kontrole korektnosti jednotlivých výskytů.\nCo se týče konkrétní implementace umístění dat, pak je zapotřebí si prostudovat manuál k vašemu kompilátoru. Např. GCC dokáže umisťovat data i kód do libovolných sekcí pomocí extenze (atributy).\nVězte, že ke koupi i volně k dispozici je množství kontrolních algoritmů a ochranných systémů, které již dávno byly prolomeny, mají známe signatury a je možné je snadno algoritmicky odstranit. Máme-li dostatek prostředků a času, pak se zavedení některého z nich může fungovat jako další z metod odvádění pozornosti. Cílem je, aby útočník strávil nějaký čas vyhledáváním a rutinním prolamováním známé kontroly, která ve výsledku vůbec nemusí mít na provádění programu efekt. Na místě jsou i drobné modifikace, které znepříjemní vyhledávání známých vzorů kódu.\nZapracování takovýchto algoritmů je vhodné třeba jako první úroveň doporučených víceúrovňových ochranných mechanizmů.\nJelikož mnoho z crackerů vytváří svá dílka především ze soutěživosti a proto, aby se mohli pochlubit v komunitě. Existence cracku od jiného autora může pro mnoho z nich znamenat nezajímavost našeho programu, a to je také náš cíl. Snadnou cestou k tomuto stavu je vytvoření vlastního cracku. Protože ale většinou nejsme crackeři, pak je třeba si v programu ponechat polootevřená vrátka v podobě známé sekvence bajtů (nebo offsetu), kterou je třeba změnit a zpřístupnit tak funkčnost programu.\nPointou je, že náš crack nebude tak úplně korektní. Modifikace programu sice způsobí zpřístupnění placených funkcí, avšak ne úplně korektně a za vědomí programu samotného. Ten pak na tuto situaci může reagovat různými způsoby, nejčastěji se doporučuje náhodně chybné chování nejdůležitějších placených funkcí (jako třeba ukládání dat na disk), nebo náhodné pády celého programu po delší době práce. Každý typ programu nabízí jinou funkčnost a dle toho se budou lišit i tyto reakce.\nZde je třeba ale pečlivě zvážit, zda implementace této techniky samotné, nepředstavuje riziko nebo bezpečnostní trhlinu.\nCo nemá smysl\nMinimálně dvěma směrům při vývoji ochrany je záhodno se vyhnout, jelikož stojí programátora čas a ve výsledku se neprojeví.\nAnti–debug a anti–disassemble techniky\nImplementace jakýchkoliv ochran proti debuggerům či disassemblerům je vyložená ztráta času, nejedná-li se o jednořádkový příkaz, třeba IsDebuggerPresent z Windows API. Všechny debuggery používané dnes crackery se dokáží velmi důmyslně maskovat. Ochranu proti jednomu lze snadno vyřadit jiným a jakkoliv náročná práce má nakonec jen minimální efekt.\nNaopak je tomu u antidekompilačních technik. Některé kompilátory generují snadno rozpoznatelné sekvence pro jednotlivé konstrukce jazyka a díky tomu je možné je někdy dokonce dekompilovat. Jelikož kód ve vyšším jazyce je nepoměrně snazší číst než kód v jazyce symbolických adres, zpracování programu některým z procesů zabraňujících dekompilaci je více než vhodné.\nNeefektivní jazykové konstrukce\nV jednom z předchozích tipů doporučuji používat pokročilé a složitější konstrukce poskytované zvoleným programovacím jazykem. Tím ovšem nejsou myšleny neefektivní a zbytečné konstrukce, které by měly jen „zvětšit“ množství kódu. Vězte, že víceprůchodové optimalizéry používané v moderních kompilátorech jsou docela důkladné při vyhledávání neefektivních bloků kódu.\nAť už napíšete kolik neefektivního kódu chcete, nakonec program zůstane holý a průhledný. Je třeba snahu zaměřit jiným směrem.\nNapsáním programu a jeho vypuštěním zdaleka vše nekončí. S crackery lze bojovat i během distribuce programu. Nejčastěji používané cesty jsou následující:\nRůzné mutace programu\nPro programy jejichž ukázkové verze jsou distribuovány pomocí různých download serverů, je vhodné vytvořit různé mutace, minimálně ochranných kódů, pro každý z těchto serverů. Podobně můžeme poskytnout každému uživateli jinak upravenou verzi, jedná-li se o program s menším rozšířením. Této mutace můžeme dosáhnout nejen vlastním programováním jednotlivých verzí ale i různým nastavením optimalizací.\nCílem tohoto snažení je omezit okruh uživatelů, kterým bude případný crack fungovat. A samozřejmě znesnadnit život crackerům, kteří tak budou zavaleni zprávami o nefunkčnosti jejich dílka.\nAktualizace databáze uniklých klíčů\nJe klasický přístup při vydávání nových verzí programu. Je zapotřebí občas procházet servery sdružující klíče (tzv. serialz/cerealz) k programům, vyhledávat náš program, a tyto uniklé klíče neakceptovat v nové verzi programu.\nSamozřejmě i pro tuto část programu platí požadavek na bezpečnost a propracovanost kódu, jelikož i na tyto části lze vést pokus o crack.\nNátlak na správce warez serverů\nA pokud se už nějaký ten crack objeví, nemusí to nutně znamenat, že jsme prohráli. Je třeba jen akumulovat všechny naše schopnosti co se týče anglického jazyka, sepsat profesionálně znějící e-mail informující o znepokojení naší firmy, o ilegálnosti onoho cracku a o možných sankcích, a odeslat jej provozovateli warez serveru a provozovateli jeho hostingu. Při troše štěstí pro jistotu onen crack stáhnou, a našemu programu tak dají nějaký ten čas navíc.\nA když nic nepomůže…\n…sedneme si pohodlně do křesla se sklenkou vína a doutníkem, a budeme pyšní na to, že jsme odvedli na programu kvalitní práci, když si někdo dal tu práci s prolamováním všech ochran.\nFRAVIA'S HOW TO PROTECT BETTER\nSense of Security Incorporated\nVitas Ramanchauskas' site


iRobot | ExaSoft.cz\niRobot 500 Series - 3-Pack Filters & 3 Pack Side Brush\n3x filtr z mikrovláken a 3x boční kartáček pro Roomba série 500\nRobotický vysavač. Unikátní design ID Nucleus. Gyroskopická navigace. Prémiový třístupňový čisticí systém AeroForce. Velkokapacitní omyvatelný sběrný koš. Filtrační systém AeroForce. Ovládání přes aplikaci iRobot HOME. Neomezená velikost uklízené plochy.\nRobotický vysavač včetně čistící stanice Clean Base. Unikátní design ID Nucleus. Gyroskopická navigace. Prémiový třístupňový čisticí systém AeroForce. Velkokapacitní omyvatelný sběrný koš. Filtrační systém AeroForce. Ovládání přes aplikaci iRobot HOME.\nRobotický vysavač na vytírání podlah, na vodu, s mopem, na koberce, na zvířecí chlupy, antibakteriální, na sbírání nečistot, na všechny druhy podlah, tvrdé podlahy, hladké podlahy, měkké povrchy a protialergický, automatické dobíjení, senzor proti pádu.\nNejpokročilejší robotický vysavač pro úklid všech typů tvrdých podlah i koberců. Unikátní systém navigace iAdapt 3.0 s inteligentní mapování Imprint. Speciální Edge design pro dokonalý úklid v rozích. Neomezená velikost uklízené plochy.\nNejpokročilejší robotický vysavač s nabíjecí a čisticí stanicí Clean Base pro úklid všech typů tvrdých podlah i koberců. Unikátní systém navigace iAdapt 3.0 s inteligentní mapování Imprint. Speciální Edge design pro dokonalý úklid v rozích.


Byty Staříč | Eurobydleni.cz\nNajděte si v hledání byty Staříč ať k prodeji či pouze k pronájmu, u nás si jak nové byty Staříč, tak i byty k rekonstrukci Staříč vybere z nabídky až (190+) bytů každý.\nByty Staříč (190+)\nPoohlížíte se v Staříč po bytě? Na Eurobydleni.cz je pro Vás připravena opravdu velká nabídka bytů Staříč. Není proto divu, že byty Staříč ve své bohaté nabídce lákají. Na našem internetovém portálu můžete najít všechny možné byty v Staříč jak k pronájmu, tak i ke koupi. Záleží pak čistě na vás, zde si vyberete nějakou starší zástavbu, či si budete přát nové byty Staříč.\nByty v Staříč\nVšechny druhy bytů v Staříč mají své kouzlo. Je pravdou, že mnoho lidí, kteří hledají nové byty Staříč, mají již předem jasno, zda by si přáli bydlet v nové zástavbě. Naopak u starších bytů Staříč je prvním předpokladem právě to, že si na samém počátku ještě budete muset svůj nově koupený byt Staříč třeba i zrekonstruovat. Na druhou stranu díky tomu, že ve velké míře jsou starší byty Staříč levnější, můžete si do nich nějakou částku investovat. Tím více, pokud jste si byt v Staříč přímo koupili.\nNové byty Staříč\nJde však také o to, jakou mají nové byty v Staříč dostupnost a občanskou vybavenost. Většinou u starších bytů Staříč je již vše vyřešeno, bývají obklopeny nákupními centry, školkami a třeba i blízkou nemocnicí. Naopak nové byty Staříč vznikají na perifériích měst. Jednoduše z toho důvodu, že v centru Staříč již tolik parcel na vznik nových bytových domů není.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty Staříč, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty Staříč, a to byty na prodej Staříč, pronájem bytu Staříč, dražby bytů Staříč.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty Staříč nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Staříč, prodej bytů Staříč, pronájem bytu Staříč, dražba bytu Staříč.\nProdej bytů Staříč\nprodej garsonier Staříč\nprodej bytů 1+1 Staříč\nprodej bytů 1+kk Staříč\nprodej bytů 2+1 Staříč\nprodej bytů 2+kk Staříč\nprodej bytů 3+1 Staříč\nprodej bytů 3+kk Staříč\nprodej bytů 4+1 Staříč\nprodej bytů 4+kk Staříč\nprodej bytů 5+1 Staříč\nprodej bytů 5+kk Staříč\nprodej Pokoj Staříč\npronájem Pokoj Staříč\ndražba garsoniery Staříč\ndražba bytu 1+1 Staříč\ndražba bytu 1+kk Staříč\ndražba bytu 2+1 Staříč\ndražba bytu 2+kk Staříč\ndražba bytu 3+1 Staříč\ndražba bytu 3+kk Staříč\ndražba bytu 4+1 Staříč\ndražba bytu 4+kk Staříč\ndražba bytu 5+1 Staříč\ndražba bytu 5+kk Staříč\ndražba Pokoj Staříč\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v byty Staříč, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro byty Staříč, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nDalší lokality v okolí byty Staříč\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty Staříč, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty Staříč. Určitě lépe naleznete byty Staříč, který hledáte.


Sophia Loren na červeném koberci: Mladé kolegyně strčila do kapsy! | Pro ženy | Blesk.cz\nPro ženy > VIP > Ze života hvězd > Sophia Loren na červeném koberci: Mladé kolegyně strčila do kapsy!\nDlouhé černé šaty, výrazné doplňky a perfektní účes i make-up. Tak se předvedla nestárnoucí herečka Sophia Loren na premiéře filmu Temné kouty. Na červeném koberci nechyběla ani hlavní představitelka filmu Charlize Theron, která sice vypadala perfektně, ale s legendární Sophií nemohla soupeřit.\nItalská filmová herečka i přes svůj vysoký věk srší optimismem a dobrou náladou. Pro ni typický úsměv odzbrojoval všechny přítomné. V nedávném rozhovoru se vyjádřila i ke svým vráskám a přiznala, že je na ně pyšná. Přesto už několikrát podstoupila lifting obličeje a redukci váčků pod očima.\nSophia Loren na premiéře\nSophia Loren, vlastním jménem Sofia Villani Scicolone, se proslavila v 60. letech rolí ve filmu Pýcha a vášeň po boku Franka Sinatry. Od té doby se nabídky filmových rolí jen hrnuly. Po dobu své herecké kariéry byla považována za sexuální symbol.\nKlíčová slova: Sophia Loren, premiéra, červený koberec, ze života hvězd, vip, herečka


Natankovat vodíkovou nádrž? Do pěti minut | FocusOn\nNatankovat vodíkovou nádrž? Do pěti minut\nByznys 04. 10. 2021\nS využitím vodíku počítá Národní akční plán čisté mobility, podle něhož by v roce 2030 mělo jezdit na tento pohon až 50 tisíc osobních automobilů a kolem 900 autobusů. I to zaznělo na konferenci pořádanou Institutem pro veřejnou diskusi (IVD) s názvem Barvy vodíku.\nPředevším takzvaný zelený vodík má podle expertů největší potenciál, protože je vyrobený bezemisní elektrolýzou, na rozdíl od modrého a šedého vodíku získávaného ze zemního plynu či hnědého vodíku z uhlí. Podle Aleše Doucka, předsedy České vodíkové platformy HYTEP, je jedním z cílů vodíkové technologie nejen vodík využívat, ale také vyrábět a integrovat do energetických celků. „Je třeba ho rovněž umět uskladnit a dovézt k zákazníkům na čerpací stanice. A vyrábět ho dostatek za přijatelnou cenu,“ podotýká Aleš Doucek. K přepravě vodíku by mohly být využity stávající tranzitní plynovody.\nOdborník na vodíkové technologie ÚJV Řež, Lukáš Polák, představil největší aktuální projekty Skupiny ÚJV. Jde o vodíkovou plnicí stanici v Neratovicích, malou plničku v areálu v Řeži, vodíkový autobus TriHyBus, malý užitkový automobil HyVan a užitkové vozidlo pro komunální služby H2ElZebra. „Nejsme daleko od chvíle, kdy se objeví vodíkový vlak,“ prohlásil Lukáš Polák.\nZdroj: Institut pro veřejnou diskusi\nPetr Císařová, Zásilkovna\nŘeditel výzkumu automobilky Tatra Trucks Radomír Smolka podotkl, že velcí výrobci náklaďáků, jako je Mercedes, Iveco nebo Man, nebudou po roce 2040 už nabízet klasické spalovací motory. „My se musíme také přizpůsobit. Auto na vodík se nám jeví jako ideální, nemá dlouhé dobíjení, může být tak lépe vytíženo,“ řekl Radomír Smolka. Připomněl, že Tatra vyniká unikátní koncepcí podvozku s nezávislým zavěšením kol a nyní nabízí dvě řady: Tatra Phoenix ve spolupráci s firmou DAF a Tatra Force. Na svém testovacím polygonu vybuduje automobilka vodíkovou plnicí stanici.\nByznys Doprava Investice\nplnicí stanice vodík


Ducati Mini Evo IGMD007 - Elektrická vozítka 6V - Katalog | Peg-Pérego\nElektrická 6V Ducati Mini Evo IGMD007\nZahraj si na skutečného motocyklistu!\nTříkolky patří mezi nejoblíbenější dárky pro důležitý den – první narozeniny dítěte. Mini Ducati má tři kola k zajištění stability. Malé rozměry umožňují tříkolku použít také doma. Karosérie je uzavřena a zabraňuje dítěti dotýkat se elektrických vodičů a mechanizmů, zároveň chrání proti vodě a nečistotám.\nMini Ducati Evo je první bezpečná tříkolka pro vaše malé dítě od jednoho roku.\nTříkolka Ducati Mini EVO je vhodná pro provoz na zpevněném, rovném povrchu. Jednorychlostní, snadno ovladatelná pedálem na pravou nohu.\nAkcelerátor a brzda je v jednom pedálu. Stlačením pedálu se rozjíždí, uvolněním automaticky brzdí. Tříkolka je vybavená předními LED světly, klaksonem, startovacím tlačítkem se zvukem motoru, tlačítkem ozvučení se 3 melodiemi, MP3 zásuvkou a indikací nabití baterie.\nDucati Mini EVO je vybavena baterií 6V/4,5 Ah a nabíječkou. Nabíjení se provádí zasunutím konektoru nabíječky do zdířky v prostoru baterie pod sedadlem.\n80min Výdrž baterie\nTECHNICKÉ PARAMETRY Ducati Mini Evo IGMD007\n6V 4,5 Ah + indikátor stavu baterie\nakcelerátor / brzda v jednom pedálu\nklakson / zvuk motoru / 3 melodie\nd/v/š 69x48x44 cm\nPŘÍSLUŠENSTVÍ Ducati Mini Evo IGMD007\nBaterie 6V 4,5Ah jack\nNabíječka baterií Peg Perego 6V jack\nPODOBNÁ VOZÍTKA Ducati Mini Evo IGMD007\nMini Fairy IGMD0008


Nový americký sen je severní Evropa – !Argument\nSimon Kuper píše pro Financial Times o překvapivém vývoji v USA. Většina demokratů a mladých Američanů si přeje socialismus.\nSen o severní Evropě vypadá asi takhle, začíná svůj článek komentátor FT Kuper, dostat se domů včas na večeři s dětmi, nemuset se bát plateb za jejich zdravotní péči a vzdělání, bezpečí v ulicích, bezpečná adresa, dostupné bydlení, časté dovolené a delší život. Nebudete bohatý, ale nebudete to ani potřebovat. Sen o severní Evropě nahrazuje ten americký – dokonce uvnitř USA samotných.\nAmerický sen se do Evropy dostal po druhé světové válce. Založený na individualismu a na tom, že kdo se snaží, ten dosáhne úspěchu. Jenže to je dnes pryč. Když Donald Trump zahajoval svou kampaň, řekl, že americký sen, i když on ho ještě zosobňuje, je mrtvý. Jenže on sám si na americký sen jen hraje, ve skutečnosti je dědicem bohatství, píše Kuper. Sociální mobilita v USA je mnohem nižší než v severní Evropě. Být Američanem je jako mít maličkou firmičku, která zápasí o přežití. Stále na hraně propasti.\nTrump sice slíbil oživit americký sen, jenže oni ho Američané už ani nechtějí. Podle Gallupu většina mladých Američanů a demokratů chce to, čemu se ve Spojených státech říká „socialismus“. Tím myslí rovnější společnost a dobré veřejné služby, tedy něco jako severní Evropa.\nAsi to nakonec nezvítězí, ale je to už mainstream, píše Kuper. Bernie Sanders, který se sám označuje za socialistu, se cítí jako mluvčí tiché většiny, ne jako okrajový psanec. Demokratická kampaň za „medicare pro všechny“ si vede dobře. A ve volbách 2020 se nejspíš bude prodávat sen o severní Evropě, i když se zabalí do amerických barev.\nJe pravda, že Evropa nemá tolik inovativních firem jako USA. Modernita je zosobňována Facebookem a Amazonem. Jenže tyto firmy nedávají bohatství zpět. Amazon neplatí skoro žádné daně, upozorňuje Kuper.\nseverní Evropa, sociální stát, USA


World of Tanks - recenze | GAMES.CZ\nWorld of Tanks - recenze\nPlayStation 4, PC, Xbox 360, Xbox One, PS4 Pro, Xbox One X, PlayStation 5, Xbox Series\n25. 5. 2011 21:40 | Recenze | autor: Tomáš Jung |\nTank je impozantní stroj. Kdo viděl někdy tyhle pancéřované zrůdy na živo, běhal mu zaručeně mráz po zádech. I ve hrách dostaly hodně prostoru, ale jejich využití jako hlavního prvku zábavy, nebylo v posledních letech moc úspěšné. Jednou to byla bezhlavá tanková akce (Panzer Elite Action), jindy zase drsná simulace (T-72 Balkans on Fire!), kterou skouslo jen několik málo hráčů.\nTaké ve World of Tanks mají tanky (logicky) celý parket pro sebe, ale tentokrát to rozjely naplno i sebevědomě a s citlivostí kombinují v ideálním poměru realistické prvky boje tanků a také všem přístupný arkádový styl hraní. Přidejte si k tomu multiplayer, hezkou grafiku, možnost své tanky vylepšovat, vyhoďte to ven zadarmo a máte tady skoro jasnou hitovku, která natáhne i dosud pancířem nepoškrábané bojovníky.\nWorld of Tanks nese nálepku „bezplatné MMO“, tedy masivně multiplayerová online hra. Singleplayer v ní nenajdete ani ve formě tutoriálu. Už od začátku, od prvního zřízení účtu, až po účast v bitvách potřebujete internetové připojení. Základním principem hry je vlastnictví několika typů tanků z období 2. světové války (a kousek po ní), s nimiž se účastníte bitev, získáváte zkušenostní body a kredity, které utrácíte za vylepšení tanků i jejich opravu a investujete je do vývoje nových částí či schopností posádky.\nBojujete a šlechtíte si své ocelové kočky jako luxusní milenky, a co je důležité hned na začátek napsat, dobře si užíváte i bez jakéhokoli placení. World of Tanks nemá nálepku free jen jako lákadlo, ale skutečně se dá dobře hrát i s děravou kapsou, přestože možnost útraty nabízí. Brzy si ukážeme jakou.\nZačínáte jako úplný tankový nýmand, plevel světa tanků, co se pokouší přežít bitvy a takřka nemá ambice někoho zničit. Jste mravenec ve stádu slonů, sedíte v prťávém a slabě opancéřovaném vozítku se směšným jménem Leichttraktor, který se stěží dá nazvat tankem. Jeho motor, zejména při volnoběhu, zní jako hodně nevyladěná sekačka na trávu a 37mm dělo spíš prská jako podrážděná kočka než opravdu střílí.\nNičeho se však nebojte, po účasti v několika bitvách se otevře přístup k lepším tankům, odolnějším a schopným něco zničit. Tady narážíme na jednu z předností World of Tanks, kdy platí, že mít nejlepší a nejsilnější tank rozhodně nezaručuje tu největší zábavu. Každý hráč si oblíbí něco jiného, někdo si užije rychlosti lehkých a zvláště pak středních tanků, bude jako kulový blesk létat po mapě, stane se těžko zaměřitelným cílem a přitom nebezpečným protivníkem. Zato támhle Franta Pecivál se nerad moc hýbe a tak si brzo pořídí těžký tank, zaparkuje ho na osvědčené místo do keřů, přehodí přes něj bonus v podobě maskovací sítě a bude čekat na potravu pro své dělo.\nHrajete-li trochu týmově, někdy můžete být velmi nápomocni i v lehkém tanku, který slouží jako průzkumník. Dostanete body nejen za ničení nepřítele, ale i za jeho detekci a jakmile je jednou nepřítel odhalen, Karel Lauf, co si koupil samohybnou houfnici, si ho dokáže zaměřit a trefit ho přes celou mapu dělostřeleckým granátem. Každý má v boji svoji roli, a v zájmu bitvy byste ji měli pochopit a příslušně hrát.\nTanksalon je hodně narvaný a je radost tu nabídku vidět. Abyste to všechno ocenili, musíte samozřejmě o tancích z 2. světové války něco vědět. Ne moc, stačí rozeznat rozdíl mezi těžkým, středním a lehkým tankem, vědět k čemu jsou samohybná protitanková děla nebo houfnice a časem se bude hodit i znalost různých typů munice.\nKdo se však už trochu vyzná, bude nadšený z detailně udělaných modelů ruských klasik T-34, usadí ho pocit moci při jízdě v KV-3 a ohromí ho odolnost všech typů IS. Mimochodem IS-7 považuji za největší zrůdu celé hry, nejodolnější a nejlepší tank s nímž odděláte spoustu nepřátel, ale nepočítejte moc s akčním hraním. Tohle hovado si někde sedne, ani se nehne a rozsévá smrt.\nAni americké stroje nejsou špatné, takové M26 Pershing dokáží pěkně zatopit, stejně jako dělostřelec M40/M43. Výborně se vyřádíte v rychlých Shermanech. Posledním třetím národem ve hře jsou Němci a jejich tanky se jmény šelem Panther a Tiger i těžko vyslovitelných názvů jako PzKpfw IV (což znamená Panzerkampfwagen).\nNerad bych vás zahltil výpisem strojů, kompletní seznam najdete za tímto odkazem. V každém případě však musím ohodnotit jejich propracovanost. Tanky jsou úžasné, vidíte každý nýt a svár, přidělané lopaty a bedny s nářadím a různá poškrábání i odřeniny způsobené provozem. Autoři si nemohli dovolit tanky odfláknout, jsou přeci hlavními hrdiny, budou to vaši miláčci, o které se s láskou staráte a hlavně vylepšujete.\nHasičák se v tanku neztratí\nKredity a zkušenostní body získané v bitvě investujete do vývoje a nákupu lepšího motoru, vysílačky, děla, podvozku či věže. Vynalézání je propojeno do klasického vývojového stromu a jakmile vyvinete přikázané části, odemkne se vám nový typ tanku. Některé upgrady nejsou až tak znatelné, například zvýšení výkonu motoru o pár desítek koní tolik nepocítíte, ale například vylepšené 75mm dělo pro Panthera má rychlost palby nějakých 15 střel za minutu a průraznost skoro 200mm, a to sakra při boji poznáte i využijete.\nMusíte si rozmyslet, kam chcete svůj vývoj směřovat a připravovat si půdu pro váš herní styl. Někdo radši jezdí rychle a tak investuje do podvozku i motoru a vybaví si tank rychlopalným kanónem. Druhý radši odstřeluje z dálky, koupí pořádné dělo s větší průrazností a nevadí mu, že dobíjení bude trvat pekelně dlouho.\nAle tím to nekončí, velký vliv na boj má posádka, kterou je možné vybavit speciálními schopnostmi, jež vám přinesou rychlé opravy přímo v boji nebo třeba účinnou kamufláž. Stále nejsme u konce laborování nad naším tankem. Před bojem lze pořídit třeba průraznější munici, vylepšit mu maskování, snížit riziko vzplanutí, nebo přidělat stabilizátor hlavně. Součástek a upgradů je ke každému tanku mnoho, strom vývoje je dostatečně košatý a skutečně to hodně motivuje k dalšímu hraní.\nTroufnu si napsat, že vývoj tanků je vlastně hlavním tahounem hry, úplně se klepete na další součástku, na odemčení odolnější věže nebo dokonce nový tanky. A teď si sedněte, celkově má World of Tanks v nabídce přes 100 typů tanků, plus k tomu vylepšení a různé stupně vývoje. Většina typů je dostupná zadarmo!\nRozhodně oceňuji, jak je u vývoje i upgradů vše jednoduše popsáno, u každého vylepšení hned víte, jaký to bude mít dopad. S tím trochu kontrastuje nepřítomnost kvalitního tutoriálu a vůbec způsobu, kterým byste byli schopni nasát principy hry. Jsou zde sice tréninkové bitvy, u nichž se nezapočítává skóre a poškození, ale ty vám moc ze začátku nepomohou.\nArkáda nebo realita\nWorld of Tanks dokonale vyvažuje realističnost a arkádu. Tank řídíte klávesami W, A, S, D, střílíte myší, koukáte na něj z pohledu třetí osoby nebo lze cíl zaměřit skrz optiku. Nečekejte tedy, že uvidíte interiéry. Ovládání tanku je snadné, dalo by se napsat arkádové, hra vám pomáhá například i ikonami tanků na mapě a bojišti. Ovšem od arkády hru odlišuje několik věcí. Samozřejmostí jsou různé tloušťky pancířů vepředu, na boku a vzadu, nadstandardní jsou pak další zásahové zóny a tak můžete během boje přijít o pásy, zasažením munice bouchnout, střela vám poničí motor nebo dělo a ztratíte něco na přesnosti palby.\nPrůšvih je, když zabijí jednoho člena posádky, čímž se třeba sníží rychlost dobíjení děla. Takové prvky dělají boj v tancích podobný realitě, ovládání ho však usnadňuje a například nerealisticky rychlé opravování pásů přímo v boji zase přidává na napětí i vyváženosti hraní. Lehce mě však zmátl systém míření, který při střelbě moc nepočítá s balistickou křivkou, nemusíte tedy nadsazovat zamíření a přesnost zásahu je spíše na schopnostech posádky.\nCharakteristiky tanků jsou ve většině případů modelovány věrohodně dle skutečnosti, víte-li, v čem byl dobrý Sherman nebo Tiger, budete toho moci využít i ve hře. Osobně mě jen trochu naštvala malá odolnost ruských T-34 a je docela hodně znát přehnaná výdrž i účinnost tanků IS-3, které mnohdy kralují bojišti. Jako celek jsou však bitvy vyvážené a hlavně působivé.\nJen start bitvy, kdy se z jednoho místa rozjíždí patnáct kolosů, přináší triumfální pocit, ale pak začíná peklo. Snažíte se najít ideální pozici, odkud nebudete moc vidět, odhadnout, kde se objeví nepřítel a s motorem na volnoběh čekáte. Prásk! Někdo si vás našel dříve, rychle couváte do krytu, ale vzápětí přicházíte o pásy a stojíte jako terč na střelnici. Naštěstí má vaše posádka bonus k opravám, za pár okamžiků už jste zase v pohybu, srdce vám buší a jako hladová šelma pátráte po nepřátelském tanku.\nOd Afriky po Rusko\nPochválit musím i velký počet map a velmi různorodých bitevních polí, která zahrnují kopcovité krajiny, roviny, vesnice i města. Někdy se plameny bitvy rozhoří za plného dne, jindy jim kulisu udělá zapadající slunce. Na každé mapě si užijete a každá vyžaduje jiný přístup a taktiku.\nVelmi specifický je boj ve městě, spousta map má dominantní kopce nebo alespoň vyvýšeniny, za něž se lze schovat a zažijete také nespočet krutých bitev o vesnice. Mapy jsou inspirované skutečnými místy bitev, přičemž slovíčko „inspirované“ si dvakrát podtrhněte a nehledejte nic moc reálného. Prostor se podřizuje vyváženosti hraní.\nZ prozatím 16 dostupných map jsem nenarazil na žádnou vyloženě špatnou. Po čase sice zjistíte, jak už to u multipalyerových map chodí, kde nejpravděpodobněji potkáte nepřítele, kde se dobře schovává, odkud je pěkně vidět a kam zašít dělo, ale vzhledem k rozmanitosti krajiny i tanků, není žádná bitva stejná.\nSkutečně tleskám (tlesk, tlesk) nad povedeným designem prostředí i nad vyváženou destrukcí prostředí. Tank porazí strom, plot či zeď, ale nezbourá některý dům, protože autoři dobře věděli, že tenhle barák je klíčovým místem mapy a bez něj by mohlo dojít k znevýhodnění jedné ze stran. Grafika je hezká celá, tanky kouří a vybuchují, každá krajina má své unikátní nasvícení i atmosféru.\nTo, co se mi nelíbilo už na beta verzi, však zůstalo i ve finálním vydání. Konkrétně je to styl vytváření bitev. Hráč si zvolí tank v garáži a klikne na tlačítko „Standard battle“, hra sama vybere mapu, namíchá soupeře podle úrovně tanků tak, aby byla bitva vyvážená, bez ohledu na národnost, a peklo začíná. Cílem je buď vystřílet všech 15 tanků soupeře nebo obsadit jeho základnu. To je prosím pěkně vše, jinak se v bezplatné verzi nebojuje, nejsou tu žádné alternativní herní módy a nelze vybrat mapu, ani server. Počítač vám to přidělí podle svého. Chápu, že se tím zaručuje vyváženost bitev, ale nepřítomnost jiných herních módu je trestuhodná.\nNaštěstí vy máte peněženku narvanou, kapsu od ní vytahanou a chcete ji trochu odlehčit. World of Tanks vám v tom pomůže. Tiše doufáte, že za měsíční placené členství v hodnotě 2500 goldu (cca 250Kč) získáte spoustu překvapivých výhod. Jedna z věcí se za ty prachy určitě vyplatí - je možné si zřídit svoji vlastní četu složenou až ze tří kámošů, následně vás počítač hodí do bitvy společně. Kooperace tří lidí je docela zábavná, ale i nedotažená. Opět nemáte množnost zvolit jakou mapu chcete hrát, nelze třeba vyzvat jinou četu na souboj a chybělo mi například jasné označení příslušníků čety na mapě i přímo v boji.\nDalší uváděnou výhodou prémiového účtu je vytvoření Tank Companies, což je tanková rota složená z až 15 hráčů, kteří musí splnit předepsanou úroveň tanků. Se svojí rotou pak můžete vyzvat jinou rotu a svést krvavou bitvu. Ale tohle moc dobře nefunguje! Jakmile se pokusíte založit rotu, trvá dlouho, než se naplní hráči (ani po více než 30 minutách čekání se mi to nepovedlo naplnit) a navíc musí někde být už připravená jiná rota, která vám bude dělat soupeře, a to se vydaří málokdy. Posledními výhodami placeného členství je přístup k několika unikátním bojovým strojů a také o 50% vyšší zisk zkušeností a kreditů z každé bitvy.\nZmínit bych určitě měl ještě hraní v klanech. Založit klan vyjde asi na 2500 goldů a pokud do něj natáhnete 15 lidí, je možné se pustit do zajímavé strategické kampaně s obsazování Evropy, rozdělené na mnoho provincií. Během recenzování jsem klanový zápas nevyzkoušel, ale určitě to považuji za velmi odvážný a zajímavý doplněk hry.\nKdyž to sečtu a podtrhnu, stát se majitelem prémiového účtu se vyplatí jen když vás World of Tanks skutečně pohltí, najdete si kámoše a stanete se členem klanu – zkrátka, jen když vás neuspokojí jen účast v bitvě a toužíte po týmové spolupráci. Nakoupené zlato ale nemusíte utratit jen za členství, lze ho vyměnit za kredity, pokud vám například chybí k nákupu vytouženého tanku nebo děla. Zlato vyžaduje i zakoupení některé speciální munice, vylepšení, vybavení a třeba nového slotu pro další tank v garáži.\nStále však vychází, že platící hráč je jen mírně zvýhodněn a nenarušuje rovnováhu bitev s neplatiči, pouze rychleji postupuje ve vývoji, sem tam si koupí průraznější střely a má možnost si občas zahrát týmově s kamarády. Možná, že později přibudou další přitažlivé a více zvýhodňující výhody, ale zatím si World of Tanks opravdu zaslouží označení jako bezplatný. Zkuste ho a uvidíte. Nováčkům rád poradím v diskuzi pod článkem.\nsimulace online akční free-to-play


profesní a odborné vzdělávání\tJste zde: Úvod euroCALC Vzdělávání euroCALC - Harmonogramy\nNavažte na své znalosti v kurzu euroCALC - Harmonogramy!\nPotřebujete k hotovému rozpočtu přiložit časový harmonogram postupu prací?\nUvítali byste šablony harmonogramů pro různé druhy staveb?\nChcete podpořit svou cenovou nabídku graficky zpracovaným finančním plánem?\nVyžadujete provádět čerpání provedených prací přímo z harmonogramu?\nŠetřete čas efektivním vytvářením harmonogramů přímo v euroCALCu 3!\nCílem kurzu je seznámit Vás s možnostmi a nástroji modulu pro časové plánování postupu prací - Harmonogram. Naučíte se vytvářet obchodní a realizační harmonogramy, jejich plnění jednotlivými událostmi ze zakázky a konkrétním naplánováním stavby (rozložení událostí). Provedeme Vás připravenými šablonami harmonogramů pro různé druhy staveb, systémem provádění revizí plánu podle skutečnosti, čerpáním provedených prací přímo z harmonogramů, vypočítáváním limitek v čase, grafickým zobrazováním zpracovaných harmonogramů a dalšími výstupy.\nJednodenní vzdělávací kurz euroCALC - Harmonogramy navazuje na základní kurzy euroCALC - Rozpočtář, euroCALC - Přípravář nebo euroCALC - Stavbyvedoucí.\nKurzy probíhají vždy od 9:00 do 16:00. Umístění učebny a spojení naleznete ZDE.\nCena jednodenního kurzu euroCALC - Harmonogramy je 3.600 Kč bez DPH. Cena zahrnuje učební materiály a občerstvení.\nŠkolení probíhá v systému euroCALC 3.\nVytvoření obchodního, resp. realizačního harmonogramu\nHromadné či jednotlivé naplnění událostmi ze zakázky\nČasové návaznosti jednotlivých událostí\nVytváření revizí harmonogramu\nČerpání provedených prací\nZobrazení zpracovaných harmonogramů, výstupy\nZažádejte si o dotace na vzdělávání z programu "Vzdělávejte se pro růst".\nvyhlašují příslušné Úřady práce pro mimopražské firmy (kde Vám sdělí, jaké dokumenty je třeba doložit)\nžádosti můžete podávat do 31. 5. 2013\nZateplení budovy generálního ředitelství VS GŘ, Vězeňská služba české republiky, Praha 4


Výběr MP3 přehrávače pro staršího člověka - AVmania.cz\nVýběr MP3 přehrávače pro staršího člověka\nod Jan Gottwald 25. 1. 2010 11:45\nMoje maminka (49) si usmyslela, že by ráda měla při cestě v MHD taky takové ty malé sluchátka v uších a něco poslouchala okamžitě mě napadlo, že jí pořídím iPod Shuffle - jednoduché a neproblematické ovládání, kde není co "zkazit". Bohužel mi později zkomplikovala situaci tím, že tam určitě potřebuje FM rádio. Tím Shuffle odpadl a iPod Nano je už příliš drahý. MP3 přehrávačů je bohužel obrovské množství a tak se ptám, jestli někdo z Vás už řešil podobný problém jako já. Připomínám, že maminka je naprosto netechnický typ člověka a je pro ni složité i ovládání takové "věci" jako je nejlevnější telefon Nokia... díky předem za typy\nod hellboy289 26. 1. 2010 22:57\nhttp://www.zbozi.cz/p73843-sandisk-sans ... Pbk9&r=tab\nje to něco jako shuffle s FM,podívej se po aukcích dá se sehnat za 450 korun\nod xxxdvorixxx 26. 1. 2010 23:07\nSansa má moc malinkatý displej, tedy hlavně font.\nKoukni třeba po iRiver E150, někdo tady prodával v bazaru iRiver Lplayer, na ovládání není nic jednoduššího\nod papaboot 27. 1. 2010 00:04\nTen někdo jsem byl já . Na ovládání je opravdu jednoduchý, záleží však na mamince, zda by jí sednul.\nod Jan Gottwald 27. 1. 2010 08:56\nDíky za rady. Na ceně mi nějak extra nezáleží takže jí koupím rozhodně novotu. Rozhodně se po těch modelech podívám. Děkuji\nod xxxdvorixxx 27. 1. 2010 12:20\nNebo třeba iRiver Spinn je taky lehce ovladatelný a díky velkému displeji se na něj lépe kouká...\nNejlépe ti doporučím si projít tebou vytipované přehrávače na youtube, kde jsou s nimi většinou videa (renomovanějších značek) a také jít do Elektroworld si je vyzkoušet, kdyžtak buď i dotěrnější, aby to i nabili\nod Jan Gottwald 27. 1. 2010 12:40\nA vida ten Elektroworld mě nenapadl to je super nápad. Bývá jich tam plno na těch bezpečnostních lankách tak tam naběhnu... Člověk už na takový řetězce ani nemyslí jak je línej a vše kupuje z netu\nod xxxdvorixxx 27. 1. 2010 14:09\nE100 (E150) tam určitě bude... a Spinn prodávali v podobné řetězci za trojku.


Obětavá Bára Štěpánová: Zachraňuje nemohoucího Hapku! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >Obětavá Bára Štěpánová: Zachraňuje nemohoucího Hapku!\nBára Štěpánová pečuje o nemocného Hapku (Foto Aha! – M. Přibyl, M. Pátek, P. Novotný, TV Nova, koláž Ahaonline.cz )\nKdyž Hapku postihla Alzheimrova choroba a nepoznával lidi, právě Bára patřila mezi hrstku nejbližších, kteří ho navštěvovali v léčebně v pražských Bohnicích, a pak i v domě na Okoři upoután na lůžku. „Ano, paní Štěpánová za tatínkem často chodí,“ potvrdila skladatelova dcera Petra Hapková (30).\nBára prostě obětavou vrchní sestru z Ordinace nehraje, ona taková ve skutečnosti je. Stejně jako Babeta v seriálové kamenické nemocnici rozjasňuje Bára strádajícím kamarádům svět. A Hapka vždycky patřil k jejím blízkým přátelům. Štěpánová také bydlí na OKoři, takže to k sobě mají vzdušnou čarou jen 400 metrů.\n8. 2. 2014 • 11:33\nKdyž jde o peníze, stává se život nechutným.\n8. 2. 2014 • 08:32\nPana Hapku už nezachrání nic. Bohužel taková je jeho nemoc, je nevyléčitelná.\n7. 2. 2014 • 17:23\na co ta jeho poslední mladá souložnice, ta za ním taky dochází\n7. 2. 2014 • 13:42\nŠtěpánová vždycky hrála samu sebe. To je také jediné, co dokáže.


Druhý domov, Nový Bor | HOTELY.cz\nNový Bor - penziony\nPension Druhý domov vás uvítá ve vsi Janov, která leží v Libereckém kraji. Jedná se o menší a útulný penzion rodinného typu, a proto si zde užijete klid a pohodu. Připraveny jsou pohodlné a moderní pokoje, které vás nadchnou svým pěkným prostředím. Pension Druhý domov disponuje vlastní restaurací, kde výborným jídlem potěší všechny vaše chutě. Za krásných slunečných dnů si můžete posedět také na přilehlé venkovní terase.\nRodinné prostředí pensionu, pro ty kdo mají rádi klidné prostředí. Čisté prostředí, příjemný personál, pohodové parkování hned u pensionu. SAT TV, Wifi v pokojích....\n1 635 Kč 0 1 Obsazeno\n2 725 Kč 0 1 Obsazeno\nV restauraci je možné zajistit snídaně, obědy i večeře.\nSoučástí penzionu je malá galerie.\nVyberte požadovaný pokoj: vyberte pokoj Jednolůžkový pokoj Dvoulůžkový pokoj Dvoulůžkový pokoj s přistýlkami Čtyřlůžkový pokoj Apartmán\nPension je situován ve vsi Janov.\nNadmořská výška: 299 m n.m.\nChotovice u Nového Boru Chotovice jsou malebná vesnička asi kilometr na jih od Nového Boru. Přes obec vede cyklostezka 3035.K vidění je řada pěkných ukázek lidové architektury, boží muka a Kaple Panny Marie.\nturistické rozcestí U sedmi trpaslíků Turistický rozcestník, který se nachází v lokalitě zvané U sedmi trpaslíků, ukazuje turistům cestu po modré značce ve směru Česká Lípa, Špičák, Pihel - Sloup, U posedu, Cvikov, Trávník, Mařenice…\nCelkové hodnocení Druhý domov od ubytovaných zákazníků\nDruhý domov hodnotili 2 zákazníci, 100% tento hotel doporučuje.\nRodinné prostředí pensionu, pro ty kdo mají rádi klidné prostředí. Čisté prostředí, příjemný personál, pohodové parkování hned u pensionu. SAT TV, Wifi v pokojích.\nKlient Bernard H.


Skotsko, země mnoha tváří – Generace 21\nCestování / 15.5.2016\nO Edinburghu, hlavním městě Skotska, jsme už kdysi psali. A co dalšího nabízejí skotská města? Udělejte si s námi malou exkurzi.\nŠedivý, ale přesto pozoruhodný Aberdeen\nJedním z měst k návštěvě může být Aberdeen, známý jako stříbrné město. Tuto přezdívku město získalo kvůli barvě mnoha budov postavených ze žuly a kromě toho, že je přístavem, se zde nachází poměrně dost těžařských společností. Vzniklo spojením Starého Aberdeenu a Nového Aberdeenu a dnes představuje třetí největší skotské město.\nMnoho zajímavých staveb se nachází poblíž hlavní ulice Union Street. Mezi takové patří třeba kostely St. Nicholas Kirk, Divadlo His Majesty’s Theatre, druhá největší žulová stavba na světě v podobě Marischal College, katedrála St. Machar’s Cathedral či samotné Aberdeenské náměstí v šestiúhelném tvaru. Aberdeen má i dvě univerzity, které uchvacují svým exteriérem i interiérem a díky nim se město stalo centrem vzdělanosti na severovýchodu Skotska.\nZajímavé je též okolí města, které vybízí k procházkám v přírodě a projevuje se v pestré škále barev a tím i příznačnou atmosférou.\nAberdeen je opravdu žulovým městem. Zdroj: Commons Wikimedia, Mkonikkara, CC BY-SA 3.0\nZa kulturou směle do Glasgow\nGlasgow je největším městem Skotska a díky své nabídce mnoha pestrých kulturních institucí a akcí je velkým lákadlem pro turisty. Koncerty zde pořádalo už mnoho známých kapel jako třeba U2 nebo The Rolling Stones.\nMimo to je zde mnoho center národnostních menšin jako třeba Čínské město. V neposlední řadě nechybí nespočet muzeí s pestrým zaměřením, do kterých je vstup zadarmo. Právě na umění se město postupem času zaměřilo po době úpadku těžkého průmyslu, před kterou bylo známé svými loděnicemi a ocelárnami. Za některými zajímavými budovami stojí třeba architekt Charles R. Mackintosch.\nKromě nepřeberného množství muzeí a dalších kulturních institucí je zde science centre.\nVěda se vyvíjí v Dundee\nMěsto Dundee je pro změnu centrem vědy a výzkumu, rozvíjí se zde biomedicínský průmysl a průmysl nových technologií. Dříve bylo proslulé zpracováním juty, marmeládami a vydavatelskou společností D. C. Thomson & Co, která dodnes vydává mnoho novin, komiksů a časopisů. Mimo to zde v 19. století kvetl lodní průmysl, jehož slávu si mohou návštěvníci připomenout lodí RRS Discovery, která patřila polárníkovi Robertu Falconu Scottovi. Kromě toho zde sídlí Skotské taneční divadlo a dvě univerzity.\nZáběr budov v Glasgow. Zdroj: pixabay.com\nPoezii lze nalézt v Ayr\nAyr je městem patřícím básníkovi Robertovi Burnsovi. Ten byl zdejším rodákem z příměstské části Alloway a dnes se mohou návštěvníci vydat do jeho rodného domu s několika zachovanými písemnostmi anebo dále do muzea. Nicméně Burns není jedinou známou postavou z města, mezi dalšími jsou třeba modelka Kirsty Hume či fotbalista James Gibson.\nAyr bylo též významným přístavem, dokonce zde nechal Cromwell postavit pevnost na jeho případnou obranu.\nOd přístavu je to už jen kousek k písčitým plážím, které se staly velmi vyhledávanými. Kromě válení se na pláži se návštěvníci mohou vydat na dostihové závody.\nCo říkáte, kam byste se vydali vy?


Úvod > Články > Žijeme v Kocourkově\nAčkoliv po senátních a krajských volbách vše svádí k tomu, vzít větu o Kocourkově politicky, popovídáme si dnes skutečně o počítačích.\nManželky šéf je Brit, který podniká v Praze. Má tu síť prodejen řeznictví a britských potravin, které rádi kupují nejen Britové v ČR. V domnění, že mu to zredukuje náklady, uspoří čas a další blablabla, si zařídil datovou schránku. Ta přece funguje na elektronický podpis, vystavuje se kolem toho spousta certifikátů, bude klid od papírování a úřadů. Ouha a chyba lávky. Musel na úřad.\nÚřad je v Česku prostě úřad. Nějaké datové schránky úředníky ve skutečnosti nezajímají. Moderní způsoby komunikace známé v zahraničí, jsou u nás na úřadech, ale také na vládě kupodivu stále v plenkách.\nManželky šéf tedy vyrazil na úřad, kde toužili udělat s ním autogramiádu, neb chtěli hodně moc jeho podpis na nějaké listině. Jenže úřednice mu vytkla, že nemá správný formulář. Musel si pro něj na informace. Tam mu však řekli, že formulář nemají, a že musí na vrátnici. A na vrátnici ho div nevyrazili.\nAno, takto dáváme světu najevo, jací jsme jako stát kocourkovští pitomci. Stejně jako ta úžasně dlouho připravovaná, tvrdě otestovaná a draze až předraze zaplacená nová forma databáze vozidel. Kde udělali soudruzi chybu?, škrábali se zodpovědní a kompetentní na hlavě, ale místo osobní zodpovědnosti vyhodili své náměstky.\nNakonec se politice přece jen nevyhneme. Českou republiku mají v zahraničí minimálně po odchodu Václava Havla z prezidentské funkce zafixovanou jako bandu komiků. Podívejte, když o nás informují, je to bžunda k popukání.\nTuhle pan prezident krade propisky, jindy odmítá projít detektorem kovu, a nakonec na něho spáchají atentát kuličkovou pistolkou, přičemž atentátník není mrtvý v krvi na zemi, ale přejde půlku města a jde dávat rozhovory novinářům. Ochranka prezidenta ze zesměšnila, policisté se zesměšnili, a v zahraničí se nám opět zasmáli.\nA začíná to přitom u maličkostí. Než velkohubá hesla bylo by dobré zaměstnat skutečné odborníky, a ne nějaké mafiány, kteří dají největší úplatek. Ne že by to v zahraničí také sem tam takto nefungovalo, ale kurnik, aspoň ty systémy fungují.\nKolikrát byly nabourány stránky ministerstev? Nechtěl bych tam dělat správce sítě. Musí se cítit jako poslední voják na bojišti proti tisícům nepřátel v dáli, zatímco ti, kteří by mu měli pomoci a podpořit ho, stojí opodál se sklenkou koňaku v ruce a nonšalantně konverzují o tom, zda zase pojedou letos do Berlusconiho vily, jestli v parlamentní restauraci stále stojí litr becherovky třicet korun.\nJen v Kocourkově se může stát, že šest let investigativní novináři upozorňují na pančovaný alkohol, ale nikdo nic nevidí, neslyší, ani nemluví, protože i těm výše postaveným to něco nese. Chránit zdraví a život občanů? Ale jděte do háje, úplatek je přednější.\nPodobně jsou různí „stavaři“ ochotni zastavět i historická místa různých měst nebo městysů, o venkově nemluvě, jen aby ukázali, že oni na to mají. Mnozí zbohatlíci rádi stavějí i v přírodních rezervacích. Opět platí – ne že by se to v zahraničí nedělo, ale kurnik, ne tak okatě a aby z toho byly časem i mezinárodní skandály na rovině UNESCO nebo Evropské unie.\nTeď zase vláda prošustrovala pár miliard z EU, nedávno zapomněla vyzvednout si pár miliard ze Švýcarska – ale hlavně že byl nový registr vozidel, jenž fungoval jen pár minut. Vždycky se vymyslí nějaká ptákovina, na které někdo vydělá, a přitom je zbytečná. Např. přejmenovávání zastávek, Opencard, nové SPZ, povinné lékárničky...\nČasem určitě někdo přijde na to, že bychom měli nosit povinně třeba kruhové náušnice o poloměru 5 cm v nose, a na hlavě anténu pro příjem Wi-Fi. Určitě se najde nějaký šikula, který si za tyhle blbiny nechá rád od daňových poplatníků zaplatit. A protože mu to kamarádi schválí zákonem, kdo nebude mít kruh v nose a na hlavě anténu, půjde do vězení.\nNejhorší ale je, že tyhle ptákoviny nemají žádnou funkci. A co by fungovat mělo, jako ony datové schránky nebo registr vozidel, to tak nějak překvapivě nefunguje.\nJenže jediné, co obyčejným lidem zbývá, je dělat si z těch kocourkovských radních legraci. Oni sami jsou totiž přesvědčeni o své důležitosti, nezbytnosti a nepostradatelnosti. Minimálně do chvíle, než oni o svou funkci přijdou, a tím také o všechna všimné. Vlastně u nás nevšimné.


Výhrada práva věřitele dovolat se neúčinnosti právního jednání - JUDr. Filip Plašil - notář Pardubice\nVěřitel se může za stanovených podmínek domáhat, aby soud jednání dlužníka, kterým zkracuje uspokojení vykonatelné pohledávky, ve vztahu k němu označil za neúčinné a on následně mohl uspokojit svoji vykonatelnou pohledávku z toho, co neúčinným jednáním ušlo z majetku jeho dlužníka. Učinění výhrady má za následek, že věřiteli lhůta k dovolání se neúčinnosti právního jednání neběží, dokud se jeho pohledávka nestane vykonatelnou.\nNotář na žádost věřitele notář doručí oznámení o jeho výhradě práva dovolat se neúčinnosti právního jednání tomu, koho věřitel označil. Jedná se zejména o toho, kdo s dlužníkem právně jednal, kdo z právního jednání přímo nabyl prospěch, případně vůči jeho dědici nebo vůči jeho právnímu nástupci za splnění zákonem stanovených podmínek. Věřitel může oznámení o výhradě jeho práva dovolat se neúčinnosti právního jednání učinit také přímo do protokolu sepsaného notářem.\nOd okamžiku doručení oznámení až do vykonatelnosti pohledávky se staví běh lhůt stanovených pro dovolání se neúčinnosti.\nPan Novák má pohledávku 1 000 000 Kč za panem Novotným, který mu ji má splatit za 5 let. Pan Novák se dozví, že pan Novotný převádí darem svůj rodinný dům s pozemkem na svého synovce. Pokud by právo dovolat se neúčinnosti právního jednání chtěl uplatnit, až když bude jeho pohledávka vykonatelná, mohlo by se stát, že lhůta pro dovolání se neúčinnosti právního jednání již uplyne. Požádá proto notáře, aby obdarovanému synovci doručil jeho oznámení, které mu zajistí přerušení běhu lhůty do té doby, než bude jeho pohledávka vykonatelná.