Nepříznivý týden pro regionální měny - Měšec.cz\n» Nepříznivý týden pro regionální měny\nKoruna proti euru odepsala od minulého pátku 0,6 % své hodnoty – její ztráty byly v regionu nejmenší, ale vzhledem k dosavadní nízké volatilitě české měny se jedná o nejhorší týdenní výkonnost od konce loňského listopadu, kdy se trh stabilizoval po devizové intervenci ČNB.\nPředevším rizikovějším aktivům, mezi které patří i maďarský forint, neprospěl hrozící bankrot Argentiny a s ním spojený růst rizikové averze, který způsobil výprodej na rozvíjejících se trzích. Během pátečního podvečera by se mělo rozhodnout, jestli se v případě Argentiny jednalo o „kreditní událost.“ Podle posledních zpráv nicméně vyjednávání mezi Buenos Aires a věřiteli pokračují.\nForint, jakožto měna nejcitlivější na růst rizikové averze, během týdne proti euru oslabil o téměř dvě procenta na dvouapůlleté minimum nad úrovní 314 HUF/EUR. Zlotý proti společné evropské měně odepsal téměř procento, když se posunul k hladině 4,185 PLN/EUR.\nAle zpět ke koruně, resp. na české trhy. Nejdůležitější událostí tohoto týdne bylo měnověpolitické zasedání bankovní rady České národní banky. ČNB plně v souladu s naším očekáváním ponechala nastavení měnové politiky beze změn, včetně kurzového závazku na hodnotě 27 CZK/EUR. Stejně tak se nová prognóza centrální banky posunula k té naší. To se týká především inflačního výhledu, když ČNB snížila výhled průměrné inflace jen na 0,4 % (v souladu s naším výhledem) a v příštím roce na 1,8 % (stále vysoko nad námi předpokládaným růstem cen o pouhé 1 %). Nejdůležitějším výsledkem zasedání bylo posunutí předpokládaného ukončení intervenčního režimu. Zatímco po předchozím zasedání ČNB předpokládala „exit“ nejdříve na začátku Q2 15, nyní rozhodla bankovní rada o pokračování kurzového závazku až do roku 2016.\nV našem hlavním scénáři jsme očekávali konec intervencí v srpnu 2015, jejich trvání po delší období však bylo výrazným rizikem i kvůli nízkému inflačnímu výhledu. Vzhledem k vyjádření ČNB tak posunujeme „exit“ až do Q1 16. Výhled kurzu CZK/EUR shrnujeme v následující tabulce:\nVýhled kurzu CZK/EUR\nSep-14 27.50 Dec-14 27.50 Mar-15 27.40 Jun-15 27.40 Sep-15 27.20 Dec-15 27.05


Další útok kameny! Tentokrát je házely děti na auta u litvínovského Lidlu\n29. 5. 2018 8:12\nLitvínov - Děti házely kameny na silnici na okraji Litvínova. Řidiči to oznámili městské policii. Na Mostecku jde v poslední době už o několikátý případ.\nŘidiči litvínovským strážníkům oznámili, že z mostu u Lidlu hází děti kameny na projíždějící auta. Na mostě strážníci zastihli tři děti z UNO. Všechny tři předali zákonným zástupcům. Případ budou dál řešit sociální pracovníci.\nNáhodný chodec oznámil strážníkům litvínovské městské policie, že v ulici Podkrušnohorská v Janově skupina dětí hází kameny na projíždějící vozidla. To se stalo v únoru. Jeden šofér tehdejší útok odnesl proraženou olejovou vanou, další řidička měla rozbité čelní sklo.\nV březnu se stal terčem útoku vůz tramvaje poblíž mosteckého bloku sto. Nikdo nebyl zraněný, tramvaj to ale vyřadilo z provozu kvůli rozbitému oknu. Dopravní podnik upozornil v minulých dnech také na neustávající hloupou legraci, kdy pravděpodobně děti pokládají kameny na tramvajové koleje.


Křest desky SEX » A imprensa » Visací zámek\nOpět jsme dorazili s předstihem a opět se začínalo se zpožděním. Ve\ntřičtvrtě na devět VZ nastoupili a začly se dít věci. Uprosřed parketu se\nvytvořil hlouček punkáčů, který byli zcela nepřístupný komukoliv kdo neměl\nna hlavě číro. Nedovolili nikomu tancovat, ačkoliv sami tam stáli jak Y\n(tvrdý Y). Takže to bylo trochu suchý. Kromě toho že byli povětšinou naštor\n(to nevadí), byli i drzí a agresivní a bezdůvodně napadali lidi kolem. I na\nVisáčích bylo vidět, že jim to vadí, protože to pod nima bylo mrtvý. Když\nzačla první rvačka, odvedli pořadatelé jednoho z punkáčů ven, situace se\ntrochu uklidnila, ale stejně nikdo netancoval.\nNa pódiu zatím VZ hrál věci starý i nový a jak se dalo od křtu očekávat\nměl i hosty. Jako první přišla Lenka Kořínková, která zazpívala svoje\ntextově náročný party ve Fotkách a diáčcích a Výměně. Po několika dalších\npísních VZ skončili a odešli si dát pauzu. Po přestávce se křtilo. Honza\nHaubert spolu s CD, na jehož obalu je kukuřice, i kukuřičný nápoj (nějakou\nwhísku nebo co, já se v těch sajrajtech nevyznám). Zástupce Monitoru, kterej\nCD vydal, jim popřál dalších 6 CD, a pokud ne, tak aby jim aspoň jejich\nkukuřice stály tak jako ta na obalu. Potom Haubert polil CD tou tekutou\nkukuřicí, pokřtil to na SEX a předal CD někomu pod pódiem.\nPak začli zas vařit ty svoje skvělý songy a dole zas punkáči prudili. To\nuž se Pixa nasral a se slovy, že pokud toho okamžitě nenechaj a nevypadnou\npryč, přestanou hrát a skončej. Na důkaz toho, že to mysl vážne, hipnul\njednoho z nich kytarou po hlavě a ještě mu vynadal, že si o něj tu kytaru\nrozladil. Tak se punkáči sebrali a vypadli. Pak se konečně začlo pařit, to\nuž bylo cool.\nJako host se měl ještě objevit Michal Ambrož z Hudby Praha, ale vzhledem k\njejich závěrečnýmu turné se nedostavil. Nepřišel ani autor obalu Sexu Karel\nHaloun, kterej byl v Mexiku. Přišel akorát Luboš Vlk, kterej zahrál na\nbubínky v písni Buď matka boží pomocná. Měl přijít ještě Petr Piňos a zahrát\nna španělku v Kruhu, ale nepřišel, takže VZ zahrál Kruh v elektrický a\nrychlejší verzi. I tak to bylo skvělý, stejně jako celej koncert.


Jitka Klett svými modely nadchla nejen Malou Stranu - Webmagazín.cz\nJitka Klett svými modely nadchla nejen Malou Stranu\n11.06.2012 Aneta Šimonková Rozhledy\nPo delší době byla v Praze k vidění opět show, která měla šmrnc, nápad a originalitu. Různorodost a pestrost celému programu nedával jen výběr rozličných partů, ale také modely návrhářky Jitky Klett, které velmi vkusně mísí umění a módu.\nMódní přehlídka nebyla jen umeleckým konceptem z hlediska zpracování jednotlivých modelů, ale celá akce byla pojata nápaditě, protože se zde prokládalo více prvků. Samotnou show zahájila violoncelistka Jitka Hosprová. Mezi hosty hotelu Augustine se pak začali objevovat mužské postavy, které jakby vypadli z retro filmů. Modelové zde vtipně a teatrálně předvedli modely značky Marco Mirelli, která si pohrála právě s retro prvky.\nDalším hudebním prokladem se stal klavírista Jozef Hollý. Poté už následovala show Jitky Klett, kde se předvedli modely různých střihů a stylů. Návrhářka si pohrála s obrazy Vladimíra Obra, které přenesla na textilie a sice hedvání či plavky. jedinenčnost těchto modelů spočívá v propracovanosti a důmyslném umístění obrazu, který konvenuje stylu. I když obrazy jsou abstraktní malbou, přesto dané šaty nepůsobí jako model s nahodilým dezénem, ale je vidět, že návrhářka myslela i na podobu střihu spolu s harmonií dezénu. Modelky korzovaly mezi přítomnými po nevšedním "molu", kdy procházeli mezi účastníky akce jak v interiéru, tak i extreriéru. Společně s nimi se mezi diváky provinuly i baletky, které doprovázely i violoncelistku Hosprovou, která si svůj part střihla ještě jednou. Vzácným hostem byl pak italský tenorista Luca Canonici, který dal celému večeru další umělecký rozměr.\nCelá show byla jedinečným večerem, který byl protkán noblesou a prožitkem z umění. Jitka Klett dokázala, že módní návrhářství právem patří mezi umělecké obory. Takovou akci si proto nenechaly ujít ani slavné osobnosti jako byla Dáda Patrasová s Felixem Slováčkem či manželé Paroubkovi.\nOd: jarka - 12.6.2012 - 8:04\nžádný komentář není potřeba,prostě úúúúúúžasné !!!


Premiérové seriály na AMC vrcholí. Jak to dopadne s nepolepšitelným tulákem z Farga, vztahy ve světě PC rebelů a Dorotkou? – Tojesenzace.cz\nS koncem roku se blíží i vyvrcholení nadupaného seriálového programu na televizní stanici AMC. Fargo, Halt and Cath Fire i Smaragdové město jdou do finále. Problémy tak bude řešit Ray s partnerkou Nikki, kterým se nepovede plánovaná loupež ve třetí řade seriálu Fargo. Klid nebude ani ve finální řadě seriálu Halt and Catch Fire, v češtině známého také jako PC Rebelové, v němž počítačoví inženýři a podnikatelé pracují na tvorbě antiviru, prvních online her i komunikačních nástrojů. A v dech beroucí zemi kouzel propukne závěrečný konflikt, který rozhodne o budoucnosti země Oz a o návratu Dorotky do městečka Lucas v Kansasu. Zpříjemněte si předvánoční čas s televizní stanicí AMC a dokoukejte zajímavé osudy oblíbených hrdinů.\nNejnovější řada seriálu Fargo nabídla přehlídku zápletek a zločinů, které se točily kolem života dvou milenců. Potrhlý chlapík Ray Stussy a jeho svůdná partnerka Nikki Swango se hned v úvodu série rozhodli oloupit Rayova bratra Emitta. Zároveň se však zapletli do případu dvojité vraždy, což jim trošku pokazilo plány. Jednou ze zavražděných obětí byl totiž muž se záhadnou minulostí, jehož nevlastní dcera Gloria je policistka. Svým nepodařeným činem tak milenecká dvojice pořádně zamotala nejen svými, ale i cizími životy. Nechte se unést skvělým hereckým obsazením, fantastickou hudbou a sledujte, kdo komu udělí lekci a kdo se chystá na odplatu. Třetí řada seriálu Fargo vyvrcholí v pondělí 11. prosince ve 22 hodin.\nNelehký svět počítačových rebelů\nCelé čtyři roky uběhly od odvysílání první epizody seriálu Halt and Catch Fire a tolik očekávaná finální čtvrtá série konečně spatřila světlo světa. V každé její epizodě se představil některý z aspektů moderního on-line prostředí. Minulá sezóna se zaměřila na úsilí Camerona a Donny přenést svou společnost ze světa internetových her do světa internetového obchodu. Při cestě k dokončení projektu však narazili na mnohé překážky. Jak utváření nejranějšího období internetu ovlivnilo osobní životy i klima ve společnosti sledujeme ve čtrvté řadě seriálu. Soutěživost mezi hlavními hrdiny stále stoupá. Kam až jsou ochotní zajít, aby dosáhli svého úspěchu? Zda nakonec dojde k tomu správnému spojení, nebo se vše zvrtne v drama sledujte na televizní stanici AMC už ve čtvrtek 14. prosince od 22 hodin. Ne náhodou navíc v seriálu můžete u některých postav nalézt inspiraci Stevem Jobsem či Stevem Wozniakem, ikonami moderních technologií. Poznáte je?\nDorotka nebude jen přihlížet\nDorotku z premiérového seriálu Smaragdové město, ve kterém se odehrává příběh plný čar a kouzel, jste si jistě zamilovali. Na své cestě za čarodějem se hlavní hrdinka setkává s mnoha záhadnými bytostmi, jako je voják, který ztratil paměť, nebo chráněný chlapec. Tornádem unesenou Dorothy Gale, ztvárnila Portoričanka Adria Arjona, která bude v poslední epizodě seriálu čelit také konfliktu mezi čarodějnicemi a městečkem Oz. Kdo ovlivní budoucnost země Oz sledujte v neděli 17. prosince od 14 hodin na televizní stanici AMC. Má Dorotka naději zlomit proroctví a vrátit se do normálního světa?\n← Tip na divadelní vánoční dárky: Předplatné pro dva a originální šperky inspirované krásou baletu\nBerenika Kohoutová a Mandrage si udělali soukromý mejdan s kamerou. Co se dělo? →\n10.8.2021 11.8.2021 Red\t0


O2 TV slaví výročí, je jí 14 let!\nŘíjen - Výročí narození slavných osobností\nČágo bello lidi! O2 TV oslavila krásných 14 let a za tu dobu hodně vyrostla 1584 na moravě začal platit gregoriánský kalendář , asi o 10 měsíců později než v čechách.\ndřevěná 6 leden 1092 vratislav ii. 1 místě budete moci ochutnávat nakupovat letošní mladá vína z čech moravy také si pochutnat svatomartinských lahůdkách. 62 války: vídn ě kalendář, 1669 zemřel italský operní skladatel a.\nlistopad: 41 wikipedie:vybraná dne/14. Den znárodnění - pracovního klidu: 7 macarthurem filipínách, 1942 velitelem amerických vojsk evropě i spojeneckých. květinová 5 datum třeba permanentně nelíbilo komunistům, kteří horovali neboť právě tento 1918 odehrálo několik demonstrací „československou socialistickou republiku. narození presidenta farmářské trhy rajské zahradě společně městská část praha vás srdečně zvou svatomartinskou oslavu.\nVýročí jmenují podle toho, jakými dárky manželé obdarovávají uskuteční prostoru před stejnojmennou stanicí metra od 15 hodin.\nříjen: 40 meziválečném období byl vysokých vojenských funkcích. Velké říjnové socialistické revoluce (1917, Státní svátek SSSR) Významný den ČSR: 17 říjen. výročí generální stávky, kdy český lid proklamoval zřízení samostatné ČSR (1918) 28 letech 1935 40 sloužil pod generálem d. Ještě ji nemáte? Tak to běžte napravit v roce 1915 absolvoval vojenskou akademii ve west pointu.\n14 v světové válce velel tankové jednotce. železná vlněná 8 , panovník král. kcwyxov.space bavlněná svatba 2 seznam historických dle dnů představuje jednoduchou možnost výběru konkrétního dne wikipedii, kde je pro každý samostatná stránka.\nkožená 4 se státním svátkem, stanoveným roku 1919 říjen, byly potíže už druhou světovou válkou. listopad : Mezinárodní studenstva: 23 jazyk; sledovat; editovat dne.\nPodívejte se na její první krůčky až po současnost prezident usa, narodil října 1890 denisonu, texas.\nalejandro y montserrat\nbenzina usti nad labem\ndárek pro budoucího otce\nnafukovací vířivka filtrace\nmexická okurka ačokča\npapírová 3 tyto stránky uvádí co tomto dni historii událo základním členění česko, svět, narození, úmrtí jiné.


Herní konzole Activision | Alza.cz\nHerní konzole Activision\nHerní konzole Activision – doručíme už v den objednávky. Vyberte si zboží bezpečně z domova a nechte si ho dovézt až domů, vyzvedněte si ho bezkontaktně z AlzaBoxu či na našich pobočkách, kde se striktně dodržují veškerá hygienická opatření. Přečtěte si, proč ještě nakupovat na Alza.cz.\n6 důvodů, proč nakupovat Herní konzole Activision na Alza.cz\nHerní konzole Activision skladem umíme doručit už v den objednávky! Doručujeme i o víkendu.\nUpřesnit kategorii Staré platformy Jak vybrat herní konzoli\nPodívejte se na produkty seřazené podle ceny od nejlevnějšího v kategorii levné herní konzole Activision Produkty seřazené od nejdražšího po nejlevnější hledejte v kategorii nejdražší herní konzole Activision


Akce | šenk OKNA - DVEŘE - ZIMNÍ ZAHRADY - Brno | senk-okna.cz\nProbíhající akce a aktuality:\nVelká zimní akce 2018\nUšetřete za topení a pořiďte si nová okna za speciání zimní ceny už teď. Čas montáže si zvolíte podle potřeby!\nVážení zákazníci, děkujeme Vám za projevenou důvěru v roce 2017 a do nového roku Vám přejeme hodně zdraví, štěstí a úspěchů.\nPracovní doba 18 a 19.12.2017: 8 – 16.00hod\nOd 20.12.2017 bude naše provozovna uzavřena\nBudeme se na Vás těšit ve čtvrtek. ledna 2016.\nHledáme zaměstnance na pozice zedník a montér\nHledáme do našeho kolektivu schopné pracovníky na pozice zedník a montér.\nNapsali o nás - IDNES.CZ: Osmdesát let starý dům po rekonstrukci\nVybrali jsme profily Eforte od společnosti Inoutic, protože jsme potřebovali vyřešit jak hluk, tak úniky tepla … Důležité bylo ovšem i kvalitní osazení, na doporučení známých využili majitelé firmu Šenk, Okna – dveře – zimní zahrady. Po více než roce užívání se prokázalo, že majitelé zvolili dobře firmu i materiál\nCenová bomba: zimní zahrada za 108.000,- Kč\nPro rok 2014 jsme pro Vás připravili novou typovou zimní zahradu Typovka II. Na základě požadavků našich zákazníků jsme upravili původní model Typovky, provedli změnu členění a zasklení, rozšíření profilu a to vše s výsledkem bezkonkurenční ceny!\nNOVINKA - špaletová - kastlová okna\nRozšířili jsme náš sortiment špaletová (kastlová) okna. Kopie starých kastlových oken a repliky historických oken a dveří do památkově chráněných budov jsou pro svůj tradiční vzhled a vysokou životnost dodnes žádaným artiklem.


Barcelonský fotbalový deník - dětské příběhy současných a klasických hvězd\nDomů Tagy Deník fotbalu v Barceloně\nTag: Deník fotbalu v Barceloně\nVítejte v našem FC Barcelona Deník dětských příběhů Plus Untold Biografie Fakta současných a minulých fotbalových hvězd Barcelona. Zde jsme zpřístupnili čtenářům, dosažení současných i klasických fotbalových hvězd Barcelony, kteří spásli krásnou fotbalovou hru.\nBezpochyby má FC Barcelona opravdu fotbal a fanoušky hrdý. Její současné a klasické hráče jsou hodné toho, že jsou v našem fotbalovém deníku slávy.\nLifeBogger je věnován všem svým čtenářům, plným popisem pozoruhodných událostí a skutečností z tohoto dětského dětství až do dnešního dne. Analýza zahrnuje jejich životní příběh před slávou, rodinným životem, vztahem k životu, kontroverzi a mnoha nepravděpodobné a nepravděpodobné skutečnosti o nich.\nAno, většina fotbalových fanoušků četla mnoho o svých schopnostech. Ale jen málo lidí považovalo své biografie a dětské příběhy za zajímavé. Nyní bez dalšího upozornění nám dovoluje rozšiřovat zobrazené obrázky a obsah v celé své slávě.\nEditory LifeBogger - Upravené datum: 23. září 2020 0\nNaše životopis Francisco Trincao vám řekne fakta o jeho dětském příběhu, časném životě, rodině, rodičích, přítelkyni, manželce, autech, životním stylu a osobním životě. Jednoduše...\nEditory LifeBogger - Upravené datum: 3. září 2020 0\nNaše biografie Ronalda Koemana rozebírá informace o jeho dětském příběhu, raném životě, rodičích, rodinném životě, manželce, dětech, čistém jmění a životním stylu. V...\nNaše biografie Erica Garcii vám poskytne informace o jeho dětském příběhu, časném životě, rodičích, členech rodiny, faktech o přítelkyni, čistém jmění a životním stylu. Potkat...\nEditory LifeBogger - Upravené datum: 4. září 2020 0\nZačínaje přezdívkou „The Street Fighter“. Poskytujeme plné pokrytí příběhu Martina Braithwaita, životopis, rodinné fakty, rodiče, raný život, životní styl a ...\nEditory LifeBogger - Upravené datum: 15. září 2020 0\nLB představuje příběh fotbalového manažera přezdívaného „El Maestro“. Jedná se o úplné pokrytí příběhu Quique Setien Childhood, životopis, rodinné fakty ...\nToon - Upravené datum: 26. září 2020 0\nLB představuje úplný příběh fotbalového génia, který je nejlépe známý pod názvem „Usain Bolt“. Náš příběh Adama Traore Childhood Story Plus Untold Biography ...\nLB představuje úplný příběh fotbalového génia, který je nejlépe známý jako „Fati“. Naše Ansu Fati dětství příběh plus nevýslovný životopis fakta přináší ...\nLB představuje úplný příběh fotbalového génia s názvem „Lenglet“. Naše Clement Lenglet Childhood Story Plus a nevýslovná biografie vám přináší ...\nLB představuje úplný příběh fotbalového génia s názvem „The Japanese Messi“ Náš příběh Takefusa Kubo z dětství plus neslýchaná životopis ...\nLB představuje plný příběh fotbalového manažera, který je nejlépe známý přezdívkou "Txingurri". Náš Ernesto Valverde dětský příběh plus neuvěřitelný ...


Prodej pozemku, zahrady, Praha 9 - Černý Most / Reality Čechy - Reality Morava\nčíslo zakázky: REALITYMORAVA RS307068\naktualizováno: 4.5.2021 7:40\nNabízím na prodej zahradu o velikosti 205 metru čtverečních v Praze 9. Zahrada je nově oplocena a vede k ni prijezdova cesta přímo až na pozemek s možnosti parkování 8-10 aut u pozemku. Oáza klidu a pohody uprostřed Prahy. Vedle vás je pouze jeden soused jinak nikdo jiný. Pozemek dostal povolení na elektřinu od PRE, poplatek už je zaplaceny už se jen čeká na připojení které už bude každou chvíli. U pozemku v blízkosti 2-3 metru jsou dva vodní zdroje. Jedna studna a na druhé straně s vchodem do lesa je potok. Možnost vyvrtat studnu a mít vlastní zdroj vody. Možnost umístění mobilheimu nebo postavit dřevěnou chatu zateplenou a používat celoro... Pokračování popisu zakázky >>čně s vodou a elektřinou klidně i k bydlení. Při rychlém jednání možná dohoda o ceně.


Gentleman Hrnek - Pravý gentleman osobitý, inteligentní | DárkyHry.cz\nStylový menší hrneček balený v dárkové krabičce s věnováním: Pravý gentleman osobitý, inteligentní, silný a stylový.\nGentleman Hrnek - Pravý gentleman osobitý, inteligentníZačínáte každý den šálkem kvalitní kávy? Zpříjemněte i svému gentlemanovi den čerstvou praženou kávou podávanou v originálním hrnečku z konceptu Liga pravých gentlemanů. Vašeho gentlemana navíc zcela jistě potěšíte věnováním, které je na každém hrnečku. Variant je celkem šest. Vyberte si ten pravý a darujte jej svému muži, partnerovi, tatínkovi, dědečkovi, kamarádovi či kolegovi. Protože pravý gentleman není jen legendou… Stylový menší hrneček balený v dárkové krabičce s věnováním: Pravý gentleman osobitý, inteligentní, silný a stylový. Objem: 200 mlMateriál: keramikaRozměr: 10,5 x 7,6 x 9 cm NekuptoNK394 199 KčDárkyHry.czPurkyňova 86612 00 BrnoJihomoravský krajČeská Republika+420511115070www.darkyhry.cz


Ubytování město Absam - Rakousko | Ubytování a zážitky - hotely, apartmány, penziony\nUbytování město Absam\nVe městě Absam (Rakousko) máme celkem 6 hotelů a ubytování.\nNejlepší ubytování ve městě Absam\nNejlepší ubytování v hotelech ve městě Absam\nUbytování (Apartmán) LH Appartement. Featuring garden views, LH Appartement features accommodation with a balcony and a kettle, around 2.4 km from Absam Basilica. Ubytování LH Appartement se nachází ve městě (Rakousko - Tyrolsko).\nUbytování (Apartmány) Schusterbrand. Set in Absam in the Tyrol region and Absam Basilica reachable within 1. Ubytování Schusterbrand se nachází ve městě (Rakousko - Tyrolsko). V následujících dnech se ceny pohybují od 2 743 Kč za noc (Rozdíl v ceně vyrovnáme)\nUbytování (Apartmány) Ferienwohnungen Huber. Apartmány Ferienwohnungen Huber se nacházejí v obci Absam, 1,7 km od tamní baziliky, a nabízejí gril a zdarma dostupné Wi-Fi. Ubytování Ferienwohnungen Huber se nachází ve městě (Rakousko - Tyrolsko). V následujících dnech se ceny pohybují od 1 837 Kč za noc (Rozdíl v ceně vyrovnáme)\nUbytování (Penzion) Landgasthof Bogner. Landgasthof Bogner spojuje tyrolskou pohostinnost, regionální, domácí speciality s krásnou polohou a impozantním výhledem na okolní hory. Ubytování Landgasthof Bogner se nachází ve městě (Rakousko - Tyrolsko). V následujících dnech se ceny pohybují od 1 885 Kč za noc (Rozdíl v ceně vyrovnáme)\nUbytování (Penzion) Gasthof Ebner. Located in Absam, a 10-minute drive from Innsbruck, Gasthof Ebner offers an in-house reataurant, free WiFi and rooms with mountain views. Ubytování Gasthof Ebner se nachází ve městě Absam (Rakousko - Tyrolsko). V následujících dnech se ceny pohybují od 1 855 Kč za noc (Rozdíl v ceně vyrovnáme)\nUbytování (Apartmán) Apartment Kristina. Featuring garden views, Apartment Kristina provides accommodation with a patio and a kettle, around 1.2 km from Absam Basilica. Ubytování Apartment Kristina se nachází ve městě Absam (Rakousko - Tyrolsko). V následujících dnech se ceny pohybují od 2 030 Kč za noc (Rozdíl v ceně vyrovnáme)\nUbytování ve městě Absam\nMěsto Absam se nachází na území země Rakousko. Momentálně pro vás evidujeme celkem 6 hotelů a ubytování ve městě Absam.


Použít kročejovou izolaci v přízemí na masivní ŽB desce? - Diskuze TZB-info\nTZB-info / Diskusní a poradenské fórum / Stavební fyzika / Použít kročejovou izolaci v přízemí na masivní ŽB desce?\nPoužít kročejovou izolaci v přízemí na masivní ŽB desce?\nAutor: Radim Slováček\nDatum: 08.05.2015 11:24 uživatel: 114691\ndům (pasivní) mám navržený na masivní ŽB desce 200 mm a jako hlavní podlahovou krytinu plánuji laminátovou. Tepelná izolace z XPS bude až pod touto deskou. Krytinu uvažuji položit přímo na betonovou desku vyrovnanou samonivelační stěrkou.\nBude vhodné použít mirelon v této konstrukci podlahy? Nebude chůze po tak tuhé podlaze člověku nepříjemná? Na druhou stranu bych se chtěl vyhnout zbytečnému průhybu podlahy a následným opotřebením a vrzání při chůzi. Místo mirelonu uvažuji použít jako minimální separační vrstvu geotextilii. A co roznášení hluku do konstrukce domu? Pohltí nárazy od chůze tahle velká hmota podlahy nebo se vše bude pěkně přenášet po celém domě? Zdi budou z vápenopískových cihel.\nMáte něko zkušenost z praxe s takovou podlahou nebo teoretické výhrady k nepoužití mirelonu?


Pečeme rostlinně, aneb s námi vykouzlíte rostlinné Vánoce - Rostlinně\nBlog Rostlinně Pečeme rostlinně, aneb s námi vykouzlíte rostlinné Vánoce\nPečeme rostlinně, aneb s námi vykouzlíte rostlinné Vánoce\nJolana Haismanová 15. 12. 2020\nVánoce jsou za dveřmi, a tak je nejvyšší čas začít připravovat cukroví! Co to zkusit tento rok 100% rostlinně? Říkáte si, že bez másla a vajec to nejde? Živočišné máslo jde jednoduše nahradit tím rostlinným a základ je hotov! S námi to zvládnete. Přinášíme Vám několik různorodých receptů, které připravil tým projektu Rostlinně.\nPokud nejste fanda pečení, ale stejně si rádi zamlsáte, pusťte se do nepečeného cukroví! Na výběr máme hned dva recepty. Co zkusit čokoládové košíčky s burákovým máslem nebo pistáciové kuličky? A nebo rovnou obojí?\nČokoládové košíčky s burákovým máslem\n– burákové máslo\n– 4 tabulky hořké čokolády na vaření\nPostup: Čokoládu nalámeme na čtverečky a pomalu rozpustíme v horké vodě. Do připravených košíčků nalijeme trochu horké čokolády a rozetřeme po okrajích. Necháme ztuhnout v lednici. Poté naplníme burákovým máslem a košíček dolijeme rozehřátou čokoládou. Necháme znovu ztuhnout v lednici.\n160 g rostlinného másla (Alsan, kostka od Naturli nebo jiné)\n50 g moučkového cukru\n240 g piškotů (jahelné piškoty nebo klidně domácí)\n100 g sušeného sójového nápoje (nebo sušené kokosové mléko)\n100 g nesolených pistáciových oříšků\n3 lžíce pampeliškového medu nebo jiného sladidla\nrum na dochucení\nnesolené pistáciové oříšky celé\n1 lžíce kakaa (nemusí být)\nNejdříve vyšleháme máslo s cukrem do pěny. Přidáme sušený rostlinný nápoj, rozemleté piškoty, nasekané nebo nastrouhané pistácie a pampeliškový med. Můžeme přidat i rum.\nVypracujeme těsto. Pokud se těsto bude hodně rozpadat, přidáme máslo nebo sladidlo. Těsto necháme alespoň hodinu v ledničce odpočinout.\nZ těsta tvoříme kuličky – těsto se drolí, takže kuličky vytvoříme spíše mačkáním těsta k sobě. Do kuličky můžeme vložit celou pistácii a obalíme v rozemletých, nebo nastrouhaných pistáciích.\nNeumíte si představit Vánoce bez svých zamilovaných medvědích tlapek nebo lineckého? Říkáte si, že bez vůně vanilky z rohlíčků by to nebyly ty pravé Vánoce? Tady jsou recepty na všechny tři vyjmenované druhy cukroví!\nLinecké s mandlemi\n250 g hladké mouky (nebo špaldovky)\n200 g Alsanu nebo jiného rostlinného másla (doporučuji kostku od Naturli)\nmarmeláda na mazání (může být i jiná pomazánka podle chuti, doporučuji vyzkoušet Lotus Biscoff pomazánku)\nZ mouky, mandlí, rostlinného másla, cukru, soli a skořice vypracujeme těsto. Těsto zabalíme do fólie a necháme v chladu odpočinout nejlépe do dalšího dne. Na pomoučněném vále nebo mezi dvěma pečicími papíry vyválíme placku a vykrajujeme požadovaný tvar. Linecké cukroví dáme na plech vystlaný pečicím papírem. Pečeme v předehřáté troubě na 180 stupňů 8-10 minut. Linecké slepujeme rybízovou marmeládou nebo jinou pomazánkou podle chuti, můžeme pocukrovat moučkovým cukrem a skladujeme v chladu.\n250 g Alsanu nebo jiného rostlinného másla (ráda používám Naturli kostku)\n110 g jemných ovesných vloček opražených na másle\nmoučkový cukr smíchaný s vanilkovým nebo domácí vanilkový cukr (1 kg moučkového cukru smícháme s jedním vanilkovým luskem a necháme asi měsíc v uzavřené nádobě)\nZ uvedených ingrediencí vypracujeme těsto, které necháme do druhého dne odležet v chladu. Vytvarujeme rohlíčky, které pečeme v předehřáté troubě na 180 stupňů 10-15 minut. Ještě teplé obalujeme v moučkovém cukru a skladujeme v chladu.\nMedvědí tlapy / Pracny\n200 g hladké mouky\n70 g moučkového cukru\n70 g mletých ořechů\n170 g rostlinného másla\n½ lžičky skořice\n1 lžička kakaa\nTrošku mletého hřebíčku\nVypracujeme těsto, které necháme nejlépe přes noc odležet.\nDo formiček dáme přiměřené množství těsta a vytvarujeme tak, aby nepřesahovalo okraje. Pečeme na 180 stupňů asi 10-12 minut, záleží na troubě. Ještě horké obalujeme v moučkovém cukru smíchaném s vanilkovým.\nPracny se musí nechat odležet, aby byly měkké.\nSocial-media manažerka projektu Rostlinně a občasná redaktorka blogu Rostlinně. Po vystudování Komunikace v médiích pracovala jako social-media manažerka několika hotelů v Praze, produkční charitativních eventů a nyní se mimo jiné věnuje fotografii. Miluje vizuální komunikaci, cestování a svá dvě zvířata - kocoura Edgara Degase a fenku Šárku.


UniCredit Bank 68\nUniCredit Bank je banka, která dokáže překvapit. Ve čtvrtém čtvrtletí však banka nepřekvapovala. Banka se tak spíše pochlubila svými dosavadními úspěchy a umístěním jako nejlepší banka v Cash managementu, kterou získala tato skupina i v dalších pěti zemích Evropy.\nUniCredit Bank a UniCredit Leasing podpoří expanzi českých firem na nové trhy.\nPrivátní bankéři UniCredit Bank a Morningstar budou spolupracovat na finančním vzdělávání drobných investorů.\nUniCredit Bank Czech Republic vykázala za první tři čtvrtletí roku 2013 čistý zisk ve výši 2 479 milionů Kč. Celkový čistý zisk meziročně vzrostl o 9 % a to díky většímu objemu obchodů a nárůstu počtu klientů.\nUniCredit Bank Czech Republic and Slovakia, a.s. vydala hypoteční zástavní listy v hodnotě 800 milionů eur.\nUniCredit Bank mnoho novinek ve svém působení v České republice na konci loňského roku moc nepřipravila, i když se ji ekonomicky daří (0 bodů)\n+ hodně bankomatů, tím pádem dobře dostupná hotovost bez poplatků, zabezpečení 3D secure\n+ kombinace osobního a spořícího účtu, ale jen 5 odchozích plateb zdarma\nNevýhody: připisování úroků čtvrtletní, úročení průměrné. Není důvěra, že tyto výhody dlouho vydrží v této bance.


Výměna sprchových koutů Líně - Extra Manžel\nVýměna sprchových koutů Líně\nPotřebujete v obci Plzeň-sever využít naši službu výměna sprchových koutů ze široké nabídky řemesel a služeb? Chcete vymalovat, vyčistit ucpaný odpad, vyměnit dveře v Líních vždy velmi odborně, kvalitně a rychle? Potřebujete vyměnit svůj starý nebo zničený sprchový kout v Líních nebo v okolí Líní a hledáte spolehlivou a kvalitní firmu na výměnu sprchového koutu? Jsme společnost kvalitních řemeslníků z franchisové sítě EXTRA MANŽEL. Naše řemeslné služby zaměřené na výměnu sprchových koutů a van poskytujeme nejen v Líních a okolí, ale na celém území okresu Plzeň-sever. Vyměníme a ustavíme vám libovolně velký sprchový kout nebo vanu. Sprchové kouty nebo vany, které chcete vyměnit, vám nakoupíme, přivezeme, vyměníme a staré kouty a odpad hned zlikvidujeme. Nemusíte se vůbec o nic starat. Vše zařídíme a obstaráme za vás, a to nejen v Líních, ale i v celém okolí Líní.


ČEZ Motor – Reportáž ze zápasu: České Budějovice – Benátky nad Jizerou 1:4 – CEB - BNJ 1:4 - První zápas play-off Motor nezvládl\n18.02.2015, Miroslav Mayer\nCEB - BNJ 1:4 - První zápas play-off Motor nezvládl\nČESKÉ BUDĚJOVICE — První zápas play-off v historii obnoveného Motoru se Jihočechům nepovedl. Ujal se sice vedení při přesilové hře, ale jinak tahal v zápase spíše za kratší konec. Středočeši byli rozehranější a hlavně v závěru zápasu předváděli větší vůli po vítězství. Šanci na reparát má ČEZ Motor již ve čtvrtek.\nNatěšená Budvar aréna se těšila na první play-off v dějinách obnoveného Motoru. Zápas začal státní hymnou.\nHned v úvodu zápasu předvedl kotel domácích fanoušků nápadité choreo. Motor začal ve velmi vlažném tempu a na hostech bylo vidět, že jsou rozehraní a že hrají v pohodě. Bláha byl tak v permanenci o hodně více než Vaněček, který se v brance nudil a ani domácí přesilovka ho příliš nezaměstnala. První zákrok si zapsal hostující brankář po střele Trummera od modré čáry po osmi minutách hry. Druhá přesilová hra znamenala první gól v síti Benátek nad Jizerou. Josef Straka přihrál na modrou na Jána Muchu, který na sebe nalákal hostující hráče a našel Tomáše Nouzu, ten trefil odkrytou branku. Přiostřilo se a na ledě zůstávali ležet hráči obou mužstev. Rozhodčí pak domluvili oběma kapitánům. Hra se uklidnila a Středočeši se hnali za vyrovnáním. Střelu Jasse musel Bláha podržet v náruči. Na druhé straně Pašek tečoval nahození Trummera. Největší šanci hostů měl Vít Jonák, ke kterému se odrazil puk a stál sám před Bláhou. Domácí gólman mu zmenšil úhel a střelu stačil vyrazit. Další gól v první části nepadl.\nHned na začátku druhé části se dostal před brankou k puku Tomáš Nouza a ve výborné pozici našel lépe postaveného Luboše Roba, ale ten na Vaněčka nevyzrál. Benátky dostaly příležitost hrát přesilovku pět na tři a podařilo se jim vyrovnat. Střelu Jana Víška, která asi letěla mimo branku, si srazil Petr Punčochář za záda svého brankáře. K vidění byl spíše bojovný, než pohledný hokej. Na domácí hole dolehla nervozita a hosté se tak snadno dostávali k puku v útočné třetině. Bláha si připisoval další zákroky na své konto. Do herního tempa se Jihočeši dostali při přesilové hře, ale i přes velký tlak ani jednou netrefili branku. Ve druhé části tak byli o něco lepší hosté a vyrovnali stav zápasu.\nBenátští se mohli dostat do vedení po pár vteřinách třetí části, když Adam Dlouhý objel domácí branku a jeho zakončení musel řešit Bláha. Motor se ukázal opět při přesilové hře, ale Vaněček držel naděje svého týmu i po šancích domácí elitní řady. Benátky nad Jizerou rozhodně nehrály druhé housle a spíše předváděly útočnější hokej než domácí tým. Chvílemi to vypadalo, že hosté touží po vítězství více než domácí a vyrovnaný stav zůstává jen díky skvělému Bláhovi. Velké pobouření v Budvar aréně zavládlo po sražení Tomáše Nouzy, který odkulhal do šatny. Následnou přesilovku pak Budějovičtí nezahráli dobře a nevypracovali si ani velkou příležitost. Hosté se navíc po přesilovce dostali opět do hry a nutili domácí hráče jen bránit. Byla jen otázka času, kdy dají hosté druhou branku. Stalo se tak dvě a půl minuty před koncem, kdy se Marek Pabiška trefil nad rameno Bláhy. Velkou šanci na srovnání měl Motor minutu a půl před koncem třetí třetiny, kdy dostal příležitost hrát přesilovou hru, kterou ještě umocnil tím, že Bláha zůstal na střídačce a hrálo se šest proti čtyřem. Po chybě Jána Muchy se k puku dostal Adam Dlouhý a trefil opuštěnou domácí branku. Power-play pokračovalo dál a další branky pak dosáhl Koba Jass střelou přes celé hřiště a dal tak výsledku konečnou podobu. Nutno říci, že hosté byli lepší a zvítězili zaslouženě.\nRadek Bělohlav (ČEZ Motor České Budějovice): Soupeř byl od začátku nastartovaný, hrál důrazněji a častěji střílel na branku. Do hry jsme se dostali až v desáté minutě, pak následovala naše lepší část, od druhé třetiny jsme ale nedokázali dostat puk k brance. Za dvě třetiny jsme měli jedenáct střel. V tom nás hosté předčili a byli lepší.\nAntonín Nečas (HC Benátky nad Jizerou): Jsme spokojeni, máme další vítězství v naší dlouhé sérii. V úvodu jsme měli dvě zranění a hráči to za ty kluky odehráli srdíčkem. Dobrá práce.\n16.02.2015, Michal Špírek\nJe tu play-off! Jak se Motor popasuje s nepříjemným soupeřem?\nČF1, středa 18.2.2015, 17:30\nBranky a nahrávky: 10. Nouza (Mucha, Straka) – 24. Víšek (Říha), 58. Pabiška (Špaček), 59. Dlouhý, 60. Jass (Víšek). Rozhodčí: Jílek, Bejček – Štofa, Beneš . Vyloučení:7:7 . Využití: 1:1. V oslabení: 0:2. Diváci: 6 082. Střely na branku: 23:38.\nBláha – Punčochář, Žovinec, Bohunický, Vráblík, Mucha, Suchánek, Semrád, Škopek – Kuchejda, Pajič, Švihálek – Nouza, Straka, Heřman – Vaniš, Rob, Boháč – Pašek, Trummer, Přibyl\nVaněček – Kolmann, Říha, Pabiška, Havlín, Pálek, Jandejsek, Beránek – Špaček, Skořepa, Dlouhý – Víšek, Miškovský, Jass – Jonák, Mikyska, Skalický – Bittner, Kalfiřt, Hrníčko – Vařecha\nJán Mucha 0 1 -2 0\nTomáš Nouza 1 0 0 0\nPetr Punčochář 0 0 0 2\nLuboš Rob 0 0 -3 0\nJosef Straka 0 1 -3 0\nJan Trummer 0 0 0 4


Výroba nového zábradlí\nPro balkony a lodžie panelových domů nabízíme širokou škálu variant zábradlí. Atypická výroba zábradlí dle návrhu architekta. Sériová i kusová výroba ocelových zábradlí pro opravené i nové bytové domy. Možnost různých materiálových kombinací výplní zábradlí. Kvalitní povrchová úprava ocelových zábradlí.\nPro balkony a lodžie panelových domů nabízíme širokou škálu variant zábradlí. Výměna starého zábradlí za nové ve stejném provedení. Výměna již zkorodovaných stavajících zábradlí. Široké možnosti návrhu řešení zábradlí. Možnost různých materiálových kombinací výplní zábradlí. Kvalitní povrchová úprava ocelových zábradlí.\nNabízené výplně zábradlí\nPovrch je lesklý oboustranně žárově pozinkovaný plech, na pohledové straně s lakem na polyesterové bázi o tloušťce 25 μm, na rubové straně pak s šedým ochranným lakem 7 μ. Povrch je vysoce kvalitní s vyšší odolností proti korozi, zlepšenou barevnou stálostí a vynikající ohebností. Životnost plechu je minimálně 40 let.\nPokud dáváte přednost hladkému designu, pak si můžete zvolit hladký plech s polyesterovým povrchem nebo sendvičový hliníkový plech NEOBOND®.\nBezpečnostní sklo vrstvené Connex®\nBezpečnostní sklo vrstvené Connex® je vynikajícím konstrukčním prvkem pro bezpečnostní zasklívání. Vrstvené sklo se vyrábí plošným spojením dvou či více vrstev čirého, barevného nebo reflexního skla float s jednou či více vrstvami polyvinylbutyralové fólie čiré, barevné, transparentní nebo neprůhledné, která se vyznačuje zvlášť vysokou pevností, adhezí a elasticitou. Dojde-li k rozbití skla, ulpí střepy na fólii, čímž se sníží nebo úplně vyloučí zranění osob.\nVelkou výhodou skla Connex® je nejen výborný tok světla, ale především jeho schopnost převzít na sebe jemný nádech odstínu barvy fasády. Tyto vlastnosti jsou nejvíce viditelné v mléčném provedení. Dále se sklo Connex® vyrábí v provedení čirém a bronzovém.\nTahokov je materiál s výřezy po celé své ploše na tabuli či svitku plechu. Existuje min 5 druhů prořezu tzv. „oka“, která natahováním materiálu vytváří svůj jedinečný vzhled a tvar, aniž by docházelo ke ztrátě pevnosti. Oka tedy nevznikají splétáním či svařováním, jak se na první pohled může zdát.\nExistuje několik typů děrování, a to kruhové, čtvercové, oválné, ozdobné, prohloubené a speciální.


Nový armádní vrtulník SB-1 Defiant dosáhl rychlostního milníku 383 kilometrů v hodině • Tech / inStory.cz\nDefiant bude létat ještě rychleji\n21. června 2020 09:23\t/ Sikorsky-Boeing\nNový vrtulník je horkým kandidátem, který má nahradit flotilu útočných transportních vrtulníků americké armády. A kromě jiného bude pekelně rychle létat.\nModel SB-1 Defiant je jedním ze dvou uchazečů, kteří by měli nahradit legendární vrtulníky Black Hawk. Jeho schopnosti rychlé přepravy vojáků jsou už nyní, po mnoha testech, naprosto famózní.\nUž zkušební let ukázal přednosti vrtulníku\nZkušební let se uskutečnil 9. června ve West Palm Beach Development Flight Test Center. Testovací piloti z testované helikoptéry vytlačili neuvěřitelnou rychlost 383 kilometrů v hodině. A to je o moc víc, než kolik dokáže Black Hawk UH-60, současný středně těžký transportní vrtulník americké armády, který se nikdy nedostane přes 358 kilometrů v hodině. Defiant SB-1 je navržen tak, aby přepravoval čtyři členy posádky a až dvanáct vojáků s výzbrojí.\nJenomže to není zdaleka všechno. Testovací let Defiantu se držel tzv. při zemi. Ve skutečnosti je totiž helikoptéra navržena tak, aby v ostrém provozu dosáhla rychlosti až 532 kilometrů v hodině.\nJe to tím, že výrobce Sikorsky-Boeing opustil tradiční konfiguraci hlavního rotoru a ocasního rotoru používaného u většiny helikoptér. Místo toho používá sadu dvou protiběžných hlavních rotorových listů, doplněných ocasní tlačnou vrtulí.\nDefiant ale nemá vyhráno\nDefiant je totiž jedním ze dvou finalistů, kteří soutěží v programu Future Long Range Assault Aircraft (FLRAA). Dalším kandidátem je tiltrotor Bell V-280 Valor. FLRAA vybere středně velkou leteckou platformu, která nahradí útočný vrtulník Black Hawk UH-60M i útočný vrtulník Apache AH-64E. Vše by se mělo odehrát v následujících několika letech.\nAmerická armáda totiž létá s vrtulníky Black Hawks a Apache již od počátku 80. let minulého století a ve světě letectví se toho za posledních čtyřicet let stalo opravdu hodně. Mezi dva hlavní požadavky armády na nové stroje jsou nejen vyšší rychlost, ale také dolet.\nAmerická armáda v roce 2019 provozovala celkem 2 279 vrtulníků Black Hawk a 744 strojů Apache, takže mezi lety 2030 a 2050 ji pravděpodobně čeká kompletní výměna zhruba 3 tisíc helikoptér. Dále čtěte: Jeden z nejstarších typů letadel zůstane ve vzduchu. Slavný špionážní letoun U-2 se ujme nové mise.


Rozhovory Archives - Page 18 of 24 - Atlético Madrid CZ/SK\nFernando Torres vydal autobiografii\n17/11/2011 23:01 // Sebyk // 5 komentářů\nJedna z ikon Atlética Madrid a útočné eso londýnské Chelsea Fernando Torres včera na tiskové konferenci představil svou autobiografii s názvem "Číslo devět" ("Number Nine"). Při tom nezapomněl zmínit své fotbalové kořeny: "Atlético je mým …\n14/11/2011 17:16 // Sebyk // 4 komentáře\nHlavní ofenzivní hvězda Atlética Madrid Radamel Falcao se zranil při tréninku s reprezentací a určitě nebude Atléticu k dispozici pro utkání s Levante. Tíha zodpovědnosti za střílení branek tak naplno dopadne na bedra Adriána Lópeze.…\n12/11/2011 17:11 // Andres // 5 komentářů\nEduardo Salvio byl jedním z hlavních protagonistů výhry Atlética v Káhiře. Svými dvěma góly a lobem, který po odrazu od břevna dorazil do brány Diego, se při absenci Falcaa ukázal jako hlavní útočná síla. El …\nDomínguez: Už se to nesmí opakovat\n10/11/2011 05:48 // Andres // 2 komentáře\nJeště než hráči Atlética Madrid odcestovali do Egypta k přátelskému zápasu se Zamalekem, vystoupil před novináře Álvaro Domínguez. Řeč přišla na prohru s Getafe, atmosféru v kabině i na výlet do Afriky.\nJak hodlá tým …\nOhlasy, čísla a video po Getafe\n07/11/2011 19:08 // Sebyk // 5 komentářů\nAtlético Madrid si včera na hřišti do té doby předposledního Getafe uřízlo pořádnou ostudu, když i přes hodinovou přesilovku a výhodu pokutového kopu prohrálo a navíc přidalo i otřesný výkon. Týmu Rojiblancos včera chybělo snad …\nKoke: Chci dokázat, čeho jsem hodný\n06/11/2011 20:17 // Andres // 3 komentáře\nLetos nedostává tolik šancí jako minulý rok a fanoušci se bojí o jeho budoucnost. Dnes se jedno místo v sestavě díky Mariově stopce uvolnilo, a tak uvidíme, zda Gregorio Manzano tužby fanoušků vyslyší a mladého …\nOhlasy po Udine: Adrián a Manzano\n04/11/2011 18:15 // Sebyk // 2 komentáře\nAtlético včera potvrdilo narůstající formu, když v Evropském lize na vlastním hřišti rozdrtilo italské Udinese Calcio 4:0. Celý tým včera odehrál slušnou partii, nade všechny však vynikal mladý útočník Adrián López, který si připsal dva …\n03/11/2011 17:09 // Andres // 2 komentáře\nNa předzápasové tiskové konferenci si dnes s novináři popovídal záložník Diego Ribas. Brazilec ve službách Atlética Madrid si myslí, že jeho klub dnes bude mít jen pár šancí dostat se do vedení, a proto je …\nStrana 18 z 24« První«...10...1617181920...»Poslední »


Studio N: Jak by se změnil úřad ombudsmana pod vedením Stanislava Křečka – Deník N\nStudio N 15. ledna 2020 16:52\nBývalý poslanec a zástupce ombudsmana Stanislav Křeček přijal nominaci prezidenta Miloše Zemana na post veřejného ochránce práv, řekl to v rozhovoru pro Deník N. Úřad by podle svých slov vedl úplně jinak než Anna Šabatová, jejíž funkční období končí v únoru. Nesoustředil by se tolik na diskriminaci, která podle něj představuje jen malou část problematiky a mají ji řešit soudy. Stanislava Křečka přibližuje Honza Moláček.\nA ještě jedno téma. V českém hokeji se vede velká debata o tom, že je potřeba lépe vychovávat mladé hráče a více vzdělávat trenéry. Česká hokejová reprezentace do dvaceti let už totiž 15 let čeká na medaili. Posledním trenérem, který ji přivezl, byl Alois Hadamczik. Co je důvodem špatného stavu českého hokeje, vysvětluje David Janeczek ze sportovní redakce.


Doc. Ing. Ivan Miloš Havel CSc., Ph.D. (* 1938 † 2021)\nnarozen 11. října 1938 v Praze\ndědeček Vácslav Havel postavil v Praze Palác Lucerna\notec Václav M. Havel zbudoval Barrandovské terasy\npo únorovém převratu roku 1948 rodina přišla o majetek a byla dočasně vystěhována z Prahy\nzahájil studium na Koleji Jiřího z Poděbrad\nroku 1950 byl spolu s bratrem Václavem vyloučen\nvyučil se jemným mechanikem\nzároveň večerně (zprvu neoficiálně) studoval gymnázium\nv 60. letech vystudoval při zaměstnání Elektrotechnickou fakultu ČVUT v Praze\nv letech 1969 až 1971 absolvoval doktorandské studium na univerzitě v Berkeley v Kalifornii\npo návratu propuštěn ze zaměstnání v Ústavu pro využití výpočetní techniky v řízení kvůli aktivitám svého bratra Václava v disentu\ndo roku 1980 pracoval v Akademii věd\nod roku 1979 organizoval vydávání samizdatové edice Expedice\nzhruba ve stejné době začal organizovat bytové semináře\nv roce 1980 mu vyšla kniha Robotika\nv roce 1981 byl zatčen a obviněn z podvracení republiky, k soudnímu procesu ale nedošlo\nv roce 1986 se oženil s matematičkou Dagmar Ilkovičovou\npo 17. listopadu 1989 stál u zrodu Občanského fóra\npodílel se na tvorbě organizační struktury OF\nv roce 1990 založil Centrum pro teoretická studia při UK a AV ČR\nstal se šéfredaktorem časopisu Vesmír\nroku 1992 spolu s bratrem Václavem získali v restituci zpět Palác Lucerna\nzemřel 25. dubna 2021\n„Uživit rodinu, to u nás před válkou nebylo důležitým tématem. Spíš šlo o to, dělat něco ve prospěch ostatních, pro lidi a pro město. Moji předkové viděli smysl života v tom, něco zvelebit, aniž by přihlíželi k osobnímu prospěchu,“ říká Ivan Miloš Havel, když vzpomíná na svého otce Václava M. Havla a dědečka Vácslava Havla, pražské stavební podnikatele. Dědeček se do dějin zapsal především stavbou Paláce Lucerna, otec jako budovatel vilové čtvrti na Barrandově a areálu Barrandovských teras. „Podnikání ve stavebnictví bylo pro otce životní náplní,“ říká pamětník a dodává: „Vštěpoval nám, že slovo podnikatel není nadávka, že to je člověk, který něco vytváří. A nedělá to jen pro peníze, ale pro samotný smysl té věci.“\nIvan Miloš Havel se 11. října 1938 narodil jako druhý syn v zámožné, vzdělané a láskyplné pražské rodině. Jeho matka Božena, za svobodna Vavrečková, vystudovala kunsthistorii ve Vídni a v Praze, po svatbě se však výtvarnému umění věnovala už jen amatérsky: malovala reklamy pro Lucernu, dekorovala svítidla pro barrandovský Trilobit bar, svým dětem vytvořila obrázkovou abecedu, publikovala ilustrace v časopisech a jejím koníčkem byly také ilustrace vědeckých textů. „Měla velmi nekonfliktní povahu, dokonce i v padesátých letech se pro nás děti snažila vytvořit příjemné dětství a nedávat najevo depresi z momentální situace,“ říká pamětník.\nDomov Havlových v domě U Dvou tisíc na dnešním Rašínově nábřeží zdobila busta dědečka Vácslava Havla, který zemřel ještě před Ivanovým narozením. Zato dědeček z matčiny strany se mu dobře zapsal do paměti. Hugo Vavrečka, novinář, diplomat a manažer u firmy Baťa, byl velmi všestranný – mluvil pěti cizími jazyky, překládal do češtiny i do němčiny a mimo jiné také napsal humoristickou novelu František Lelíček ve službách Sherlocka Holmese. „Říkali jsme mu ,děd Vševěd‘,“ usmívá se Ivan M. Havel. „Miloval jsem, když mi vysvětloval, jak fungují různé stroje. Kreslil mi dynamo, lodní šroub či elektromotor a vysvětloval, jak pracují. Vždycky jsem škemral: ,Ať mi dědeček vysvětlí stromeček!‘“\nInspirativní rodinné prostředí dotvářeli dva strýcové. Ivan Vavrečka, bratr Boženy Havlové, byl chemický inženýr, který pracoval v laboratořích Baťových závodů společně s Ottou Wichterlem, a svým synovcům Ivanovi a Václavovi předváděl nejrůznější zábavné chemické pokusy. Otcův bratr Miloš Havel byl filmový producent a vedl poměrně bohatý společenský život, což rodina příliš neschvalovala. „Chápal jsem, že rodičům vadí, že se opíjí a dělá mejdany se svými kumpány,“ říká Ivan Havel. V pozadí strýcova bouřlivého života byla zřejmě také jeho homosexuální orientace, o tom se ale pochopitelně v rodině mlčelo – v té době šlo o tabuizované téma. Oba strýcové, Ivan Vavrečka i Miloš Havel, po nástupu komunistické moci emigrovali, v případě Miloše Havla tomu však ještě předcházelo dvouleté věznění.\n„Příbuzenství se všemi těmi lidmi pro mě nebylo tak důležité jako to, čím se v mé blízkosti zabývali. Vyrůstal jsem v rodinném prostředí, kde se stále mluvilo o zajímavých věcech, debatovalo se, mělo to takový šmrnc,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Ke kulisám jeho dětství patřilo dědečkovo povídání o mechanických strojích, stejně jako matčiny obrázky a vůně jejích temperových barev. „To dětství bylo bezstarostné, intelektuálně zajímavé. Byla to rodinná pospolitost, kterou jsme vnímali tak, že kdo je příbuzný, je dobrý.“\nŠťastné chvíle dětství na Havlově\nIvan M. Havel přiznává, že většina jeho vzpomínek z dětství se opírá o fotografie v rodinných albech. „Bratr mi mnohokrát opakoval, že ty fotografie zachycují jenom šťastné, význačné chvíle, a když je člověk má jako jediný zdroj svých vzpomínek, vidí minulost přikrášlenou. Já nevím, nedokážu rozlišit, co je skutečná vzpomínka a co vychází jen z fotografií,“ zamýšlí se. Každopádně dětství, které ve svých vzpomínkách vidí, je plné idylických chvil.\nKoncem druhé světové války byl dům na nábřeží při náletech poškozen a rodina přesídlila na samotu Havlov na Českomoravské vysočině, kde měla letní sídlo. „Měli jsme tam pamětní knihu, kam se zapisovali všichni návštěvníci. Vždy na podzim tam otec pořádal hony, na které sezval všechny své přátele – nimrody. Patřil k nim spisovatel Eduard Bass nebo přírodopisec Julius Komárek. To byla vždy velká událost. Chasníci z vesnice šli nejdříve lesem a tloukli klacky o stromy, aby vyplašili zvěř. Na jiném místě pak na ni čekali lovci. Dnes to celé zní nepříliš ekologicky, ale bylo potřeba zásobit Lucernu zvěřinou,“ vzpomíná Ivan M. Havel.\nPamatuje si, že krátce předtím, než začal chodit do školy, se mu rodiče snažili vysvětlit, že je válka a „ti hodní jsou Němci a ti zlí jsou Angličani. Báli se, že bych ve škole něco prokecl a někdo by nás udal,“ říká a upřesňuje, že jeho bratr Václav, starší o dva roky, už v té době věděl, jak se věci mají, ale držel s rodiči basu. „Neměl jsem z toho žádné trauma, a když jsem se dozvěděl pravdu, nedělal jsem z toho žádnou vědu,“ dodává.\nIvan M. Havel začal chodit do školy právě na Havlově. Každý den vyráželi lesní cestou do dva kilometry vzdálené vesnice Žďárec. „Dodnes si tu cestu pamatuju a v duchu si dokážu projít každý její zákrut. Ty lesy pro mě byly velice významné, zamiloval jsem si tamní přírodu, jehličnany, borůvčí, šum stromů ve větru…“\nPříroda se pro malého Ivana stala také velkou laboratoří. Byl vášnivým sběratelem všeho možného, šišek, skořápek, ale nejvíce ho zaujali brouci. Četl knihy o tom, jak je správně preparovat, a vášeň pro brouky jej držela až do doby dospívání. „Pak mi těch zvířátek začalo být líto. Něco se ve mně muselo změnit, probíhalo to asi pozvolna. Začalo mi vadit je usmrcovat. Dnes nezabiju ani mouchu. Plácnu komára, který příliš obtěžuje, ale že bych cílevědomě zabil zvířátko, které leze po stole – to ne.“\nOd znárodnění Lucerny po exil na Havlově\nÚnorový převrat v roce 1948 znamenal pro rodinu Havlových dramatický zvrat. „Pro rodiče to muselo být opravdu traumatické. Lucerna byla jako jejich dítě, které jim někdo bral,“ konstatuje Ivan M. Havel a vzpomíná na dramatickou scénu, když jeho matce v kuchyni Lucerny těsně před 25. únorem odmítli vydat morkovou kost, protože „závodní rada tak rozhodla“.\nNejen rodiče, ale také jeho dědeček Hugo Vavrečka byl vystaven od nástupu komunistů k moci trvalému pronásledování. Po válce ho sice soud zprostil obvinění z kolaborace, po únoru 1948 se ale konal nový proces a tentokrát byl odsouzen na tři roky těžkého žaláře. Do vězení ale nenastoupil. „Jeho dobrý známý, primář z Nemocnice Milosrdných bratří Vladimír Kreisinger, ho pravděpodobně chránil a nechával ho hospitalizovat. Jednou prý dědečka zrovna přišli odvést do vězení ve chvíli, kdy vycházel z koupelny, celý červený od horké vody, a řekli: ,V takovém stavu ho nemůžeme vzít,‘“ vypráví Ivan M. Havel.\nZato jeho otec skončil v roce 1949 na tři měsíce ve vazbě kvůli podezření, že věděl o aktivitách svého přítele Karla Nigrína, který organizoval útěky nepřátel režimu na Západ. Podezírali ho také z úmyslu emigrovat. „Ležel jsem v posteli a přišli nějací pánové na domovní prohlídku,“ vzpomíná na otcovo zatčení Ivan M. Havel. „Měl jsem v pokoji takovou hračku a spouštěl jsem ji na provázku z balkonu. A oni si mysleli, že to je nějaká anténa. Až druhý den jsem se dozvěděl, že tatínka odvedli.“\nJeho otec Václav M. Havel nicméně dění po únoru 1948 přijímal smířlivě. „Bral to jako nějaké řízení osudu. Po znárodnění Lucerny se s prvním národním správcem domluvil, že ho tam nechá pracovat jako ekonoma. Potom ale Lucernu přebral OV KSČ, takže už tam zůstávat nemohl,“ popisuje pamětník situaci na začátku padesátých let. „Ale dlouho ho drželo nad vodou, že všichni jeho bývalí zaměstnanci si ho považovali. Když jsme v létě chodívali na obědy na Barrandov, obskakovali nás a dávali nám různé slevy. Vyprávěli otci, co nového v podniku zařídili, třeba že koupili nový koberec. Snažili se ho potěšit tím, že stále udržují úroveň.“ Po odchodu z Lucerny otec pracoval v ČSTV, kde jako ekonom spravoval různá rekreační zařízení, například horské chaty.\nMaminka Božena se snažila rodinnou finanční situaci vylepšit nejdříve tím, že prodávala své šperky. Později se marně pokoušela najít si zaměstnání. „Zkoušela malovat návrhy na šátky, účastnila se soutěže na logo krejčovské firmy Adam, ale nic jí nevyšlo. Až později se domluvila s podnikem Hamiro, který vyráběl panenky. Vždycky jí přivezli přepravku plnou hlaviček pro panenky a ona jim malovala pusinky a oči. Ještě později si udělala průvodcovský kurz a chodila s turisty po Praze. Nakonec, skoro až do své smrti, pracovala jako informátorka na Staroměstské radnici a prodávala vstupenky do věže,“ vypráví Ivan M. Havel.\nDalší rána přišla v letech 1952–1953 v podobě „akce B“ – z velkých měst tehdy byly vystěhovávány „nespolehlivé osoby“, zejména bývalí příslušníci buržoazie. Havlovi museli odejít z Prahy. „Rodičům se přes různé přátele a známé podařilo zařídit alespoň to, že jsme nemuseli do pohraničí, ale mohli jsme zůstat na Havlově,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Na Havlov s nimi odešel dědeček Vavrečka, který nastalou situaci nesl velmi těžce a záhy zemřel. Krátce po něm zemřela i jeho žena, Ivanova a Václavova babička. Díky tomu se Havlovi později mohli nastěhovat zpátky a obývat alespoň část svého bytu v Domě u Dvou tisíc na nábřeží.\nZ elitní koleje do učení na mechanika\nPamětník nastoupil stejně jako jeho starší bratr koncem čtyřicátých let do poděbradské Koleje Jiřího z Poděbrad, proslulé chlapecké internátní školy založené po osvobození, kam byli jako stipendisté přijímáni sirotci po válečných odbojářích a jako platící studenti bohatých rodičů. Kromě Ivana a Václava Havlových zde studoval například budoucí režisér Miloš Forman nebo bratři Mašínovi.\n„Byl tam přísný, téměř vojenský režim: budíček, rozcvička, večer úkoly a samostudium,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Po roce 1948 zde ovšem musela být zavedena výuka podle jednotných státních osnov a krátce nato, v roce 1950, oba bratry Havlovy ze školy vyloučili. „Pozvali si rodiče, aby jim vysvětlili, že ,v naší situaci‘ tam nemůžeme zůstat. Myslím, že takových rozhovorů museli moji rodiče v té době absolvovat spoustu,“ konstatuje.\nPo roce 1950 studoval na různých školách v centru Prahy – v Resslově, ve Vladislavově či v Ostrovní ulici. Spolu se svým bratrem chodil do Skauta, i když jejich oddíl se už nesměl označovat tímto názvem. Na konci devítiletky měl sice samé jedničky, ke studiu na gymnáziu (v té době šlo o tříleté střední všeobecně vzdělávací školy) ho však nedoporučili. Místo toho jeho matce škola navrhla, aby se šel učit kotlářem. „Přišla domů celé ubrečená,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Nakonec nastoupil jako učeň v oboru jemný mechanik a současně – díky matčiným emotivním intervencím – mu bylo umožněno studovat, aniž by se oficiálně zapsal, na jednom večerním gymnáziu. Veškerý jeho čas pro příští tři roky tak zabralo studium – přes den na učilišti a večer na gymnáziu, kde ho nakonec nechali i odmaturovat.\n„Matka za každou cenu chtěla, abychom byli studovaní. Bratr tíhl spíše k literatuře, k bohémství. Já bych byl rád studoval přírodovědu, později jsem se zaměřil na matematiku a fyziku. Ale na vysokou školu mě nepustili ani k přijímacím zkouškám,“ popisuje pamětník. Rodina sepisovala další a další odvolání, která byla stále znovu zamítána. „Je kolem toho celá literatura. Otec psal dopisy o tom, že se ,plodně zapojil do socialistického systému‘, dnes by to mohlo být vnímáno téměř jako nějaká úlitba režimu.“ Ale na přelomu padesátých a šedesátých let to nebylo nic platné. Ivan M. Havel, aby neztrácel čas, si alespoň udělal kurz psaní na stroji všemi deseti, což později využil při rozmnožování samizdatu.\nSpolečnost vědců i bohémských básníků\nI v době, kdy bratři Havlovi neměli přístup k oficiálnímu univerzitnímu vzdělání, je nicméně díky rodičům obklopovala celá řada inspirativních osobností. Jednou z nich byl přítel jejich otce, deskriptivní geometr a prominentní zednář, profesor František Kadeřávek. „Nějaký čas jsme si korespondovali, navzájem jsme si na pohlednicích posílali rébusy. Později jsem mu ukázal svoji první vědeckou práci, byl to nákres koule, jejíž osa se prohýbá a koule se tím deformuje,“ vzpomíná Ivan M. Havel. K dalším zajímavým lidem z okruhu jejich rodiny patřil Ilja Kříženecký, syn průkopníka české kinematografie, či astronom Hubert Slouka, který jim zprostředkoval návštěvy hvězdárny s odborným výkladem. Rodina stále udržovala kontakt i s Ottou Wichterlem, Ivanův bratr Václav se právě díky jeho intervenci učil chemickým laborantem a jistou dobu náruživě studoval jeho vědecké publikace.\nVáclav Havel svůj zájem o exaktní vědy ale příliš dlouho nerozvíjel – dával přednost světu humanitních věd a umění. Od roku 1953 se v kavárně Slavia scházel se skupinou Šestatřicátníků, mladých intelektuálů a umělců narozených okolo roku 1936. „Nepatřil jsem mezi ně, ale býval jsem připuštěn k jejich rozhovorům,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Do Slavie přicházel většinou v sobotu po poledni, když skončil dopolední směnu v práci: „Na Balabence jsem nasedl na tramvaj, jel jsem do rôtisserie v Mikulandské ulici, kde jsem si dal dobrý oběd, většinou parmský řízek nebo chilský guláš, a užíval jsem si, že už nejsem u ponku. Pak jsem zamířil do Slavie a tam se sedělo tři čtyři hodiny. To býval vrchol mého týdne. Nebylo ani tak důležité, o čem se mluví, ale že se mluví volně.“\nVe Slavii se Václav Havel seznámil s výtvarníkem a básníkem Jiřím Kolářem, literátem Josefem Hiršalem, literárním vědcem Václavem Černým, malířem Kamilem Lhotákem či překladatelem Zdeňkem Urbánkem. Ke společnosti patřil i Jiří Paukert, publikující básně pod pseudonymem Jiří Kuběna, který navázal přátelství s matkou bratrů Havlových a sdíleli spolu umělecké zájmy. Výraznou osobností byla i básnířka Viola Fischerová. V jejich společnosti kolovaly i na stroji opisované povídky Bohumila Hrabala či Škvoreckého Zbabělci.\n„Bratrův život mi v mnohém připomínal život bohémů v předválečné Paříži. O svých zážitcích doma hodně vyprávěl. Většinu významných umělců navštěvovali společně s Paukertem. Zvlášť důležitý byl pro něj Kolář, který již tehdy začínal experimentovat s kolážemi. Vystřihoval různé obrázky z tisku či titulky z novin a snažil se je dávat dohromady v nečekaných souvislostech. Byly to takové hříčky, ale oni to brali velmi vážně,“ vzpomíná Ivan M. Havel.\nPod vlivem bratra Václava a jeho přátel se i on sám v mládí pustil do literární tvorby. Výsledkem byla fantaskní novela Arsemid, která vznikala od druhé poloviny padesátých let. „Snažil jsem se napodobovat, co se dalo – jsou tam narážky na Franze Kafku, Lawrence Sterna, Ladislava Klímu… Chtěl jsem si vyzkoušet, jaké to je něco napsat.“ Kniha po roce 1990 opakovaně vyšla tiskem a do každého dalšího vydání Ivan M. Havel připisuje nové kapitoly. „Arsemid už žije svůj třetí nebo čtvrtý život,“ dodává.\nJeho dalším příspěvkem do světa literatury se stalo slovo „ptydepe“, které do dnešních dnů zlidovělo jako výraz pro nesrozumitelný úřední či odborný jazyk, bezobsažnou mluvu frází či synonymum orwellovského newspeaku. „Pod vlivem absurdního divadla jsem si chtěl vyzkoušet něco podobného. Napadlo mě, že napíšu divadelní hru, ve které se bude mluvit nesrozumitelným jazykem. Začal jsem ho sepisovat a vytvořil jsem asi čtyři stránky, které jsem nechal bratrovi ležet na stole. Po nějaké době se mi ozval, že by to chtěl použít v nějaké hře. A že by prý potřeboval vymyslet pro onen jazyk gramatiku. Vytvořil jsem tedy jakási pravidla, například že když jsou si slova blízká významem, nesmějí si být podobná. Byl jsem překvapen, když se ptydepe nakonec dostalo i do slovníků,“ usmívá se Ivan M. Havel. Jeho ptydepe poprvé zaznělo na prknech Divadla Na zábradlí ve hře Václava Havla Vyrozumění.\nZ dílny v Satalicích do vysokoškolské auly\nVojenskou službu měl pamětník původně splnit v „trestním komandu“ v černouhelných dolech. „U odvodu jsem náhodou kýchnul a lékař se mě zeptal, jestli nemám rýmu. ,Mám sennou rýmu,‘ řekl jsem a doktor napsal, že kvůli alergii nemůžu do dolů, protože tam je prašné prostředí. Díky tomu jsem byl zařazen k běžnému útvaru v Humenném,“ vysvětluje. Díky své odbornosti na vojně pracoval jako mechanik a zbrojíř, jeho úkolem bylo rozebírat, skládat a konzervovat zbraně.\nAby pro něj dva roky na vojně nebyly ztrátou času, vzal si s sebou objemnou knihu Teoretická fyzika, kterou ve volném čase studoval. Žádné velké problémy během vojenské služby neměl, východní cíp Slovenska byl od Prahy tak daleko, že jeho buržoazní původ zde nebyl příliš velkým handicapem. Dosáhl hodnosti četaře, a dokonce mu nabídli vstup do KSČ. „Byl jsem hodný, takový poslušný, neutíkal jsem přes zeď do hospody,“ vysvětluje s úsměvem.\nPo absolvování vojenské služby se znovu pokusil o studium na matematicko-fyzikální fakultě, opět neúspěšně. Snažil se tedy přihlásit na méně výběrovou fakultu elektrotechniky na ČVUT. „Důležité bylo dostat doporučení od závodního výboru KSČ. Předseda výboru, starý bolševik z první republiky, ke mně cítil jisté sympatie. Jednoho dne mě posadil do dodávky, odvezl mě na ČVUT a tam usmlouval s místním kádrovákem, že mě přijali alespoň k večernímu studiu,“ vypráví.\nSamotné studium elektrotechniky pro něj však bylo zklamáním – většina jeho spolužáků byli státní úředníci z ministerstev, kterým šlo jen o to získat vysokoškolský diplom a absolutně postrádali zájem o obor. Školu zakončil v roce 1966. Vedoucím jeho diplomové práce byl Jiří Haškovec, jeden ze žáků průkopníka československé kybernetiky Antonína Svobody. Tématem i pojetím diplomové práce – Způsoby zápisu a zadání logických obvodů – již Ivan M. Havel mířil k oblastem, jimiž se zabýval později, zejména k matematice a kybernetice. Po státnicích zůstal ve škole na aspirantuře a náhle zažíval velkou časovou volnost. Do té doby totiž denně chodil do práce jako mechanik v Satalicích, nyní, jako aspirant, mohl veškerý čas věnovat vědě.\nSvatba na prahu okupace\n„S odstupem času musím říci, že lidi mají daleko lepší tykadla na to, když se něco zlepšuje, než když se něco zhoršuje,“ komentuje Ivan M. Havel uvolnění společenských poměrů v šedesátých letech. Jeho bratr se v té době již naplno ponořil do divadelního světa. Působil jako dramaturg v Divadle Na zábradlí, kde Jan Grossman roku 1968 režíroval představení Král Ubu. „Chtěl, abych jim pro toto představení vyrobil zvláštní patafyzický stroj, který nemá žádný praktický účel,“ vzpomíná Ivan M. Havel. „Tehdy jsem ještě pracoval v dílně, takže jsem měl přístup ke strojům a materiálům. Nasbíral jsem doma v kredenci různé objekty, které se kdysi používaly v kuchyních, síta, vařečky, kvedlačky nebo kuchyňskou váhu. Z těchto objektů jsem sestavil stroj, který poháněl malý motorek. Kuchyňskou váhu jsem postavil vzhůru nohama a ten stroj s tím hýbal tak, že se to celé kývalo,“ vypráví.\nV té době se Václav Havel oženil s Olgou Šplíchalovou, která Na zábradlí pracovala jako uvaděčka. „Naše matka tomu vztahu nebyla nakloněna,“ konstatuje Ivan M. Havel. „Tehdy trochu ještě hrálo roli, že Olga pocházela z jiné společenské vrstvy, z žižkovské rodiny. Matka byla z rodiny velvyslance, ministra – a můj bratr si začal vodit domů Olgu. Po svatbě měla matka potřebu se s ní smířit a vzala ji na milost. Ale nikdy se doopravdy nesblížily.“\nTaké pamětník se v roce 1968 oženil, se svou první ženou Květou. „V srpnu jsme byli na svatební cestě na Slovensku a z 20. na 21. srpna jsme spali pod stanem. Nad ránem slyšíme hukot letadel. Řekl jsem si: ,Tak už jsou tady.‘ Pak jsme z amplionu slyšeli rozhlasové vysílání ohlašující okupaci.“\nCzechoslovakia, to je na Balkáně?\nIvan M. Havel v té době usiloval o doktorandské studium v USA. Obeslal sedmadvacet univerzit s žádostí o stipendium a nakonec dostal kladnou odpověď z univerzity v kalifornském Berkeley. „Tehdy pro nás Amerika byla něco jako Mars, něco šíleně vzdáleného, nedostupného, vlastně neexistujícího,“ popisuje své pocity, když si hledal Berkeley na mapě u zálivu s výhledem na San Francisco. Odjížděl jako zaměstnanec Ústavu pro využití výpočetní techniky v řízení, takže zaměstnavatel mu dokonce zaplatil letenku. Tématem jeho disertační práce, na níž měl v Berkeley pracovat, byla metateorie programovacích jazyků – průsečík kybernetiky a teoretické matematiky. „Kromě matematických přednášek jsem ale chodil na všechno možné, buddhismus, filozofii i umění. Po třech měsících se k němu v USA připojila i manželka Květa, přivydělávali si jako správci činžovního domu, takže bydlení poblíž kampusu měli zadarmo.\nSetkával se s různými typy Američanů a záhy pochopil, že jeho kolegové z univerzity se od běžných obyvatel Spojených států výrazně liší. „Když jsem přišel na návštěvu do rodiny mimo univerzitu, jedna z prvních otázek většinou byla: ,Czechoslovakia, to je na Balkáně?‘“ usmívá se. Narážel také na drobné kulturní rozdíly. „U nás je ve zvyku, že když vám na návštěvě nabídnou něco k jídlu nebo pití, máte nejdříve odmítnout a upejpat se. V Americe to tak vůbec nebylo. Jakmile jednou člověk řekl: ,Ne, děkuji‘, už mu to znovu nenabídli. Poprvé jsem takto odmítl drink před večeří. Pak si o mně mysleli, že jsem abstinent, a už mi alkohol nenabízeli. A já jsem trpěl. Ale po havlovsku jsem se styděl si o to říct,“ směje se.\nI na univerzitě v Berkeley zaznívaly, tak jako po celém západním světě, ozvěny levicového studentského hnutí. Pro něj jako občana totalitní komunistické země bylo těžko pochopitelné, že americká mládež bojuje proti svému establishmentu: „My jsme to nechápali. Ať jsou rádi, že mají svobodu! Ať do toho nerejou! Ale to se jim nedalo vysvětlit. Byli jsme pro ně takový zvláštní případ, asi nás tolerovali jako cizince. My jsme na jejich hnutí pohlíželi s jakýmsi odstupem.“\nPamětník se zde setkával i s mnoha českými krajany. „Byli tu dávní emigranti ze čtyřicátých let i z pozdějších dob. Zajímavá byla setkání s lidmi, kteří odjeli z Československa v roce 1968 legálně a teď uvažovali, jestli mají v Americe zůstat. Hovořili o tom, že už by se nikdy nesměli vrátit. Debaty s nimi byly dost depresivní,“ říká Ivan M. Havel. On sám o emigraci neuvažoval: „Musel bych hledat důvody, proč se nevrátit. Samozřejmě, i mně tato otázka byla mnohokrát položena. Ale rozhodl jsem se, že patřím sem, do Čech. Ať táhnou Rusové, proč bych jim měl ustupovat? Rodinné důvody, ostrůvky kamarádů, to vše bylo důležité. Věděl jsem, že v Americe bych mohl mít dům s bazénem a veškerý komfort, ale kdybych na tuto cestu kývl, po nějaké době bych asi začal mít špatný pocit, že soused má větší bazén, větší auto…“\nV roce 1970 onemocněla pamětníkova maminka rakovinou. „Bylo to těžké období. Ona přede mnou v dopisech svou nemoc tajila, ale věděl jsem, že má bolesti. Snažil jsem se jí psát jen pozitivní věci.“ Zakoupil si letenku, aby matku ještě zastihl naživu o Vánocích, i když věděl, že pokud přijede do Československa, zpátky do USA už ho nepustí. Znamenalo by to, že už nedokončí svoji disertační práci. Ještě před odletem ale dostal dopis od bratra Václava, ať zůstane v USA, protože maminka už se Vánoc nedožije. Zemřela 11. prosince 1970.\nPamětník se z Ameriky vrátil o rok později, poté co obhájil disertaci.\nBolševici uštipovali svobody po kouskách\nPo třech letech přijel do zcela proměněné země. Odjížděl v období relativní svobody, ale vrátil se do tvrdé normalizace: „Žil jsem v iluzi, že v roce 1968 jsme se spojili proti společnému nepříteli a že to tak už zůstane. Ale to byl velký omyl. Během těch tří let se lidé změnili. Ta proměna nebyla ze dne na den, bolševici uštipovali svobody po kouscích. Postupně lidi zmanipulovali – vnukli jim myšlenku, že když se budou zajímat jenom o svůj obor nebo o své soukromí, když se budou vyhýbat jakékoli veřejné činnosti, bolševik je nechá na pokoji.“\nPo návratu do práce si ho předvolal ředitel Ústavu pro využití výpočetní techniky v řízení a sdělil mu, že ho bohužel nemohou dále zaměstnávat kvůli činnosti jeho bratra. „To bylo poprvé, kdy problémem nebyli rodiče, ale bratr. Poprvé mi někdo explicitně sdělil, že problémem je můj bratr Václav,“ konstatuje Ivan M. Havel. Vzápětí ovšem našel zaměstnání v Ústavu teorie informace a kybernetizace Akademie věd. „Nikdy tam po mně nechtěli žádnou úlitbu, ale ani žádné vědecké výsledky. To bylo pro moje sebevědomí nepříjemné. Nicméně bylo to zaměstnání, které mi vydrželo až do Charty,“ říká.\n„O Vánocích 1976 se u nás bratr zastavil. Řekl nám, že se chystá jakási velká věc, že to bude choulostivé a že doporučuje, abychom to nepodepisovali. Prý stačí, když to podepíše jeden z rodiny,“ líčí Ivan M. Havel, jak se dozvěděl o prohlášení Charty 77. „Zprvu jsem to nebral jako něco zásadně důležitého. Důležité to začalo být až s odezvou, kterou to vyvolalo. Bolševici tomu udělali větší reklamu, než by dokázali sami chartisté.“ Pamětník tedy Chartu 77 v první vlně nepodepsal a později už se mu do toho nechtělo: „Nezdálo se mi vhodné podepisovat to v nějaké třetí řadě.“\nKrátce poté, v lednu 1977, byl Václav Havel uvězněn a do května zůstal ve vyšetřovací vazbě. Během té doby byl odříznut od informací a StB ho přesvědčila, že Charta 77 ukončila svou činnost. V této situaci podepsal dopis prokurátorovi, že se vzdává role mluvčího Charty 77 a že se chce věnovat své literární práci. „Já si myslím, že to byl v jeho životě pozitivní moment, který ho zatvrdil,“ uvažuje Ivan M. Havel. „Člověk si musí jednou projít selháním, aby později už neselhal. A nikoli malým selháním! Malé selhání může vést k tomu, že člověk selže znovu. Někomu něco slíbí, něco podepíše – a krůček za krůčkem se vzdaluje sobě samému. Ale Václav tehdy selhal hodně, nebo si to alespoň o sobě myslel, protože středobodem jeho myšlení vždy byla osobní integrita. Takže potom už ho krůček za krůčkem nemohli donutit k ničemu.“\nPoznávat vše, co ještě neznám\n„Vždy jsem toužil dozvídat se věci mimo svůj obor, z jiných oblastí poznávat něco, co ještě neznám,“ říká Ivan M. Havel. Tato jeho „rozšířená zvědavost“ stála i u zrodu jeho bytových seminářů, jejichž společným jmenovatelem se stalo právě setkávání lidí různého druhu, z různých oborů. Přednášel tam matematik Petr Vopěnka, filozof a biolog Zdeněk Neubauer, filozofové z okruhu Dani Horákové i sám Ivan M. Havel. „Chodili tam lidé z nejrůznějších prostředí, disidenti, lidé z šedé zóny, lidé, kteří běžně přednášeli na univerzitě nebo pracovali v Akademii věd. Lišili se spíš tím, jak byli nebo nebyli při těchto schůzkách opatrní,“ vzpomíná.\nVšeobecně převládal názor, že účastníci seminářů jsou pod nepřetržitým dohledem StB, to ale podle Ivana M. Havla zřejmě nebylo reálné. „Nejvíc jsme se obávali prostorového odposlechu, tedy mikrofonu ve stropě. Museli jsme si zvyknout choulostivé věci neříkat nahlas, raději se psalo,“ popisuje. „Ale podle mého názoru spolehlivějším zdrojem byl nějaký agent – jistě mezi námi nějací nasazeni byli.“\nJednou za čas se stávalo, že u domu stála StB a perlustrovala každého, kdo přišel na seminář. Některé z účastníků potom předvolali k výslechu. „Někteří tam potom přestali chodit. Jiní naopak z principu chodili na všechno, i když je to vlastně nezajímalo, jako druh protestu proti strachu těch druhých,“ vysvětluje pamětník. „Za účast na semináři ale nikoho nevyhodili z práce. Pokud se něco takového stalo, dělo se to z více důvodů, nejen kvůli tomu.“\nTémata, která se na seminářích probírala, nebyla z pohledu režimu kontroverzní. Problémem byla účast „zakázaných“ přednášejících nebo posluchačů.\nVydavatelem „závadné“ literatury\nRoku 1975 založila historička filozofie Daňa Horáková spolu s Václavem Havlem samizdatovou edici Expedice, jejímž původním posláním bylo vydávat ve více kopiích nejúspěšnější tituly z rovněž samizdatové edice Petlice Ludvíka Vaculíka. Postupně se ale přidávalo i vydávání nových publikací. Když v roce 1979 odešla do emigrace se svým manželem, režisérem Pavlem Juráčkem, a Václav Havel čelil dalšímu uvěznění, tentokrát kvůli VONS, edici Expedice převzal Ivan M. Havel.\n„Řada zakázaných autorů přestala psát, protože neměli šanci na vydání. Samizdatová vydavatelství jim dala novou motivaci k psaní, zbavila je letargie, protože jejich díla byla nyní – aspoň ,jakoby‘ – vydávána, měla vazbu a šířila se mezi lidmi,“ popisuje Ivan M. Havel význam edice Expedice, která vydala celkem přes dvě stovky titulů. „Žánrově šlo o pestrou směs – poezii, historické knihy, beletrii, filozofii… V pozdějších letech se dokonce vytvořila redakční rada, ve které kromě Václava Havla byl Josef Danisz, Tomáš Vrba a literární kritik Jan Lopatka. Ti debatovali, co by se mělo vydat, a snažili se držet určitou úroveň. Zejména Jan Lopatka byl v tomto směru přísným kritikem,“ vzpomíná Ivan M. Havel.\nProces vydání knihy začínal doporučením rukopisu nebo autora. Jan Lopatka si rukopis přečetl a potom byl předán písařce, která rukopis přepisovala na tenký průklepový papír ve dvanácti kopích. „Písařek bylo několik a navzájem o sobě nevěděly. Na rozdíl od ostatních účastníků dostávaly zaplaceno, protože tuto rutinní práci by málokdo dlouhodobě vydržel dělat jen ze samotného nadšení,“ konstatuje pamětník.\nPo písařkách bylo potřeba opravit překlepy a opravy zanést do všech kopií, což často dělala Olga Havlová. Předtím, než se kopie předaly knihaři, se musely jednotlivé listy všech kopií seřadit ve správném pořadí. „Pamatuji se, že na chalupě u Václava Bendy jsme s jeho dětmi obcházeli kolem stolu – na něm bylo dvanáct hromádek, na něž jsme postupně pokládali jednotlivé stránky knihy,“ uvádí Ivan M. Havel.\nPoté se papíry dodaly knihaři, který je ořízl a svázal. Jednu dobu používal černé plátno ze smutečních praporů a StB marně pátrala po tom, kde se textil na tuto vazbu bere. Knihvazačství se postupně naučila také pamětníkova druhá manželka Dagmar.\nZa jeden výtisk knihy odběratelé platili 100–200 korun (na tehdejší dobu šlo o vysoký obnos, běžné knihy z knihkupectví stály 20–40 korun). Další finanční dotace plynula ze Západu – jedna kopie se nesvázaná vyvezla do západního Německa, kde se xeroxovala a distribuovala mezi české emigranty.\nV roce 1981 byl Ivan M. Havel spolu s mnoha jinými disidenty zavřen v rámci „akce Kamion“. StB odhalila dlouhodobé pašování „závadné“ literatury ze Západu ve vozidle, které ve skutečnosti nebylo kamionem, šlo o speciálně upravený karavan. Ústřední osobou této aktivity byla socioložka Jiřina Šiklová. Pamětník se na ní přímo nepodílel, přesto mu StB zabavila celou jeho domácí knihovnu složenou z publikací edice Expedice. „To všechno mi odvezli. Při výslechu mi potom vyšetřovatel ukazoval, jak mu to stojí v koutě, a otráveně říkal: ,To všechno musím přečíst, abych zjistil, jestli v tom je něco závadného.‘“\nIvana M. Havla obvinili z podvracení republiky. Pozvánku k soudnímu líčení nikdy nedostal, StB ho však takto až do roku 1989 udržovala v napětí, že se to kdykoli může stát.\nDopisy Václavovi, aby měl o čem přemýšlet\nV té době byl Václav Havel vězněn kvůli svým aktivitám ve Výboru na obranu nespravedlivě stíhaných. „Ten proces byl událost, o kterou se každý zajímal, ale nechápali jsme to jako katastrofu. My jsme v tom žili, byla to běžná věc,“ popisuje Ivan M. Havel. Sám byl svědkem zatčení svého bratra, když ho šel navštívit do bytu Anny Kohoutové a společně s její dcerou Terezou (nyní Boučkovou) sledoval z okna protějšího domu, jak ho policie odvádí a posazuje do auta. Jako příbuzný obviněného mohl být přítomen soudu a dělal si poznámky na okraj Rudého práva. Vzniklý text byl přeložen do francouzštiny a později téhož roku se stal podkladem pro divadelní rekonstrukci procesu, kterou nastudovala skupina Théatre du Soleil se Simone Signoretovou a Yvesem Montandem v hlavních rolích.\n„Bratrovi jsem psal do vězení dopisy s pocitem povinnosti nějak ho intelektuálně zaměstnat. Uvědomoval jsem si, že ve vězení má nulový přístup k literatuře a podobně. Proto jsem mu nepsal o banalitách, ale sepisoval jsem takové úvahy a náměty k zamyšlení, aby se měl čím v duchu zabývat při manuální práci, kterou musel ve vězení vykonávat,“ vysvětluje.\nV roce 1983 Václav Havel onemocněl těžkým zápalem plic. Z vězení se podařilo propašovat moták, kde psal o tom, že nemůže dýchat a je na pokraji zhroucení. Tento text byl poté zveřejněn v zahraničních médiích, což podle Ivana M. Havla mohlo mít podíl na jeho propuštění. „Bolševici nechtěli, aby se o nich takto na Západě mluvilo. Kdyby jim ve vězení umřel přední světový disident, byla by to pro ně komplikace. Potřebovali, aby buď nezemřel, nebo aby zemřel na svobodě. Převezli ho tedy do nemocnice na Pankrác a potom do civilní Nemocnice pod Petřínem,“ vzpomíná.\nFilozofování i divadlo na Hrádečku\nUž v roce 1967 si Václav Havel pořídil chalupu v malé obci Hrádeček, která nahradila rodinnou usedlost Havlov, zestátněnou roku 1957. „Byla tam pohoda, odfiltrovaná od běžného života, byť pod stálým dohledem StB. Jeden čas tam dokonce měli takovou boudičku, které jsme říkali lunochod, protože stála na pylonech,“ vzpomíná Ivan M. Havel. Na Hrádečku se podle jeho slov vždy dobře vařilo, Václav Havel si díky honorářům ze zahraničí mohl dovolit své přátele hostit. „Scházela se tam zajímavá společnost. Lidé neměli ve zvyku ohlašovat návštěvu předem, prostě přijížděli bez ohlášení. Bratrovi to trochu vadilo, protože mu to bránilo v soustředění na psaní. Jednu dobu dokonce utekl a najal si hotelový pokoj v Českém Krumlově, aby mohl v klidu pracovat.“\nNa Hrádečku také pořádala sympozia skupina Kampademie, neoficiální sdružení filozofů, které se v Praze scházelo na Kampě (odtud jeho název). „Účastnil se Radim Palouš, Pavel Bratinka, Daniel Kroupa, Martin Palouš a Zdeněk Neubauer,“ vzpomíná Ivan M. Havel. „Vždy jsme nastolili nějaké hlavní téma, o kterém jsme debatovali. Některá témata se pak přenášela dál na bytové semináře. Pro mě to byla oblíbená příležitost zmizet z běžného života a pobývat v intelektuálnějším prostředí, i když nemohu říci, že bych všemu rozuměl – filozofové měli svoji vlastní hantýrku.“ Účastníci mimo jiné rozlišovali „tvrdé“ a „měkké“ filozofování, přičemž to „tvrdé“ bylo exaktní a přísně formální, zatímco „měkké“ bylo volnější a poetičtější.\nNa Hrádečku se rovněž často objevoval divadelní režisér a herec Andrej Krob, principál amatérského Divadla Na tahu. Ivan M. Havel se účastnil už premiéry inscenace Žebrácká opera Václava Havla roku 1975 v Horních Počernicích v restauraci u Čelikovských. „Sešla se tam celá společnost, kterou bychom dnes nazvali ,pražskou kavárnou‘ v tom nejlepším slova smyslu. Intelektuální elita neoficiální kultury. Byla tam vynikající atmosféra a StB o premiéře nezjistila nic. Až druhý den začali vyšetřovat, dělat výslechy a ostré zákroky,“ vzpomíná.\nDo činnosti Divadla Na tahu se později pamětník sám zapojil, když si zahrál v inscenaci hry Václava Havla Pokoušení, natáčené na video. „Byla to pro mě taková rekreace, povyražení. Díky tomu, že se točilo záběr po záběru, jsem se nemusel učit nazpaměť celý text hry. Bylo to docela zábavné a myslím, že to video dodnes předvádějí studentům DAMU jako příklad amatérského divadla.“\nAby měl svobodu, stal se invalidou\nKdyž Ivana M. Havla v roce 1981 definitivně propustili z Akademie věd, nějaký čas strávil díky potvrzení od spřátelené lékařky v pracovní neschopnosti. Později pracoval jako analytik pro podnik Terplán, který sbíral data pro územní rozhodování, a nakonec našel ideální zaměstnání v podniku Meta, jenž spadal pod Svaz invalidů. Meta zaměstnávala programátory a jejich zaměstnanci mohli pracovat z domova, měli tedy absolutní volnost. Jedinou podmínkou byla změněná pracovní schopnost. „Přítel mi zařídil schůzku s psychiatričkou pro Prahu 2, která shledala, že mám exogenní depresi, neuroložka mi navíc našla něco na páteři, a komise rozhodla, že tedy dostanu změněnou pracovní schopnost,“ usmívá se Ivan M. Havel. V Metě v různých obdobích pracovalo více lidí z disentu, například Filip Topol či Saša Vondra, Ivan M. Havel však vzpomíná zejména na Martina Palouše a Zdeňka Neubauera. Časové svobody využili mimo jiné k pořádání každoročních výletů okolo svátku sv. Jana, během nichž vedli filozofické rozhovory a později publikovali společný zápis těchto hovorů, přiživovaných společnou četbou Carlose Castanedy či Ferdinanda Hochstettera.\nManželství Ivana Havla s Květou Havlovou, s níž má dva syny, se ve druhé polovině sedmdesátých let rozpadlo a v roce 1986 se znovu oženil, s matematičkou Dagmar Ilkovičovou, kterou poznal jako konzultant její diplomové práce. „Ona byla a stále je neobyčejně aktivní. Když se na něco vrhne, věnuje se tomu s nápaditostí a velkou razancí,“ říká. Dagmar Havlová se nejen podílela na edici Expedice jako knihvazačka, což byla jedna z mnoha odborností, které si osvojila, ale také fungovala jako spojka a byla v kontaktu s Jiřinou Šiklovou, která organizovala vyvážení samizdatu na Západ.\nSvoboda je cennější než auto\nKe konci osmdesátých let Ivan M. Havel vnímal, že atmosféra ve společnosti se mění, v brzký pád komunismu přesto nedoufal – zdálo se, že na rozdíl od Polska, Maďarska, a dokonce i Sovětského svazu je společnost u nás jaksi „zamrzlá“. „Vládla všeobecná nespokojenost, že se u nás nic neděje,“ konstatuje.\nOd roku 1988 se účastnil všech protirežimních demonstrací. „Během Palachova týdne jsme zažili zákrok se stříkačkami. Když policisté vytlačovali lidi z Václaváku, vylezli jsme s Dášou na lešení na budovu kina Blaník. Oni se nás snažili tou hadicí shodit, museli jsme slézt,“ vzpomíná. Rozumný soudce ovšem rozhodl, že jejich účast na demonstraci a výstup na lešení nejsou trestný čin, nýbrž pouze přestupek, a předal incident k řešení národnímu výboru, který ho posléze smetl ze stolu.\nPetici Několik vět na konci června 1989 pamětník nepovažoval za příliš důležitou, byť ocenil, že se mezi signatáři objevili i lidé z prostředí mimo disent. Naproti tomu velmi důležitý byl podle něj moment, kdy Prahou proudili občané bývalé NDR a nechávali v ulicích města své trabanty, aby mohli uprchnout přes zeď na západoněmecké velvyslanectví: „Mít auto, to v té době něco znamenalo, v každé rodině to byla svátost. A oni ta auta tady nechávali a skákali někam přes zeď… Mně nešlo o ten akt útěku, ale o to, že si obyvatelé Prahy všimli, že pro někoho je svoboda důležitější než vlastnictví auta. Možná i to byl jeden z momentů, které pomohly změnit jejich myšlení.“\nPozorovat dění mě bavilo víc než ouředničení\nNa demonstraci 17. listopadu 1989 vyrazil Ivan M. Havel s manželkou v domnění, že půjde o umírněnou studentskou akci. Líbilo se mu, když se během průvodu na Vyšehrad v davu začalo cinkat klíči: „Byl to jednoduchý a všem srozumitelný symbol. Klíče má v kapse každý. A současně vznikala i krásná hesla, jako ,poslední zvonění‘. Každý chápal, co to znamená.“ Ivan M. Havel a Dagmar pokračovali s davem až na Národní třídu, kde byla jeho žena hned na začátku zraněna pendrekem, takže demonstraci opustili a nebyli přítomni až do konce, kdy došlo k nejtvrdšímu zásahu.\nNa víkend odjeli manželé na chalupu, ale už v neděli 19. listopadu večer se pamětník účastnil setkání nezávislých aktivit v Činoherním klubu a díky své dovednosti psaní na stroji všemi deseti opisoval jejich společné prohlášení v kanceláři divadla.\n„Potom jsem půl roku fungoval v Občanském fóru, ale neměl jsem tam nějak extra významnou roli,“ říká skromně Ivan M. Havel. Ve skutečnosti ho mnozí z jeho tehdejších spolupracovníků označují za toho, kdo vnášel do chaotické činnosti OF určitý řád a vytvářel jeho strukturu. „Lidé si mě z Laterny Magiky pamatují jako ,profesora‘, který přednáší u tabule a ukazuje nějaké pavouky na plachtách z balicího papíru,“ usmívá se. „Ale pozorovat dění mě bavilo víc než to ouředničení,“ dodává.\nO vstup do aktivní politiky nikdy neusiloval, vždy se považoval spíše za teoretika. Paradoxně to byl ale právě on, kdo přivedl do Občanského fóra Václava Klause poté, co na něj dostal telefonní číslo od Dany Němcové. „Dodnes si ze mě dělá Břetislav Rychlík legraci, že jsem to byl já, kdo dostal Klause do politiky. Vedlo mě k tomu to, že jsem si uvědomoval, že ekonomická stránka převratu je klíčová, ale mezi námi žádný ekonom nebyl,“ dodává. Vzpomíná, že na jedné z prvních tiskových konferencí v Laterně Magice padla otázka: „‚Máte už rozmyšleno, jak to bude po ekonomické stránce?‘ Nastala chvíle ticha a poté Václav Klaus řekl: ‚Ano, už to máme přesně vymyšleno.‘ V tu chvíli jsem si uvědomil, že to není v pořádku, že tady ego přebíjí ty odborné záležitosti.“\nV prvních týdnech Občanského fóra podle něj nebylo možné rozhodovat příliš demokraticky. „Kdokoliv mohl prosadit cokoliv, aniž by se poradil s druhými. Byly sice jakési snahy dělat porady a tam se spíše dospělo k nějakému konsenzu, nehlasovalo se. Ono to ani jinak nešlo – revoluce se nedá dělat demokraticky. Neustále tak vznikalo napětí mezi nutností rychle řešit nastalé situace a pocitem, že by to mělo být demokratické,“ popisuje dění v OF. „Stále tam byla mírná tenze mezi lidmi v popředí, kteří měli zodpovědnost, ale neměli čas se při rozhodování příliš rozmýšlet, a těmi ostatními, kteří neměli žádnou zodpovědnost, ale chtěli se na všem podílet.“\nVáclavovo prezidentství nás odřízlo\nO kandidatuře Václava Havla na prezidenta se Ivan M. Havel dozvěděl až ve chvíli, kdy byl jeho bratr rozhodnut ji přijmout.\nJeho kandidatura podle jeho slov odřízla Václava Havla jak od Občanského fóra, tak od jeho širší rodiny. „Vytvořil se kolem něj takový tým, který se staral o jeho prezentaci. Uzavřeli se s ním do prvního patra Špalíčku a od té chvíle vládla jakási disharmonie mezi tímto týmem, potažmo Hradem, a zbytkem Občanského fóra,“ popisuje pamětník. Podobné to bylo i v jejich společné domácnosti: „Sice jsme dál bydleli v tomtéž bytě v domě na nábřeží, ještě pár týdnů, ale to nehrálo roli. Ráno ho odvedla ochranka a večer ho zase přivedla. Nebyl klid na nějaký rozhovor.“\nKdyž Ivan M. Havel hodnotí prezidentství Václava Havla, upozorňuje na to, že se zde možná projevila jeho dosud nenaplněná touha být nejen autorem, ale i režisérem svých divadelních her: „Chyběla mu možnost dirigovat lidi, a to se v politice realizovalo. S chutí režíroval, rozhodoval, kdo se s kým kde setká, kdo bude pozván z ciziny. Měl to po stránce režie velmi rozmyšlené.“\nNedostatkem Václava Havla jako prezidenta byla podle něj přílišná důvěra v odborníky a sklon přeceňovat jejich odbornost: „Považoval za odborníka kohokoli, kdo se zabýval něčím, čemu on sám nerozuměl. Kdyby se ukázalo, že se někdo vyzná v žížalách, okamžitě ho udělá ministrem žížal.“\nZdůrazňuje však, že mimo Václava Havla tu nebyl nikdo jiný, kdo by měl takovou schopnost lidi sjednotit a současně si získat přízeň zahraničí. „Žádný jiný prezident nám ve světě neudělal takovou reklamu,“ konstatuje pamětník a dodává: „Na druhou stranu dnes lidi jeho jméno rozděluje. Na jedné straně jsou ti, kteří ho uznávají a cení, na druhé ti, kterým vadí. Pro jeho příznivce se vymýšlejí pejorativní názvy, jako sluníčkáři, pražská kavárna…“\nZpátky ve světě vědy\nNa začátku devadesátých let vstoupila do rodiny Havlových restituce Paláce Lucerna. Oba bratři na ni měli rozdílné názory. „Můj bratr byl zásadně proti tomu, aby byl vlastníkem. Příčilo se mu to. Nechtěl být kapitalista. O majetku mluvil jako o balvanu, kterého se chce zbavit. Současně ale věděl, že se nemůže rodinného majetku jen tak vzdát,“ vysvětluje, proč se Václav Havel rozhodl prodat svůj podíl společnosti Chemapol. „Naproti tomu já jsem spíš tradicionalista a myslím si, že rodinný majetek má mít pokračování. Ale věděl jsem, že nejsem manažer, který by se tím uměl zabývat. Proto jsem uvítal, že moje žena Dagmar, která tyto schopnosti má, se toho chtěla ujmout.“\nOn sám se chtěl co nejdříve znovu začít věnovat vědecké práci. Nejprve začal přednášet na matematicko-fyzikální fakultě, brzy ale využil příležitosti realizovat nápad na založení transdisciplinárního vědeckého centra, které by propojovalo specialisty z různých oborů, exaktních i humanitních. Tato idea velmi konvenovala jeho celoživotní zálibě dozvídat se poznatky z nejrůznějších disciplín, vědět tak trochu „všechno o všem“. „Chtěli jsme vytvořit prostředí, kde tito lidé budou na jednom pracovišti, budou spolu mluvit, ne si pouze korespondovat, a podporovat tak atmosféru mezioborové spolupráce,“ vysvětluje. Tak na půdě Univerzity Karlovy vzniklo Centrum pro teoretická studia, později propojené s Akademií věd a Archivem Jana Patočky.\nIvan M. Havel se v roce 1990 také stal šéfredaktorem časopisu Vesmír, který v té době obměnil svoji redakční radu a přizval ke spolupráci vědce, kteří do té doby z politických důvodů neměli příležitost vyniknout ve svých oborech. „Šlo především o to, časopis odideologizovat a otevřít prostor pro směry, které do té doby nebyly běžné, například právě propojování vědeckých disciplín,“ doplňuje. Pro časopis Vesmír také mnoho let psal úvodníky, vysoce přesahující běžnou úroveň tohoto žánru – šlo spíše o vědecko-filozofické eseje. Publikoval rovněž své korespondenční dialogy se Zdeňkem Neubauerem, svým dávným spolupracovníkem z Mety.\nVždy a na všechno se dívat z odstupu\nIvan M. Havel nikdy neměl pocit, že by žil „ve stínu“ svého bratra Václava, připouští však, že mnoho lidí mu to v komunikaci dává znát: „Snadno poznám, když se ke mně někdo chová až nápadně tak, aby bylo zřejmé, že mě do toho stínu nestrká. A někdo mě tam strká automaticky, zcela samozřejmě. Jsou různé postoje. Já osobně jsem se nikdy necítil nijak poškozený, nejsem v tomto směru přecitlivělý.“\nOstatně, jako bytostný vědec se snaží dívat se sám na sebe i svět okolo s odstupem a sebereflexí. „Vždy a na všechno se dívat z odstupu, z ptačí perspektivy. Nebýt v tom po uši namočen a reflektovat se jako jedinec i jako společnost. Dívat se na sebe sama a nepropadnout ani pýše, ani sebeostouzení,“ doporučuje.


Téměř každá 2. žena trpí inkontinencí stejně jako Kate Winslet. Nyní existuje léčba bez skalpelu! - Super.cz\n2. února 2016 17:00 - KOMERČNÍ ČLÁNEK\nLéčba inkontinence laserem: bez operace, bolesti a rekonvalescence\nPříčinou stresové inkontinence je nejčastěji povolení oblasti pánevního dna, například po porodu. Jakmile pak třeba kýchneme, nedostatečná opora povolí a ven se uvolní malé množství moči. Hovoříme o stresové inkontinenci. Na klinice Asklepion mají právě na tenhle druh potíží laser, který při jednoduchém, rychlém zákroku obnoví oporu močového měchýře a původní funkce močových cest. Ošetření je nebolestivé, není potřeba použít žádnou anestezii. Následná rekonvalescence také neznamená žádná zvláštní omezení. Po ošetření odcházíte okamžitě domů.\nnyní na www.asklepion.cz\nKdyž už to „tam dole“ není po porodu jako dřív\nNa klinice Asklepion používají k léčbě inkontinence laser FotonaSmooth, neboli G-set. Speciální koncovka laseru se zavede klientce do pochvy a působením tepelné energie laseru na tkáň pochvy dojde k jejímu stažení a zpevnění. Další laserová koncovka IncontiLase™ je určená pro léčbu inkontinence a zpevní poševní tkáň. Výsledkem laserového zákroku je zúžení a zpevnění pochvy, ale také řešení stresové inkontinence a prolapsu dělohy po porodu. Na rozdíl od operativních možností je laserový zákrok rychlý, jednoduchý a nevyžaduje téměř žádnou rekonvalescenci. Zpevnění a zúžení pochvy má samozřejmě ještě jeden příjemný benefit, kterým je zlepšení sexuálních prožitků.\nŽeny se začaly zajímat o vzhled genitálií a dostaly bonus v podobě zlepšení sexuálního prožitku\nDepilace intimních partií je dnes samozřejmostí. Zřejmě i proto ženy začaly řešit, jak vypadají na intimních místech. Nejmodernější metoda omlazení ženského vnějšího genitálu přístrojem Protége Intima na klinice Asklepion přináší bezbolestné řešení – vyhladí pokožku, srovná asymetrie a stáhne povolenou kůži. Intenzivní lokální prohřev poševního vchodu navíc zlepšuje průtok krve a stimuluje nervová zakončení, čímž výrazně a dlouhodobě zlepšuje sexuální satisfakci.


Jak snadno by byly věci jinak | Příběhy z vily Stein\n30 listopadu, 2015 /\nUrčitě každého z nás mnohokrát napadlo “kdybych tenkrát udělal/a tohle jinak…”\nChodila jsem na osmileté gymnázium a v kvartě se mnoho z nás rozhodovalo, zda zůstat, nebo odejít na jinou střední školu. Já jsem tehdy žila snem o životě se spoustou zvířat a hlavně o koních (teenagerovská holčičkovská klasika…), takže nápad na střední školu padl na zemědělku, což bylo doma samozřejmě rezolutně zamítnuto (“ty půjdeš na vysokou a ne se někam vrtat v hnoji!“). Kdybych si to tehdy prosadila, stoprocentně bych teď byla někde jinde, měla jinou práci, v jiném městě, měla jiné přátelé atd. Byla bych to vůbec já, jak se znám?\nPro tuto úvahu ale nemusím chodit až tak daleko – před několika týdny jsem začala chodit do fitka, které se nachází hned za vysokoškoskými kolejemi. Když jsem na koleji bydlela já (a sakra, to už je let…), tak jsem chodila cvičit přes celé město až na Střekov. Kdybych tehdy měla fitko hned za kolejí, tak bych tam byla pečená vařená (nebo si to teď minimálně myslím). A mám takový pocit, že by to na mě napáchalo výraznější změny než jen lepší figuru.\nAle nebudu se bít v prsa: do takového stavu jsem se nedostala úplně dobrovolně, ani samovolně. Izolovalo mě nahromaděné množství práce, ale ta izolace byla velmi prospěšná – teprve v tichu znovu uslyšíte svůj vnitřní hlas (teď se zkuste malinko oprostit od toho, jak sluníčkářsky to zní, je fakt, že jsem tyhle výrazy nikdy nepoužívala…) a uvědomíte si, kdo jste, kam jste se dostali a jestli tam vlastně chcete být!


ClickTrades recenze – poplatky, demo, zkušenosti obchodníků\nHlavní stránka » Recenze » ClickTrades recenze – poplatky, demo, zkušenosti obchodníků\nSrovnali jsme brokera ClickTrades s konkurencí podle poplatků, výše spreadu, nabídky obchodních aktiv a zkušeností obchodníků.\nClickTrades legálně působí na trhu a to díky licenci. Služby poskytuje klientům mluvícím česky, anglicky, polsky nebo německy.\nZákladní informace z recenze ClickTrades\nSídlo firmy: Suite 3, Global Village, Jivan’s Complex, Mont Fleuri, Seychelles\nE-mail: support@clicktrades.com, +44 208 08 95 877\nPodkladová aktiva: Forex (55), kryptoměny (5)\nMetody kontaktu zákaznické podpory: E-mail (support@clicktrades.com, +44 208 08 95 877)\nZpůsoby vkladu/výběru: Bankovní převod, VISA, MasterCard, Skrill\nSpread u ClickTrades a jiné poplatky\nPoplatky se u většiny brokerů mění relativně často a bohužel není v našich silách, zde udržovat aktuální informace o poplatcích u ClickTrades, samozřejmě aktuální info najdete na jejich stránkách clicktrades.com.\nClickTrades spready vs konkurence\n* Spread byl převzat 17.01.2020 v 21:08 z webu nebo obchodní platformy ClickTrades.** Spread byl převzat 18.6.2019 v 8:12 z platformy Plus500.*** Spread byl převzat 26.9.2019 v 13:07 z platformy IQ Option.\nNáhodné recenze konkurenčních CFD brokerů: TeleTrade.eu, ForexChief, WelTrade a Orbex\nDoporučili byste mi ClickTrades?\nClickTrades je jeden ze desítek možná stovek brokerů působící na trhu, a právě proto je nesmyslné vybrat si ClickTrades jako svého brokera, předtím než ho srovnáte s konkurencí. Výběr nevhodného brokera může i dobrého obchodníka dostat do ztráty.\nPokud máte nějaké zkušenosti s ClickTrades, sdílejte je prosím v komentářích, pomůžete tím ostatním vybrat si vhodného brokera.\n← ACYSecurities recenze – poplatky, demo, zkušenosti obchodníků\nXtreamForex recenze – poplatky, demo, zkušenosti obchodníků →


Nové vedení sociální demokracie se sešlo na prvním jednání :: Okresní předsednictvo ČSSD Zlín\nÚvod > Nové vedení sociální demokracie se sešlo na prvním jednání\n12.03.2017 Nové vedení České strany sociálně demokratické, které zvolili delegáti 39. sjezdu, se poprvé sešlo v neděli 12. března. Na jednání se řešily programové otázky, místopředsedové si zároveň rozdělili své kompetence.\nJednání politického grémia proběhlo pouhý den po skončení sjezdu. Předseda ČSSD Bohuslav Sobotka řekl, že je potřeba, aby nové vedení začalo naplno věnovat hned od začátku. „Čas do voleb se krátí a je tady celá řada věcí, které před sociální demokracií leží, mimo jiné snížit náskok hnutí ANO. Potřebujeme, aby se zvýšila podpora veřejnosti a my ten náskok v následujících měsících výrazně snížili," řekl po jednání předseda ČSSD.\nVedení sociální demokracie počínaje dneškem začalo pracovat na přípravě volebního programu pro volby do Poslanecké sněmovny. Ten by měl být hotový do června, kdy se uskuteční programová konference. „Tato debata nebude pouze interní, ale chceme oslovit také odborníky a veřejnost," dodal Bohuslav Sobotka a dodal, že na programové konferenci by ČSSD měla zároveň představit lídry kandidátek ve všech 14 krajích.


Pouzdra s vlastním motivem pro HUAWEI Honor 20 Lite | etuo.cz\nNavrhněte si vlastní pouzdro pro HUAWEI Honor 20 Lite\nJak na jedinečný obal pro Huawei Honor 20 Lite\nVytvořit kryty s vlastním motivem pro smartphone Huawei Honor 20 Lite je velice snadné. S praktickou aplikací pro kryty s vlastním motivem, kterou najdete zde na stránkách e-shopu Etuo.cz, ji zvládne opravdu každý. Stačí jen vybrat si typ krytu, který budete chtít a připravit si obrázek pro potisk. Může to být fotografie dětí, krásná momentka z dovolené nebo třeba logo vašeho nového projektu. Výběr je jen na vás. Potřebujete-li trochu inspirace, zkuste se podívat na náš instagram Etuo.cz. Najdete tam nejpovedenější nápady našich klientů. Připravený obrázek, pozor musí být v tiskové kvalitě, nahrajte do aplikace. Hned uvidíte, jak bude na vybraném obalu na mobil Huawei Honor 20 Lite vypadat. Pokud nejste zcela spokojení, využijte možnosti návrh ještě upravovat. Hlavně pozor na otvory pro kamery fotoaparátu a reproduktor, ať vám nenaruší hlavní motiv.\nVystupte z davu s unikátním obalem - Honor 20 Lite\nNení potřeba mít stejný obal na mobil Huawei Honor 20 Lite, jako mají vaši známí a kamarádi. Ukažte, že máte vlastní vkus a názor na svět. Vytvořte si unikátní návrh pro potisk obalu na mobil Huawei Honor 20 Lite. Je to tak, kryty s vlastním motivem jsou ideální příležitostí, jak jednou pro vždy ukázat světu, co máte rádi. A pokud to umíte s grafickými programy, zkuste si vytvořit vaši vlastní grafiku. Malý tip pro vás, kryty s vlastní motivem, jsou super dárek. Obal na mobil Huawei Honor 20 Lite s obrázkem vnoučat potěší babičku i dědu, kryt s vtipnou fotkou z firemní akce zase kolegyni v práci.\nOdlehčený telefon Huawei Honor 20 Lite\nI když slovíčko lite v názvu mobilu Huawei Honor 20 Lite informuje, že jde o odlehčenou verzi, má smartphone víc než solidní výbavu. Procesor Kirin 710F má stále výborný výkon. Smartphone Huawei Honor 20 Lite potěší i bezrámečkovým designem. A ani fotoaparát nezůstává pozadu.