VII. Lidský faktor: Společnost solidarity\n1. Sociální soudržnost a pakt sociální stability\nŠiroké a aktivní pojetí sociální ochrany Střednědobá hospodářská strategie, směřující k vytváření a upevňování konkurenceschopnosti českého státu v evropském ekonomickém prostoru, vyžaduje soustavnou, vzájemně se podněcující interakci mezi ekonomickou a sociální sférou. Vláda pojímá sociální oblast (sociální politiku) široce - jako souhrn podstatných podmínek života (rovnost příležitostí, přístup ke vzdělání, dostupnost pracovního uplatnění, zachování přiměřenosti příjmů, při prioritě příjmů z ekonomické a pracovní aktivity, dostupnost bydlení, péče o zdraví, ochrana rodiny, dětí, starých občanů, nemocných a handicapovaných) a aktivně - jako investice podněcující jak vytváření soudržné struktury občanské společnosti, tak i růst produktivity práce, a tím zvyšování konkurenceschopnosti země.\nRovnováha mezi důsledky trhu a potřebou sociální soudržnosti Vláda sleduje - v souladu s principy uplatňovanými v Evropské Unii - zajištění sociální aktivity, rovnováhy a soudržnosti české společnosti. Přerozdělovací systémy budou nastavovány tak, aby tržními mechanismy (úspěšností na trhu práce) vznikající příjmové a majetkové rozdíly na jedné straně účelně motivovaly jednotlivce i sociální skupiny k vlastní aktivitě, úsilí a rozvoji schopností a na druhé straně nevedly k nepřiměřené diferenciaci mezi bohatými a chudými, vyvolávající sociální napětí a konflikty. Sleduje se tak vytváření soudržné sociální struktury české společnosti, obdobné strukturám dlouhodobě se reprodukujícím v členských zemích Evropské Unie; v příjmové politice to bude mít odraz v dosažení stavu, kdy na nákladech a výnosech ekonomické transformace se budou přiměřeně podílet všechny sociální skupiny.\nv duchu tradic evropského humanismu a podle praxe členských zemí Evropské Unie opírá vláda střednědobou strategii sociální politiky o spontánní lidskou solidaritu (utvářenou a uplatňovanou prvotně v rodině a rovněž v obci a na pracovišti) a o občanskou sounáležitost zprostředkovanou státem a samosprávnými strukturami. Jde o přiměřenou, konsensuálně akceptovatelnou sounáležitost zejména bezdětných s rodinami s dětmi, bohatých s chudými, zdravých s nemocnými a zdravotně postiženými, zaměstnaných s nezaměstnanými, výdělečně činných (ekonomicky aktivních) s důchodci (mladých se starými).\nZákladní principy vláda realizuje těmito konkrétnějšími zásadami:\nprioritou sociální politiky vlády je podpora ekonomické a pracovní aktivity občanů a získávání prostředků k životu jejich vlastním přičiněním. K tomu bude vláda zejména zajišťovat zásady rovného odměňování za stejnou práci (práci stejné hodnoty), uplatňovat ve veřejném sektoru diferenciaci odměňování (platů) podle kvalifikace a výkonu a přiměřenost jeho úrovně k vývoji mezd v soukromém sektoru. v zájmu motivace k práci vláda postupně zvýší minimální mzdu nad úroveň minimálních sociálních dávek (životního minima jednotlivce);\nsystémy sociální ochrany budou rozvíjeny tak, aby zabezpečovaly důstojnou životní úroveň občanů ve všech sociálních situacích a životních obdobích, kdy se z různých objektivních důvodů nemohou účastnit ekonomické (pracovní aktivity). Těžiště sociální ochrany bude v systémech sociálního pojištění. Systémy státní sociální podpory budou zaměřeny na ochranu (příjmovou podporu) přesně vymezených skupin obyvatelstva (zejména rodin s dětmi). Dávky sociální pomoci budou zaměřeny na ochranu občanů, kteří jsou sociálně vysoce zranitelní nebo ve značně obtížné životní situaci; vláda zváží úpravu dávek tak, aby více motivovaly ke vzdělávání, zvyšování kvalifikace a k úsilí o získání práce.\nRozvoj sociálního dialogu jako podmínka růstu konkurenceschopnosti Komplex změn v hospodářské a sociální politice spojených se zvyšováním konkurenceschopnosti české ekonomiky ve střednědobém časovém horizontu (stimulace hospodářského růstu, zvýšení produktivity práce, zvýšení nezaměstnanosti a změna jejího charakteru, sblížení cenových úrovní s vyspělými ekonomikami EU aj.) vyžaduje rozvoj a plné využití existujících a vytvoření nových forem a mechanismů spolupráce, dialogu a vytváření konsensu mezi aktéry (subjekty) těchto změn.\nVláda se orientuje na rozvinutí sociálního dialogu mezi zaměstnavateli a zaměstnanci, v souladu s jeho pojetím a funkcemi v zemích EU. Vede dialog s odborovými centrálami a svazy zaměstnavatelů prostřednictvím Rady hospodářské a sociální dohody; vytváří právní a institucionální podmínky pro jednání a konsensus sociálních partnerů a státních a samosprávných orgánů v územních regionech, pro kolektivní jednání a dohody na podnikové i nadpodnikové úrovni a pro využívání těchto dohod k omezování podrobné regulace pracovních vztahů právními předpisy.\nSociální pakt Vláda bude usilovat o vytváření dalších platforem umožňujících trvalou komunikaci mezi vládou (státními orgány), občanskými sdruženími, odborníky a dalšími subjekty při přípravě sociálně politických rozhodnutí. v zájmu co nejširšího konsensu při překonávání sociálního napětí spojeného s úskalími transformace ekonomiky, předpokládá vláda uzavření sociálního paktu - dlouhodobější dohody - spojující zájmy všech sociálních skupin a subjektů, které se aktivně spoluúčastní úsilí o povznesení české ekonomiky a společnosti, o zvýšení její výkonnosti a konkurenceschopnosti, a co nejkvalitnější předpoklady pro zařazení do svazku států Evropské Unie. v rámci sociálního paktu převezmou svou odpovědnost:\nvláda za vytváření podmínek rozvoje národního hospodářství (a rovněž za úlohu státu jako největšího zaměstnavatele);\npředstavitelé podnikatelské sféry za intenzívní využívání produkčního (výrobního) potenciálu;\npředstavitelé zaměstnanců za rozumnou přiměřenost mzdových a sociálních požadavků podložených růstem produktivity práce a hospodářské efektivnosti.\nSvoji spoluúčast vyjádří i další složky - občanská sdružení, profesní komory, nadace aj.\nZákladem sociálního paktu je závazek vzájemného respektování zájmů jeho účastníků, jejich rovnoprávná pozice a účast vlády jako jednoho z rovných partnerů. (Představa, že vláda bude stát mimo pakt, že bude vystupovat jen jako jeho pozorovatel, je nepochopením jeho pojetí jako společenské smlouvy uzavírané k tomu, aby celá společnost dosáhla svých vytyčených cílů).\nPojetí sociálního paktu je konkretizací principů sociálně tržní ekonomiky, které byly základem pro úspěšný rozvoj západoevropských zemí v minulosti a principů společnosti spoluúčasti a solidarity, vytváří nejvhodnější předpoklady pro předcházení a konsensuální řešení budoucích sociálně ekonomických konfliktů.\n2. Společnost vzdělání\nVzdělání - klíč k informační společnosti třetího tisíciletí Vytváření podmínek k tomu, aby co nejvíce lidí mohlo, chtělo a umělo maximálně rozvíjet své schopnosti, je klíčem ke vzdělanostní a informační společnosti třetího tisíciletí.\nČeská republika považuje růst vzdělanosti občanů za rozhodující faktor hospodářského rozvoje a za zdroj politické stability společnosti. Vnímá její určující vliv na hodnotovou orientaci občana, způsob jeho uvažování, chování a jednání. Role státu při vytváření podmínek pro zajištění rovnosti v přístupu ke vzdělávání, kvality a koncepce vzdělávání i pro ochranu dětí a mládeže před nežádoucími vlivy je nezastupitelná. Na to také navazují přijaté "Hlavní cíle vzdělávací politiky vlády České republiky".\nSolidní základ pro rozvoj vzdělanosti Česká republika dosahuje mezi vyspělými zeměmi vysoké úrovně ukončení vyššího sekundárního vzdělání (střední školy). Podíl populace s dokončeným alespoň vyšším sekundárním vzděláním ve věkové skupině 25 - 34 let představuje u nás 92 % a je ve srovnání se zeměmi EU (a také ve srovnání zemí OECD) nejvyšší. Z populace ve věku ekonomické aktivity má v ČR 83 % ukončené alespoň vyšší sekundární vzdělání.\nProblémem byl donedávna nízký věk absolventů - již ve věku 16 let byla značná část populace mimo školský systém. Univerzální zavedení 9. tříd na základních školách od roku 1996, snižování podílu krátkých kursů učňovské přípravy i rozšiřování přístupu k terciárnímu vzdělávání však pomáhá vyrovnat se i s touto skutečností. Cílem vlády je prodloužit průměrnou délku vzdělávání do roku 2005 ze současných 14,7 na 16,7 let a vyrovnat se tak průměru zemí EU. Dvěma třetinám až třem čtvrtinám mladých lidí má být umožněno absolvovat zkoušku završující úplné střední všeobecné nebo odborné vzdělání - maturitu, která je předpokladem pro pokračování ve studiu. Potřebná srovnatelnost maturitní zkoušky bude zajištěna zavedením její státní části.\nMéně příznivé údaje jsou dosud o dosaženém terciárním vzdělání (tj. vzdělání následujícím po ukončení úplného vyššího sekundárního vzdělání). Terciární úrovně vzdělání dosahovalo až do poloviny devadesátých let jen kolem 12 % mladé populace (ve srovnání s 23 % v průměru zemí OECD)1. Také tento ukazatel se však postupně zlepšuje spolu s plynulým nárůstem podílu mladých lidí přijímaných do terciární úrovně vzdělávání (na vysoké školy a na vyšší odborné školy). Zatímco před rokem 1990 bylo na vysoké školy přijímáno 15 % osmnáctiletých a jen málo se tento podíl zvýšil započítáním různých typů pomaturitního studia, v současnosti je na vysoké a vyšší odborné školy přijímáno téměř 35 % mladé populace. Sestupná křivka demografického vývoje a nové možnosti otevírané zákonem o vysokých školách č. 111/1998 Sb., který zavádí vysoké školy neuniverzitního typu a možnost vzniku soukromých vysokých škol, usnadní uspokojení stále rostoucí a stále rozmanitější poptávky po studiu.\nCeloživotní učení v souladu s politikou EU je důležité prosazování konceptu celoživotního učení. Již prostřednictvím počátečního vzdělávání před nástupem na trh práce musí být podporován zájem mladých lidí o získávání a osvojování dalších poznatků, o zvyšování znalostí a kvalifikace v průběhu celého života. Na naléhavosti nabývá potřeba zdokonalování systému vzdělávání dospělých. v ČR zatím nebyla přijata komplexní zákonná norma, obvyklá v mnoha zemích. Jeho finanční podpora státem je oproti zemím EU asi čtvrtinová. Úloha podniků v dalším vzdělávání jejich pracovníků stagnuje. Chybí stimuly daňového či jiného finančního zvýhodnění. Vláda si klade za cíl připravit a realizovat koncepci a strategii rozvoje dalšího vzdělávání, včetně jeho legislativního zajištění a způsobu financování. Potřebné kapacity pro další vzdělávání musí být hledány a nalézány i v rámci stávajícího školského systému.\nVzdělání - cesta k podpoře konkurenční schopnosti ČR Vláda bude usilovat o to, aby vzdělávací systém ČR přispěl svým dílem k získání plného členství země v EU, a to i využitím účasti ve vzdělávacích programech EU a předvstupní pomoci. Bude podporovat další rozvoj všeobecného i odborného vzdělávání s cílem usnadnit plné uplatnění kvalifikací na evropském trhu práce. K prioritám ve vztahu k posílení konkurenční schopnosti ekonomiky a přilákání zahraničních zájemců o investování v České republice patří vypracování dlouhodobých celonárodních programů podpory výuky cizích jazyků a rovněž opatření směřující ke srovnatelnosti diplomů a kvalifikací, poskytovaných vzdělávacím systémem, a k uznávání studia i jeho částí zeměmi EU a dalšími vyspělými zeměmi světa.\nVzdělání - klíč k řešení problémů trhu práce Nerovnováha mezi nabídkou a poptávkou v tržním prostředí je často chápána jako motor hospodářství. Na trhu práce však tato nerovnováha a zejména nedostatečná vzdělanost obyvatelstva vedou ke zpomalení růstu a hospodářským potížím. Nezbytná je podpora rozvoje lidských zdrojů jako determinanty zkvalitnění trhu práce. Musí být zaměřena na všechny stupně vzdělávání i na další vzdělávání, včetně systémů rekvalifikačního studia. Změna struktury a obsahu studijních i učebních oborů a vzdělávacích modulů by měla být směrována na větší flexibilitu a adaptabilitu lidských zdrojů na trhu práce, na jejich schopnost aktivní práce s informacemi, týmové práce, na počítačovou gramotnost.\nTransformace školského systému v součinnosti se sociálními partery se na regionální úrovni uskuteční takové změny v síti škol a oborech vzdělávání, které odpovídají reálným požadavkům, s důrazem na co největší přizpůsobení potřebám trhu práce i potřebám celoživotního učení. v této souvislosti vláda připraví již v nejbližší době komplexní legislativní úpravu regionálního vzdělávání a dokončí organizační změny v oblasti vysokého školství.\nRozvoj odborného vzdělávání -předpoklad přechodu ke kvalifikačně náročnějším výrobám Odborné vzdělání, včetně učňovského, významně ovlivňuje kvalifikaci a vzdělanost jako předpoklady přechodu k více sofistikovaným výrobám. Vlivem vzrůstajících nároků trhu práce v mnoha oborech přitom roste tendence k posunu požadavků na kvalifikaci získanou ve škole na vyšší úrovně - často až na úroveň terciární, a na zvyšování obecného základu vzdělání. S tím souvisí i pokles zájmu uchazečů o učňovské školství i nesoulad struktury a obsahu poskytovaných kvalifikací s potřebami zaměstnavatelů. Zpětná vazba trhu práce a systému vzdělávání zatím není dostatečná. Brání jí i malá účast zaměstnavatelů na organizaci a financování odborné přípravy a dosud příliš úzké zaměření některých oborů, bez dostatku všeobecných kompetencí. Proto některé obory opouštějí absolventi, kteří se na trhu práce ve svém oboru neuplatní nebo se chtějí věnovat jinému oboru a mnozí z nich rozmnožují řady nezaměstnaných.\nK nápravě tohoto stavu jsou nutné kvalifikované analýzy jak struktury nezaměstnanosti, tak i zaměstnanosti, požadavků zaměstnavatelů a uplatnění nových absolventů na trhu práce. Ty by se měly stát podkladem pro kvalitní zpracování výhledů potřeb profesí na trhu práce. Měly by se hloubkově zabývat jak situací jednotlivých odvětví ekonomiky, tak i regionů. Získané informace je třeba směrovat na nově zřízené regiony, školy, uchazeče o studium a jejich rodiče i zaměstnavatele absolventů tak, aby se mohli co nejlépe rozhodovat a spolupracovat. Státu zůstane důležitá úloha podpory vytváření a usměrňování toků informací i podpory rozvoje studijních a učebních oborů jak na středních školách a v učňovských zařízeních, tak i na vyšších a vysokých školách tak, aby co nejlépe odpovídaly novým rozvojovým potřebám.\nSystém vzdělávání - prvořadá rozpočtová priorita Objem prostředků věnovaných na vzdělávání je v současnosti v České republice ve srovnání se zeměmi OECD i EU poměrně nízký. v roce 1994 představovaly veřejné výdaje na vzdělávací instituce v ČR 5,7 % HDP a byly na srovnatelné evropské úrovni2. v roce 1996 došlo k poklesu o 0,3 procentního bodu a další pokles až na 4,5 % HDP v roce 1998 znamenal výrazný propad vůči průměru vyspělých zemí.\nPrioritu vzdělávání vláda konkrétně promítne do své dlouhodobé rozpočtové politiky posilováním veřejných výdajů na školství, s cílem dosáhnout do roku 2002 jejich 6 % podílu na HDP. Navýšené rozpočtové zdroje budou určeny zejména pro rozvoj vysokého školství, řešení motivace a mzdové situace pedagogických pracovníků, řešení dlouhodobého deficitu a stabilizaci situace v oblasti provozních nákladů, posílení investic do vzdělávací infrastruktury, financování rozvojových a inovačních programů.\nPodpora vícezdrojového financování vzdělávání Podpora vícezdrojového financování vzdělávání Mimo předchozí zdroje však bude stát podporovat různými zvýhodněními (včetně daňových úlev) i otevírání dalších kanálů financování vzdělávání. Půjde nejen o posilování účasti regionálních rozpočtů a obcí na financování, ale i o vyšší účast zaměstnavatelů, a to nejen u dalšího vzdělávání občanů, ale také u počátečního odborného vzdělávání a zejména vzdělávání učňovského (tak jak je to obvyklé v mnoha vyspělých zemích).\nVzhledem k rozdílné délce a kvalitě středoškolského i vysokoškolského studia je ovšem mezinárodní srovnání velmi obtížné.\nZapočítáme-li všechny země OECD, z nichž některé - např. USA a Japonsko - hradí značnou část výdajů na vzdělávání ze soukromých zdrojů, byly veřejné výdaje na vzdělávání v ČR dokonce vyšší. Průměr veřejných výdajů na vzdělávání představoval v zemích OECD 5,1% HDP, jejich celkové výdaje na vzdělávání činily 5,9%. (Pramen: Education at a Glance, ročenka OECD).\n3. Politika zaměstnanosti\nNezaměstnanost - fenomén současnosti Vývoj na trhu práce do roku 1997 byl charakterizován relativní stabilitou s nízkou nezaměstnaností (2,6 - 3,5%). Poté následovalo období stagnace ekonomického vývoje s prudkým nárůstem nezaměstnanosti. Prognóza míry nezaměstnanosti na úroveň cca 9% v roce 1999 je reálná. Nedostatek kapitálu, obtížná dostupnost úvěrů pro vysoké úrokové sazby, absence institucionálně provázaného a programového systému regionálního rozvoje, potřebám trhu práce neadekvátní vzdělávací systém, mimořádně liberální právní úprava podnikání a pobytu cizinců a úzký rozsah zákonem stanovených nástrojů aktivní politiky zaměstnanosti jsou hlavními problémy, ovlivňujícími stav a vývoj trhu práce v ČR.\nSpecifickým faktorem vývoje byla i udržovaná přezaměstnanost jako odraz pomalejšího průběhu restrukturalizace v některých odvětvích a podnicích. Do budoucna je nutno počítat se sílícími tlaky na růst produktivity práce a s tím spojeným uvolňováním pracovníků. Zdražovat se bude i cena práce v důsledku přejímání standardů sociální politiky EU. Dosavadní mechanismy politiky zaměstnanosti neobstojí ve srovnání s opatřeními EU. Podíl prostředků na aktivní politiku zaměstnanosti ve výši 0,29 % HDP je extrémně nízký.\nSměry rozvoje aktivních opatření na trhu práce Za základ aktivní politiky zaměstnanosti je nutno vzít podporu podnikání, která je trvalým zdrojem vytváření nových pracovních míst. Součástí této politiky bude též program podpory podnikatelských zón, zaměřený na tvorbu pracovních příležitostí, systém investičních pobídek a vládních garancí pro tuzemské a zahraniční investory v okresech s největší mírou nezaměstnanosti a v hospodářsky slabých regionech. Prioritu bude mít vypracování politiky regionálního rozvoje, zaměřené na vytvoření věcného a institucionálního rámce pro čerpání pomoci ze strukturálních fondů EU. Vedle opatření zpravidla dotační povahy je nutno vypracovat systém motivačních nástrojů v oblasti daňové politiky.\nOchrana domácího trhu práce Nežádoucí migrace levné pracovní síly z nečlenských zemí EU snižuje cenu práce obvyklou v jednotlivých odvětvích a podnicích a v mnoha směrech vytlačuje české občany z trhu práce. Vedle dohod o vzájemném zaměstnávání, které by usměrňovaly početní, profesní a regionální strukturu zahraniční pracovní síly, vyžaduje stav i vývoj situace na trhu práce ČR vyloučení nelegálního zaměstnávání, nelegálních podnikatelských aktivit a nekalé konkurence zahraničních firem, zřízených většinou za účelem prodeje pracovní síly. Těžiště řešení je v úpravách zákonů o zaměstnanosti, pobytového zákona, obchodního zákoníku, živnostenského zákona a v důsledné kontrole spojené s výraznými sankcemi (zejména pro zaměstnavatele). Bez těchto zásahů je zcela nemyslitelný vstup ČR na volný trh pracovních sil EU.\nSociální systém a politika zaměstnanosti Základem ekonomické motivace k práci jsou zřetelně vyšší pracovní příjmy před příjmy ze sociálních dávek. Přesto nelze dlouhodobě udržet úroveň podpory v nezaměstnanosti na úrovni 40 a 50 % mzdy, tj. na hranici, která je patrně nejnižší v Evropě. Je nutno sazby podpory v nezaměstnanosti zvýšit na původní hranici 50 až 60 % a diferencovat podle kritérií, vyjadřujících například délku dosavadní pracovní aktivity, absolvování vzdělávacích programů doporučených úřady práce, délky účasti v sociálním pojištění apod. Odpovídající relace mezi pracovními a sociálními příjmy si vyžádá výrazné zvýšení minimální mzdy tak, aby státní rozpočet dorovnáváním rozdílů mezi mzdovým a sociálním minimem nadále nesubvencoval zaměstnavatele. Zvýšení minimální mzdy působí výrazně i jako antidumpingové opatření proti levné pracovní síle.\nGeografická a profesní mobilita Flexibilita lidských zdrojů na trhu práce vyžaduje i jejich geografickou mobilitu, úměrnou výši transférních nákladů a potřebám trhu práce. v návaznosti na řešení bytového problému se bude jednat především o podporu dopravní obslužnosti území. Cílem je zajistit disponibilní pracovní sílu v čase, místě, struktuře a kvalitě. Profesní mobilitu zajišťovat především systémem celoživotního vzdělávání s prostupností jednotlivých forem přípravy. Pozornost bude věnována speciálním programům pro zaměstnávání zdravotně a kvalifikačně handicapovaných osob a projektům resocializačního charakteru.\nOrganizace práce, pracovní podmínky Adaptabilita lidských zdrojů bude stále více spojována s pružnými systémy organizace práce a pracovních podmínek. Aproximace právních norem v oblasti pracovní legislativy s norami EU vyžaduje změnu kodexu práce především v oblasti fondu pracovní doby, délky pracovní doby a jejího rozložení v čase s ohledem na charakter výrobních procesů, změnu přístupů k přesčasové práci, řešení sezónnosti atd. Organizace práce a pracovní podmínky jsou rozhodujícím neinvestičním faktorem růstu produktivity práce a konkurenceschopnosti podniků. Jejich význam je podceňován v legislativě i metodice. Tato opatření budou vyžadovat i změny zákona o zaměstnanosti.\nSekundární trh práce Dosud je státem vytvářen při zaměstnávání osob zdravotně postižených v podnicích, které z pravidla finalizují základní výrobní procesy nebo vyrábí doplňkový sortiment na trh. Rostoucí nezaměstnanost zejména mladých lidí vyžaduje opatření dočasného charakteru, spočívající ve vytvoření pracovních míst hrazených státem. Organizace prací na těchto místech by měla spočívat na neziskovém principu s programovým přechodem na ekonomické principy hospodaření. Místa by měla být vytvářena v neproduktivních službách pro zaměstnavatele a ve službách pro veřejnost. Přínosem pro trh práce je vedle zaměstnání dosud nezaměstnaných mladých lidí především pracovní terapie, získání dovedností a zamezení ztráty pracovních návyků.\nOrganizační, finanční a institucionální reforma služeb trhu práce Kapacita systému zajišťujícího služby trhu práce je vzhledem k rozsahu služeb, jejich intenzitě, frekvenci nezaměstnaných a jejich počtu poddimenzována. Systém řízení služeb bude nutno spojit s tripartitními principy rozhodování, vytvořit zásady fondového hospodaření na úseku zaměstnanosti v návaznosti na pojišťovací mechanismy, a to nejen při tvorbě, ale i užití prostředků na politiku zaměstnanosti. Ta bude formulována v národním plánu zaměstnanosti a v jeho ročních aktualizovaných etapách.\nCíl sociálního modelu Cíl sociálního modelu Jeden z ústředních problémů hospodářské politiky bude spočívat v hledání odpovědi na otázku, jak skloubit růst, konkurenční schopnost a hospodářskou konvergenci s vysokou zaměstnaností. Základní směr řešení, který je preferován zeměmi EU, nespočívá v radikálním odbourávání rigidit v zaměstnaneckých poměrech, nýbrž ve vytváření podmínek pro efektivní mobilitu pracovní síly a zvyšování flexibility trhu práce při zajištění přiměřené sociální ochrany. Vytvářený systém musí vysílat jasné signály, že přednost je dávána aktivnímu postoji pracovníků k vyhledávání pracovních příležitostí a rekvalifikacím před spoléháním se na sociální záchrannou síť. K těmto cílům směřuje evropský sociální model.\n4. Principy důchodové reformy\nSoučasný stav Stávající systém důchodového zabezpečení je založen na dvou pilířích:\nZáklad tvoří povinné důchodové pojištění, koncipované na bázi průběžného financování. Dvousložková konstrukce dávek kombinuje jednotnou výměru pro všechny důchody a procentní výměru, odvozenou z dosahovaných výdělků a délky doby pojištění. Relace průměrného starobního důchodu k průměrné hrubé mzdě dosahuje 44% (k čisté mzdě cca 55%). Výsledný produkt se vyznačuje mimořádně vysokou mírou sociální solidarity s rozsáhlou příjmovou redistribucí. Uzákoněný mechanismus valorizací sleduje zachování reálné hodnoty důchodů. Systém je jednotný, s určitou odchylkou pro osoby samostatně výdělečně činné. Celkové výdaje na důchodové pojištění činí 9% HDP.\nDruhým doplňkovým pilířem je penzijní připojištění podporované státním příspěvkem. Účast v tomto systému se odvíjí výlučně od dobrovolného rozhodnutí jednotlivce a konkurenčních nabídek penzijních fondů. Respektován je občanský princip a nikoli princip zaměstnanecký. Příspěvky zaměstnavatelů se nevylučují, nejsou však daňově nijak zvýhodňovány.\nHlavní problémy Projekce pro první dekády příštího století ukazují, že v důsledku zvyšování průměrné délky života a klesající porodnosti se bude výrazně zvyšovat ukazatel míry závislosti, definovaný jako podíl počtu důchodců a plátců pojistného. Za těchto podmínek by ani přísnější nastavování základních parametrů současného systému nezabránilo jeho zadlužování.\nDílčí změny problém neřeší, neboť jednak by zhoršovaly konkurenceschopnost české ekonomiky (při růstu pojistné sazby), jednak by zvyšovaly sociální a politické napětí (při relativním poklesu starobních důchodů vůči průměrné mzdě a stálém posunování důchodového věku). Problémy by rovněž vznikaly s plněním úmluv Mezinárodní organizace práce, které ČR v oblasti důchodového pojištění ratifikovala. Český penzijní systém proto musí projít hlubokou reformou, chce-li se úspěšně vypořádat s úskalími budoucího demografického vývoje.\nNávrhy řešení a jejich dilemata K reformě penzijního systému je nutné přistoupit co nejrychleji, zejména z důvodu dlouhodobosti tohoto manévru. Náprava nedostatků stávajícího průběžného financování je často spojována s přechodem k fondovému financování. Avšak analýzy ukazují, že tento směr je velmi riskantní a nákladný. Výpadek plateb do systému průběžného financování, vyvolaný přechodem na fondové hospodaření, přináší značné zatížení státního rozpočtu (po dlouhou dobu dokonce vyšší než u zadlužovaného systému průběžného financování).\nČasto uváděné přínosy fondového systému pro mobilizaci dlouhodobých domácích úspor, rozvoj kapitálového trhu a stimulaci hospodářského růstu nemusí být výrazné. Naopak mohou převážit stinné stránky vysokých transakčních nákladů, vyvolané potřebou přísné regulace penzijních fondů a vynucováním povinné účasti na individuálním důchodovém spoření. Vyšší připoutání velikosti penzí k ekonomickému cyklu a hospodaření penzijních fondů se může stávat zdrojem opakovaného sociálního napětí.\nKombinace dvou pilířů Důchodový systém bude založen na dvou pilířích: povinném důchodovém pojištění (průběžně financovaném) a dobrovolném důchodovém připojištění (založeném na kapitálovém financování). v základním povinném důchodovém pojištění by se relace průměrného starobního důchodu k čisté mzdě měla pohybovat v intervalu 55-60%, k hrubé mzdě okolo 44%. S rozvojem dalších finančních zdrojů pro zajištění ve stáří lze očekávat, že příjmy z těchto zdrojů by již mohly po uplynutí kritických 10 - 15 let dosahovat 10 - 15% čistých předdůchodových příjmů. Cílově by měl celý důchodový systém zabezpečit přiměřenou náhradu pro nízké, střední a vyšší střední příjmové skupiny.\nPrincipy povinného důchodové pojištění Vývoj povinného důchodového pojištění bude směřovat k naplnění následujících principů:\n1) Systém zůstane průběžně financovaný. Současná příspěvková sazba však nebude stačit k vyrovnání bilance systému. Extrémní zvyšování sazeb pojistného by však nebylo únosné ani pro zaměstnance, ani pro zaměstnavatele. Bude proto nutné hledat i jiné finanční zdroje v rámci důchodového systému.\n2) Systém by měl být i nadále jednotný, bez zásadních odchylek pro různé skupiny pojištěnců (OSVČ, státní zaměstnance apod.), a to jak v pravidlech pro stanovení výše pojistného, tak i v pravidlech pro stanovení dávek. Jakákoliv výjimka z této zásady by vážně ohrožovala vyrovnanou bilanci důchodového systému.\n3) Bude postupně omezována dosavadní nadměrná míra sociální solidarity a posilován pojistný princip, tzn. těsnější vazba mezi zaplaceným pojistným a výší důchodu. Přiměřená náhrada v základním systému bude zajištěna především pro nízké a střední příjmové skupiny. Bude přitom zohledněno, že současní důchodci a osoby v předdůchodovém věku neměli možnost si vytvořit jiné zdroje pro zabezpečení ve stáří, popř. při vzniku invalidity či úmrtí.\nMíra solidarity a její změny Míra solidarity se bude omezovat postupně nejprve v rámci využití nástrojů, které nabízí stávající dávková konstrukce a valorizační mechanismus. Omezení solidarity je možné dosáhnout i rychleji, popř. jednorázově, změnou konstrukce důchodu. To by však přineslo řadu problémů, které spočívají ve vzniku nespravedlivých rozdílů v úrovni dávek různých věkových skupin.\nPerspektivně se musí uvažovat se zásadnější změnou konstrukce výpočtu důchodů, směřující ke zvýraznění ekvivalence mezi zaplaceným pojistným a výší důchodu v rámci průběžného systému. Tato změna bude mimo jiné vyžadovat podstatné zdokonalení administrativy systému, umožňující plnou automatizaci pořizování a aktualizace záznamů o pojištěncích.\n(4) v každém případě bude součástí nového modelu princip garantovaného minimálního příjmu starších osob.\n(5) K zajištění vyšší finanční stability systému přispějí omezující opatření jak na straně příjmů systému, tak i na straně jeho výdajů. Půjde zejména o zpřísnění pojistně matematických principů v oblasti předčasných důchodů, omezení (resp. zrušení ) některých typů tzv. náhradních dob (popř. jejich refundace státním rozpočtem z obecných daňových příjmů), omezení "štědrosti" pozůstalostních důchodů (vdovských i vdoveckých). Ve střednědobém horizontu lze pravděpodobně očekávat i další prodlužování věku odchodu do důchodu.\n(6) K posílení pojistných principů základního povinného systému a ke zvýšení transparentnosti jeho finančních toků se provede jeho finanční a institucionální oddělení od státního rozpočtu založením nové instituce - veřejnoprávní sociální pojišťovny.\nDobrovolné důchodové pojištění v nejbližší budoucnosti se rozšíří nabídka možností dobrovolného důchodového pojištění, nikoliv však za cenu snížení významu existujícího systému.\nv každém případě je třeba zvýšit motivaci pro účast v systému penzijního připojištění a zvýšení příspěvků jeho účastníků, a to zejména zaměstnanců se středními a vyššími platy, u nichž náhrada příjmů ve stáří nemůže být dostatečně pokryta ze základního povinného systému. Motivaci bude třeba zvýšit i opatřeními v oblasti daní.\nSoučasně budou rozvíjeny nové formy, především možnosti vytváření zaměstnavatelských doplňkových důchodových schémat, které jsou obvyklé ve všech vyspělých zemích (velmi rozšířené jsou např. v USA, ale i v zemích západní Evropy). Jejich podrobnější principy je však nutné rozpracovat, a to i s ohledem na přechod od současného stavu.\nDalší formy mohou být založeny i na komerčním principu, tzn. na komerčním životním pojištění.\nKritická podmínka úspěchu - dosažení společenské dohody Nezbytnou podmínkou úspěšné reformy důchodového systému bude dosažení celospolečenského konsensu o řešení tohoto problému.\n5. Veřejné služby a zdravotnictví\nOdpovědnost státu za veřejné služby Vláda vychází z toho, že stát v zásadě odpovídá za zabezpečení veřejných služeb a má k tomu zejména takové nástroje jako je legislativní a finanční reglementace. Musí zabezpečit dostupnost těchto veřejných služeb s vyloučením všech diskriminujících přístupů. v tomto pojetí bude vláda uplatňovat roli státu při vytváření podmínek rovnosti občanů v přístupu ke vzdělání a ke zdravotním službám, péči o vzdělání považuje za svou prioritu, zdraví občanů pokládá za zdroj bohatství společnosti a kvality života. Ve strategickém zájmu státu je i starost o vytvoření prostředí, které podpoří zdravý vývoj rodinného života.\nv uplatňování sociálních služeb bude vláda vycházet z principu subsidiarity a kombinovat principy solidarity a ekvivalence. Vychází z toho, že vývoj směřuje ke spolupráci státu, samosprávných struktur (obce, regiony), podnikatelských subjektů (tržně hospodařící firmy) a neziskových občanských organizací. Cílem je vytvoření rozvinutého systému, který nabízí a realizuje paletu diferencovaných sociálních služeb tak, aby byly poskytnuty se znalostí potřeb, účinně a včas a umožňovaly občanům volit způsoby zvládání sociálních handicapů, a tím upevňovat, resp. obnovit svou životní sociální suverenitu.\nNezbytnost reforem Dnešní situace českého zdravotnictví je z ekonomického hlediska velmi obtížná. Prohlubuje se zadluženost zdravotních pojišťoven vůči poskytovatelům zdravotní péče a následně pak druhotná platební neschopnost zdravotnických zařízení.\nTento stav je z velké části důsledkem liberálního konceptu transformace, který měl za následek vznik neúměrného počtu zdravotních pojišťoven a postupné zanikání většiny z nich, nárůst kapacity poskytovatelů a nekontrolované zdražování vstupů. Finanční situaci pojistného systému zhoršila i liberální léková politika. Chybějící zdravotně ekonomická politika se projevila i v nekoncepční a neuvážené investiční činnosti.\nJe však nutné zdůraznit výrazný kvalitativní skok zdravotnictví ve prospěch pacientů. Zdravotnická zařízení jsou mnohem lépe vybavena moderní přístrojovou technikou a pacienti mají k dispozici podstatně širší a kvalitnější sortiment léků. Nedostatek finančních prostředků se však projevuje v prodlužování čekacích dob v ordinacích ambulantních specialistů a na plánované operační výkony.\nZdravotní pojištění Základním zdrojem financování zdravotnictví zůstane povinné veřejné zdravotní pojištění, které by mělo pokrývat 80 až 100% standardní zdravotní péče. Dosavadní solidarita mezigenerační, mezi nemocnými a zdravými a mezi majetnými a nemajetnými musí být zachována. Jednotný výběr pojistného a rozšíření přerozdělení na 100% vybraného pojistného přispěje k omezení ztrát, plynoucích z nepřehlednosti a obtížné kontrolovatelnosti systému a ke snížení nedovýběru pojistného. Dále vytvoří rovné podmínky pro všechny zdravotní pojišťovny a připraví půdu pro postupné snižování jejich počtu.\nNepovinné komerční připojištění, spravované kterýmikoli pojišťovnami včetně zdravotních pojišťoven zajišťujících povinné zdravotní pojištění za předpokladu důsledného oddělení fondů, bude sloužit pouze k úhradě nadstandardní luxusní péče.\nZdravotní pojišťovny Nadměrné množství pojišťoven zatěžuje neúměrně administrativou poskytovatele zdravotní péče a zvyšuje náklady na zdravotní péči o provozní a investiční náklady zdravotních pojišťoven. Je tedy žádoucí optimalizovat jejich počet, nově definovat limity jejich provozních nákladů a důsledně provádět kontrolu jejich hospodaření státní správou.\nZdravotnická zařízení K zajištění geografické dostupnosti zdravotní péče a ekonomické efektivity využívání zdrojů veřejného zdravotního pojištění je nutné vybudovat hierarchizovanou síť zdravotnických zařízení. Síť budou tvořit zařízení základní zdravotní péče, zařízení specializované zdravotní péče a zařízení vysoce specializované zdravotní péče. O zařazení zdravotnických zařízení do sítě rozhodne stát stanovením závazných podmínek a mezí rozsahu sítě.\nDo sítě bude zahrnuto asi 90% existujících lůžek v lůžkových zdravotnických zařízeních a asi 95% stávajících ambulantních zařízení. Bude jí tedy pokryta naprostá většina z medicínského hlediska relevantní zdravotní péče.\nSkladba lůžek v lůžkových zdravotnických zařízeních bude přizpůsobena potřebám zdravotní péče a ekonomickým možnostem na základě odborné analýzy. Ambulantní zdravotnická zařízení budou primárně regulována stanovením nároků z hlediska kvalifikačních předpokladů a technického vybavení. Další redukce nebo rozšíření sítě bude možné v souladu s koncepcí jednotlivých lékařských oborů, zjištěných objektivních regionálních podmínek a v souladu s ekonomickými možnostmi.\nSoučasně se sítí zdravotnických zařízení bude stanovena rajonizace v souladu s přirozenými spádovými oblastmi s povinností zdravotnických zařízení v síti zařazených poskytnout zdravotní péči rajónním pacientům.\nK veškerým zařízením zařazeným do sítě budou mít zdravotní pojišťovny kontraktační povinnost. Tato smluvní zdravotnická zařízení budou podléhat veřejné kontrole.\nZdravotnická zařízení, která nebudou zařazena do sítě veřejných zdravotnických zařízení, nebudou mít smlouvu se zdravotními pojišťovnami. Činnost těchto soukromých zdravotnických zařízení, mimo případy neodkladné péče, nebude tedy financována z veřejných zdrojů, ale přímou platbou pacienta nebo z komerčního připojištění.\nTato zdravotnická zařízení však musí splňovat stejné minimální nároky pro výkon činnosti jako smluvní zdravotnická zařízení, tj. personální a technické vybavení. Jejich činnost bude podléhat kontrole kvality.\nZdravotní péče Garantem poskytování zdravotní péče musí být stát. Ve spolupráci s odbornými společnostmi se připraví a rozvine koncepce jednotlivých medicínských a souvisejících oborů, a to na základě informací o zdravotním stavu obyvatelstva a predikci jeho vývoje. Dále se pak stanoví standardní postupy diagnostické i terapeutické, na které se úzce váží standardy personálního a technického vybavení. Důsledná standardizace je odůvodněna medicínskými, právními i ekonomickými hledisky.\nVšechny druhy standardů musí být schváleny jako minimální a být podmínkou pro uzavření smlouvy se zdravotními pojišťovnami.\nÚhradový systém zdravotní péče založený na bodovém ohodnocení výkonů měl za následek těžko profinancovatelný růst vykázané péče. Následně zavedená úhrada na bázi historických rozpočtů vedla ke konzervaci defektů bodového systému. Je proto nutné úhradový systém odvodit od standardních postupů, standardního vybavení a reálných nákladů na ně v reálných cenách a za použití jasné metodiky výpočtu úhrady.\nLéková politika Hlavním cílem lékové politiky musí být zajištění bezpečných, účinných a kvalitních léků za co možná nejnižší cenu pro lidi, kteří je potřebují.\nNáklady na léky však představují jednu z nejdynamičtěji rostoucích položek výdajů na zdravotnictví. Je proto třeba vytvořit komplexní systém regulačních opatření, která pro pacienty zajistí širokou paletu léků za limitovaný objem financí.\nOmezení nákladů na léky lze dosáhnout pomocí cenotvorby (cenové dohody s distributory a regulace maximálních cen) a stanovením referenčních úhrad. Kategorizace léčiv umožní omezit úhrady preskripce na schválení revizních lékařů, na určitou lékařskou odbornost, na určitý zdravotní stav pacienta, na nemocniční užití nebo na účtování jako zvlášť účtovaný léčivý přípravek. Je nutné zdravotnickým zařízením stanovit úroveň nákladů na léky pomocí standardních pozitivních listů. Tato úroveň bude dostačující pro zachování dostupnosti nákladnější péče, přičemž bude nutno kontrolovat dodržování standardů. Další možná cesta kontroly hospodárnosti preskripce je znovuzavedení komisí účelné farmakoterapie.\nv neposlední řadě je nutné zlepšit informovanost poskytovatelů o skutečných vlastnostech léků. Spoluúčast pacienta má smysl tam, kde pacient může svou aktivitou chorobu významně ovlivnit a v případě, že je náležitě poučen.\nFinancování zdravotnictví Z hlediska financování lze zdravotní péči rozdělit na tyto hlavní okruhy:\na) Veřejné zdravotnictví v užším smyslu, naplňující tzv. "státní zdravotní politiku", které zahrnuje hygienickou službu, celospolečenské preventivní programy, osvětovou činnost, zdravotnické školství, výzkum a vývoj.\nTato část, má-li plnit svou funkci a bránit regionální a sociální disharmonii, musí být garantována státem a hrazena převážně ze státního rozpočtu.\nDosud tato část funguje v hrubých rysech správně. Prostor pro zlepšení je v rozsahu a obsahu činnosti hygienické služby, v připravenosti, kvalitě a vyhodnocování účinnosti konkrétních preventivních programů a projektů osvětové činnosti a úrovně připravenosti frekventantů jednotlivých stupňů škol ve zdravotnickém školství a postgraduálním doškolování.\nb) Léčebná péče garantovaná povinným zdravotním pojištěním zahrnuje síť zdravotnických zařízení lůžkových, ambulantních a stacionářů. Tato péče musí přibližně odpovídat 90% současného stavu rozsahu poskytované péče a nesmí být výrazněji redukována.\nProvozní a mzdové náklady by měly být pokryty z povinného pojistného, stejně tak většina investic bezprostředně spojených s poskytováním péče. To se týká přístrojů a drobných stavebních úprav. Rozsáhlejší stavební práce, rekonstrukce a novostavby by měly být hrazeny z regionálních rozpočtů - podle významu zařízení - jeho majitelem. Jestliže se ukáže nutnost rozsáhlejší investice a prostředky nelze prokazatelně mobilizovat z regionálního rozpočtu, pak je třeba investici hradit částečně nebo plně ze státního rozpočtu.\nc) Léčebná péče nad rámec povinného pojistného, která souvisí s mimořádnou náročností povolání, u nichž je zvláště dobré zdraví podmínkou jejich výkonu, případně pracovní zařazení přináší mimořádná zdravotní rizika. Tyto náklady by měly být hrazeny zaměstnavateli.\nd) Léčebná péče nad rámec povinného pojistného, která není zahrnuta pod bodem c).\ne) Zdravotní péče která není nezbytná pro zachování života a přiměřené zachování funkčního stavu organismu a přesahuje ekonomické možnosti státu. Jde převážně o přepychové služby, nadměrně nákladné technologie, zajištění vysokého pohodlí atd. Tyto služby by měly být předmětem komerčního připojištění nebo hrazeny přímo pacientem.\nZdroje Obecně lze říci, že s ohledem na ekonomické možnosti pojištěnců a státu a s ohledem na rozsah činností, který je třeba zabezpečit, proudí do zdravotnictví dostatek prostředků. Hlavním zdrojem by mělo zůstat povinné pojistné, které by mělo pokrývat 80 - 100% dosavadní standardní péče. Objem přímých plateb by se neměl rozšiřovat a neměl by přesáhnout 10% celkového rozsahu péče. Jsou však možné přesuny z kategorie plně hrazené péče do částečně hrazené a naopak. Nadstandardní péče nesmí být hrazena z povinného pojistného. Připojištění nesmí být povinné a nesmí být vymáháno.\nDalším zdrojem by měl být státní rozpočet, z něhož mimo plateb za osoby, za které je plátcem veřejného zdravotního pojištění stát, by se neměly hradit standardní a tím méně nadstandardní výkony, ale měl by být nástrojem zdravotní politiky státu, tzn. měl by být zdrojem financování:\nvýstavby zdravotnických zařízení vysoce specializovaných a s celostátním významem;\nvýstavby zdravotnických zařízení v regionech, které nejsou schopny financovat investiční celky z vlastních zdrojů;\nzdravotnického zabezpečení velkých epidemií a katastrof;\naktivity hygienické služby celostátního významu;\ndalších nástrojů zdravotnické politiky státu.\nZ regionálních, okresních a obecních rozpočtů by mělo být analogicky hrazeno to, co ze státního rozpočtu, pokud jde o záležitosti regionálního, okresního či místního významu.\nNadace a dary budou zřejmě nadále zanedbatelnou částí zdrojů.\nZdrojem financování zdravotnictví mohou být i prostředky plynoucí z eventuálního podnikání pojišťoven, musí však být přesně určeno, jaké podnikatelské aktivity jsou pro zdravotní pojišťovny spravující fond veřejného pojištění přípustné. Mohou to být např. cestovní pojištění a připojištění.\nKontrola Důležitou cestou k zefektivnění zdravotnictví je opětovné zavedení kontrolních mechanismů, které byly při transformaci zdravotnictví odstraněny. Jde především o kontrolu hospodárnosti při vynakládání prostředků veřejného zdravotního pojištění na zdravotní péči a na provoz zdravotnických zařízení i zdravotních pojišťoven.\nKontrola kvality poskytované péče by měla být posílena zřízením funkce hlavního, regionálního a okresního odborníka pro daný obor zdravotní péče. Dalším kontrolním článkem by měla být občanská kontrola ze strany veřejnosti.\n6. Bytová politika\nStrategie bytové politiky Česká republika chápe bytovou politiku mimo jiné jako nástroj, který může přispět ke zvýšení výkonnosti ekonomiky a ke snížení, případně eliminaci sociálních problémů, které hrozí při začleňování České republiky do EU.\nPodpora investic do bydlení významně ovlivňuje celkovou výkonnost ekonomiky (multiplikační efekt) a přispívá k tvorbě nových pracovních míst. Dostatečný a dostupný bytový fond je rovněž podmínkou pro žádoucí migraci pracovních sil.\nv důsledku hospodářského rozvoje a vzniku pracovních příležitostí dochází i ke zmírňování regionálních disproporcí.\nStav bytového fondu Současný stav bytového fondu není zcela vyhovující. Velikost bytového fondu, posuzovaná podle počtu trvale obydlených bytů na 1000 obyvatel, je menší, než vykazuje většina členských zemí EU. Problémem je také pozvolna rostoucí nesoulad mezi počtem samostatně hospodařících domácností a počtem bytů. Podle odhadů z poloviny 90. let je v ČR cca 300 tisíc domácností, které jsou podrobeny nechtěnému soužití, tzn. sdílí nedobrovolně byt s jinou domácností. O plošném bytovém deficitu sice nelze hovořit, neboť situace na lokálních trzích s byty je velmi diferencovaná, nicméně problém je třeba řešit, a to především podporou nové bytové výstavby. K postupnému řešení tohoto problému je nutné dokončovat ročně cca 50 tisíc nových bytů.\nKvalita bytového fondu, posuzovaná podle vybavenosti bytů adekvátním sociálním zařízením a vytápěním, je na evropské úrovni. Členské země EU však ČR předstihují v kvalitě bydlení, posuzované velikostí podlahové plochy bytů. Velkým nedostatečně řešeným problémem je technická zchátralost bytového fondu. Její odstranění si nyní vyžaduje podle odhadů minimálně 300 mld. Kč.\nVýhledový cíl Tyto prostředky by měly být věnovány nejen na provedení nezbytných oprav většího rozsahu, ale i na modernizaci bytového fondu, zejména na zateplení panelových objektů.\nPostupně zvyšovat objem nové bytové výstavby tak, aby zhruba od roku 2001 bylo každoročně dokončováno až 50 tisíc nových bytů ročně. Souběžně s tím usilovat o snižování úbytku bytového fondu, o maximálně efektivní využívání stávajícího bytového fondu a o jeho systematickou modernizaci.\nIngerence státu v oblasti bydlení Intervence státu do oblasti bydlení bude realizována tak, aby docházelo prostřednictvím právních, ekonomických a dalších nástrojů ke zvýšení úrovně bydlení obyvatelstva. Zvyšováním úrovně bydlení obyvatelstva bude docházet ke snižování rozdílů v životní úrovni obyvatelstva České republiky a členských zemí EU.\nv neposlední řadě bude bytová politika směřovat ke zvýšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti domácího stavebního průmyslu, investorů, developerů, pronajímatelů apod. Podpora domácích subjektů bude koncipována tak, aby tyto subjekty byly v soutěži se zahraničím konkurenceschopné (přibližováním cen a nákladů v této oblasti situaci v členských zemích) a nadále nabízely nejen bydlení, ale i pracovní příležitosti a přispívaly tak k růstu ekonomiky.\nIntervence státu do oblasti bydlení, zaměřená jak na zlepšení úrovně bydlení, tak na širší makroekonomické cíle (viz výše), bude i nadále realizována tak, aby bylo dosahováno rovnováhy mezi nezbytnou ekonomickou efektivností celého systému a sociální spravedlností. Ekonomické, finanční i legislativní nástroje budou trvale orientovány do oblasti nabídky i poptávky, s cílem posílit kupní sílu obyvatelstva na straně jedné a povzbudit soukromé investice a snížit náklady na straně druhé.\nPodpůrné nástroje bytové politiky Byt a bydlení jsou pro rozvoj občana nezastupitelnou hodnotou, kterou nelze přenechat jen živelnému působení trhu. v rámci státní bytové politiky, obdobně jako v rámci bytové politiky ostatních územně správních celků (obce, regiony), budou dále rozvíjeny a využívány podpůrné nástroje, známé z vyspělých evropských zemí. Jedná se o nepřímé, tj. daňové subvence i přímé subvence, určené jednak na podporu bytové výstavby, modernizaci apod., jednak na posílení kupní síly domácností, zejména těch, které mají nižší příjmy. Přitom platí, i ve shodě s přístupem členských zemí EU, že zabezpečení bydlení je zájmem soukromým i veřejným. Financování bydlení bude založeno z hlediska dostupnosti na soukromých zdrojích (finanční zdroje domácností, podnikatelských subjektů i finančních institucí) a zdrojích rozpočtových.\nZaměření bytové politiky Ve sféře bydlení spatřujeme pro další období tři klíčové oblasti, na něž bude bytová politika zaměřena:\nkonsolidace situace ve sféře bydlení a vytváření funkčního trhu s byty;\npodpora bytové výstavby modernizací a rekonstrukcí, tj. aktivit, zaměřených na zlepšování kvantitativních a kvalitativních parametrů stávajícího i nového bytového fondu, podporu zaměřit na řešení optimálního způsobu stavění nových bytů, stimulovat hospodárnou výstavbu standardní kvality a vybavenosti na bázi projekce a realizace, k tomu zaměřit podporu výzkumu a vývoje a využívání progresivních zahraničních poznatků (využití variantních systémů a technologií, širší uplatnění prefabrikovaných prvků, energetické úspory);\nzajištění sociálních aspektů bydlení, tj. podpora a pomoc, zaměřená na domácnosti s nižšími, popř. středními příjmy.\nv první zmíněné oblasti bude úsilí zaměřeno na vytváření vhodného právního rámce, který pomůže zlepšit postavení a vzájemné vztahy jednotlivých účastníků na trhu s byty, dále na podporu mobility domácností v rámci existujícího bytového fondu a na narovnání cen v oblasti bydlení.\nv oblasti podpory bytové výstavby apod. bude úsilí zaměřeno především na zpřístupnění úvěrových zdrojů a na vytvoření optimálních podpůrných nástrojů, které úvěrové zdroje doplní, včetně případných garancí státu.\nv rámci sociálních aspektů bude úsilí zaměřeno na zlepšení stávajícího systému adresných dávek (příspěvků na bydlení), kromě tohoto základního nástroje bude v rámci podpory bytové výstavby a v rámci nájemní politiky podporován rozvoj bydlení pro skupiny obyvatel s nižšími a středními příjmy v nejširším slova smyslu - tj. především rozvoj neziskového nájemního bydlení. v rámci této sociální oblasti se bude dále rozvíjet bydlení pro skupiny osob se zvláštními potřebami - tj. bydlení pro osoby se sníženou soběstačností, bydlení pro různé minority (rómské obyvatelstvo), bezdomovce apod.


Myslivost - Kynologická navštívenka\nÚvod > Časopis > MALÁ MYSLIVOST > 01 / 2006 > Kynologická navštívenka\nJen málo lidí věnujících se myslivecké kynologii se může pyšnit takovými výsledky jako Josef Novák z Klapého, nedaleko Litoměřic. Vyhrál všechny naše významné soutěže – Memoriál Jindřicha Steinitze, Memoriál Františka Vojtěcha, Memoriál Richarda Knolla a také třikrát Pohár Krušných hor. Dokonce dvakrát zvítězil na Memoriálu Karla Podhajského, na kterém za svou bohatou kariéru vedl třináctkrát (!) a nejednou mu zde další vítězství uteklo jen o pověstný vlásek.\nZačneme od konce, můžete nám říct něco o Memoriálu Karla Podhajského konaného v roce 2005?\nPrvní den se nám moc dařilo - za všechny polní i vodní disciplíny jsme měli známku 4. Druhý den nám, bohužel, nepřálo štěstí už na divácky atraktivní "ohrádce". Některý neukázněný přihlížející si potřeboval "ulovit" ten svůj snímek a Nora se vylekala blesku. Ale z toho jsem si nic nedělal, chápu, že na MKP přijdou lidé proto, aby něco viděli. Ostatní disciplíny v lese byly bez problémů, až na barvu. Tady se nám stalo, že jsme mezi šoulačkou a barvou čekali hodinu a čtvrt. Když takovou dobu stojíte, jste nervózní a fenka od vás stále očekává, kdy se vyrazí a okolo postává sto lidí, moc vám to nepřidá. Velice mě to mrzelo, nejen protože jsme měli vítězství na dosah ruky, ale především proto, že fena takového formátu se jen tak nevidí.\nMohl byste nám něco o Noře z Kvítele povědět?\nNora byla od začátku zkrátka výborná! Svá štěňata nechávám vyzrát a proto na ně s aportem nijak nespěchám. Před jedním honem mi však začala hárat fena, kterou jsem měl pro svou praktickou myslivost a tak mi nezbylo nic jiného, než vzít Noru. Bylo jí tehdy sedm měsíců a ona to snesla úplně báječně, sama pochopila, co se po ní chce a začala přinášet. Když jsem viděl, že je již takhle vyzrálá, začali jsme hned cvičit, takže na zkouškách patřila k těm mladším psům. Celkově to je fena vynikajících kvalit, velmi zodpovědná. Od začátku jsem věděl, že bude výborná. Tím víc mě letošní MKP mrzel, protože za poslední tři čtvrtě roku neudělala jedinou chybu.\nNora pracovala na barvě jako hlasič. Prý jsou její práce pověstné?\nTo ano, takovou práci jakou předváděla ona se nevidí každý den. Hlásila s radostí i velmi staré barvy! Už když jsme s Josefem Hendlem cvičili, tak nás občas přiváděla k úžasu, jak dlouho vydržela poctivě hlásit a čekat na svou odměnu. Ale teprve, když vedete na zkouškách, kde se takto fena předvede a přihlížející neudrží slzy dojetím, pak je to opravdu nezapomenutelné. Nám se to stalo na Memoriálu Richarda Knolla. Ale nejen za práci v lese si Nory na tomto memoriálu vážím. Polní disciplíny probíhaly v pětatřicetistupňových vedrech a zvěř se jen těžko hledala. Společný hon trval osmnáct minut a hned potom jsem šel jako první na hledání. Jen jsem Noru polil a dal jí napít. Hledali jsme osmadvacet minut ve vysokém porostu řepy, ale Nora všechno skvěle vydržela a já tvrdím, že to bylo za daných podmínek obdivuhodné.\nMluvil jste o tom, že s aportem při výcviku nespěcháte. Kdy s ním tedy začínáte?\nNejsem toho názoru, že se mají aporty cvičit hned. Se štěňaty je to stejné jako s dětmi, musí se nechat dozrát, aby zjistila, proč vůbec na světě jsou. Do honitby je ale beru hned, jak je to možné. Podle jejich věku, kondice a také podle počasí prodlužuji procházky. Je to nejdůležitější fáze, kdy nový pes získává kontakt s člověkem, zvykne si na každodenní činnost a probudí se v nich lovecká vášeň. Často je beru se staršími psy, od kterých se nejrychleji učí. S aportem začínám individuálně, podle vyspělosti daného psa. Nejdříve je nechám přinášet hravě a teprve potom je učím předávat v sedě. Také se nebojím používat psy ve výcviku v praxi. Myslím, že nejlepší zkušenost s přinášením teplé zvěře získá pes jedině na pořádném honu.\nVidíte nějaký rozdíl mezi učením přinášení v době, když jste začínal a současností?\nRozdíl je opravdu veliký. Dříve byly s aportem velké problémy a nebylo výjimkou učit je i přes půl roku. Takovou dobu jsem například učil přinášení i Hedu z Kvítele, kterou jsem vedl také na MKP. Tehdy jsme měli samé čtyřky, až na poslední disciplíně se nám nezadařilo a nakonec jsme skončili třetí. Ale ještě se vrátím k otázce - dnešní psi jsou již tak vyšlechtění, že mají aporty "v sobě". Učení je potom daleko snadnější. Štěňata mají také o hodně větší fyzické dispozice a mohou začínat chodit do honitby mnohem dříve.\nCvičíte ve vlastní honitbě?\nAno jsem členem MS Klapý, kde cvičím od začátku. Sice musím výcvik hodně přizpůsobovat zemědělské výrobě v okolí, ale to je asi všude. Na lesní práce dojíždím, protože zde nejsou vhodné podmínky. Dnes i u nás stavy drobné zvěře velice ubyly, ale dříve jí tu bývalo tolik, že se k nám jezdilo cvičit o víkendech hromadně. Členové kynologické komise, kteří připravovali nějakého psa na zkoušky, se domluvili a kromě cvičení jsme si užili i hodně legrace.\nKK OMS Litoměřice je opravdu známá svým přístupem ke cvičení. Jak jste zde začínal Vy?\nNevím úplně přesně, ale myslím, že někdy v šedesátém třetím roce jsem spolu s Josefem Němcem vstoupil do naší kynologické komise. Od té doby jsem jejím členem, ale tehdy jich měla pouze osm. Později se začala rozšiřovat a dnes tam chodí spousta lidí, kteří o práci se psy mají opravdový zájem.\nV čem vidíte tajemství úspěchů litoměřických vůdců?\nPředevším byl v naší kynologické komisi vždy vynikající kolektiv, a to nejen za současného vedení Václava Kratochvíla a před ním Miloslava Šnobra, ale i za dřívějších předsedů. Určitě nejdůležitějším krokem k úspěchu byl začátek pořádání společných nácviček. Vůdci měli možnost učit se od sebe navzájem a později se samozřejmě snažili být o něco lepší než ti druzí. S konkurencí rostou výkony a výsledky zdejších vůdců začaly být brzy vidět. Také se často společně scházíme, protože naše schůze - aktivy, jak jim říkáme, se konají pravidelně jednou měsíčně. To, že je tu dobrá parta se projeví také v tom, že když se na aktivu rozhodneme uspořádat nějakou akci, tak se všichni bez komentářů zapojí a nehledí na čas a na finanční náklady. Za léta mého působení v KK jsme připravovali veškeré zkoušky zadarmo. Dnes je vše složitější, protože drobné zvěře ubývá a musíme za výcvikem jezdit mnohdy velmi daleko. Také v některých honitbách musíme za možnost výcviku platit a to už je opravdu náročné.\nKK je známá výchovou nových mladých vůdců.\nMyslím, že tady jsou vynikající výcvikáři po stránce odborné, ale také lidské. Mladé lidi mezi sebe bereme a snažíme se jim poradit, ale někomu stačí jen vidět někoho zkušeného a sám už ví, co dělat. Ale to víte, jsou i tací, kterým můžete danou věc podrobně popsat třeba čtyřikrát a nic mu to neřekne. To je právě na výcviku to pěkné, že k němu musí mít člověk určitý cit.\nV KK jste již více než čtyřicet let, jak jste se k myslivecké kynologii vůbec dostal?\nZkoušky z myslivosti jsem složil v padesátém šestém roce a prvního psa jsem cvičil o rok později. V rodině jsme myslivost neměli, ale už jako kluk jsem chodil pomáhat na koroptví hony. U nás doma byli psi vždycky, ale byli to spíše němečtí ovčáci. Potom si bratranec pořídil fenu gordonsetra a ta měla neplánovaně štěňata s českým fouskem. Jedno z nich jsem získal, byl to takový mohutný "černý fousek". Chodil jsem s ním na hony, byl výborný a vytrvalý. Měl absolutní poslušnost, ale byl to také velmi náruživý lovec. Později mi zdejší myslivci přispěli na mou první fenku německého krátkosrstého ohaře od pana Hofmana z Lovosic. Jmenovala se Cita z Lovoše a byla potomek vítěze MKP. S tou jsem začal už opravdu cvičit, úspěšně jsme absolvovali všestranné zkoušky a později jsem na této feně založil svou chovnou stanici.\nVaše chovná stanice "z Kvítele" je mezi mysliveckou veřejností dobře známá. Měl jste takové úspěchy již od začátku?\nMusím říct, že jsem měl hned s prvními štěňaty šťastnou ruku. Citu jsem nechal nakrýt Rugem z Dinovského mlýna pana Charouzka. Byl to vynikající vrh po exteriérové, ale především i po pracovní stránce. To bylo někdy v šedesátém prvním roce. Potom jsem nějaký čas nechoval, bylo moc práce a také jsem měl malé děti. Až později jsem se začal chovu více věnovat. Vždy jsem byl u svých odchovů hrdý na to, že v nich "byla" polní práce - nos, rychlost a vytrvalost. A to platí doposud, navíc se mi podařilo dosáhnout v chovu lehké ovladatelnosti psů. Oproti začátkům mám teď pocit, že už ani necvičím, spíš si s nimi hraji. Ale trvalo to delší dobu, než se člověk chytil, než se mi podařilo sehnat kvalitní chovný materiál a měl psy, které jsem skutečně celý život chtěl.\nPodle čeho si vybíráte psy k výcviku?\nDříve jsem se věnoval každému psu, kterého mi přivedli a snažil jsem se ho dovést, kam jen to bylo možné. Dnes se samozřejmě s každým psem snažím dosáhnout také co nejlepších výsledků, ale hodně si vybírám. Vím, že jsem udělal při výcviku spoustu chyb a teď už koukám na to, abych si zbytečně nepřidělával práci. Hodně sleduji povahu psa a jak je na tom především po psychické stránce. Podle toho se potom musí při výcviku postupovat a s některými psy je mnoho starostí navíc. Proto si rád cvičím své odchovy, se kterými jsem naprosto spokojený.\nKdy se Vám poprvé podařilo vést na MKP?\nPoprvé jsem v roce 1966 vedl Kuno Cvinku. To byl pes, na kterém se přede mnou vystřídalo několik cvičitelů a mě na jeho výcvik museli přemluvit. Cvičení nebylo lehké především proto, že jsem po práci ještě stavěl dům. Když jsme se nominovali na MKP, tak mi místní kynologové říkali, že jim se to nepodařilo za celý život a mně tak brzy. Podruhé už jsem vedl svůj odchov, vlastně jedno ze svých prvních štěňat, Blanku z Kvítele, to bylo v roce šedesát devět.\nJak se díváte na MKP?\nJe to naše vrcholná kynologická akce. Tradice, která je z každého ročníku cítit, nemá ve světě obdoby a také náročnost obou dní, kdy psi musí absolvovat dvaatřicet disciplín ji řadí k těm nejtěžším soutěžím. Už jen účast zde je sen každého, kdo se myslivecké kynologii věnuje a nevěřím nikomu, kdo tvrdí, že ne.\nCo říkáte připravovaným změnám ve zkušebním řádu?\nU nás v KK se tyto změny hodně diskutovaly a některé z nich budou jistě přínosné. Jediného, čeho se bojím je, aby přidáním nových disciplín v práci na poli - jako je styl a rychlost, nebyl dáván příliš velký prostor pro subjektivní náhled rozhodčích. Ti zkušení toto všechno umí zhodnotit v disciplíně hledání a ti méně zkušení budou jen těžko posuzovat styl práce plemen, které nikdy na zkoušky nepřipravovali. Ohař patří především do pole, ale všestranný ohař musí umět všechno. Co se týče snížení rozdílů koeficientů ve způsobu vedení na barvách, tak se zde hodně angažovali převážně ti, kteří neumějí hlasiče cvičit. Navíc mi, podle toho, co jsem o nových zkušebních řádech slyšel, vadí, že se neustále v posuzování ulevuje. Snižuje se tím postupně úroveň chovu psů, jako celku.\nMyslíte, že by mohly změny zasáhnout i MKP?\nTo by bylo jednou z největších chyb. Rozhodně nejsem pro změny v tomto memoriálu. Je to soutěž, která láká zahraniční účastníky svou tradicí, náročností a možností naučit svého psa ještě něco jiného, než předváděli na zkouškách ve své zemi. Proč by k nám jezdil někdo ze zahraničí na stejnou soutěž, kterou má doma. I když jsem byl mnohokrát v zahraničí a viděl jsem různé typy soutěží rozličných obtíží, přesto si nejvíc vážím právě MKP.\nMohl byste se nám pochlubit zahraničními úspěchy?\nZúčastnil jsem se několikrát IKP a také jsem byl třikrát na mistrovství světa ohařů - v Itálii, Holandsku a Chorvatsku. Nejlepší umístění, kterého se mi podařilo v zahraničí dosáhnout, je asi loňský start s Norou z Kvítele ve Francii na IKP. Moc se nám dařilo a ze sto třiceti devíti psů jsme byli šestí. Dokonce mám jednu historku z Itálie. Měl jsem výborného psa, ale občas udělal něco nepředpokládaného. Při jedné disciplíně za námi stálo snad dvě stě lidí a on znervózněl. Já už jsem to na něm poznal a věděl, že je zle... Potom využil příležitosti a utekl. Do večera se nevrátil a my už museli druhý den odjet, smířil jsem se s tím, že se vrátím bez něj. Naštěstí mi pomohl místní pořadatel, který měl konexe na policii a řekl, že večer pes bude. Našli ho dvacet kilometrů daleko! Nakonec jsem s ním vyhrál VZ a doslat jsem se s ním i na MRK, ale bohužel na MKP, který se konal u nás na Litoměřicku, už jsem se nedostal... Pan Josef Novák cvičil snad všechna plemena ohařů, ale nejvíce mu učarovali němečtí krátkosrstí ohaři o nichž říká, že je to takový "ideál". Také s nimi dosáhl svých největších úspěchů. Když se zeptáte, jak to "dělá", zjistíte, že nic není zadarmo, a že každý dobrý výsledek ho stál mnoho hodin práce. Tvrdí, že každá disciplína se musí propracovat důsledně a nikdy by nešel na zkoušky se psem, o kterém ví, že na ně není skutečně připravený. Také jako všestranný rozhodčí nepatří k těm, kteří by dobré známky rozdávali, ale, jak sám říká, hledí na to, aby nikomu neublížil, protože si v té situaci vždy představí sám sebe. Na konci roku 2005 oslavil pan Novák významné životní jubileum sedmdesáti let. Naše redakce přeje mnoho pevného zdraví a ještě spoustu úspěchů na dalších soutěžích!


Zboží značky Vlk Jaroslav doručíme už v den objednávky. Přečtěte si, proč nakupovat na Alza.cz.\n6 důvodů, proč nakupovat produkty Vlk Jaroslav na Alza.cz\nZboží Vlk Jaroslav skladem umíme doručit už v den objednávky! Doručujeme i o víkendu.\nZboží značky Vlk Jaroslav, které najdete v naší nabídce\nKnihy Vlk Jaroslav


Přípravky na bělení zubů VADEMECUM - Lékárna.cz\nPřípravky na bělení zubů VADEMECUM\nDruh zboží: zubní pasty\nOslňte přátele, známé i kolemjdoucí zářivým úsměvem. Nemusíte se objednávat k dentistovi na drahé bělení zubů, stačí když si u nás pořídíte produkty na domácí bělení zubů. Zbavíte se tak zažloutlého odstínu svých zubů a budete se chlubit hollywoodským úsměvem.\nPřípravky na bělení zubů - detailní popis\nMožnosti domácího bělení zubů\nBělicí zubní pasty, gely a ústní vody – právě pasty vás zbaví nechtěných tmavých skvrn od kávy nebo vína. Zubům navrací jejich přírodní bělost. Aby se však účinky dostavily, je nutné čistit si zuby touto pastou nebo pudrem pravidelně a dlouhodobě. Určitě to tedy nevzdávejte po jednom balení přípravku. Doporučujeme vám například účinné zubní pasty Swissdent.\nBělicí gely – gel se nanáší do speciálního nosiče, který nasazujete na zuby. Sada na domácí bělení by měla obsahovat aplikátor gelu a bělicí gel (může být vícefázový).\nPero na bělení zubů – gel se nanáší aplikátorem v podobě pera přímo na zuby. Gel působí téměř okamžitě po nanesení. Stačí ho na zubech nechat jen pár desítek minut. Vyhnete se tak dlouhému nočnímu bělení zubů.\nTipy v oblasti bělení zubů\nJeště před samotným bělením zubů vám ale dáme jednu radu: vyhýbejte se jídlu a nápojům, které zanechávají na zubech skvrny. Jedná se hlavně o kávu, slazené limonády, červené víno nebo třeba čokoládu. Vliv na barvu zubů má také užívání antibiotik, a to především v dětství.\nAbyste dosáhli zářícího úsměvu ještě rychleji, podpořte bělení přírodní cestou. Bělicí účinky mají například jahody, jablko nebo mrkev. Naopak si dejte pozor na citron, který naleptává zubní sklovinu.


Všechny ingredience by měly být vychlazené. Kokosový ořech oloupeme, odřízneme vršek a slijeme kokosové mléko. Mléko důkladně promícháme se smetanou, vodkou, citrónovou šťávou a nalijeme zpět do kokosového ořechu. Podáváme s brčkem a lžící. Ovocný salát s kokosem 250 g bílého hroznového vína, 500 g aromatických jablek, 2 lžíce citrónové šťávy, 1 dcl bílého vína, 100 g čerstvých nebo sušených datlí, 1 lžíce včelího medu, máta peprná, 3 lžíce bílého rumu, 4 lžíce čerstvého kokosového mléka, 1 lžíce cukru, 30 g zázvoru, 50 g kokosového ořechu\nOvesné vločky uvaříme v mléce, přisypeme nastrouhaný kokos a kousky manga (může být mangová dřeň). Nepřislazujeme. Banán smažený v kokosovém těstíčku


První číslo Ex – kulturní přílohy časopisu Reflex | Reflex.cz\nPrvní číslo Ex – kulturní přílohy časopisu Reflex\nRX online 6. ledna 2005 • 00:43\nEx bude od nynějška vycházet týden co týden jako samostatná příloha Reflexu, a to hned ve třech mutacích: české, moravské a pražské. Každá přináší aktuální programy kin, divadel, klubů a koncertních sálů v daném regionu a k tomu výběr z nabídky výstav. Dále je tu knižní servis, který připravuje redakce EX ve spolupráci s Jiřím Rulfem, a upoutávky na vybraná CD a DVD.\nEx bude od nynějška vycházet týden co týden jako samostatná příloha Reflexu, a to hned ve třech mutacích:\nčeské, moravské a pražské (ke stažení ve fomátu PDF). Každá přináší aktuální programy kin, divadel, klubů a koncertních sálů v daném regionu a k tomu výběr z nabídky výstav. Dále je tu knižní servis, který připravuje redakce EX ve spolupráci s Jiřím Rulfem, a upoutávky na vybraná CD a DVD.\nNa poslední filmové premiéry si posvítí Reflektor Tomáše Baldýnského:\n„Těm z vás, kteří věří na novoroční předsevzetí, přináší první lednový týden nejkrásnější dárek. Šance žít zdravě, a přesto jít na KAFE A CIGÁRA se neobjevuje každý den (a filmů jako Kafe a cigára koneckonců taky moc není). Není to sice jediný novoroční film, můžete si zkazit náladu třeba s druhým dílem hororu RESIDENT EVIL – APOKALYPSA, v němž si Milla Jovovichová hraje na Laru Croftovou ve městě plném lidí nakažených zhoubným T-virem (údajně nemá nic společného s T-Rentou či T-Music)...“\nJana Kománková na koncert americké skupiny divých děv Wage OF Sin v Klubu 007: „Jsou hodně mladé a hodně opravdové: jejich rozervané písně o zlomených srdcích a nejistotě působí jako něco, co vzniklo z potřeby tvořit, ne z potřeby stát se celebritou.“\nMardošu zase zaujala Kulturní ozdravovna Jana Buriana. Mikroskopický rozhovor prověří paměťové buňky DJ Howsky.\nZ pražských divadel EX tento týden doporučí paradoxně ostravské Bílé divadlo s nahými herci, kteří oživují obrazy lyžařů Martina Velíška.\nMenu Petra Volfa (tentokrát s architektem-solitérem Emilem Králíčkem, fotografem Antanasem Sutkusem a českou malbou 19. století) předjímá 14 doporučených výstav v hlavním městě.\nČeská mimopražská mutace se zaměřuje na kulturní dění ve velkých univerzitních městech: Českých Budějovicích, Hradci Králové, Liberci, Plzni a Ústí nad Labem k nimž se druží bonusové kulturní tipy z dalších měst. Je v něm velebena mladá krev českého komiksu v nové knize Inseminátor, jejíž vydání jsme zvolili za kulturní událost týdne.\nV moravské mutaci, jež se soustředí na brněnské, ostravské a olomoucké kulturní dění, zase vyzdvihujeme unikátní výstavu Vladimíra Boudníka v Domě umění města Brna. A nejen pro brňáky zde čeká pravidelný „Kočár do Vídně“ – malý kulturní tip z rakouské metropole, který se tentokrát týká výstavy Marca Chagalla.


Adam Suchý: Nechci být lhostejný k sobě ani ke druhým | Vltava\nAdam Suchý, básník a psycholog. Moderuje Michal Bureš\nFoto Oloumoucký deník\nBásník a psycholog Adam Suchý (*1974) své dětství prožil v Šumperku, obklopen krajinou moravských Sudet. Sám se v dospívání cítil jako zasněný romantik, tapavec na pustém ouskalí. "Ve městě nás bylo takových víc, měli jsme přirozenou potřebu se sdružovat, nebýt osamělí," vypráví Adam Suchý. "Z obdobného popudu taky Kančí les (fotograficko-básnická sbírka) roku 1997 vznikl. Řekl jsem si, že chci svým kamarádům ukázat a dokázat, že i já umím a dovedu."\nAdam Suchý vystudoval FF UP a v současné době je privátním psychologem v Prostějově. "V průběhu studia jsem i já musel projít psychoterapií, ocitnout se v podobné roli jako mí klienti. Prožíval jsem to coby nevšední dobrodružství sebepoznávání. Vyhrabal jsem z toho batohu, co vláčím na zádech, všechno možné a náležitě to pojmenoval a snad i roztřídil. Dál s hlavou vztyčenou a patřičným sebevědomím a láskou k sobě samému může jít jen ten, kdo si podobným stádiem prošel. Je to v mnoha směrech očistné. A platí to i pro národ."\nV současné době se Adam Suchý věnuje psaní prózy, snad románu, který, věřme, zdárně dopíše.


Sedací soupravy, jaké by si každý přál v obývacím pokoji - Perfektní nábytek.cz\nHlavní stránka » Obývací stěny » Sedací soupravy, jaké by si každý přál v obývacím pokoji\n1 Moderna s atraktivním vzhledem\n1.1 Sedací soupravy v okázalém retro designu\nKaždému se tak bude hodit jiný typ a nemusí vždy vsadit jen na to, co je trendem. Do vašeho interiéru tak zrovna může pasovat retro nebo jiná sedací souprava. Záleží tak na vás, k jakému proudu se připojíte, jestli raději jednoduchost nebo vzorování.\nModerna s atraktivním vzhledem\nTyto sedací soupravy jsou velmi okázalým prvkem obývacích pokojů. Jejich prestiž spočívá ve kvalitní výrobě, která je podtržena o exkluzivní vzhled a další funkce. Sedací soupravy 3 1 1 nebo 3 2 1 se staly hitem současnosti. U tohoto nábytku tak máte velké pole působnosti nejen, co se týče tvarů a velikostí, ale i barev. Nespočet potahových látek vám umožní výběr přesně podle tónu a ostatního ladění nábytku v obývacím pokoji. Vytvořit se dá soulad barev nebo naopak kontrast.\nPlně funkční sedací soupravy s trojsedákem a dvěma křesly si zachovávají své postavení a přicházejí s novodobou technologií výroby. Tento druh nábytku se snaží o nadčasový koncept a vytvoření si takové nálady i doma. Pro velké obývací místnosti je vhodné využít dalšího prostoru pro dvě sedací soupravy s jedním křeslem neboli 3 2 1. Barva už záleží na vás, fuchsiová v neonu váš obývák dokonale pozvedne. Budete se tu cítit skvěle. Kdo nemá rád výrazné a křiklavé barvy, může zůstat u béžové, černé nebo hnědé klasiky.\nSedací soupravy v okázalém retro designu\nKomu se nelíbí ultramoderní nábytek, může sáhnout do řad retra. Ač je novodobě vyroben, svůj původ v sobě nezapře ve tvarech ani barvách a dalších vzorech. Člověk by si měl dát záležet s výběrem potahu, ač se to zdá zprvu jako detail.\nTaké si před nákupem uvědomit, jaký roh sedací soupravy vlastně potřebuje. Retro soupravy jsou zrovna typem, které jsou v tomto provedení dost často vyráběny. Klasická křesílka s polštářovitým rázem rádoby ušáků si zamilujete.\nVšechny sedací soupravy nábytku do obývacího pokoje vynikají vysokou kvalitou a mimořádnými vlastnostmi. Stačí si jen vybrat funkci, kterou chcete, aby vaše sedací souprava měla mít a nepostrádat. Novinkou jsou i omyvatelné plochy sedacích souprav.


Aby bylo možné dosáhnout svobodnosti, konkrétnosti, informovanosti a jednoznačnosti projevu vůle subjektu údajů, stanovuje obecné nařízení v článku 7 podmínky vyjádření souhlasu. Zásadní je tzv. odlišitelnost souhlasu, což znamená, že souhlas musí být odlišen od jiných skutečností, ke kterým se subjekt údajů vyjadřuje. Pro názornost, souhlas tak musí být oddělený např. od smlouvy či obchodních podmínek, resp. již není možné, aby byl jejich nedílnou součástí. Zároveň nesmí být uzavření smlouvy (např. na poskytnutí služby) podmiňováno poskytnutím souhlasu se zpracováním osobních údajů. Je však samozřejmé, že v závislosti na službě či výrobku bude správce muset zpracovávat (bez souhlasu) určité množství osobních údajů subjektu údajů právě pro účely plnění smlouvy či plnění zákonem stanovené povinnosti, což činí bez souhlasu subjektu údajů.\n„Článek 7 EU obecné nařízení o ochraně osobních údajů „Podmínky vyjádření souhlasu“\nPři posuzování toho, zda je souhlas svobodný, musí být důsledně zohledněna skutečnost, zda je mimo jiné plnění smlouvy, včetně poskytnutí služby, podmíněno souhlasem se zpracováním osobních údajů, které není pro plnění dané smlouvy nutné.“


Látky Nebezpečné Pro Zdraví Příklady? - Úvod | ASKLEPION s.r.o.\nLátky Nebezpečné Pro Zdraví Příklady?\nperoxid vodíku – žíravá látka sloužící k dezinfekci. Další velmi nebezpečnou skupinou jsou látky hořlavé, tj. ethanol, aceton, toluen, benzín, barvy, laky, ředidla a dále propan-butan, který je hojně využívaný jako palivo do grilů, teplometů apod.\nJaký je podíl nebezpečných látek v práci?\nTento podíl zůstává od roku 2000 prakticky nezměněn. Dalších 15 % pracovníků uvádí, že v práci vdechují kouř, výpary či prach. Některé vysoce nebezpečné látky, například azbest nebo polychlorované bifenyly (PCB), jsou dnes zakázány nebo pod přísnou kontrolou.\nJaké látky poškozují zdraví?\n2. Jaké druhy existují?\npřímo poškozující látky, které mohou způsobit újmu na zdraví po předchozí chemické reakci i bez ní,\nmateriály citlivé na vodu, jež reagují s vodou nebo párou a vytvářejí teplo nebo hořlavé/výbušné plyny,\nCo je to nebezpečná látka?\nNebezpečné látky – jakákoli kapalina, plyn nebo pevná látka, jež představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost pracovníků – lze najít téměř na všech pracovištích. Po celé Evropě přicházejí do styku s chemickými a biologickými činiteli, které jim mohou způsobit újmu, miliony pracovníků.\nCo jsou nebezpečné chemické látky?\nNebezpečné chemické látky a směsi jsou látky, které vykazují jednu nebo více nebezpečných vlastností. Klasifikace chemický látek, která je platná od 1. prosince 2012, je dána Evropskou směrnicí ES 1272/2008.\nKteré plyny jsou nejvíce nebezpečné?\n14 Který z plynů je nejvíce nebezpečný z hlediska možnosti výbuchu? Methan (SHV = 5,0 % a HHV = 15 %); Acetylen (SHV = 1,5 % a HHV = 82 %); Propan (SHV = 2,1 % a HHV = 9,5 %). Acetylen, protože má největší rozsah koncentrací výbušnosti.\nKteré látky mohou člověku způsobit otravu?\nMezi nejznámější jedy patří:\nkyanidy. kyanid draselný (cyankáli) kyanovodík.\narsen a jeho sloučeniny. oxid arsenitý neboli arsenik.\nberyllium a jeho sloučeniny.\nbaryum a jeho sloučeniny.\nJaké jsou chemické látky?\nChemické látky jsou chemické prvky a jejich sloučeniny v přírodním stavu nebo získané výrobním postupem včetně případných přísad nezbytných pro uchování jejich stability a jakýchkoliv nečistot vznikajících ve výrobním procesu, s výjimkou rozpouštědel, která mohou být z látek oddělena bez změny jejich složení nebo\nCo znamenají výstražné symboly?\nVýstražné symboly ve tvaru kosočtverce označují druh nebezpečí souvisejícího s používáním nebezpečné látky nebo směsi. Na štítcích jsou výstražné symboly doplněny signálními slovy, údaji o nebezpečnosti a bezpečnostními údaji, a rovněž údaji o látce a dodavateli.\nCo je to látka chemie?\nChemické látky. Látka je veškerá hmota, která tvoří neživou a živou přírodu. Chemická látka je látka, která má v každé své části stejné chemické složení a lze ji vyjádřit vzorcem nebo značkou. Chemické látky dělíme na chemické prvky a chemické sloučeniny.\nCo dělat při úniku chemických látek?\nHlavní zásadou při chemických ha- váriích je nepřibližovat se k místu havárie. Lidé nacházející se venku či v autě musí urychleně vstoupit do nejbližšího budovy.\nBudete mít zájem: Hallux valgus – šikmý (vbočený) palec na noze – konzervativní léčba nebo chirurgický zákrok?\nJaká je nejúčinnější Improvizovaná ochrana dýchacích cest z níže uvedených při úniku nebezpečných látek?\nOchrana dýchacích cest: Nejvhodnějším způsobem je překrytí úst a nosu za použití: vodou mírně navlhčené roušky z kapesníku, froté ručníku, utěrky, kusu flanelové látky. navlhčené buničité vaty.\nCo je Horlava látka?\nHořlavina je látka, která za podmínek požáru hoří a uvolňuje při tom energii, nejčastěji světlo a teplo. Během procesů hoření mění svůj chemický charakter a při tom může docházet (v závislosti na povaze hořlaviny a podmínkách hoření) k vývoji široké palety látek a to včetně látek toxických.\nCo jsou to extrémně hořlavé látky?\nLátka je považována za hořlavou, má-li bod vzplanutí vyšší než 37,8 °C, ale méně než 93,3 °C. Látka je považována za vysoce hořlavou, má-li bod vzplanutí nižší než 37,8 °C. Jsou-li hořlavé a vysoce hořlavé materiály a látky vystaveny teplotě bodu vzplanutí, generují páry, což může způsobit jejich vznícení.\nCo je nízkovroucí kapalina?\nZa nízkovroucí kapalinu je považována taková látka, která má za „normálního tlaku“ (101 325 Pa) teplotu hoření nižší než 50 °C.


Deník zdravotní sestry v době pandemie 1: Říkám si, že je to dočasný | Heroine\n15 328 | Šárka Albrechtová | 2. 4. 2020 | 23 komentářů | Deník zdravotní sestry\nChystám se na denní směnu. Včera jsem se stavovala v práci, abych tam donesla koše na špinavé prádlo, a kolegyně tam právě intubovaly našeho prvního pacienta, který to potřeboval. Čekám tak připomínky, které se budou týkat výbavy resuscitačního stolku a podobně. Je strašně těžký to všechno chystat za pochodu. Mám hlavu jak balón, v noci jsem špatně spala, protože se mi pořád točilo hlavou, co všechno mám udělat. Píšu si pořád poznámky ohledně toho, co je potřeba, ale když si ty poznámky jednou odnesu do infekčního prostoru, tak už si je pak nemůžu vzít zpátky. Je to složitý. Uvidíme, co nám den přinese.\nChystám se mít dvanáctihodinovou směnu. Znamená to oblíkat se dvakrát do tyveku (ochranný oblek - pozn. red.), dělat kolem pacientů všechno, co je potřeba, a ještě připravovat a dolaďovat celé oddělení s nedostatkem materiálu a vybavení i s technickými problémy. Jsem z toho nervózní, ale doufám, že k tomu není důvod, a že ráno potkám dobře naladěné kolegyně s chutí do práce a ochotou mi pomoc v těžké situaci.\nTa sestřička byla téměř stará jako já, takže logicky mě napadá to všechno, co ani nechci pojmenovávat.\nRáno jsem našla ve zprávách, že zemřela sestřička, která se nakazila koronavirem v Thomayerově nemocnici. Víc informací v té zprávě nebylo, jen to, že zemřela doma. Dneska na stránce ošetřovatelství.info, kam si zdravotníci píšou různé postřehy, bylo ranní šílenství kolem toho, jak to bylo, proč to bylo, jestli měla ochranné pomůcky, jestli měla to, nebo ono, že byla mladá… Spekulace v médiích jsou hrozné, pravdu se asi nedozvíme.\nJe to nepříjemný. Jednak se trochu bojím, co se stane v práci, jak budou kolegyně reagovat na to, že se zase sníží počet těch, které budou ochotné pracovat na fever clinic. Druhá věc je můj osobní nedobrý pocit. Ta sestřička byla téměř stará jako já, takže logicky mě napadá to všechno, co ani nechci pojmenovávat. Třetí věc je, že jsem se prostě rozhodla, že nebudu blbnout. Budu se snažit zůstat klidná a dělat všechno tak, jak mám.\nČtvrtá věc je stálá diskuse ohledně ochranných prostředků. O víkendu jsem našla na stránkách ministerstva vnitra doporučené ochranné prostředky pro pracující s infekcí. My v současné době používáme filtry FFP2, protože FFP3 nejsou. Zpráva, kterou mám od lékářů, je, že FFP2 nás chrání zhruba na 95 procent, a ty FFP3 chrání na 99 procent. Nezdá se mi v tom zas tak velký rozdíl. Přes filtry používáme ještě štíty, které jsou povinnou výbavou v tomto prostředí.\nV pátek nám přišla nová zásilka z Číny. Těžko to popisovat, mám kolem toho trošku „schízu“, protože ty respirátory jsou jiný než český. Chci věřit, že jsou stejně účinné jako naše české. Pevně věřím i v to, že stejně účinné jsou i čínské tyveky. Perlička je, že velikosti tyveků nám přišly pouze do 175 cm, protože čínská populace je zřejmě menší. Nevím, do čeho se oblíknou doktoři, kteří mají 195 cm. Logicky z toho vyplývá, že tam s námi pravděpodobně nebudou moc pracovat, což znamená další nedostatek pracovní síly. Je toho moc, ale věřím, že to všechno bude dobrý a že to zvládneme. Doufám, že si jednou si řekneme, že to bylo hrozný, ale zvládlo se to, a že všichni mí blízcí a všichni, které mám ráda… (pláč).\nPacientů dneska nebylo moc, ale je pravdou, že přibývá těch, kteří jsou v těžším stavu - to znamená pacientů, kteří potřebují hospitalizaci.\nRáno jsem na střídací denní místnosti potkala kolegyni, u které jsem netušila, jestli ví, že se mnou má jít na naši fever kliniku, protože byla napsaná na standartní příjmové oddělení, ale když to zjistila, tak řekla ok, jdu do toho s tebou. To bylo moc příjemný, protože jsem nemusela zvládat ten první stres z toho, že někdo nechce jít pracovat tam, kam je určenej. Pacientů dneska nebylo moc, ale je pravdou, že přibývá těch, kteří jsou v těžším stavu - to znamená pacientů, kteří potřebují hospitalizaci. Ty obtíže jsou různého druhu, ale převládají lidi, kteří trpí na vysokou teplotou a bolesti celého těla. Všem nabíráme odběry na Covid, a ukládáme je do nemocnice, aby o ně bylo postaráno.\nDnešek byl taky hodně administrativní. Řešila jsem různé věci, na které nejsem zvyklá. Emaily s lékárnou, dodávky materiálů, které potřebujeme, respirátory, tyveky, jednorázové operační oblečení… s tím se hodně peru, a upřímně mě to moc netěší. Já jsem prostě sestra, která je ráda s pacientem, ale říkám si, že je to dočasný a že to zvládnu.\nDalší věc, která je příjemná a opakuje se několik dní po sobě, je, že k nám na oddělení posílají různé firmy obědy, večeře, ovoce, minulý týden jsme dostaly i květiny. Já jsem velmi emocionální, dělá mi to obrovskou radost, mám husí kůži pokaždé, když někdo takový přijede, zastaví před naším oddělením a řekne dík. Je to příjemná a velká motivace v tom shonu a napětí.\nŘeším i nepříjemné věci s kolegy. Musím hlídat, jak svou práci dělají. Dneska jsem měla trochu konflikt s kolegyní, která přišla pozdě. Střídáme se ve třičtvrtě na sedm, ale kolegyně přišla v sedm a tvrdila, že se nemohla dozvonit na naše oddělení. Tohle mě straně mrzí. Kdyby řekla, ujela mi tramvaj, nebo jsem dlouho randila, tak bych to pochopila, ale tvrdit, že se nedozvoním na oddělení, které má prosklené dveře…\nS rodinou jsem v kontaktu a všechno je u nich v pořádku, takže si vypiju čaj, půjdu spát a zítra půjdu rovnou do práce.\nDalší díl: Deník zdravotní sestry v době pandemie 2: Začínám mít stíhu z dezinfekce


Jak došlo k záhadné havárii? Zraněného muže našli na benzince, jeho skútr ale zmizel – Novinykraje.cz\nHomeKRIMIJak došlo k záhadné havárii? Zraněného muže našli na benzince, jeho skútr ale zmizel\nZLÍNSKO – Nad podivným případem si lámou hlavu dopravní policisté. Prověřují totiž záhadnou nehodu muže na skútru, ke které došlo v pondělí 12. dubna asi 40 minut po jedné ráno na Zlínsku. Nyní žádají o pomoc také veřejnost.\nHlídka policistů během noční služby zahlédla u čerpací stanice v Napajedlech muže s přilbou na hlavě, který byl zjevně zraněný. „Vysvětlil policistům, že jel z Otrokovic do Napajedel na černém skútru značky Aprilia, na kterém havaroval do příkopu a přitom se zranil. Policisté přivolali záchranáře, kteří muže převezli do nemocnice,“ sdělila policejní mluvčí Monika Kozumplíková.\nHavarovaný skútr se ale nikde v okolí neobjevil ani v následujících dnech. „Není tak jasné, zda muž skutečně havaroval na motocyklu nebo si zranění způsobil jinak, například pádem. Vzhledem ke zmatenému a nepředvídatelnému chování zraněného muže podali dopravní policisté podnět k přezkoumání jeho zdravotní způsobilosti k řízení motorových vozidel,“ dodala Kozumplíková.\nPřípadem se nyní zabývají dopravní policisté. „Pokud jste viděli v pondělí 40 minut po jedné hodině ráno muže na skútru jedoucího z Otrokovic do Napajedel, volejte, prosím na linku tísňového volání policie 158. Stejně tak nám pomohou informace o tom, kde se havarovaný skútr nachází,“ vyzvala Monika Kozumplíková.\nZLÍNSKO – Ve Zlíně a Otrokovicích se chystá další Den bez aut. Do akce, která má poukázat na alternativní způsoby dopravy bez automobilů, se zapojí […]\nVirtuální fotbalové derby vyneslo nemocnicím přes 300 tisíc korun\nZLÍNSKÝ KRAJ – Dva fotbaloví rivalové spojili síly v době koronaviru a uspořádali charitativní klání. Výtěžek z virtuálního derby rozdělily kluby FC Fastav Zlín a 1. FC […]


Lednový díl najdete zde.\nÚnor bílý pole sílí – na mě letošní únor působil velice černě. A nejen protože nenapadnul sníh.\nKaždý článek, který jsem kdy vyrobila, jsem po napsání musela škrtat, mazat, předělávat, můj výrobek byl vždy příliš dlouhý. A tentokrát hledám berličky nápadů, jak vůbec začít! Zkusím probrat únorové fotky, určitě jich tam pár pozitivně laděných je. Kytičkama a zvířátkama bych vám i sobě náladu zvednout mohla.\n1. 2. 2022 - píšu pod bedlivým dohledem\nDrážďany a „Zakrušnohorské Polabí“ leží na drsném severu. Co do drsnosti klimatu samozřejmě zaostávají za ještě drsnějším severem Evropy, ale kupodivu i za většinou míst v České republice. Plně rozkvetlé sněženky jsem u nás na zahradě vyfotila už druhého února.\nDo práce to mám pár kroků. Doleva, do kopce, křižovatka, rovně a jsem tam. Jistě to máte na svých tisíckrát a jednou prošlých cestách to samé. Přesně víte, kam se v které části kouknout, co zkontrolovat a kde si dávat pozor. Tady by mohli konečně zamést, voda v potoce na standardní výši, další sousedi sundali vánoční výzdobu. Zase ty dešťové kapky. Už je fotit nebudu, mám toho plný mobil, stejně nic inovativního nevymyslím.\nMourovato bílý kočičák tentokrát u dolní ulice. Japato, že nejsi doma, když mrholí? No to víš, že tě pohladím, i když teda dneska fakt spěchám. Kontrola spodních oken bytu na horním rohu ulice je samozřejmostí. Několik měsíců se tam ráno nahřívá nad topením (si myslím) další zvíře s bílým kožíškem a černýma ušima. Kočička Zora. Jo! Spí…\nA dopytle! Kdo zase tohlecto tady tonenimozny blbcijsouvsude achjo. Dům na konci ulice nemá klasický roh. Je uřízly, zkosený. Architekt by mi určitě naznačil správné pojmenování. Vzniklý prostor dělá obcházení domů přehlednější. Jen tam nesmí občané odkládat kde co. Pochopím, že ne všechny věci, které člověk už nepotřebuje, jsou na vyhození. Co ale nijak nepoberu je názor, že to haraburdí můžou odložit před cizí dům! Tentokrát tam moknul nepotřebný gauč a ještě nepotřebnější počítač. Nad tím má někdo zajásat a odvézt si to domů? Věci na tomto odpadkovém rohu nezůstávají dlouho. Město je odveze na nedalekou (!) skládku, zaplatíme to nepřímo všichni zdejší.\nMám ráda procházky večerním nebo nočním městem. Ne, nechodím sama a centru Neustadtu se v pozdních hodinách vyhýbám. Občerstvení u přívozu ještě na začátku února svítilo všemi barvami a vánoční výzdobou. Když to nesundali u Fähre, náš vánoční stromek taky může zůstat! To je téma našich každoročních únorových manželských diskuzí. Nojono.\n3. 2. 2022 - noční toulky kolem Labe.\nDne 4. února mě termín v kalendáři odvelel na Hauptstraße. Na tuto ulici se dostanete, když přejdete z Altstadtu (Drážďanské centrum) přes starý most Augustusbrücke do Neustadtu. Pěší zónu na Hauptstraße hned na začátku z koňského hřbetu hlídá pozlacený August Silný. Pohled má upřený na krásnou platanovou alej a dohlédne přes celý Neustadt až na špičku věže Garnisonkirche, kostela svatého Martina, která stojí u jeho bývalých kasáren. Stromy kolem Augusta, stejně tak jako záhony na pěší zóně ještě spí. Trávník hned vedle Augusta už má na zimní spánek jiný názor. Pod platany tu je díky rozkvetlým talovínům žluto. Svítí stejně jako August :). Jo a večer jsem byla po půl roce v sauně, ale tam jsem ale vopravdu nefotila a o saunování napíšu třeba někdy jindy.\nTalovíny pod platanem, únor 2022\nDne 5. února nastal den W, čili Weihnachtsbaum weg. Pryč s vánočním stromečkem v obýváku. Mé skrývané nadšení kazil jen zčistajasna nefungující kotel a zima v celém baráku. Kotelní technik dorazil kolem poledne, vyčistil… eeee prostě cosi v kotli, kotel zapnul, předložil k podepsání papír se sobotní přirážkou a odjel. Mezitím v obýváku vánoční koště odstrojeno, z balkónu vyhozeno, vše skoro uklizeno … PRÁSK! No, nebudu z toho dělat samostatný článek, bouchnul nám právě oservisovaný kotel.\nKontrola zakočkovanosti zahrady\nPan montér zapomněl dát do prostoru, kde se olej zapaluje a spaluje, zpět teplotní čidlo. Kotel spaloval olej, ohříval vodu, ale čerpadlo pořád nedostávalo z kotle zprávu, že uuuž teplo, koukej tu vodu hnát dál. Při 200 stupních (vody) udělal pojistný ventil před čerpadlem to, co měl v popisu práce, a vyletěl. V kotelně bylo jak v prádelně, jen ta mlha byla černočerná.\nTož vytřela jsem tu potopu, několikrát vytřela. Na rozdíl od zbytku domu bylo ve sklepě i docela teplo. Malovat budeme jindy a nebo nikdy. Večer mi kotel prohlédnul a dal do pořádku další odborník, manžel na něj dohlíd a večeři už jsem vařila jen v jednom svetru. PS: Venkovní stromeček dostal milost. Ostatně po dvou měsících služby na balkóně vypadal podstatně zachovaleji než ten vyfintěný oficiální.\nDne 10. února stále platí ve všech obchodech kromě drogerií a potravin anticovidový systém 2G (genesen – uzdravený, geimpft – očkovaný). Využívám pár hodin, kdy mám auto na STK, a jedu se podívat do centra. Zlákaly mě povánoční slevy. U vstupu do jednoho z větších center konzumu mě překvapí pán se skenovací pistolí: chcete razítko? No jasně! To někdo prosadil kreativní a užitečný nápad. Jsem oražena a v centru mě pustí kamkoliv, aniž bych musela nechat scanovat qr kód v mobilu a hledat kamjsemtozasedala občanku.\nVyzvedávám auto (ojoj, opravdu potřebuju už po deseti letech úplně novou baterii?), služebně stíhám být na několika místech najednou (postupně najednou, samozřejmě) a jak tak jedu kolem Labe, je mi jasný, že teď okamžitě musím zabrzdit, najít skulinu mezi parkujícími auty, přeběhnout silnici, vytáhnout telefon a pro Fotorok vyfotit nasvícenou scenérii u mostu. No, už jsem to nestihla. Mraky byly rychlejší. A když už jsem tam byla, popoběhla jsem kousek dál a koukla, jak jsem minule slíbila, co to za mostem roste za veliký strom. Milé děti, je to dub.\n12. 2. 2022 - ranní zahrada\nDne 12. února začaly v Sasku čtrnáctidenní prázdniny. Do poslední chvíle nebylo jasné, jestli na zimní dovolenou odjedeme a hlavně kam. Ještě v pátek naložil manžel po krátkém hovoru se sestrou všechna svá dítka a jeli se rozloučit s jeho maminkou. Tchyně všechny překvapila, když po „máme tě moc rádi, zvládnem to tu, klidně nás tu můžeš nechat“ vstala a šla jim z okna zamávat na cestu domů! Týden na horách jsme si užili. Sníh, běžky, sjezdovky, rampouchy, vichr z hor, déšť, pěší výlety, led, obleva, výpadek proudu, sluníčko – tentokrát to bylo pestré. Ze zimy jsme po týdnu přijeli do jara plného rozkvetlých fialových krokusů.\nÚklid (po těch šílených větrných dnech byly všude větve) a průzkum zahrady 20. února odhalil první květ zlatého deště, probuzené popínavé růže, nové květy na jasmínu, špičky listu velkokvětých kosatců a pylem obalené kočičky. Konečně jsme vyčistili ptačí budky. Pozdě. Ne, že by si už ptáčci stavěli hnízda. Pozdě, protože jsme to nestihli v mrazech a blechy, kterých jsou budky vždycky plné, už držely u vchodu stráž. Fujtajxl.\n24. 2. 2022 - západ slunce nad Labem\nO půlnoci z 23. na 24. února jsme manželovi popřály k narozeninám a dort jsme ve čtvrtek ráno krájeli už ve stísněné náladě. Po poradě s kormidelníkem Zvířetníku mnou stokrát přepsaný odstavec o otázkách, na které ještě dlouho nebudeme znát odpověď, mažu a téma přenechávám jinému webu.\nV pátek 25. února ráno odjíždí manžel vystřídat sestru v péči o maminku. „Jeď opatrně, maminka na tebe čeká“ stojí v noční textové zprávě. Nepočkala. Je to smutné, i když víme, že smrt přišla v tomto případě přirozeně a spravedlivě. A byť to umírání na konci rozhodně nebylo bezbolestné, tak to vlastně všechno bylo, jak to na světě být má. R.I.P.\n27. 2. 2022 - rozkvetlá Hauptstrasse\nO posledním únorovém víkendu tu bylo krásné počasí. Sluníčko, větrno, vysoké mraky, zima. Děti zasedly ke školním restům, já vzala kolo a jela se projet kolem Labe. Lidí všude jak blech v ptačí budce. Od pěšáků zababušených v teplých kabátech až po běžce v kraťáskách a tričku. Já byla ráda, že mám čepici, rukavice a teplou sukni přes džíny. Výlet kolem Labe vyžaduje při takovém počtu lidí a pohybu vpřed pevné nervy a ohleduplnost. Nápis na cestě „Rücksicht macht den Weg breiter – s ohleduplností je cesta širší“ mluví za vše. A proč jsem nejela jinam a jinudy? No protože bych neviděla Labe a rozkvetlou Hauptstraße a nevyfotila první orsej!\nVčera bylo posledního února. Zprávy ze světa stále nejsou dobré a nejspíš i nějakou dobu nebudou. Zkouším najít rovnováhu mezi hladem po nových informacích, přemýšlením nad jejich objektivitou a svou psychickou příčetností. Zpráva o tragické smrti kamarádky mladší dcery mě včera odpoledne doslova dostala na kolena. Žádná násilná smrt, žádná přirozená smrt, „jen“ pitomé zakopnutí na příkrém svahu v zasněžených horách! Dnes článek dopisuji a koriguji se spánkovým deficitem a po několika hrncích silného kafe. Snad jsem na únoru 2022 našla i pár hezkých chvil. Pokud se vám zdál stejně jako mně měsícem špatných zpráv, doufejme společně, že březen bude světlejší.\nVave Milá Evo, moc ráda Tě čtu, máš takový šmrncovní styl, suchý humor (vychutnávám... 19:15 2.3.2022\nA. Lex Evi, díky za článek! Velmi dobře jsi se vypořádala s nanicovatým únorem, ten... 17:49 2.3.2022\nZ. Jitur Díky za moc pěkně napsané články - leden, únor - a k nim krásné fotky, moc... 14:53 2.3.2022\nEvaSchlitt Dekuji, budu se snazit i nadale... 17:27 2.3.2022\nT. Zana Ach jo, já teda únor fakt nemám ráda (což mi v tomhle měsíci narozený Franta... 12:47 2.3.2022