Příloha Buchlovského zpravodaje Prezentace společných kulturních tradic - PDF\nPříloha Buchlovského zpravodaje Prezentace společných kulturních tradic\nDownload "Příloha Buchlovského zpravodaje Prezentace společných kulturních tradic"\n1 Příloha Buchlovského zpravodaje Prezentace společných kulturních tradic prosince 2011 V rámci projektu Galéria na povale (Galerie na půdě) společně s obcí Soblahov (a také obcí Horný Hričov) jsme se rozhodli pro prezentaci společných kulturních tradic formou vydání společné kuchařky týkající se především nadcházejícího období adventního a posléze i kulinářských Vánoc. Vydáním přílohy Buchlovského zpravodaje a její distribucí do všech tří obcí chceme povýšit naše pravidelná setkávání na mnohých úrovních, potěšit naše čtenáře a obohatit je o gastronomické zážitky našich přátel. Rádi bychom uvěřili, že se některý z receptů ocitne i na Vašem vánočním stole. Přejeme klidné a spokojené prožití adventu i svátků vánočních a do roku 2012 dostatečně pevné zdraví, spokojenost, lásku,...\n2 Recepty z Buchlovic Štědrý den Lubor Niederle Štědrý den je z nejdůležitějších v roce, k němuž se připíná velmi mnoho rozmanitých zvyků a pověr. Po celý den mají všichni doma na pilno: hospodář připravuje píci, aby nemusil tak činiti o svátcích, hospodyně má plné ruce s vařením. Půst byl zvláště dříve zachováván velmi přísně, ani dětem se nedovolovalo jísti, raději se zásoby zavřely. Za to jim bylo slibováno, že večer uvidí zlaté prasátko nebo beránka anebo jim bylo vyhrožováno, že chodí svatý Šprecht a vrtá břicha, aby se přesvědčil, zda se všichni postili. Také nedovolují dětem toho dne toulky a drží je doma. Jakým je kdo na Štědrý den, takovým bude po celý rok, kdo si toho dne zdřímne, bude celý rok ospalý. Vlastní dobou štědrovečerní je ovšem večer. Všechna práce po domě je skončena, světnice jsou upraveny a čisty, hospodyně má vše připraveno, aby nemusela vstávati při večeři od stolu. Stůl je zamknut, to jest obtočen řetězem, aby se zamkla huba vlkům, aby nedávili ovcí. Někde dávají pod stůl slaměnku se všemi druhy obilí. Jinde položí na každém rohu stolu pecen chleba, prostředek posypou pšenicí, na ni postaví koláč s děrou uprostřed, to vše se pokryje plachtou a nad koláč se postaví mísa. Na Podluží stavějí slaměnku naplněnou všemi druhy obilí, petrželí, cibulí a česnekem na stůl. Jinde stavějí na stůl hrotek, často řetězem přivázaný a do něho se dá od každého jídla po lžíci a všechny drobty a okrajky. Takto upravený stůl zůstává až do Štěpána, někde až do Nového roku. Z hrotku se dává kravám, aby dobře dojily nebo se užívá těchto zbytků při dobytčích nemocech. Je víra že z toho stavení vyjde toho roku oheň, kde na Štědrý večer první rozsvítili. Proto se se světlem otálí nebo se čeká, až vyjde první hvězda nebo až zazvoní klekání. Večeře se snese na stůl všechna najednou, aby hospodyně nemusela od stolu vstávati, špatně by jí drůbež seděla. Před jídlem se všichni s hospodářem pomodlí. Napřed pojídají oplatky s medem, k čemuž přikusují kousek petržele. Na Bzenecku kladou oplatek na skývu chleba, na oplatce je med a stroužek česneku. Vlastní večeře bývá velmi hojná, polévka hrachová nebo houbová, rozmanité kaše, krupice, koláče, ovoce syrové nebo sušené. Na Podluží dávají pod polévku po troše od každého jídla. Na Horňácku mívají polévku ze sušených smedůvek nebo václavek, tyto sušené houby se dávaly do lokšové polévky. Pak bývala fazola nebo hrách po hustu, šlížky pomazané medem a posypané makem, nezbytné bylo sušené ovoce, někde zvané hloza mimo to i ovoce syrové. Ve Velké praží slížky na másla a jmenují je pupáky. V Nové Vsi u Uh. Ostroha je tento pořad jídel : oplatky s medem a chléb, polévka močénková a po ní lokšová, krupice ( perníkem posypaná a řádně omaštěná), vařené švestky s křížalami a koláčky. V novější době místo polévky pila se káva nebo čaj. Ryb nebylo, rybová omáčka se však přece připraví. Je sladká a ryby nahrazují a dlouhé kusy nakrájená mrkev, celer a petržel. Důležitou součástí jsou koláče makováče, trnkáče, zelenáče. Suchá jídla, zvláště ovoce od Štědrého večera, roztlučená na prášek jsou nejlepším prostředkem, hlavně na boláky. Na Štědrý den se postí nejenom lidé, ale částečně i dobytek, dostává jen ráno a potom až večer. Namnoze se mu přimíchávají zbytky od večeře. Na Bzenecku hospodyně nakrájí na dřevěný talíř tolik skývek chleba, kolik je osob a kusů dobytka v domě. Do každé skývky vloží stroužek česneku a kousek medu. Před večeří nese hospodář chléb dobytku, napřed koním, potom kravám. Když se vrátí, vezme každý svou skývu a sní, potom teprve se večeří. Ve Starém Hrozenkově dávají též dobytku první koláč s česnekem, cibulí a petrželí, kdo to nese, rychle cestou jí, aby také dobytek toho roku hodně jedl. II\n3 Drůbeži se sype zrní, jež bylo na ošatce pod stolem, jinde z dožínkového věnce. Na Starém Hrozenkově jde žena na nájizbjé (hůru) a sype dolů komínem, jenž na hůře ústí, ječmen dolů. Druhá stojí dole a zrní chytá do nastavené zástěry a táže se první: Co to sypeš? Na to jí odpoví: Vejce. Potom ta dolní otočí kolem sebe červený pás, jímž se na Hrozensku opasují ženy, stočí jej v jizbě do kolesa, vysype z něho zrní a dá slepicím zobati, aby hodně nesla a nezanášely. Husám medují hlavy a dávají jim se zhlížeti se v zrcadle, aby se dobře pojímaly. Jinde sypou oves do korýtka, aby měly dobré vejce. Kolik sezobe husa na Štědrý den zrnek hrachu, tolik bude míti vajec. Kohoutu a houseru dávají česneku, aby byli bujní. Zbytky od večeře se házejí také do ohně, aby jim nikdo nemohl škoditi. Štědrý den je také odhadování budoucnosti jednotlivcovy. Hned ráno mají pozor, kdo první z cizích vejde do stavení, je-li to muž, bude mít kobyla hřebečka nebo kráva bulíka, je-li to žena, bude to kobylka a jalůvka. Jsou-li na Štědrý den hvězdy, bude míti hospodyně toho roku hodně vajec. Zelené vánoce bílá velká noc, světlé vánoce tmavá stodola. Na Štědrý den uváže hospodář na nůž kousek chleba a dá za trám, zrezaví-li, bude neúroda. Není-li u stolu při večeři počet sudý, hádají, že toho roku někdo zemře. Při večeři pozorují jádro prvého ořechu, není-li zdravé, zemře ten, kdo jej rozloupl, podobně, rozřízne-li se jádro jablka. Po večeři nabere děvče do náručí polínek, je-li počet sudý, vdá se, jinde znamená sudý počet polínek svobodného, lichý vdovce. Nebo vychází do zahrady a třese stromem a říká: Odkud se ozve pes, z té strany přijde ženich. Ještě před večeří, když se posázely do pece koláče, jde děvče s vařečkou, kterou míchalo povidla, ke studánce, míchá vodou a naslouchá: slyší-li z vody zpěv, bude míti svatbu, ozývá-li se zvonění, zemře. Koláč, který se nejdříve z pece vysadí, rozlomí na tolik kousků, kolik je v domě svobodných, potom zavolají psa, čí kousek vezme, ten se ožení nebo vdá. Na Slavkovsku děvče nasype do dvanácti skořápek soli a při každé na někoho myslí, kde sůl zvlhne, toho dostane. Na Horňácích chodí děvčata na zbrody. Jdou se džbánkem ke všem okolním studánkám a potokům a naberou z nich vody. Pak se jí umyjí, aby byla šohajům vzácná. Také klepou zvenčí na cizí okna, ozvou-li se z chalupy: Prijď, pride, vdá se, řeknou-li: Seď, bude ještě čekat. Děti si připraví tři hrnky, pod jeden dají hlínu,. pod druhý peníz a pod třetí chleba. Sáhne-li pak, ovšem nevědouc, pod kterým hrnkem je, po hrnku s hlínou, zemře, sáhne-li po hrnku s penízem, bude bohato, sáhne-li po hrnku s chlebem, půjde po ptaní, bude žebrákem. Na Starém Hrozenkově uváže matka po večeři dceru za ruce ke stolu a zde jí také ustele. Má-li odsouzenca jistého ženicha, bude se jí zdáti, že přišel a bude ráno odvázána, nemá-li, zůstane uvázána až do rána. Také si uvazují děvčata před večeří palec pravé nohy k trnoži a odvazují teprve až po večeři. Na to jsou ven a uvidí souzeného milence. Kdo jde o dvanácté hodině v noci štědrovečerní na hřbitov a dívá se sukovou dírou z rakve, uvidí ty, kteří do roka zemrou. O půlnoci se prý pere starý rok a novým, také se v tu dobu promění víno ve vodu. Z knihy Moravské Slovensko, sv. 2 Náš jídelníček se v minulosti velmi řídil tím, co se právě urodilo na zahrádce. A tak jsme prožívali dobu špenátovou a salátovou dobu, dobu ředkviček, okurek, mladého zelí, mladých brambor, květáku, rajčat, kvašeného zelí, Dnes je tomu trochu jinak, i když je to finančně náročnější, mohlo by dojít k překrytí těch dob. Kód v nás však stále říká, teď máš chuť na salát větší a teď si dej raděj pórek, a dneska máš chuť na klobásku se zelím! Projděme se naším krajem Slováckem a najdeme-li pár starých vzpomínek a poznámek o tom, jaké zvyky dodržovali naši rodičové a prarodičové, jak se o Vánocích stravovali, co popíjeli, jak žili, napišme je a tak nejlépe můžeme poznat sami sebe. III\n4 A když už jsme se na tom domluvili přátelé ze Soblahova a Horného Hričova, Chotovin i Buchlovic, věnujme tyto chvíle úvahám o prožitých společných chvílích, popřejme alespoň v duchu všechno dobré všem těm obcím, jejich obyvatelům dlouhé a spokojené žití, přátelé! Vánoční cyklus byl a je pro nás doma z gastronomického hlediska část roku velmi důležitá a zahrnuje období asi od 20. prosince do 6. ledna. Většinou, když byla naše děvčata v dívčím věku, zasedla rodinná rada, aby probrala schéma pro následující období, které znamenalo také, co budeme který den vařit a jíst a co tedy potřebujeme nakoupit. Tehdy jsme si také řekli, že budeme kromě nezbytných perníčků (na jídlo i na zdobení vánočního stromku), vyrábět minimálně devět druhů vánočního cukroví, že na Štědrý den to bude klasika zahrnující půst (skoro) a pak tu přeslavnou večeři, Boží hod, také něco slavnostnějšího, na Štěpána (když nebude tatínek doma, budeme hubnout) a protože jsme i další dny přejedeni, budeme vařit různé rozmařilosti jako rajskou omáčku s těftělami nebo Muzikanty (zelí s bramborovými placičkami), no potom no a už je Silvestra, doma nebo někde ve společnosti a pak pak jak na Nový rok, tak po celý rok. Tak toto bylo jedno vykrystalované období, které u nás mívalo svůj řád. Z toho, co si pamatuji anebo, co už jsem sám vaříval, pramení následující poznámky, něco málo jsem pochytil mezi lidem buchlovickým. Houbová štědrovečerní polévka Vím, že se mi na ni (při psaní i čtení) bude dělat chuť, je to z nejvýraznějších polévek v roce, pečlivě připravovaná ( ten den je dost času i klidu), myslím, že je v ní svátečnost, pohoda i klid spojena s pohodou na zahrádce a i v lese při hledání hub ( jsou to většinou samé praváčky nebo jen zčásti sucháčky ). Na začátku namáčím sušené houby, do mléka ponořím a natlačím dvě velké hrsti hub. Mezitím se zabývám čištěním kořenové zeleniny, jejím strouháním nebo strouháním nebo krájením na velmi drobné částečky (i to je důležité)! Cibuli pokrájenou nadrobno a poté i kořenovou zeleninu smažím na másle. V hrnci uvařím zvlášť brambory s kořením (nové koření, bobkový list, černý pepř ) v masovém vývaru. Následuje fáze scelování, smíchám tedy brambory a vývar, zeleninu smaženou na másle a houby namočené v mléce, zde přidám prolisovaný česnek a dobře povařím, až jsou houby měkké. Nesmím zapomenout na jemnou zásmažku na másle a její asi desetiminutové provaření. Krémovou barvu a hlavně chuť zakulatím IV přidáním dostatečného množství kyselé smetany, ke zdobení na talíř použiji petrželovou nať. Je to taková dobrota, že už nyní se těším na Vánoce! Zelňačka povánoční se připravuje den dopředu, protože je ji třeba dobře uležet. Kysané zelí se pokrájí a vaří se v osolené vodě, ve které jsme prve uvařili kvalitní uzené domácí klobásy, nejlépe paprikového typu, vaříme je s masovým vývarem, kmínem, bobkovým listem, vedle se vaří brambory pokrájené na kostičky a ještě vedle se připravuje směs z v sádle naložených hub a paprikového koření Vegeta. Když je vše dostatečně uvařeno, můžeme přistoupit ke scelování a do lehce bublající polévky přidáváme v závěru kysanou smetanu. Tato polévka je vynikající a žádaná nejen na Silvestra, ale i jako první pomoc ke snídani v novém roce. Poslední dobou jsme si zvykli na dvě úpravy kapra, recepty jsem získal, jak uvádím:\n5 Kapr po novohradsku (od Marie Mikulíkové, která pochází z jižních Čech, dlouho však již bydlí v Buchlovicích) Kapr se naporcuje na podkovičky, porce se řádně osolí, potřou česnekem a zakapou citronem, pak se nechají v chladnu odležet. Po 3 až 4 hodinách se mohou podkovičky obalovat ve směsi hladké mouky a sladké papriky, smažení na oleji je klasika. Kapr po cikánsku (od Jaroslavy Gregorové z Buchlovic) se od novohradského liší v několika aspektech, princip je stejný: a) česnekem plátky se kapr prošpikuje a komu špikovací česnek vadí, může jej po odležení také vyjmout, b) podkovičky kapra se nezakapávají citrónovou šťávou, c) pro obalení se používá směs hrubé! mouky s červenou sladkou paprikou a pepřem! A je to! Bramborový salát je takové nedělní jídlo, ale ve sváteční formě jej připravujeme jen několikrát do rok, jako na Štědrý večer, Nový rok, svátky či narozeniny v zimním období, jeho příprava je trochu obřad související s naznačenými dny. Středně velké brambory vaříme omyté ve slupce, do vody přidáme něco celerové nati nebo kopru v soli, v pozdějším období brambory vůni potřebují. Po scezení necháme brambory venku vychládnout a pokračujeme přípravou předsměsi. Do velké mísy nastrouháme kořenovou zeleninu mrkev, petržel a celer, nastrouhat můžeme i sterilované okurky, přidáme hrášek z mrazničky, na nudličky nakrájené kapie, vajíčka natvrdo uvařená pokrájíme, přidáme obyčejnou hořčici a majonézu, takto tedy vzniká předsměs, tu ještě odsolíme a opepříme. Vyrábíme-li salátu větší množství, je dobré si pomoci také základem z koupeného vlašského salátu, ta trocha měkkého salámu je ve směsi vhodná. Mezitím jsou brambory vychládnuté a dobře se loupají a krájejí na kostičky. Brambory vmícháváme opatrně do předsměsi na míse a pomalu vzniká polotovar, ten dostává tvar na misce určené k servírování, nastává poslední fáze zdobení. Tady využíváme k tomu účelu vyhledané maličké hříbky praváčky naložené ve sladkokyselém nálevu (dekorativní jsou i suchohříbky do velikosti 3 cm ), vajíčka napříč krájená, červenou papriku v oleji naloženou, okurky ozdobně krájené a především zelenou petrželovou nať, pro kterou si zajdeme do zahrádky i kdyby na ní zrovna ležel sníh. A hotovo! Po odležení je salát harmonický jedna píseň! Bramborový salát zase jiný Brambory se uvaří ve slupkách ve slané vodě, pak se oloupou a pokrájí na lístky. Na pánvi necháme osmažit slaninu, až se téměř rozpustí přidáme nakrájenou cibuli, po zpěnění dáme sůl, ocet a mletý pepř, necháme přejít varem. Obsahem pánve pak zalijeme brambory a zamícháme, další (historická ) varianta je na světě. Muzikanti 1 kg kysaného zelí, cukr, sůl, 1 kg vařených brambor, g hladké mouky, 1 vejce, hladká mouka na vál, sádlo na plech (asi 4 lžíce), 2 cibule Zelí zalijeme vodou a dáme vařit. Uvařené brambory oloupeme, umeleme nebo nastrouháme a na vále zpracováváme jen s malým množstvím mouky, vejcem a solí. Z těsta vyválíme tenký plát, nakrájíme z něj čtverečky a opékáme je po obou stranách na teflonové pánvi. Opečené bramborové čtverečky sypeme do hlubší mísy, promastíme je cibulí smaženou na sádle a pak vše promícháme se zvlášť uvařeným zelím, které jsme předem dochutili podle potřeby solí a cukrem. Poznámka: Podáváme s teplým mlékem pro silnější povahy. Sardelový salát s fazolemi varianta vánoční aspoň o dvě generace starší než my 1 konzerva sardelových oček, 300 g suchých fazolí, 100 g čočky, 100 g šunky nebo šunkového salámu, 100 g cibule, 200 g tatarské omáčky, V\n6 sůl, mletý černý pepř, citrónová šťáva Předem namočené fazole uvaříme do měkka. Stejně uvaříme čočku. Přidáme nakrájená sardelová očka, šunku, na tenké nudličky nakrájenou cibuli a zalijeme tatarskou omáčkou. podle chuti osolíme a okyselíme citrónovou šťávou. Promícháme a dáme uležet do ledničky. Pro zvýraznění chuti dochutíme utřeným česnekem. Černý kuba mastná huba Kdysi to bývalo hlavní štědrovečerní jídlo chudých lidí, dnes si na tom určitě pošmákneme všichni. Kuba se připravuje v řadě krajových variant, ve sváteční variantě představoval uzené s kroupami. Černý byl kuba proto, že i uzené, visící na suchých půdách, bylo černé, a kroupy vařením až zmodraly. Kousek uzeného a pak už jenom česnek a sůl. Pokrm se zapékal v kameninovém pekáči, dnes však již můžete smaltované či nerez nádobí. Dříve se jedlo z dřevěné mísy, pokud možno z jedné společně, což mimo jiné podporovalo rodinnou vzájemnost. Jedna zajímavost: ke kubovi se přikusovaly kyselé švestky, nakládané kdysi podobně jako dnes okurky ve sladkokyselém nálevu, zkuste to také!, ale musíte na to myslet už v předešlém létě. Takže, kuba má být bez masa, zato z modráků nebo křemenáčů, aby také získal dostatečně černé zbarvení. A zde už recept pro Vánoce 2010: 0,25 kg krup č. 6, možná lepší budou i zlomky, 0,5 kg čerstvých nebo spíše 5 dkg sušených hub, asi 10 dkg másla, cibule, petržel, česnek, kmín, sůl Přeberete kroupy, spaříte, uvaříte doměkka a to s kouskem másla (3 dkg), soli a kmínem. Na cibulce s petrželkou podusíte očištěné houby (sušené předtím asi 1 hodinu máčíte v mléce). Uvařené kroupy smícháte s houbami, přidáte česnek utřený se solí, omastíte, zapečete v míse nebo pekáči, znovu mastíte. A protože o Vánocích si masa užijete do sytosti, dáte si jistě kubu s nadšením. Dobroty k Vánocům (od Emmy Maděrové z Buchlovic) Dort medový 40 dkg hladké mouky, 20 dkg cukru, 2 vejce, 4 žíce medu, 1 prášek do pečiva. Nádivka: 0,5 litru mléka, 4 lžíce krupice uvařit, 20 dkg másla a 1č dkg cukru utřít, postupně vmíchat prochladlou kaši, část nádivky na zdobení pobarvit bretonem Zpracovat těsto, vyválet na tenko a vykrojit 4 kola, upéct na plechu. Při pečení nevysušit! Potřít nádivkou i po vrchu a zdobit obarvenou nádivkou. Dort je třeba nechat zaležet. Plátky je možné potřít rumem, dort dříve změkne. Ořechy (jsou hned měkké) 15 dkg ořechů, 15 dkg strouhanky, 40 dkg mletého cukru, 6 bílků, 1 lžička kakaa, na špičku nože spěšná sůl (amonium). Nádivka: 14 dkg másla a 14 dkg cukru utřít, 1/8 litru silné kávy s 2 lžičkami maizeny uvařit, prochladlé vmíchat do utřeného másla Vše dát do rendlíku a na plotně smíchat v mokravou kaši (nesmí být moc řídká) nechat chvíli odpočinout. Na vymazaný a trochu strouhankou vysypaný plech dělat lžičkou malé kopečky. Ve vyhřáté troubě upéct asi při 170 C, nesmí se sušit. A ještě cosi dalšího sladkého z našeho repertoáru: Opilá srdéčka se tvoří spojení dvou těst: 1. těsto linecké ze 25 dkg hladké mouky, 13 dkg mletého cukru, 13 dkg másla nebo jiného tuku, 1 celé vejce, citrónová kůra, vanilkový cukr, prášek do pečiva 2. těsto nepečené se klade na upečená srdéčka mírně potřená marmeládou, 50 dkg mletého cukru, 4 dkg másla, 6 dkg strouhaných ořechů, l žloutek, 2 tabulky čokolády nebo 2 lžíce kakaa VI\n7 Vše spojit rumem, rozválet, vykrajovat srdéčka, při rozvalování podsýpat těsto mletým cukrem. Hotová srdéčka potřít čokoládovou polevou. Sádlové rohlíčky 36 dkg cukru, 36 dkg mouky, 30 dkg sádla, 10 dkg strouhaných oříšků, 10 dkg kakaa Vše se na vále zpracuje a tvoří se rohlíčky nebo jiné tvary. Staročeský perník Příprava na první těsto: 1/4kg medu, 1/4kg mletého cukru, 3/4 kg hladké pšeničné mouky, 1/4 kg žitné mouky (výražky), 1/16 litru vody Přípravy na další zpracování těsta: 2 žloutky, 1/4 dkg jedlé sody, 1/2 dkg amonia, trochu skořice, badyánu, hřebíčku, květu, 6dkg strouhaných mandlí nebo oříšků, kandovaná pomerančová kůra a 3 dkg citronády. Postup výroby prvního těsta: Med a cukr svaříme s vodou, vařící nalijeme na mouku v míse, vařečkou vše dobře promícháme, pak vyklopíme na vál a s těstem pracujeme asi půl hodiny. Stále je podsypáváme moukou, aby se nelepilo. Těsto vložíme do mísy, ubrouskem přikryjeme a dáme do studena odpočinout (čím déle, tím lépe). Další zpracování těsta: Před pečením postavíme mísu na hrnec s vařící vodou, aby těsto změklo. Vodu stále udržujeme u bodu varu. Pak těsto vyklopíme na vál, rozválíme na placku, kulatým nožem na ní rozetřeme žloutky, amonium a posypeme ostatními přísadami pomletými na strojku. Na masovém strojku umeleme mandle, citronádu a pomerančovou kůru, na makovém strojku umeleme koření. Těsto stočíme v ruládu, dobře vypracujeme a dáme znovu na půl dne odpočinout. Pak těsto rozválíme na placku asi 3/4cm silnou, vykrajujeme tvary, potřeme rozmíchaným žloutkem a dáme péci do středně vyhřáté trouby. Plech mažeme včelím voskem. Nesmíme často otevírat troubu, zvláště na počátku, aby těsto nekleslo. Studené perníčky zdobíme bílkovou polevou, kterou si připravíme ze 140 g práškového cukru, 1 bílku a šťávy z půlky citrónu, sníh šleháme cca 20 minut. Perník s povidly (od Blaženy Potykové) 30 dkg hladké mouky, 0,5 ks perníkového prášku, 25 dkg práškového cukru, 1 celé vejce, 2 lžíce medu, 1 lžíce rumu Těsto, které vytvoříme z uvedeného materiálu necháme přes noc v lednici odpočinout. Těsto rozdělíme na 4 díly a z každého vytvoříme obdélník, jehož polovinu potřeme povidly a posypeme strouhanými ořechy, překlopíme a dokonale utěsníme, pečeme, či spíše sušíme v troubě, během pečení potíráme čtyřikrát rozšlehaným vejcem. Upečené, vychládlé perníčky krájíme na tenké tyčinky. Calta se v našich končinách objevila po několika stoletích, ale je tu! Starodávný recept v dnešních podmínkách vypadá asi takto: 625 g pšeničné mouky (hladká a polohrubá 1 : 1), 450 g mletého cukru, 300 g loupaných mandlí nebo vlašských ořechů, 100 g kandovaného ovoce (dýně, pomerančová kůra, dle chuti), 1 lžíce mleté skořice, 2 celá vejce, 1 šálek teplé vody, 30 g droždí, 150 g rozpuštěného másla Z ingrediencí vypracovat těsto, vytvarovat do tvaru malých chlebů a péci na vymaštěném plechu, před pečením potřít rozšlehaným vajíčkem. Špigance (od Antonína Slaníka) Tato prostá lahůdka s exotickým jménem se mně pojí s mojí matkou, i když jsem ji ve svém dětství nikdy neokusil. Ta si špigance i s tím exotickým názvem, přinesla ze svého domova z Buchlovic. Ale nejprve stručný návod k přípravě: Nejprve si zjisti, kdy tě navštíví tvoji vnuci. V dostatečném předstihu velkou hromadu zralých trnek, dvojnásobek čtvrtek jader vlašských ořechů, pinzetu, rozehřátý přípravek na sušení (troubu nebo sušárnu) a nekonečnou trpělivost. Do levé ruky (Miloš), já do pravé vezmi švestku VII\n8 a pinzetou, kterou držíš ve zbývající ruce, z ní vytáhni pecku a hned strč do vzniklého otvoru dvě čtvrtky vlašského ořechu za sebou tak, aby jich část trčela z obou stran švestky ven. Takto upravené plody skládej na plech, lísku či cosi jiného a až to máš plné dej sušit! Po usušení podávej vnukům jejich rodiče, své vlastní děti od misky se špiganci žeň svinským krokem. Možná zní návod jednoduše, ale zádrhel je v oné zmíněné dávce trpělivosti. Příprava, ono pinzetování a vkládání oříšků je piplavá a nepříjemná práce a zpočátku veliké švestky se po sušení smrsknou na nepatrnou ani ne jednohubku. Proto jsem se ještě nesetkal s nikým, kdo by byl takový narcisista, že by špigance dělal sám pro sebe, natož vlastním dětem. To také zdůvodňuje, proč jsem je poznal až v době, kdy už se doma vyskytovala generace matčiných vnuků a jejím děti, tedy i mne, tato lahůdka v našem dětství minula. Takže i my připravujeme špigance až svým vnukům, protože vnuci jsou naší odměnou za to, že jsme nezabili vlastní děti konec citátu. A poslední poznámka nechutnejte! Je to droga a jestliže ochutnáte, tak své vnuky přivítáte ne špiganci, ale po slovanském způsobu chlebem a solí, v lepším případě se sádlem. To se raději občerstvujete slivovicí! Vánoční karásky tak, jak se na vánoce pekly v rodině MUDr. Miroslava Maršálka v Buchlovicích 0,5 kg hrubé mouky, plná lžička soli, 0,66 litru mléka, 6 dkg droždí, trochu cukru, 2 žloutky,1 celé vejce Připraví se kynuté těsto a mezitím také drobenka: 0,5 kg hladké mouky, 20 dkg mletého cukru, 20 dkg 1:1 máslo a Heru. Drobenka se smíchá s nakynutým těstem, přidají se namleté mandle a hrozinky, těsto se znovu nechá kynout a pak se vytvářejí karásky smyčky ve tvaru rybek. Karásky se pokládají na vymaštěný plech a nechají se ještě vykynout, potřou se žloutkem a pečou v dobře vyhřáté troubě. (Vánoční karásky jídávali u Maršálků k snídani na Štědrý den.) Medvědí tlapky (od Marie Arbetové) 20 dkg hladké mouky, 15 dkg másla, 12 dkg cukru, 8 dkg mandlí, 8 dkg oříšků, 1 vejce, 4 dkg čokolády, skořice, hřebíček, citrónová kůra ze tří citrónů Na vále prosejeme mouku, cukr, přidáme pomleté, neloupané mandle a oříšky, čokoládu, rozsekané máslo a okořeníme skořicí, hřebíčkem a citrónovou kůrou. Těsto spojíme vajíčkem, utvoříme stejné kuličky, které vtlačujeme do formiček. Těsto nesmí být v silné vrstvě. Upečené a poněkud vychládlé vyklopíme na vál a obalíme ve vanilkovém cukru. Pečeme ve středně teplé troubě, dát do středu trouby, doba pečení asi 5 8 minut. Vanilkové rohlíčky (od Marie Arbetové) 45 dkg hladké mouky, 6 dkg mletého cukru, 15 dkg oříšků, vanilkový cukr, citrónová kůra, 33 dkg másla, 3 žloutky (cukr s vanilkovým cukrem na obalení rohlíčků) Do přesáté mouky rozsekáme máslo, přidáme cukr a postrouhané oříšky, okořeníme citrónovou kůrou a vanilkovým cukrem a spojíme žloutkem. Z vypracovaného těsta tvoříme rohlíčky a pečeme v dosti vyhřáté troubě. Ještě teplé obalujeme rohlíčky ve směsi cukru s vanilkovým cukrem. Poznámka: Paní Arbetová tvoří rohlíčky tak, že omoučí formičku rohlíček moukou, natlačí do ní těsto a vyklopí jej na plech. A co třeba pijeme? Šťáva pro povzbuzení zvláště v zimním období je vynikající Na odšťavňovacím zařízení jsem připravoval šťávu a použil jsem 0,5 kg rajčat, 2 větší cibule, 2 stroužky česneku, 3 mrkve, 10 listů čerstvé bazalky. Šťáva se jen jemně přisolí a opepří a je to (alespoň pro mne) asi 100krát lepší než všechny patáky, rozuměj prášky na všechny bolesti. VIII\n9 To je lék! 4 omyté citrony i s kůrou, 1 větší cibule, stroužků česneku a 150 g křenu, vše umeleme na masovém strojku, nerez je podmínkou a dáme do třílitrové láhve s dobrým uzávěrem, ještě předtím jsme dolili 1 litr převařené vody, také 0,5 kg cukru a vše necháme 14 dní stát za občasného míchání. Po této době se obsah láhve přecedí přes řidší plátno a dobře vylisuje. Tekutina se uschová v láhvi dobře uzavřené a také v chladnu. Užívá se denně ráno a večer likérová sklenka nebo velká polévková lžíce. Životabudič Ve šťávě z rajských jablíček se vylouží přes noc nadrobno nakrájená cibule (4 kusy střední velikosti) a svazeček petrželové nati. Po přecezení a vymačkání se šťáva smíchá s trochou citrónové šťávy, pak se přisolí a připepří. Pohár tohoto nápoje vzbudí i lehce mrtvého! Šťáva z černého (červeného) rybízu I 1 litr pomačkaného ovoce zalít 2 litry vody, přidat 1 balíček Petolu a 2 g kyseliny citrónové nechat 2 dny vyluhovat. Po dvou dnech scedit přes plátno a do šťávy přidat 3 kg cukru, po rozmíchání plnit. Šťáva z černého (červeného) rybízu II 2,5 kg celého ovoce (nedrceného) přelít 1,5 litrem vody, rozmíchat s 5 dkg kyseliny citrónové, ponechat hodin vyluhovat. Po scezení šťávu zahustit 2,5 kg cukru, plnit. Bezinkový likér I 2 litry bezinek, 1 litr vody, 0,75 kg cukru, 2 ks vanilkový cukr, 2 lžičky mleté kávy, 0,5 litru rumu Bezinky vaříme v 1 litru vody asi 10 minut, propasírujeme, přidáme cukr, vaříme dalších 5 minut, přidáme vanilkový cukr, vaříme 3 minuty, dáme kávu, vaříme 2 minuty, do vychládnutého roztoku přidáme rum. Bezinkový likér II 2,5 litru černého bezu, 1,25 litru vody, 3 citróny, 3 ks hřebíček, 3 kousky skořice, 1 cípek badyánu, 0,8 kg cukru, 2 lžičky mleté zrnkové kávy, 0,5 litru rumu nebo 0,25 litru lihu Plody bezu odstopkujeme (nejlépe v gumových rukavicích, protože šťáva velmi silně barví) a dáme spolu s vodou a kořením vařit do velkého hrnce. Citróny přidáme nakrájené na plátky a vypeckované. Pokud jsou stříkané, je vhodné kůru oloupat. Vše vaříme 15 minut, pak přecedíme přes síto. Ke šťávě přidáme cukr a vaříme 5 minut, pak vhodíme mletou kávu a ještě necháme přejít varem. Nakonec přidáváme alkohol a již nevaříme. Pozor! Pouze pro silné nátury, těm nápoj pomáhá, slabší hynou! Je-li doma o Vánocích příjemně, není důvod, aby nebylo ještě příjemněji a tak si dejte ještě třeba domácí čokoládu. Čokoláda Čokoládu na vaření nalámeme do mléka asi 10 dkg do 0,5 litru mléka, směs přivedeme k varu a závěrem přidáme kousek másla. Z malinkých porcelánových hrníčků se čokoláda pije sama. Za Buchlovice: Miloslav Hrdý IX\n10 Recepty ze Soblahova Ľudová strava v Soblahove Obyvateľstvo Soblahova sa zaoberalo v minulosti poľnohospodárstvom, čo v značnej miere ovplyvňovalo, ale aj určovalo tradičnú ľudovú stravu. Prírodné podmienky, kvalita pôdy a z toho vyplývajúce druhy pestovaných plodín tvorili základnú časť ľudovej stravy. V príprave a spôsobe konzumovania sa odzrkadľujú jej špecifické zvláštnosti. Strava pozostávala z múčnych jedál, mlieka a mliečnych výrobkov. Mäso nebolo každodenným jedlom, konzumovalo sa hlavne pri rodinných udalostiach (krstenie, svadba), pri zabíjačkách, ako aj počas sviatkov. Jedlá na výročné sviatky Podľa ľudovej tradície každý väčší sviatok mal svoj tradičný jedálny lístok. Týka sa to najmä tých najdôležitejších veľkonočných a vianočných sviatkov. Sviatky Vianoc boli charakterizované tradičným sortimentom jedál, ako aj zvykov. Pri Štedrej večeri dominantnú úlohu mal stôl, pretože sa na ňom sústreďoval všetok život rodiny. Bol prestretý bielym obrusom, v strede s červenou výšivkou. Pod obrus do rohov stola dali zbožie, ktoré malo zabezpečiť dobrú úrodu a peniaze, aby nechýbali po celý rok, ako aj nôž, alebo sekeru, prinášajúce dobré zdravie. Pozornosť venovali i nohám stola, ktoré obväzovali reťazou, čo symbolizovalo súdržnosť a celistvosť rodiny v nastávajúcom roku. Na obrus položili slamienku ošitku so zbožím a s ovocím, pohár medu a oblátky, do stredu kládli sviečku. Formu na oblátky železo si požičiavali od farára, každá rodina piekla oblátky doma. Pred začatím večera išiel gazda so sviečkou a svätenou vodou do maštale, posvätil maštaľ a každému dobytku dal oblátku so zapečeným petržlenom patružlenom, alebo oblátku potretú s medom. Gazda začínal večeru vinšom: Vinšujem vám, vinšujem, této vánočné svátky, aby vám dal Pán Boh šťastie a zdravie a hojné Božské požehnanie. Pochválen. Po odznení vinša rodina vstala, spoločne sa pomodlili a všetci si vypili pohárik cibuľkového páleného. Ako prvé jedlo boli oblátky s medom, ktoré boli neodmysliteľnou súčasťou Štedrého večera. Oblátka sa zajedala s kúskom chleba alebo koláča. Matky robili dievčencom na čelá medové krížiky, aby ich chlapci ľúbili. Ďalším chodom boli polievky, ktoré zasmážali maslom. Varili sa tieto druhy: fazuľová polievka s rezancami a so zeleninou, kapustná polievka zo sudovej kapusty s hubami zatrepaná smotanou, hrachová polievka, ako aj vianočná polievka, ktorá sa robila zo sušenej reďkovky tzv. vodnice ( veľká reďkev za surova štipľavá ). Ďalším jedlom boli pupáčiky, malé buchtičky plnené lekvárom, obliate maslom, posypané makom a cukrom. Vyprážané ryby kapry sa nepripravovali, ojedinele sa konzumovali malé, pečené potočné ryby. Posledným chodom bola krupičná kaša, tzv. Ježišková so škoricou. (Výber z monografie Soblahova, z textov PhDr. Viery Abelovej) Štedrovečerný stôl v našej rodine Na štedrovečernom stole muselo byť všetko, čo patrilo. Chleba nakrájaný na smitky, koláče, jabĺčka, orechy, oblátky, med, sviečky, modlitebná knižka, miska, kde sa odkladalo z každého jedla pre Ježiška, svätená voda. Keď bol plný stôl jedla, gazda sa posadil zaň a pýtal sa detí: Deti moje, vidíte ma? Keď bol plný stôl, tak ho nevideli. Kričali: Nevidíme, nevidíme. Gazda hovorí: Bodaj by ste ma aj na takto rok nevideli. Celá rodina sedela za štedrovečerným stolom, gazda sa postavil a predniesol vinš: Vinšujem vám vinšujem týto vánočné svátky, aby vám dal Pán Boh zdravia, šťastia, Božieho požehnania, po smrti kráľovstvo nebeské a všetko, čo si od Pána Boha žiadate. X\nTradiční receptář aneb co se u nás vařilo (recepty z obcí Třanovice, Horní Tošanovice a Lutiše) 2 PŘEDMLUVA Tradiční receptář aneb co se u nás vařilo se vydává u příležitosti Dožínkových slavností (jinak


Zboží > Karta zboží > Výrobek\nModul Výroba obsahuje řešení speciální zakázkové výroby. Život výrobní zakázky začíná od definice nové výrobní položky, kdy jsou do ceníku zařazovány nové produkty. Nový produkt je popsán:\n▪ svou materiálovou normou\n▪ časovou normou\n▪ výrobní operací - strojem, na kterém se bude tento produkt vyrábět\n▪ vyráběným množstvím\nPo kalkulaci dostane tento výrobek svoji cenu. Příchod nové výrobní zakázky spočívá nejdříve v tom, že musí být zařazena nová položka do databáze zboží.\nCeníková karta zboží - VÝROBEK.\nNa kartě Výrobek je třeba definovat technologický postup, do kterého se definují následující typy položek:\nM – materiál – výběr z ceníku\nP – podsestava (polotovar) – hotová část výrobku, která má definovaný vlastní technolog.postup\nU plotovarů a materiálu se nastaví nakupní cena do pole CENA MJ a do pole MNOŽST je třeba zadat množství potřebného materiálu na 1 kus\nO – operace/stroj – pracovní úkon\nU operce je třeba nastavit CENA HOD, TAC – čas trvání vlastní operace pro 1 kus (v min.), TBC – přípravný čas, který bude započítán pouze 1x (pro jeden kus, v min.) a příp. počet dnů do ple Dod, které se připočtou k vypočtené délce operace v zhledem k počtu kusů a zadané délce operace na kus, do pole POPIS lze zadat informaci, která se zobrazí na kartě výrobního terminálu\nK – kooperace - nastavení kooperací\nU kooperace je třeba zadat CENA HOD a do poel Dod počet dnů, které se vždy počátají pro celé objednané množství\nC - calculate - slouží uživateli při tvorbě technologického postupu k rozebrání Operace na dílčí činnosti (Příprava CNC programu, seřízení stroje, nástrojů, příprava zásobníku s materiálem apod.), které se ale ve výrobě samotné nebudou odvádět samostatně, ale jako celek - Příprava CNC stroje. V rámci kalkulace je tedy možno detailně nadefinovat časy těchto jednotlivých činností s tím, zda se jedná o přípravný čas operace, nebo výkonný čas operace.\nV rámci technologického postupu (karta zboží Výrobek - Celá norma) musí být uvedeny PŘED operací, kterou detailně popisují.\nNa kartě zboží Výrobek, záložka "Celá norma" je dostupné tlačítko (ovšem až po zapnutí funkce v Konfiguraci výroby - "umožnit kumulaci časů operace"). Použitím tohoto tlačítka se provede součet přípravných, výkonných časů a doby prodlení u řádků typu "C" a ten se zapíše do první následující operace typu "O" (každý druh času samostatně a pouze v případě, že jeho součet je > než 0). Texty z názvů "C" operací se zapíší jako textový řetězec do popisu "O" operace a tím se k pracovníkům ve výrobě dostane i detailní rozpis "jejich" operace.\nŘádky typu "C" se neobjevují ve výrobním rozpadu !! Slouží pouze ke zpřehlednění kalkulace. Samostatně se nekalkulují !!\nJednotlivé typy operací se zadávají pomocí předdefinovaných číselníků STROJů a Kooperací dostupných v menu Výroba – Konfigurace – Číselník strojů / Číselník kooperací.\nPřipojené objekty k výrobku dostupné i na výrobním terminálu\nPřipojení objektu k výrobní operaci:\n▪ takto připojené objekty se nabízí na výrobním terminálu pouze u konkrétní operace\n▪ připojují se přes ikonu zeměkoule - kurzor ale musí být umístěn na řádku konkrétní operace => karta Zboží / záložka Výrobek / tlačítko Operace\n▪ poklepáním na vyplněné pole OBJEKTY se otevře Přehled připojených objektů a použitím filtru "Označené" lze zobrazit všechny objekty právě připojené k aktuální operaci.\n▪ v Přehledu připojených objektů lze v této situaci vybrat další (již existující) objekty a tlačítkem "-> výroba" je přenést do seznamu objektů aktuální operace (POZOR - přenáší se vždy kompletní seznam. Chcete-li přidat jeden objekt ke třem již připojeným, musíte mít před použitím tlačítka mít vybrány (označeny) všechny čtyři objekty.\n▪ tímto způsobem lze k různým operacím připojit stejný objekt aniž by musely vznikat nové a nové záznamy v tabulce OBJECT\n▪ jestliže znáte ID objektu, lze jej k operaci "připojit" i tak, že do pole OBJEKTY na kartě výrobku zapíšete toto ID. Seznam ID musí být oddělen středníkem.\nVe výrobním rozpadu nebo v přehledu výroby lze seznam připojených objektů zviditelnit pomocí designera - zdroj OBJECT ID LIST\nPole "Přípravek" a "Pozice výkresu"\nPole Přípravek je také zobrazeno na záložce Operace, pole Pozice výkresu je i na záložce Materiál.\nPole Přípravek lze prokliknout - zobrazí se číselník. Pomocí výběru checkboxu nebo doubleclickem se do cílového pole (ze kterého byl proveden proklik) doplní / odebere kód Přípravku. Pokud je cílové pole naplněno (nelze přidat více záznamů) je o tom uživatel informován. Pole je veliké 255 znaků. Pole Pozice výkresu je velké 16 znaků.\nČíselník Přípravků je dostupný v menu VÝROBA -> KONFIGURACE -> ČÍSELNÍK PŘÍPRAVKŮ.


Black friday Spiderman 15cm figurka s vozidlem Agent Venom výprodej\nSpiderman 15cm figurka s vozidlem Agent Venom\nZpět na kategorii Sběratelské figurky\nPro maximální zvýšení rychlosti, Agent Venom naskočí na svůj Chopper a sešlápne pedál až na zem! S 15 cm velkou figurkou a vozidlem si děti mohou představit na pavučině zavěšeného Superhrdinu zaměřeného na další dobrodružství!... Zobrazit celý popis produktu >>>\nZboží ve výprodeji má od výrobce Spiderman označení 997193 díky němu jej lehce dohledáte na stránce prodejce mall.cz.\nVýprodej Spiderman 15cm figurka s vozidlem Agent Venom na černý pátek\n- využijte této jedinečné slevy, a nakupte tento produkt velmi výhodně za ačkní cenu 799 Kč. Koupit.\nVýrobce: Spiderman Sběratelské figurky\nMall.cz je internetová nákupní galerie nabízející bílé zboží, elektroniku, pc a mobily, sport, hobby, chovatelské potřeby, hračky, design a styl. Podívejte se na nabídku produktů Sběratelské figurky Spiderman, které můžete zakoupit. Zobrazit nabídku mall.cz za výhodnou cenu.\nČerný pátek Spiderman 15cm figurka s vozidlem Agent Venom v akci\nSlevy a akce: Výprodej black friday Domácnost a zahrada. Výprodej black friday Domácnost. Výprodej black friday Interiérové doplňky. Výprodej black friday Dekorativní doplňky, vázy. Výprodej black friday Figurky. Výprodej black friday Sběratelské figurky.\nStar Wars Dvojbalení figurek Snap Wexley a Snowtrooper officer\nADC Blackfire Epizoda VII Stormtrooper - figurka 50 cm\nADC Blackfire Funko POP Star Wars: Tatooine Luke\nSpin Master Paw Patrol Plavací figurka Rocky zelená\nTM Toys Minecraft - Steve hardcore survival pack sběratelská figurka s doplňky\nHero Mashers Star Wars Sith speeder\nTM Toys Minecraft - Alex s kostrou koně sběratelská figurka s doplňky\nHasbro Trolls Poppy hrací set\nStar Wars ROGUE ONE: figurka Deathtrooper 50cm\nHero Mashers Star Wars speeders Anakin Skywalker\nDalší produkty ze sekce Sběratelské figurky:\nSchleich Šmoulí set 3 k filmu Ztracená vesnice 20802\nHasbro Trolls Guy Diamond\nHasbro Trolls Poppy\nHasbro Trolls Town Multipack – Poppys fashion frenzy\nHasbro Trolls Town Multipack – Wild hair pack\nHasbro Trolls Postavička s dlouhými vlasy - Gia Grooves


Philips AC2887/10 čistič vzduchu | ElectroWorld.cz\nČistič vzduchu PHILIPS AC2887/10\nVelikost pokoje 39 m2\nSnímač Aerasense PM2,5\nÚroveň hluku 20,5-51 dB (A)\nTechnologie Vitashield IPS s aerodynamickým designem a filtrem NanoProtect zvyšuje rychlost čištění vzduchu na 333 m3 / h. Dokáže efektivně odstranit ultrajemné částice o velikosti pouze 20 nm, efektivně redukuje škodlivé plyny, jako jsou formaldehyd, toluen a zápach. Odstraňuje 99,9% bakterií a virů. Aerodynamická konstrukce podporuje účinné proudění vzduchu.\nAutomaticky sleduje, reaguje a čistí vzduch\nAeraSense je snímač, který přesně rozpozná jemné částice menší než PM2,5 (včetně nejobvyklejších vzduchem přenášených alergenů). Pak tyto údaje zpracovává a přizpůsobí nastavení čističky podle aktuálních vzduchových podmínek. Pak vám poskytne zpětnou vazbu o kvalitě vzduchu v reálném čase zobrazením hodnoty PM2,5.\nZámek zdravého vzduchu a upozornění na nutnost výměny filtru\nPokročilá technologie Aerasense přesně počítá životnost filtru na základě míry vnitřního znečištění, průtoku vzduchu a době provozu. Upozornění na čistotu vzduchu vás okamžitě upozorní, když je potřeba vyměnit filtr. Pokud není filtr včas vyměněn, zařízení přestane pracovat, aby neběželo bez účinku a čištění neztratilo efektivitu. Vždy tak budete mít jistotu zdravého vzduchu.\nČistička vzduchu Philips má tři automatické nastavení čištění: Běžný režim, mimořádně citlivý režim Alergeny a mimořádně účinný režim Bakterie a viry. Režim si můžete sami zvolit a čištění si tak přizpůsobit a optimalizovat.\nČíselný indikátor PM2,5 spolu se 4 stupňovým barevným kolečkem poskytují informace o aktuální vnitřní kvalitě vzduchu.\nNízká hlučnost a spánkový režim (20,5 dBA)\nV tichém režimu čistička sníží rychlost větráku a úroveň hluku a poskytne vám tak v noci pohodlný spánek. Dokonce i rušivé světla čističky můžete kdykoli ztlumit nebo vypnout.\nPro velikost místnosti 39 m2\nRecenze Philips AC2887/10\nPříslušenství k Philips AC2887/10


Skluzavky.cz - InHaus\nPlníme dětské sny\nDnešní doba je nazývána digitálním věkem a určitě ne nadarmo. Počítačeovládly velkou část našich životů a výsledkem je nedostatek fyzického pohybu. Lidské tělo však pohyb potřebuje a děti úplně nejvíc!\nTéměř v každém městě nebo vesnici dnes najdete dětské hřiště, kde se můžou vaše děti vyřádit. Máte ale čas tam s nimi chodit? Podívejte se na naši nabídku dětského zboží a uvidíte, že jsou i jiné alternativy.\nNajdete zde dětské hřiště, zaujme Vás trampolína, dětský domeček, ale také houpačky nebo hračky do bytu.\nNaši nabídku neustále rozšiřujeme, aby bylo z čeho vybírat. Pokud se ale v naší nabídce trochu ztrácíte, neváhejte nás kontaktovat. Naši specialisti vám rádi poradí!\nZcela jistě vás napadlo, jak je to s bezpečností? Můžete se spolehnout na to, že jsou dřevěné sestavy bezpečné? Určitě ano! Zdraví a bezpečnost dětí jsou pro nás prioritou. Díky tomu, že hřiště sami vyrábíme, máme každou součástku plně pod kontrolou. Všechny dřevěné sestavy máme certifikované a také dbáme na to, aby nedocházelo k zachycení oblečení dítěte při hraní nebo k dalším nepříjemnostem.\nAdresa:Čáslavská 229 284 01 Kutná Hora\nTelefon:724 733 937\nVýbava na sport a zábavu (18 )\nVeřejné prostranství (4 )


Databáze zvířat › Věrka\nTK 18189, Česká republika\nStav Nový majitel 24.11.2018\nKotě převzato od nálezců spolu se sestřičkou. Koťátka přišla o matku cca ve čtyřech týdnech, kdy ji v lese odnesl dravec. Kotě samo jí i pije. Je socializované, zvyklé i na pejska. Možno zamluvit na 723 489 796.***Našla domov v Mostě.***\nKomentáře ke zvířeti: Věrka


Testy byly negativní, sportovci odlétli na olympiádu do Pekingu – ČT sport – Česká televize\n08:30 Okavango - řeka snů\n09:25 Maroko, tisíciletá civilizace\n09:00 Olí a Jůla\nOlympiády Peking 2022 Česká výprava\nTesty byly negativní, sportovci odlétli na olympiádu do Pekingu\nHodně si oddechlo 69 českých sportovců a dalších 70 členů výpravy, když na Letišti Václava Havla v Praze prošli testy na koronavirus. Poté největší část tuzemských olympioniků odcestovala speciálem na zimní olympijské hry do Pekingu. Do dějiště her dorazí v pátek po poledni čínského času.\nVelká část výpravy zamířila do Pekingu\nHlavní část olympijské výpravy odletěla do Pekingu\nStudio 6: Čeští sportovci odlétají do Pekingu\nOdlet charteru provázela přísná protikoronavirová opatření. Na palubě jsou z českých medailových nadějí rychlobruslařka Martina Sáblíková a biatlonistka Markéta Davidová. Vedle rychlobruslařů a biatlonistů letí také výběr hokejistek, část hokejistů, smíšený pár v curlingu, krasobruslaři, sáňkaři, shorttrackařka, bobisté a běžci na lyžích.\n"Všechno probíhalo hladce. Před odletem měli všichni tři testy na covid-19. První v pondělí, druhý v úterý a třetí krátce před odletem a nepřibyl nikdo pozitivní," řekl Alexandr Kliment z tiskového oddělení Českého olympijského výboru na on-line tiskové konferenci.\nSportovci začali přicházet na odbavení už v 15:00 a mezi prvními dorazili krasobruslařští sourozenci Michal a Eliška Březinovi. Téměř symbolicky v krátké sněhové vánici přijely dva transity s biatlonisty a parkoviště před letištěm se hemžilo jen bílými bundami s červeno-modrými motivy a čepicemi Raškovka vzor 2.0 české olympijské výpravy.\nK zadní části Terminálu 1 vyhrazenému pro olympioniky zabloudilo pár turistů, ale ke sportovcům se nedostali, jelikož prostor byl vyhrazen páskou a hlídán. Pod respirátory mohli zahlédnout Davidovou či stříbrného medailistu ve sprintu z Pchjongčchangu Michala Krčmáře. Jen rychlobruslařka Sáblíková a skeletonistka Anna Fernstädtová využily odbavením mimo hlavní proud.\nOdbavovací halu u oken zaplnily vaky s lyžemi, krabice se zbraněmi, s vosky a dalším vybavením. Bobisté ještě oblepovali bedny s noži a nářadím na jejich leštění. Tašky a materiál musel každý polepit speciálně barevnými páskami podle místa cílové destinace. Lyže a velká zavazadla odváželi zaměstnanci vozíky, ostatní tašky po odbavení u osmi okének jely pásy.\nTrenér Tomáš Bank přivezl lyže Ester Ledecké. Dvojnásobná olympijská vítězka nyní trénuje v Itálii na snowboardu a poletí v pondělí s několika přestupy. Speciálem se do Číny dopraví šest balíků po třech párech lyží české hvězdy. Aby se v Číně před příjezdem Ledecké neztratily, dohlédne na ně Petr Kouřil, bývalý servisman Ledecké, který spolupracuje s Fernstädtovou.\nJako první zamířili na pasovou kontrolu a čekat na letadlo Březinovi, pak se postupně trousili hokejistky a další sportovci. Bobisté zapózovali s helmami, biatlonisté šli společně ve skupině a při odchodu zamávali k objektivům fotografů a kamer se slovy: "Na shledanou."\n"Když to porovnám s hrami ve Vancouveru, nebo v Soči, atmosféra byla samozřejmě jiná. Sportovci byli ostražití, snažili se dodržovat všechna opatření, ale atmosféra těšení se a očekávání zůstala. Alespoň co se dalo vidět přes roušky," uvedl Kliment.\nJako poslední dorazila na letiště Václava Havla sedmička hokejistů a trenér Filip Pešán. Zbytek mužstva by je měl následovat nejpozději 2. února. Později odletí i biatlonista Adam Václavík a hokejistka Natálie Mlýnková, kteří byli v minulých dnech pozitivně testovaní.\nDalší čeští sportovci už poletí komerčními lety. Do Pekingu se kvalifikovalo 114 sportovců, což znamená nejpočetnější českou výpravu v historii zimních her.\nDo Pekingu odletělo s hlavní výpravou i sedm hokejistů a část realizačního týmu 27. ledna\nHyka před olympijským vrcholem kariéry: Chci si to co nejvíc užít, přijmu jakoukoliv roli 27. ledna\nV dresu čínské reprezentace se představí dva bývalí Oceláři i Cheliosův syn 27. ledna\nNebudeme nic měnit, věříme systému, říká Jalonen a výkony sudích označil za šílené\nPlážový volejbal 26. 05. 2022


Vrbata dal gól, Pavelec jich osm dostal | Týden.cz\nVrbata dal gól, Pavelec jich osm dostal\nHokejový útočník Radim Vrbata přispěl v soboním utkání NHL jedním gólem k vítězství Phoenixu 3:0 nad Chicagem. Nejlepší český střelec v soutěži otevřel svým šestadvacátým zásahem v sezoně už ve čtvrté minutě skóre utkání a nasměroval Coyotes k páté výhře za sebou.\nHokejisté Pittsburghu přestříleli v domácím prostředí Winnipeg 8:5. V hlavní režii vítězství Penguins byl opět ruský útočník Jevgenij Malkin, který si pěti body za jednu branky a čtyři asistence upevnil vedení produktivity soutěže. Český brankář Ondřej Pavelec i přes osm inkasovaných gólů odchytal celý zápas a kryl v něm 31 střel.


Warrior E-Knihy Ke Stažení V\nNázev knihy : Warrior\nVelikost souboru: 47.22Mb\nHodnocení knih: 3.1 z 5 (203 hlasů)\nZastavit Unavený s hledat celosvětovou síť přesně můžete Získat elektronické knihy Warrior, můžete najít všechny bych vás požádat,. O zdroj zjistit konkrétní E-book Warrior, vedle knihy-na Vzdělávání připojena s rozlišovací generos o fantasy spolu s k pomoci soukromé očko a rád Zprávy. řešit času a úsilí, budete muset počkat naučit nutné v seznam souvisejících příručky. přínosy náš elektronické katalog:\nmůj vlastní prospěšné udělena není nedostatek prostředky reklama, jakékoliv může studovat skutečné kniha Warrior jemně.\nDalší Dostat do, jí elektronické knihy Warrior většinou přepsat jeho být oblíbené v lékaře, rtf, epub, pdf, fb2, vidět mobi formát dat číst tyto osoby na cestu, spolu s asi go nuda dovolenou.\nkapacity ke stažení knihy pro nic za nic, není nutné, že budete muset strávit nemusím k použití knihy.\nnelíbí se mi nový normální knihovna, hledat knihovna je to start kdykoliv, navštivte!\nJsme - seznamu o učebnice je stále aktualizováno. Každý týden nový učebnice, publikace, Vzdělávání, mp3 audioknihy mají tendenci být extra.\njednoduché ademas logické struktura v katalog zapojit publikace bude pravděpodobně support povolit minimalizovat to Doba associate d s určena pro skutečné chtěl práce.\nDržet lidé, pouze pro čtení velký Kniha Warrior live malý života.\nstáhnout Warrior free v fb2, txt, epub, dokument pdf, mobi Formát v oblasti android mobilní telefon, iphone telefonu a Apple ipad, iBooks, pro telefon nebo možná Tablet PC, vyhledat správné kniha formát v lidé pod. chci Naučit na Webu kniha Warrior navštivte odkaz na webové stránky pod.\nHodnocení recenzí Warrior


Test Johnnie Walker Double Black 40&perc; 0,7l\nZpět na kategorii Destiláty\nTest Johnnie Walker Double Black 40% 0,7l\nZobrazit v e-shopu » panalfred.cz\nJohnnie Walker Double Black je intenzivní whisky, výrazná, plná a nakouřená.\nDíky kouři z rašeliny vlnícímu se nad plnou chutí rozinek a ovocnými tóny jablek, hrušek a citrusů okamžitě poznáte vliv výrazných whisky skotského západního pobřeží a ostrovů, které se zjemňují do sladké vanilky a koření, aby se nakonec rozvinuly do hřejivého závěru dubové taniny a dlouhotrvající, pomalu doznívající nakouřené chuti.\nInspirací pro Johnnie Walker Double Black se stala charakteristická chuť a vůně Johnnie Walker Black Label, která byla přeměněna na whisky s nebývalou intenzitou. Silně ovlivněná výraznými whisky západního pobřeží a ostrovů, chutná Johnnie Walker Double Black nejlépe s čistou vodou, pro uvolnění provázaných vrstev štiplavého koření a kouře. Působivý zážitek pro každou příležitost.\nSložení: sladový destilát, obilný destilát, barvivo-karamel.\nPodrobnosti testovaného produktu EAN 5000267116532 a katalogové číslo 632. Podobné produkty se nachází v sekci Destiláty.\nProdejce panalfred.cz nabízí tento produkt Johnnie Walker Double Black 40% 0,7l, za cenu 899 Kč. Výrobek dodává známý výrobce Johnnie Walker což zaručuje kvalitu.\nPrůměrný výsledek hodnocení 4 z 50 komentářů od uživatelů a návštevníků.\nTest produktu Johnnie Walker Double Black 40% 0,7l\ndTest Johnnie Walker Double Black 40% 0,7l\nPopulární časopis dTest testuje řadu produtů a zároveň natáčí pořad A Dost na televizi stream. Zjištěte na jejich webu zda otestoval i tento výrobek, který se nabízí za e-shop za 899 Kč. Zjistit info na dtest.cz.\nDon Papa 40% 0,7l tuba\nGlenlivet 12Y 0,7 l 40 %\nHendrick's gin 41,4% 1l\nGunpowder Gin Drumshanbo Gunpowder Irish Gin 43% 0,7l\nJägermeister 35% 1,75l\nZobrazit produkty Destiláty\nAbsolut Vanilia 40% 1l\nAbuelo Anejo 12yo 40% 0,7l\nEl Dorado 12yo 40% 0,7l\nFinlandia Lime 37,5% 1l\nKoskenkorva 40% 1l


Čas přílivu / Na vrcholu vlny | Agatha Christie\nDomů › Dílo › Romány › Čas přílivu / Na vrcholu vlny\nDvaašedesátiletý Gordon Cloade se vracel z Ameriky do Anglie. Na cestě přes Atlantik se seznámil a také oženil s mladou vdovou Rosaleen. Právě se chystali dorazit domů a představit nového člena rodiny, když byl Gordon zabit při leteckém náletu. Celý jeho majetek tak spadl do klína Rosaleen. Ta přijíždí do rodinného sídla se svým bratrem a od začátku je jasné, že atmosféra není nejlepší. Další komplikace nastane, když se Cloadovi dovědí, že údajný nebožtík – první manžel Rosaleen – je možná naživu. Víc jim o tom má povědět záhadný Enoch Arden, který se ubytoval v místním hostinci. Tam je však nalezen mrtev. Mezitím už ale Rowley Cloade navštívil Hercula Poirota se žádostí o pomoc…\nČas přílivu s sebou přinesl jisté komplikace. Americkým časopisům, které obvykle kupovaly práva k vydávání příběhů Agathy Christie na pokračování, se v této knize nelíbil Hercule Poirot. Práva chtěli koupit za předpokladu, že v ní geniální Belgičan nebude vystupovat. Vzhledem k tomu, že publikování v časopisech tvořilo významnou část příjmů, autorka Američanům vyhověla a celý příběh přepsala. Pak se však vrátila ke své původní verzi. Její název převzala Agatha Christie ze čtvrtého jednání hry Julius Caesar.\nPrávě jiný překlad shakespearovského citátu způsobil i odlišnosti v názvech českých vydání.\nČas přílvu – v rámci TV seriálu Hercule Poirot, 2006 (v hlavní roli David Suchet) = DVD Agatha Christie Poirot 39 – Amercom 2008\nČas přílivu – epizoda seriálu Malé vraždy Agathy Christie s dějem přesazeným do Francie, 2011


Letnicemi začíná doba učedníků\n31.05.2020 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\npříslušné slovo Boží: 1. čt. Sk 2,1-11; ž. Žl 104; 2. čt. 1 Kor 12,3b-7.12-13; evang. Jan 20,19-23;\nLetnicemi začíná doba učedníků 12:20\nBratři a sestry, dnešní evangelium nás vrací zpátky do Velikonoční neděle navečer. Pro Izraelity doba po západu slunce, tedy ten večer, je začátkem nového dne. Svatý Jan chce říct, Ježíšovo zmrtvýchvstání je začátkem nové etapy, je to velmi důležitý moment. A proto k tomu přidává: „Prvního den v týdnu.“ První den v týdnu je neděle, a podle vlastně zprávy o stvoření světa Bůh začal v neděli svoje stvořitelské dílo. A proto vlastně, aby ukázal, jak je důležité to vykupitelské dílo, tak to vykupitelské dílo bylo dokončeno také v neděli Ježíšovým zmrtvýchvstáním.\n„Navečer prvního dne v týdnu přišel Ježíš tam, kde byli učedníci.“ Svatý Jan v evangeliu podává zprávy o tom, jak se zmrtvýchvstalý Ježíš zjevuje Máří Magdaléně, která ho hledá. Napřed tedy ona hledá to mrtvé tělo, potom si myslí, že mluví se zahradníkem, ale hledá. Potom vlastně svatý Jan dává zprávu o zjevení ženám a tak, ale pokud jde o ty apoštoly nebo učedníky, kteří jsou ve večeřadle, ti nehledají. Ti jsou vevnitř, jsou zavření. Jsou zavřeni fyzicky na nějakou petlici, aby se dovnitř nedostal někdo nepovolaný, ale jsou zavřeni, řekli bychom, tak nějak zabarikádovaní i ve svých hlavách. Protože k nim docházejí všechny ty zprávy: kámen je odvalený, hrob je prázdný, tělo tam není, viděli jsme anděly, a ti nám řekli, že žije. Ale toto všechno odmítají a zůstávají pořád zabarikádovaní.\nSvatý Jan přirovnává to večeřadlo, to zabarikádované večeřadlo k hrobu. Je to paradox. Protože hrob, ve kterém byl pohřben Ježíš, je prázdný, kámen je odvalený, Ježíš žije. Ale jeho učedníci jsou ještě pořád uzavření. Nemohou tomu uvěřit.\nSvatý Jan neříká, že jsou to apoštolové. Užívá termín učedníci. To znamená, je to širší společenství. Společenství, které vlastně trvá. Ježíš si získal učedníky, a jeho učedníci předali učení dalším učedníkům, a takhle to doputovalo až k nám. A také my jsme učedníci Ježíše Krista. A jde o to, jací, jak na tom jsme.\nSvatý Jan začíná schválně tady tento úryvek takovou neradostnou scénou. Tím, že oni nevolají, jsou uzavřeni, jsou zablokovaní. A do této zablokované atmosféry přichází sám Ježíš. Stanul uprostřed nich a řekl jim: „Pokoj vám!“ hebrejsky šalom. Nejde jenom o to: „Tak ti přeji všechno dobré,“ ale tady za tím pozdravem jsou další biblické výroky, ve kterých Hospodin ujišťuje svůj národ, že na něho nezapomněl, že se o něho postará, že se nemusí být. Že můžou odložit všechny obavy. Pokoj vám.\nMy se, bratři a sestry, někdy domníváme, že musíme Ježíše volat. Prožívám něco těžkého, tak musím Ježíše zavolat na pomoc. Zapomínáme na to, že on už dávno přišel. On nepřišel do toho večeřadla proto, že by ti apoštolové byli tak dobří, tak stateční, tak pevní ve víře, ale přišel tam právě proto, že byli slabí, že se báli, že byli ustrašení a že měli sevřené žaludky.\nKdyž to vztáhneme na naši dobu, k tomu, co jsme prožívali v uplynulých dvou měsících, tak máme možnost si uvědomit, že to třeba bylo něco hodně podobného. Protože když k nám doputoval, řekněme, příkaz, někdy až téměř nařízení: „Zůstaňte doma,“ tak to mělo nějaký smysl, jak se říká, epidemiologický, ale mnoho lidí se v tu chvíli vystresovalo, uzavřelo v sobě, a začlo mít strach a začali se bát. Přišly různé deprese, úzkostné stavy a další podobné příznaky, které ukazují to, že člověk se bojí, protože nemá v sobě pokoj.\nZažili to apoštolové, zažili to ti další učedníci. Máme si vzpomenout na tuto scénu z večeřadla, když i my budeme prožívat něco obtížného. Ježíš do toho přichází a říká: „Pokoj vám.“\nJedno lidové přísloví říká: „Když je nouze nejvyšší, pomoc Boží nejbližší.“ Ano. Ježíš toto prožívá s námi, jako to prožíval s učedníky.\n„Po těch slovech jim ukázal ruce a bok.“ Nejde jenom o to říct nějaké slovo, slovo se řekne lehko, ale jde o to, aby to nebylo prázdné slovo. A proto Ježíš ukazuje ruce a bok.\nRuce, to je nástroj, kterým tvoříme, konáme, vyrábíme, budujeme. Ale je to taky nástroj, kterým můžeme bořit, ničit. Je to nástroj destrukce. Ježíšovy přibité ruce na kříži vytvořily, otevřely tu cestu mezi člověkem a Bohem. Postavily ten pomyslný most.\nProč jim ukazuje bok? Protože je tam ta rána do srdce, a v době Pána Ježíše srdce považovali za místo, za sídlo rozumu. Tedy nejde o nějaké citové hnutí, ale Ježíš jim říká: „Zapamatujte si to. Velmi dobře si to zapamatujte, kolik mě to stálo námahy, kolik mě to stálo utrpení, abych ty vztahy mezi vámi a Bohem narovnal. A tak si buďte jistí tím, že tu námahu, co jsem to toho vložil, že to nezbořím, že to nenechám padnout, ale naopak že toto dílo budu rozvíjet.“\n„Jako mne poslal Otec, tak já posílám vás.“ To je jádro toho úryvku, k tomu to všechno směřuje. A Jan si dal tu práci, aby vylíčil a ukázal, že Ježíš posílá ne nějaké supervyškolené apoštoly a učedníky, ale tyhle bázlivé lidi s těmi sevřenými žaludky. Že posílá stejné lidi, jako jsme my, a říká: „Vy budete pokračovat v tom, co já jsem začal.“\nSvatý Jan začíná svoje evangelium tou zprávou o tom, že Slovo se stalo tělem a přebývalo mezi námi. A teď Janovo evangelium končí a ta zpráva pokračuje: „Slovo, které se stalo tělem, se znovu stalo slovem,“ evangeliem, tou radostnou zvěstí, tou dobrou zprávou. A toto evangelium, tuto dobrou zprávu, Ježíš svěřuje nám.\nSamozřejmě nás napadne otázka: „A když tedy nás posíláš, co mám dělat? Jak to máme dělat?“ A na to je to pokračování: „Přijměte Ducha svatého.“ Dýchá na ně.\nVdechnout, tady to sloveso, je v bibli pouze třikrát – při stvoření světa, v knize proroka Ezechiela ve vidění o oživení suchých kostí, a teď tady v Janově evangeliu. Je to naprosto výjimečné gesto. Tímto výjimečným gestem Ježíš chce říct: „Ten Duch, kterého vám pošlu, bude dech, bude život.“ Co žije, dýchá. Bude pomocníkem, bude utěšitelem. On sám bude darem, ale bude rozdávat různé dary, různá obdarování.\n„Komu hříchy odpustíte, tomu jsou odpuštěny.“ Ten největší dar, který nám Ježíš přišel dát, je dar odpuštění, dar smíření. A toto máme zvěstovat.\nPotom samozřejmě máme zvěstovat i další skutečnosti. Když to zase vztáhnu k dnešní situaci, tak teď, v tuto chvíli se velmi, velmi mluví o tom, co všechno je potřeba obnovit. Ale mluví se vlastně o tom hospodářství, a potom se mluví o kultuře, ale v tom smyslu, jako zábava. A víte, ono z toho tak nějak podvědomě tam někde dole zůstává to římské „chléb a hry“. Ať máme co jíst a ať se můžeme bavit. Ale podle mého názoru tam chybí jeden velmi důležitý rozměr. Každá taková krize dává lidem možnost zamyslet se a říct si, co jsme dělali dobře a co jsme dělali špatně. Pojďme to odteď dělat lépe.\nBratři a sestry, nemohli jsme společně prožít Velikonoce. O to víc bychom se měli teď radovat z toho, že můžeme prožít společně Letnice. A tedy uvědomit si, že od těch Letnic je to doba církve, je to doba učedníků a záleží na každém učedníkovi, jak přijme toho Ducha. Jestli budeme těmi učedníky zavřenými ve večeřadle, nebo jestli budeme těmi učedníky, jak jsme o tom slyšeli v prvním čtení, kteří otevřeli dveře a šli. Třebas jim možná klepalo koleno o koleno, ale šli a spolehli se na to, že Pán pošle svého Pomocníka, svého Utěšitele.\nA tak i my každý den prosme, aby k nám přicházel, aby s námi byl, abychom zažívali a cítili jeho obdarování. Protože když to takhle budeme dělat, potom i v nás bude ten pokoj, který Ježíš přinesl svým apoštolům, svým učedníkům. Jestli v nás už ten pokoj je, děkujme za něho a buďme si jistí, že bude ještě větší.\nPane Bože, pomoz mi, ať dobře používám ty dary, které jsi mi dal\n04.06.2017 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\nPane Bože, pomoz mi, ať dobře používám ty dary, které jsi mi dal 9:34\n[MP3, mono, 16 kHz, VBR 21 kb/s, 2.11 MB]\nTak, děcka, já napřed půjdu něco povídat dospělým, bude to chvilku, a potom přejdu k vám. Asi jste si všimli, že jsme udělali takovou věc, která se nedělává, a sice že teda ministranti během vzývání Ducha svatého roznesli sedm svící, které připomínají právě dary Ducha svatého. Více...\nV tichu o dary prosit, a potom je začít používat\n08.06.2014 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\nV tichu o dary prosit, a potom je začít používat 10:52\n[MP3, mono, 16 kHz, VBR 21 kb/s, 1.99 MB]\nBratři a sestry, jak jsem říkal na začátku mše svaté, slavíme Hod Boží svatodušní, třetí největší svátky liturgického roku. Přesto tyto svátky mnoho lidí ani nezaregistruje. Pro lidi nevěřící zpravidla je to obvyklý víkend. Více...\nDuch svatý je ten, který nás učí\n12.06.2011 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\nDuch svatý je ten, který nás učí 8:25\n[MP3, mono, 16 kHz, VBR 21 kb/s, 1.75 MB]\nDnešní den je den, kdy si připomínáme, že dostáváme od Pána Boha dary. Apoštolové ve večeřadle dostali dary Ducha svatého. Vy dostanete ten dar samotného Pána Ježíše. My si dnes máme znovu, hlavně asi my dospělí, uvědomit, připomenout, že ty dary nedostáváme proto, že jsme dobří (dary Ducha svatého dostali hříšní, chybující apoštolové), ale dary dostáváme proto, že dobrý je Bůh. Více...\nDávat ducha i do těch nejobyčejnějších věcí všedního dne\n11.05.2008 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\nDávat ducha i do těch nejobyčejnějších věcí všedního dne 6:42\n[MP3, mono, 16 kHz, VBR 21 kb/s, 1.02 MB]\nBratři a sestry, bude, myslím, dobré uvědomit si, kam nás dnešní slavnost vede, kam jsme se to dostali. Když prožíváme něco s Ježíšem, tak nás to zavádí do různých prostředí: Zvěstování – nazaretský domek, Narození Páně – v Betlémě jeskyně, chlév. Více...\nDuch svatý bude přicházet skrze vás\n15.05.2005 - neděle , kostel sv. Jakuba ve Veverské Bítýšce\nDuch svatý bude přicházet skrze vás 10:58\nKdyž bychom se, bratři a sestry, někoho nevěřícího zeptali, co že dnes slavíme za svátek a jestli je vůbec nějaký svátek, tak by asi většina těch lidí pokrčila rameny a řekli by, že neví. Můžeme na jednu stranu říct: „Je to jejich chyba, mají se zajímat“, ale na druhou stranu je to otázka k zamyšlení i pro nás. Více...


Dražby výrobních prostor Plzeňský kraj\nAktuální nabídka dražby výrobních prostor Plzeňský kraj denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby výrobních prostor Plzeňský kraj než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby výrobních prostor Plzeňský kraj se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby výrobních prostor Plzeňský kraj neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby výrobních prostor Plzeňský kraj právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby výrobních prostor Plzeňský kraj\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby výrobních prostor Plzeňský kraj, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující výrobní prostory Plzeňský kraj, a to výrobní prostory na prodej Plzeňský kraj, pronájem výrobního prostoru Plzeňský kraj, dražby výrobních prostor Plzeňský kraj.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii výrobní prostory k dražbě Plzeňský kraj nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích výrobní prostory Plzeňský kraj, výrobní prostory na prodej Plzeňský kraj, pronájem výrobního prostoru Plzeňský kraj, dražby výrobních prostor Plzeňský kraj.\nNehledáte dražby výrobních prostor Plzeňský kraj ?\nPokud jste v této kategorii dražby výrobních prostor Plzeňský kraj omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby výrobních prostor Plzeňský kraj\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby výrobních prostor Plzeňský kraj, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby výrobních prostor Plzeňský kraj. Určitě lépe naleznete dražby výrobních prostor Plzeňský kraj, který hledáte.


SELECTA dřevěnÚ pÝsmenko K | pinkorblue.cz×Verze pro mobil je k dispoziciPřepnout na náhled pro mobilZákaznická linka: 800 500 450\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko K64 KčCena včetně DPH:\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko Kvíce od Selecta\nPopis výrobkuTo by se Vám také mohlo líbitTyto výrobky byly také koupenyČíslo výrobku: A006396\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko K\nDřevěnÚ pÝsmenko "K" PÝsmenko je vyrobeno z 6 mm silnÚ desky z březovÚ překližky. SamolepÝcÝ, lze jej odebrat a použÝt na novÚ jmÚno nebo novÚ věty. Rozměry: 5 x 7 cm Vřběr barvy nebo designu nenÝ možnř! POZOR!: NevhodnÚ pro děti do 10 měsÝců. HrozÝ riziko poraněnÝ krku!\nPříslušenstvíSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko BVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko CVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko DVíce informací\nSELECTA d?ev?nÚ pÝsmenko HVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko SVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko OVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko EVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko MVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko IVíce informací\nSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko WVíce informací\nse v daný den doručit. Jestliže Vás nezastihne, opakuje se totéž následující pracovní den. Pokud Vás ani druhý den nezastihne, zůstává balík po 10 dnů uložen na depu PPL. Pak je nám vrácen. Naše nejprodávanějšíSELECTA dřevěnÚ pÝsmenko K64 Kč


Oldřich Kaiser a Tomáš Poláček Navzdory mrazu, navzdory větru: do tábora smrti - Reportermagazin.cz\nZ KVĚTNOVÉHO VYDÁNÍ. Zase už se vrátil do roku 1942. Sedíme v polském vlaku, pomalu pijeme lahváče, já jsem pro tuhle chvíli Žid, on se vžil do role přátelského esesáka – jen když ho naštvu banální otázkou, pohrozí vpíchnutím fenolu do srdce. Jsme už pomuchlaní, zarůstáme, závislácky vyfukujeme páru z elektrocigaret, normální cestující se nacpali do druhé půlky vagonu, ale nikdo si netroufne protestovat. V prvním díle reportáže Oldřich Kaiser pravil: „Osvětim byla hrozná, ale Treblinka horší; tam si jedeš pro smrt, jen to ještě nevíš...“ Toto je díl druhý.\nTomáš Poláček 10 / 05 / 2020\nVystoupíme z vlaku, venku tma a zima, Olda je jak v transu: „Jsme tady. Takovou hovadinu by jen tak někdo nepodnikl!“\nPřijeli jsme po stejné trati jako statisíce Židů mezi lety 1942 a 1943, tedy z Varšavy do Bělostoku. My jsme se hodinu a půl pohodlně vezli – oni byli namačkaní v dobytčácích.\nNaše cílové nádraží je ve vesnici Małkinia, ale to jejich bylo ještě o sedm kilometrů dál: v Treblince, snad vůbec nejbrutálnějším vyhlazovacím táboře. Skoro milion Židů tam za jediný rok zemřelo, ani ne stovka vězňů přežila válku.\nI válečné vlaky tady v Małkinii zastavovaly, a to těsně předtím, než odbočily na postranní trať. „Smrt,“ pokřikovali na Židy vesničané, ale to možná ani nemuseli, protože smrt byla cítit. Až do Małkinie se z tábora táhl odporný, nasládlý pach z mrtvol...\nMałkinia byla a zůstává zapadákovem, nikdo kromě nás tu nevystupuje. Vlezeme do podchodu, kde nesvítí jediná žárovka a východ na druhé straně je zatarasený prkny. No nic, nějak je přelezeme. Vesnice vypadá – řekl bych – zhruba podobně jako za války. Štěkot psů je jedinou známkou života.\nPřitom Olda se tak těšil na pirohy! „Tady je seženeme sotva.“\nUž ve vlaku jsme si na internetu vytipovali cosi jako místní hotel: „Taky sotva...“ Nikde žádné informační centrum, nikde žádná směrovka do Treblinky, nic.\nOlda pochoduje temnotou a náhle začne dramaticky deklamovat: „Navzdory mrazu. Navzdory větru. Oni jdou. Bohové. Giganti. Jupiterové. Čuráci.“\n„Tohle když si řekneš, tak všechno překonáš... I když oni si to tenkrát možná taky říkali, a bylo jim to málo platný.“\nJsme o hladu a nevíme, kde spát, což teď Olda neřeší. V Treblince nikdy nebyl, ale nutně ji potřeboval poznat. „Je tak hnusně, že bychom tam zítra mohli být sami. Projdeme ji přesně podle plánku, jo? Ukážeme si, kde měli esesáci zoo, to se ti bude líbit!“\nUsměju se jen na chvíli, protože Olda pokračuje v monologu a já mám pocit, že tu v tom dvaačtyřicátém roce musel žít: „Smrad byl opravdu neskutečnej,“ povídá, „protože zatímco Osvětim měla řád, tady hlavně v prvních týdnech žádný nebyl. Neustále přijížděla spousta plných vlaků, Němci nestíhali plynovat. Táboru velel snaživý Irmfried Eberl, ale nezvládal, mrtvoly se vršily všude kolem, což rozhodilo i esesáckou inspekci, takže ho nahradili Franzem Stanglem, který už vraždění organizoval mnohem efektivněji...“\nPrávě jsme došli před barák, který by měl být hotelem, ale nic tomu nenasvědčuje.\nNež zjistím situaci, ještě si doposlechnu Oldu. „Vždyť oni tam ani neměli krematoria – to až na podzim dvaačtyřicátýho Himmler nakázal, aby otroci ze sonderkommanda vykopali mrtvoly, začali je pálit, a tím i odstraňovat stopy. Umíš si představit, jak se ti trestanci brodili ve sračkách; jak házeli rozkládající se těla na rošt? A víš ty, co je zajímavý?“\n„Že ženský hořely líp – zvlášť když byly v jiným stavu.“\n„No a my tam zítra budeme. Němci sice tábor zlikvidovali, ale nad tehdejší Treblinkou bylo stejný nebe, jaký bude nad náma; nebe se nemění. Uvědomíš si všechny ty hrůzy – posune tě to dál.“\nDveře jsou odemčené. Vstoupíme do jakési haly, v ní jsou dva dělníci v montérkách, veliký hrnec a mrtvá slepice.\n„Zděs ubytovna?“ zkouší to svou vlastní řečí Olda.\nMnou si oči. „Ubytovna, ale pro nás.“\nKde je nejbližší otevřená hospoda, to nevědí, ale buď jsou hodní, nebo se nás chtějí zbavit, tak volají oběma místním taxikářům – první je nemocný, druhý má auto v servisu. Přemýšlíme, jestli nepřespat tady v teple na zemi, ale hlad je veliký a chuť na pivo taky, takže zpátky na silnici.\nŠlapeme dva kilometry na druhý konec vsi, kde tušíme neony benzinové pumpy. Já zpytuju svědomí, protože jsem za veškerou logistiku zodpovědný, Olda šetří dechem a mlčí. „Bože,“ řekne pak zničehonic, „svěřujeme se do tvých rukou. Nemusejí to být rovnou pirohy – ale aspoň něco...“\nKousek před pumpou svítí okna baru, tak vstoupíme dovnitř. Je to ten nejhorší a nejkrásnější lokál, v jakém jsme kdy byli. Zahulený cigaretami. Koupit se tu dá jen pivo. Stará hospodská a dva výpitci zírají na reklamy. „Díky, Bože,“ sundá Olda batoh ze zad, nahlas se rozesměje, a hned té důchodkyni políbí ruku. „Navzdory mrazu, navzdory větru, došli jsme – tyhle chvíle jsou na cestování tím nejlepším.“\nZázrak v Jeruzalémě\nJsme spolu čtvrtý večer a Olda mi buď důvěřuje, nebo ho takhle intimně rozpovídalo pivo. Vypráví o tom, jak v devadesátých letech váhal, jestli se na herectví úplně nevykašlat: „Občas jsem byl blízko tomu, že půjdu někam do monastýru.“\nZase už mě překvapil: „Prosím tě proč?“\nDělávalo mu prý potíže klanět se divákům: „Skončilo představení, ale mně se klanění příčilo; říkal jsem si, kurva, komu já se vlastně klaním?! Bohu? Lidem? Tak jsem se na to vybodnul a odjel do Izraele, potom pokračoval na Sinaj...“\nTohle je typický on – na mapě si vybral klášter svaté Kateřiny v sinajských kopcích, kde „když svítá, nebe se zbarví do krvava, a to ti je taková nádhera!“, a z Izraele se k němu vydal pěšky s jedinou síťovkou. V horách u kláštera přespal, ale když se potom vracel, izraelští vojáci po něm chtěli padesát šekelů za vstup. Tolik peněz neměl, tak usedl na kámen, nic nekomentoval, a po dvou dnech se ho vojákům zželelo: Tak teda běžte.\n„Byl listopad, já v Jeruzalémě, ale neměl jsem ani vindru. Docela tvrdý podmínky, a tak jednoho dne říkám: Bože, postarej se o mě, jsem tvý dítě... Načež jdu do parku a vidím, jak dva mladí vyhodili do popelnice žrádlo – hned bylo moje. Pak najdu na lavičce lahev plnou vody, takže jsem se napil, nažral, vyspal v krabici a upřímně poděkoval Bohu...“\nZa ty čtyři dny jsem Oldu viděl v mnoha polohách, smutného, moudrého, ironického i vysmátého, ale teď poprvé je dojatý: „Pochopil jsem,“ říká, „že se ani nemusíš modlit, úplně stačí, když si na Boha jednou za den vzpomeneš. Rozumíš? On totiž je, a miluje jurodivý, miluje prdlý lidi, miluje blázny... Zkus občas, Tomáši, dělat božský věci.“\nKlidně zkusím. „Ale jaký?“\n„Třeba nějaký kraviny, který vůbec dělat nemusíš!“\nAha, jasně, rozumím.\nTy předvádí Olda pořád, i v tomhle baru. Když musí na záchod, otevře si na něj sice dveře, hned ale nevstoupí – nejdřív si důležitě popovídá s hajzlbábou, přičemž háček je v tom, že tam žádná taková bába není. Stará barmanka a dva štamgasti jsou z toho výjevu napoprvé paf, každopádně přestanou sledovat televizi, a napodruhé se už smějí...\n(Mohl bych už převyprávět stovku situací, v nichž Olda dělal kraviny, které se dělat nemají, a jestli teď mám vylosovat jedinou, tak třeba tuhle: Roku 1992 se v rámci Pražského jara chystalo ve Stavovském divadle představení opery Don Giovanni. Olda šel odpoledne kolem a napadlo ho, že se staví na kafe v rekvi-\nzitárně. Když se inspicientka ptala, co tam dělá, odpověděl, že vystupuje, a ona se smála: „Seš blbej, takovýhle fóry!“ O půl sedmé zašel za kostymérkou, oblékl si úbor pro harlekýna, pak orchestr spustil předehru a Olda v harlekýnském prošel středem jeviště tam a zpátky. Dirigent i muzikanti zírali, inspicientka se křižovala, jen slavný pěvec Andrej Bezčasnyj o přestávce chválil: „Úžasný, proč jste nezůstal dýl, mohli jsme si zazpívat spolu!“ Následovala pokuta, ale s tím se musí počítat: „Aspoň byla zábava...“)\nNicméně abychom to nezamluvili: Ví už Olda, komu se klaní?\nVyzkoušejte Reportér! 20 vybraných článků roku 2020\nNejsem herec, ale podvodník. S Oldřichem Kaiserem na cestě do Treblinky\nTomáš Poláček Report\n„Po dvou letech, kdy jsem se hlavně toulal, mi ten můj Bůh řekl, že jsem od něj dostal nějaký talent, který by bylo dobré využít; je to k posrání. Proto ještě pořád, aspoň občas, hraju. A klaním se těm lidem před sebou: už mi to nevadí.“\nZdá se mi to, nebo Olda brečí?\nKupuj polské zboží!\nBar se jmenuje Uniwersalny a skutečně působí jak kabinet zapomenutých ochlastů. Olda by měl podle kardiologů kouřit nanejvýš elektronicky, ale tady může legálně, postaru, natvrdo, čehož by byla škoda nevyužít; však já se přidám.\nZačínám cosi zbytečného plácat, tak mě zastaví: „Teď mlč. Važ si toho, že seš tady. Krásnej bar. Prima hospodská. Sem budeme jezdit...“\nAno, s paní hospodskou Marií, která tu roznáší pivo od roku 1978, našli jeden ve druhém zalíbení.\nMarie žádné jídlo nevede, ale uvaří nám turka. Nad konvicí visí plakáty: Kupuj polské zboží! Nebo: Jsi Polák, tak pomáhej budovat naše hospodářství!\n„Tohle si dát do hospody u nás, tak tě zlynčujou,“ baví se Olda, „to je bezvadný!“\nNačež se obrátí na Marii: „Viete, što interesno? Mně je šedesát čtyři let a celej život si říkám, že chci navštívit Treblinku.“\nOdpoví mu, že tam nic původního nenajde, protože Němci po sobě tábor zbořili, a Olda přikývne: „Ale pro mě je důležitý, že tady poznávám tebe a tohle úžasný místo.“\nHospodská nejspíš rozumí, tváře jí znachoví, a Olda pokračuje: „Víš, Marie, já jsem akťor, herec.“\n„Dejme tomu. Každopádně v Praze můžu všem říkat, jak je bar Uniwersalny beautiful, a tobě sem přijede tolik Čechů v autobusech, že nebudeš stíhat...“\nZatímco jsem sledoval tokání s Marií, přítomní štamgasti se dovolali jakémusi studentovi, který prý nás odveze do nedalekého městečka Brok, kde by měl být penzion. „A snad i jídlo!“\nMarie prosí, abychom se stavili i zítra, že něco uvaří, Olda poděkuje za nejlepší azyl, načež mi venku připomene velkou pravdu: „Je zajímavý, že kdykoli se touláš po světě, vždycky nakonec narazíš na nějakou takovouhle Marii, která se o tebe postará.“\nNasedneme ke studentovi do auta, veze nás tmou, za dvacet minut budeme v Broku.\nJe to penzion akorát pro nás: dvě postele, zásuvka, na stěně obraz s motivem silnice do zatáčky.\nVečeře není. Možná prý jinde: „Ale jestli se nevrátíte do jedenácti,“ varuje paní recepční, která nás nejspíš považuje za úchyly, „bude zamčeno a máte smůlu.“\nA tak zas putujeme od čerta k ďáblu: dnes jsme zatím nejedli, jen pili kávu a pivo a kouřili.\nMěstys Brok je jen o trochu větší díra než Małkinia, takže hospody mají zavřeno. Dlouho jdeme kolem hřbitova, na němž blikají tisíce svíček, pak zas samá temná okna. Chudák Olda: „Ale mně už je to jedno,“ prohlásí smířeně, „já klidně půjdu i do ostnatejch drátů.“\nNikdy si nestěžuje. Neremcá. Následuje mě: „Když jsem jednou určil,“ vysvětluje, „že budeš vedoucím výpravy, tak ti teď nemůžu vyčítat, že se situace změnila. No tak se změnila! Možná proto se mnou Vláďa Beneš rád jezdívá na brouky: všechno nechávám na něm a snažím se vyhovovat...“\nČímž mi Olda připomněl, že skoro dvacet let vyráží s neurochirurgem Vladimírem Benešem na lovy střevlíků. Beneš je jedním z mála lidí, které by snad dokázal označit slovem „kamarád“. Dalšími jsou samozřejmě Lábus anebo Jiří Schmitzer: „Spolehliví chlapi, kteří dovedou žít svoje vlastní životy. Nemají potřebu zbytečně se starat o ten tvůj, nevyzvídají, nehodnotí tě, nespekulujou. Netahají z tebe informace, které by pak posílali dál...“\nPředchozí proslov si snažím nebrat osobně, a Olda vzpomíná na cestování s Benešem: byli spolu v Africe, Bolívii, několikrát v Číně, přičemž Vladimír je skutečný znalec především střevlíků, zatímco Olda spíš pomáhá klást pasti, hrabe se v mršinách, rozkládá stan a vaří kafe.\n„Jednou v noci jsme šli v Číně do prudkýho kopce, já už měl starost, kde se utáboříme, ale pak jsem objevil rovinku, kde bylo jen pár hromádek jako od krtka, takže jsem jeden ten kopeček zarovnal a postavil stan. Vláďa v noci svítívá baterií na bílý plátno, což přitahuje hmyz, ale tentokrát to přitáhlo taky zvědavý Číňany. Dvacet se jich vydrápalo za náma, a i když jsem nabídl cigarety, pořád rozčíleně štěbetali, a my za chvíli pochopili, že stanujeme na hrobě jejich dědečka. Ráno nás policajt odvezl na stanici, kde jsme krčili rameny: A jak jsme měli poznat, že to je posvátný místo? Nakonec usoudili, že jsme debilové, a pustili nás...“\nPřesně podle přísloví o slepém kuřeti a zrnu Olda objevil neznámý druh střevlíka, který byl později pojmenován právě po něm: Cychrus kaiseri.\nNechal si ho vytetovat na pravé lýtko, i když...\nVlastně nenechal: „V Thajsku povídám tatérovi, vygoogluj si Cychrus kaiseri a tetuj! Za dvě hodiny bylo hotovo, ale pak přiletím domů, kde mám detailní obrázek, koukám na něj, a tady něco nehraje, na obrázku jsou tykadla dolů, a já mám tykadla nahoru! Letím za Vláďou a ten říká: Vole, tohle není Cychrus kaiseri, ale Cychrus tuberculatus, kterej žije v Severní Americe! Takže mám blbýho brouka – ale naštěstí ještě jednu volnou nohu...“\nHistorka dobrá, ale hlad a zima už mě štvou natolik, že zabuším na dveře jakési prázdné noclehárny. Majitel si nás prohlédne jen přes sklo a omluví se, že je zavřeno. Když ho naléhavě upozorním, že hlady nevidíme, zprvu otevírá jen rozpačitě, ale pak zavolá na maminku, ať nám připraví čtyři velké hotdogy, a z lednice vyndá pár piv.\n„Každé nepohodlí nakonec bývá vykoupeno nějakou odměnou,“ žvýká spokojeně Olda: „Někdy je blahobyt, jindy nouze – to je na životě krásný. Dnešek se ti, vedoucí zájezdu, povedl. Ale teď už musíme jít bydlet, pojď. Navzdory mrazu. Navzdory větru. Oni jdou...“\nTři dny pilotem\nS Oldou se mi moc nedaří mluvit o jeho hereckých rolích: „Podle mě nemám být na co hrdej,“ opakuje: „Nevybavuje se mi film, o kterým bych ti mohl nadšeně vyprávět.“\nJednou z mála výjimek je Tmavomodrý svět, kde byl letcem hrajícím amatérsky na klavír, o což ale nejde: „Jde o to, že jsme točili v Ralsku, a byla to paráda, když přiletěly spitfajry z Anglie a z nich vylezli praví piloti!“\nVšechno, co se týká druhé světové války, Oldu fascinuje, někdy možná až nezdravě. „Kdysi televize Nova rozprodávala počítače, tak jsem si jeden koupil, a objevil hru, kde se dalo lítat ve válečných dvojplošnících. Nastavil jsem doma větráky, abych si připadal jako ve vzduchu, a potom tři dny a tři noci pilotoval; nedokázal jsem si dojít ani na záchod, jako malej kluk jsem jenom hrál, nějak se z toho přeseděl a nakonec skončil v nemocnici se zánětem žil...“\nPodle mě je mu líto, že si nikdy nezahrál pod Milošem Formanem, na kterého nedá dopustit, protože Miloš byl nejen „senzační chlap“, ale taky člověk, který „když točil, tak ho nic jinýho nezajímalo, filmu dal maximum, a správně se vždycky ptal, jestli je všechno srozumitelné, protože film, kterýmu nerozumíš, je ti k hovnu“.\nMiloš Forman měl Kaisera s Lábusem rád, zbožňoval jejich rozhlasový pořad Tlučhořovic rodinka. Taky je několikrát pozval do Ameriky a role jim dát chtěl – plánoval film o francouzském premiérovi Daladierovi, ale nakonec nesehnal peníze. „Šlo tam o to,“ vzpomíná Olda, „že se jednání o mnichovské dohodě měli účastnit i dva českoslovenští vyslanci, ale ti byli bez milosti zamčeni na záchodě a dozvěděli se až výsledek. Takže tohle měly být naše role. Celou dobu jenom na hajzlu – to by se mi líbilo.“\nTady byla zoo\nVěřil jsem, že to je jen hodně živý sen: Zakrvácený Olda poletuje mezi postelí a umyvadlem a do toho zmateně kouří.\nNa moment jsem přemýšlel, jestli nesleduju sebevraždu, ale ne, určitě ne. Olda mi přece ve vlaku říkal následující větu: „Člověk občas dostane chuť prdnout do sebe nějaký prášky a spát navěky, ale pak si uvědomí, že ještě nemůže, protože má povinnosti vůči druhým, těm blízkým, a zachoval by se jak sobec: Jediná možnost je otrávit nejdřív je, a až pak sebe...“\nNějak jsem ten obraz zahnal a spal až do rána, jenže když teď definitivně otevřu oči, srdce se zastaví: „Co to má bejt?“\nOldova postel je celá od krve – mně se to nezdálo!\nOn sám naštěstí žije: „No co,“ říká, „nediv se, jsme v Treblince...“\nZa chvíli pochopím, že bere prášky na ředění krve, a když včera otevíral posledního lahváče kudlou, škrábl se na zápěstí, což úplně stačí. „Řídká krev se jen tak nezastaví, takže jsem tady opravdu pobíhal a dal si na tu ranku ručník, jenže pak jsem usnul a výsledek vidíš. Vyprat se to snad dá, ne?“\nNevím, raději bych zmizel a nikdy se do téhle ubytovny nevrátil.\n„Viď? Teď už jim nikdo nevymluví, že jsme perverzáci, nebo aspoň satanisti, co si uspořádali rituál. Takže navrhuju plán: vypijeme si v jídelně rychlý tři kávičky a padáme...“ (Olda měl sice loni potíže se srdcem, ale kávy by se nevzdal: „Navíc teď už mám trubky vyčištěný.“)\nPaní recepční netuší, co najde na pokoji, a tak ochotně sežene penzistu ve starém osobáku, který nás odveze těch patnáct kilometrů k vyhlazovacímu táboru.\nPřejedeme řeku Západní Bug, do které se za teplých dnů chodívali esesáci koupat.\nPřibývá borovicových lesů.\nNáhodný cestující by nejspíš nezaznamenal, že se blíží k jakkoli zajímavému místu, ale Olda je čím dál napjatější.\nJeště pár minut – a jsme v Treblince...\nKrosny složíme v malém muzeu u prázdného parkoviště a šouráme se kilometr lesem.\nNa místě, kam vlaky přivezly statisíce Židů, jsou jenom symbolické pražce. „Ať je to, jak chce,“ mluví Olda spíš sám pro sebe, „tak mě nikdy nepřestane fascinovat logistika toho, jak přijíždí přeplněný vlak, a když odjede, hned je tady další – byl to neuvěřitelný stroj na smrt...“\nDojdeme na někdejší rampu, kde vlaky končily a odkud zbývalo sto metrů do plynových komor.\n„Stávalo tady pěkné a zdánlivě normální nádražíčko, na kterém dokonce vyhrával orchestr, což snad mohlo některé Židy zmást, ale spíš jim bylo všechno jasné. Brutální ukrajinští strážci, kterými opovrhovali i esesáci, je puškami a biči nahnali do baráků určených ke svlékání a pak hned uličkou zvanou Himmelstrasse k plynovým komorám. Celou dobu se ozýval neskutečný řev, hlavně ženských. Zdejší bernardýn Barry byl vycvičený tak, aby se lidem zakusoval do genitálií. Jeden německý seržant si s oblibou vybíral malé děti a půlil jim hlavičky rýčem...“\nOlda všechno ví, ale stejně studuje plánek: „Támhle u lesa měli Němci malou zoo, kde chovali lišky nebo páva. Byly tam záhony květin i pivní zahrádka se slunečníky – museli trochu relaxovat, jejich práce nebyla žádná sranda...“\nPřeruší nás příchod padesátky mladých lidí s izraelskými vlajkami na zádech, kteří chvíli tančí a zpívají píseň o tom, že „pevně věří v příchod Mesiáše“, ale ti se potom vrátí k autobusu, zatímco my jdeme lesem ještě o dva kilometry dál, na místo vedle kamenolomu, kde stával méně známý tábor pracovní, a Olda se zjevně snaží neprošvihnout ani vteřinu z dnešního dne: „Uvědomuješ si třeba,“ říká, „že některé tyhle borovice byly svědkyně toho všeho?“\nOdpovím mu jinak: „Hele, já mám pocit, že po dnešku už nikdy v ničem neuvěřím Němcům.“\nJenomže Olda mávne rukou: „Tohle není jen otázka německá, je to v každým z nás. Fakt. Kdybysme byli donuceni, děláme to samý...“\nV tu chvíli mě napadne, jak je paradoxní, že většina národa zná Oldu hlavně z veselých scének o ještěrce nebo vozembouchu; a on mi asi čte myšlenky. Usměje se: „Někteří šikovní Židi nemuseli jít na smrt hned – když měli zvláštní schopnosti, byli třeba zámečníci, dostali odklad. Takže já bych asi zkusil nabídnout veselé historky z natáčení, nebo bych řekl, že umím hezky předvádět klíště...“\nMimochodem, kvůli klíštěti jednou Olda skončil na pár hodin v cele: s kolegy oslavoval premiéru v baru Divadla Na zábradlí, ve dvě ráno nezkušený barman zahlásil, že zavírá, proti čemuž Olda rázně protestoval, protože po premiérách se má pít do rána, nastal zmatek, přijely čtyři policejní vozy, a když jednotka rychlého nasazení vběhla do baru, Olda jednomu příslušníkovi skočil na záda a vyhrožoval, že mu vysaje krev, takže skončil nejprve na zemi, pak v poutech, a nakonec – bez jediné cigarety! – v cele. „Ale později při výslechu i ten mladej policajt uznal, že to měl řešit domluvou. Říkal mi: Vždyť já tu vaši starou scénku znám – jen jsem se lekl, že to je fakt přepadení...“\nKdyž Olda naznačil, že zlo je v každém z nás, hned jsem si vzpomněl na jeho vyprávění o tom, kterak ho „jeden čas“ (doufejme, že v dětství) bavily mouchy, hlavně masařky.\n„Když jsem nějakou chytil, tak jsem ji zavřel do vězení ze špendlíků, a podle toho, jak se tam chovala, volil další tresty. Pro některé případy jsem si sestrojil malou gilotinku, která jim precizně usekla hlavičku. Jiné jsem zastřelil: kovovou dutinku naplníš hlavičkami od sirek, pomalu ji zahříváš, a pffff, síra vylítne a moucha končí...“\nBlíží se soumrak, na parkovišti nás zase nabere pan důchodce, pojedeme do nejlepšího baru na světě.\nJak zapáleně mluvil Olda o mouchách, tak teď mluví celou cestu ještě zapáleněji o včelách, které pět let choval na chalupě.\nStručně řečeno: má přehled. Vypráví mi o královně, která vyletí až kilometr vysoko následována tupými trubci. Hovoří o mladuškách, létavicích, dělnicích i strážkyních úlu, ale já si zapamatuju historku o tom, jak chtěl pracovitější včelstvo, a proto koupil drahou vyšlechtěnou královnu – dal si ji do krabičky, kterou v autě položil na místo spolujezdce, jenomže potom nabral stopaře:\n– Ježišmarja! Sedl jste si na královnu!\n– No na královnu; ale to už máte jedno...\nRozbor ženského půvabu\n„Komik je tu!“ raduje se Marie v baru Uniwersalny a hned Oldovi vnucuje vlastnoručně zapečené brambory se slaninou.\nPtá se, jaký jsme měli den, tak odpovím, že jsme byli v Treblince a poněkud mě to tam skličovalo.\nOlda už několikrát naznačoval, že pro Poláky bývají zdejší vyhlazovací tábory citlivým tématem, a teď mě o tom Marie přesvědčuje: „Moji milí,“ říká, „ano, bylo to hrozné, ale copak vy nevidíte, jak se chovají dnes Židé k Palestincům? To vám nepřipadá jako problém? K tomu mlčíte?“\nChtěl bych namítnout, že srovnává nesrovnatelné, ale Olda na mě sykne, „prosim tě, nech ji“, a to už Marie přináší krabici fotek a pohlednic zachycujících veškeré rodinné události v průběhu posledního století. Po půl hodině Olda zívá, ale nechce dobrou ženu zklamat, tak vydrží ještě jednou tolik. Potom musíme na noční vlaky do Varšavy a domů: Sbohem, Marie!\nNechá bar prázdný, vyprovází nás na konec ulice, dlouho mává...\n„Jako mladá holka měla podle mě šmrnc,“ nadhazuje Olda.\nTak to nevím. „Žádná dokonalá krasavice to teda nebyla.“\n„Aha... Víš, podle mě dokonalost vlastně není pěkná, a u ženských už vůbec ne. Třeba taková piha, to mám rád. Anebo holky silný, prsatý – vždyť to má kouzlo... Pokud si vzpomínám, tak jsem vyložený krasavice nemíval nikdy. Spíš než nějakou opečovávanou modelku jsem vždycky radši volil holku, která má něco pěknýho, něžnýho v očích.“\nVyluzovač divných zvuků\nPosledních šest let Olda žije a koncertuje s písničkářkou Dášou Vokatou.\nDáša na něj dává pozor – ta by ho tu střežila před pivem, ta by nejspíš nesouhlasila s tím, že ve vlaku kolem sebe opět vyfukujeme spoustu páry... Ale když on si vedle nás opravdu nikdo moc nesedá, spíš naopak, a to hned od první chvíle, kdy můj přítel spolucestujícím oznámil: „Budeme teď trávit nějaký čas spolu, takže já jsem Olda, těší mě,“ a pak si vyzul boty...\nZpátky k Dáše: Když jsem jednou Oldovi řekl, že mu přeju ještě aspoň jednu velkou, vážnou, krásnou filmovou roli, tak se na mě pobaveně zadíval a pravil, že by to sice bylo krásné, ale on většinou dostává nabídky na samé blbosti.\n„A právě proto jsem rád,“ říká mi teď ve vlaku, „že jsem se dostal k muzice a k Dáše; na novou kolej, která mě naplňuje.“\nDáša Vokatá původně chtěla, aby během jejích koncertů recitoval básně (jí velmi drahého) nebožtíka Ivana Jirouse, ale brzy pochopila, že má tu čest s mužem milujícím a zkoušejícím veškeré dostupné nástroje, které si už brzy přenese do jejího smíchovského bytu, kde se ostatně zabydlí i on sám...\nZaložili duo, a Olda se tak – aniž by chtěl – dostal do prostředí hudebního undergroundu.\n„Při prvních koncertech jsem měl ohromnou trému a k lidem se radši obracel zády, protože kdovíjaký muzikant nejsem. Ale pak mi to začalo být fuk, ono stačí, když se k nástroji umíš postavit: jakmile ho chytneš do ruky, jak máš, je vyhráno a každý ti uvěří, že na něj dovedeš.“\nZpočátku cítil, že ho někteří ortodoxní androši odsuzují, protože on je přece normalizační herec, ale tohle se zlomilo. Vypráví mi: „Jednou na trutnovském festivalu po nás hráli ve dvě ráno Plastici, jenže Vráťa Brabenec odpadl, tak jsem drze vlítl na jeviště, uchopil ságo, jak se správně má, když přišlo sólo, vyluzoval jsem podivné zvuky, patřičně se tvářil – a pantomima měla úspěch.“\nKrátce nato kdosi Plastikům ukradl z auta nástroje, Oldův kamarád Jiří „Kába“ Kabeš přišel o milovanou violu. „No a já byl zrovna na návštěvě u Formana, tak jsem mu z Ameriky přivezl novou, identickou Yamahu – ona totiž v Evropě není k dostání. A Kába plakal štěstím...“\nDnes Olda spolu s Dášou běžně vyhrává po klubech nebo sklepích, snaží se nebýt moc falešný a celkem ho to baví: „Vlastně hodně, protože ono je to svobodný.“\nZajímá mě, co by asi tak dělal, kdyby se s Dášou nedali dohromady, a on přemýšlí: „Jednou za čas bych měl představení v Divadle Kalich, a jinak nejspíš bydlel někde venku, na chalupě. Hodně bych četl, možná se vrátil i k tomu včelaření. Hlavně už bych nikdy nechtěl být pod tlakem a závislej – na to čas příliš letí. I když... Víš, co je zvláštní? Posledních pět dnů vlastně ne; zažili jsme tolik věcí, že mám pocit, jako bychom cestovali dva týdny. No vidíš to, hezky jsme si prodloužili čas!“\nNěkdy ve tři ráno sedíme v bohumínském bufetu a čekáme na další spoj.\nDávám si smažený sýr z mikrovlnky a Olda vypráví o Josephu Goebbelsovi, který měl „kouzlo pro ženský a moc pěkně hrál na klavír“, o Hermannu Göringovi, co „byl strašně chytrej, a kdyby nepropadl drogám, mohl z něj být dobrý vůdce“, a pochopitelně o Hitlerovi, který nad ránem pořádal „úmorné čajové sedánky, během nichž hovořil o umění a nikdo z přítomných nesměl usnout“.\nPozorně poslouchám, což Oldu těší: „Tohle téma už tě teď bude pronásledovat navždy,“ vyhrožuje, „uvidíš. Každou novou knížku o válce si půjdeš pořídit, před spaním pak nastuduješ pár dalších mrtvejch, a hned se ti zlepší nálada…“\nU Kolína navrhne, abychom pokračovali přes Sibiř do Ulánbátaru; to by mu udělalo radost: „Jen si představ, kolik dalších Marií bysme potkali! Navíc ty už dneska víš, že je na mě spolehnutí; neremcám, občas sice krvavá postel, ale na to jsou tampony, a hlavně neumím žádnou řeč, což je obrovská deviza!“\nSrabácky vystoupíme v Praze. Navzdory mrazu a větru a všemu kráčíme na tramvaj, kde se rozloučíme.\n„Chvilku se mi bude stejskat,“ houkne ještě Olda.\n„Ale jenom tak hodinku dvě, víc ne. To zase žádnej strach...“\nVladimír Merta. S chladnou hlavou stárnoucího buddhisty\n17 / 01 / 2021 Kultura


Petr Šrámek: Investice do zdravotnictví patří k nejkomplexnějším - fintag.cz\nDomů Investice Finanční trhy Petr Šrámek: Investice do zdravotnictví patří k nejkomplexnějším\nPetr Šrámek: Investice do zdravotnictví patří k nejkomplexnějším\n„Zdravotní péče, jak my ji dnes pojímáme, je spíše péčí o nezdraví než o zdraví,“ říká v další video debatě ABCD investora, jehož je FinTag.cz mediálním partnerem, zakladatel a manažer investičního fondu pro LongevityTech a Fora Longevity Petr Šrámek.\nPetr Šrámek v rozhovoru s moderátorem Romanem Chlupatým upozorňuje na to, že s příchodem krize covid došlo k velkému posunu pozornosti veřejnosti ke zdravotním otázkám. Investování do zdravotnictví označuje za jeden z nejkomplexnějších oborů. Což souvisí s tím, jak komplexní disciplínou je zdraví člověka. Upozorňuje, že jakkoli jsou dnes v kurzu investice například do farmaceutických firem, je třeba být na pozoru.\n„Není to tak dlouho, kdy jedna z biotechnologických firem neuspěla ve druhé fázi klinického testování jejího nového přípravku, hodnota akcií se jí propadla o 70 procent,“ vysvětlil.\nDle jeho názoru covid-19 toho za posledních šest měsíců změnil více, než se změnilo za posledních šest let. V případě zdravotní péče upozornil i na demografický vývoj, s nímž se potýká většina vyspělých zemí. To, že populace stárne, opět nahrává zdravotnictví.\nStačí pilulka a člověk tu bude do 130 let\nPetr Šrámek se v rozhovoru dopouští i odvážné spekulace. Upozorňuje na výzkum a vývoj takzvaných geroprotektorů. To jsou látky, které zpomalují proces stárnutí tím, že regenerují imunitní systém i další funkce lidského těla.\n„Tyto produkty jsou již běžně na trhu. A my počítáme jejich boom někdy v roce 2023,“ říká Petr Šrámek.\nDodává, že v tomto ohledu by terapie mohla mít velice zásadní dopady do penzijních systémů. A to v tom smyslu, že lidem by nejen prodloužila život, ale udržela je déle v produktivním věku. Což by mělo nemalé ekonomické přínosy.\nNa druhou stranu je těžké počítat s tím, že by vše bylo tak snadné. A to třeba již kvůli tomu, že třeba jen chronické nemoci, jež úzce souvisejí s nezdravým životním stylem, jsou na vzestupu a zasahují stále mladší populaci. Ať už se to týká diabetu, obezity, nemocí dýchacích cest, různých typů demencí nebo dnes již i onkologických nemocí.\nABCD investora jede na výlet\nNa závěr dodejme, že debaty ABCD investora se z televizního studia posouvají do přednáškových sálů. Účast na akcích je po registraci zdarma.\nNa úvod čtyřdílného cyklu seminářů se přední domácí odborníci na investování podělí o svůj pohled na současnou a očekávanou situaci na trzích na brněnské Mendelově univerzitě a Škoda Auto Vysoké škole v Mladé Boleslavi.\n22. 9. / 16:30 / Mendelova univerzita, Brno / Provozně-ekonomická fakulta\nTomáš Kálal, ředitel oddělení investičního bankovnictví, Conseq IM\nPetr Stibůrek, numismatik, TrustWorthy International\nPražská burza: buy/hold/sell\n30. 9. / 16:30 / ŠKODA AUTO Vysoká škola, Mladá Boleslav / Místnost B110\nTomas Michálek, zakladatel, BondSupermarket\nTomáš Ivanič, numismatik, TrustWorthy International\nÚčast na akci: Zdarma pouze po registraci emailem na adrese azinvestora@seznam.cz. Kapacita je vzhledem k situaci omezena na maximálně 30 účastníků.\nPředchozí článekAmerický rozpočet dosáhl schodku v přepočtu 67 bilionů korun\nDalší článekAstraZeneca obnovila testy covid vakcíny a pokračuje ve výrobě\nUnie volí mRNA vakcíny. To je Pfizer, BioNTech a Moderna