PRK – Profesní komunikace - Střední škola obchodu a služeb - Panika A Úzkost\nPRK – Profesní komunikace - Střední škola obchodu a služeb\nTeplice, 30. 6. 2014\nÚvod do studia předmětu Profesní komunikace ............................................................................. 5\nKomunikace ..................................................................................................................................... 6\nProces komunikace.................................................................................................................. 6\nZákladní pojmy ........................................................................................................................ 7\nVyužití komunikace v oboru .................................................................................................... 8\nProjevy jednotlivých temperamentů..................................................................................... 10\nSebepoznání .......................................................................................................................... 14\nSociální percepce ................................................................................................................... 18\nZásady profesní komunikace ......................................................................................................... 20\nSebeprezentace a prezentace instituce ................................................................................ 21\nTechniky sebeprosazení ........................................................................................................ 22\nChování při výkonu povolání ................................................................................................. 27\nLogická výstavba projevu nebo dokumentu.......................................................................... 28\nArgumentace ......................................................................................................................... 30\nOvládnutí verbálního projevu................................................................................................ 33\nŘečové techniky..................................................................................................................... 35\nČasté chyby v projevu a jejich předcházení........................................................................... 37\nOvládnutí neverbálního projevu............................................................................................ 40\nGestikulace, proxemika, posturologie ............................................................................... 44\nZákladní zásady telefonování a osobního styku ................................................................ 51\nTechniky zahajování a ukončování rozhovorů, loučení ..................................................... 52\nZvládání konfliktních a zátěžových situací......................................................................... 53\nTréma, reakce na nepřiměřené žádosti a požadavky ........................................................ 57\nAsertivní řešení konfliktů................................................................................................... 58\nVýcvik v komunikačních technikách .................................................................................. 61\nKomunikace s médii........................................................................................................... 65\nPísemná komunikace ..................................................................................................................... 67\nZásady písemné komunikace................................................................................................. 67\nŽivotopis ................................................................................................................................ 68\nŽádost o místo ....................................................................................................................... 72\nPozvání ke konkurzu, pozvánky ............................................................................................. 74\nPracovní smlouva .................................................................................................................. 77\nDohody o pracích konaných mimo pracovní poměr ............................................................. 81\nUkončení pracovního poměru ............................................................................................... 85\nKartotéční záznamy ............................................................................................................... 89\nCeník kadeřnických a kosmetických služeb ........................................................................... 90\nŘešení úkolů .................................................................................................................................. 92\nPoužitá literatura ........................................................................................................................... 96\nNa začátku přišlo slovo. Hned po něm přišlo\n1. Úvod do studia předmětu Profesní komunikace\nPro mnohé z nás se práce stane druhým domovem. Trávíme zde více času než v našem\nopravdovém domově, proto je správná komunikace na pracovišti jedním z nejdůležitějších\npilířů proto, abychom se v zaměstnání cítili dobře. Řešit každodenní problémy s nervózním\nšéfem či zákazníkem nebo říci svému kolegovi, že poněkud zapáchá, je opravdovým uměním.\nDisharmonie na pracovišti může totiž způsobit, že danou práci, i když nás baví, nebudeme\nDo profesní komunikace tedy zahrnujeme komunikaci\ns nadřízenými, podřízenými, kolegy, ale také i se zákazníky.\nKaždý z nás má jiné zvyklosti, záliby, hodnoty atd., a to vede k možným konfliktům, kterým je\ntřeba předcházet. K tomu je důležité ovládat tři základní schopnosti, tj. schopnost\nkomunikace, kooperace a kompromis. Měli bychom respektovat názor druhého, snažit se ho\npochopit, zbytečně nevyvolávat hádky a pracovat jako tým.\nZde se nabízí otázka, do jaké míry je umění komunikace schopností vrozenou nebo\nvypěstovanou v průběhu života? Odpověď je nasnadě. I člověk s velmi průměrnými\npředpoklady je schopen na sobě pracovat a soustavným tréninkem postupně dosahovat\nKaždý náš projev má dvě stránky: obsahovou a formální. Avšak obsah sdělení, jak ukazují\nvědecké výzkumy, není prioritní. Nejméně ovlivňuje posluchače podstata sdělení tvořená\nslovy (necelých 10 %), daleko více působí hlas (kolem 35 %) a dominují neverbální projevy\n(asi 55 %).\nČínské přísloví říká: „Kdo se neumí usmívat, ať neotvírá obchod!“\n Pokuste se vysvětlit toto čínské přísloví.\n Ve skupinách prodiskutujte, k jakým komunikačním situacím může v profesní komunikaci\ndojít (tj. mezi nadřízeným a podřízeným, mezi kolegy, mezi zaměstnancem a zákazníkem atd.)\nKomunikace je jedna z nejdůležitějších lidských schopností. Umožňuje nám poznávat sebe\nsama i okolní svět.\nSlovo komunikace vzniklo z lat. communicare – radit se s někým, dorozumívat se, styk,\nJedná se o proces dorozumívání, výměnu informací nebo sdělení mezi dvěma nebo více lidmi.\nZákladním cílem tedy je sdělit nějakou myšlenku, vyjádřit názor, případně přesvědčit svého\nkomunikačního partnera o správnosti vlastních postojů. Podmínkou je, aby partneři\nv komunikaci při výměně informací rozuměli pod stejnými pojmy totéž. Sdělovatel vysílá\ninformace, které musí být vhodně formulovány a předány příjemci. Příjemce přijímá a\nzpracovává informace. Důležitá je zpětná vazba, která je kontrolou pochopení informací.\nKomunikace je tedy proces dorozumívání mezi osobou sdělující (komunikátorem) a osobou\nsdělení přijímající (komunikantem). Všichni účastníci komunikace jsou ve vzájemné interakci.\núčastníci komunikace = autor/mluvčí/pisatel -------- příjemce/posluchač/čtenář\ntéma komunikace = to co se sděluje\nkód komunikace – tj. systém znaků a pravidel (= nejčastěji jazyk)\nkomunikační kanál – tj. prostředek a prostředí komunikace (prostor, telefonní vedení,\nKódy, systémy znaků\nkomunikát = jazykový projev, promluva, zpráva\nprodukce = tvoření komunikátu\nrecepce = přijímání komunikátu  vnímání = percepce\n porozumění = dekódování\n výklad jeho smyslu = interpretace\nKomunikace je zkreslená šumem. Rozlišujeme několik druhů:\nfyzické – př. hluk projíždějícího auta, ruch v místnosti\nfyziologické – př. vady sluchu, řeči, zraku\npsychologické – př. předcházející zkušenosti účastníků komunikace v obdobné\nsémantické – rozdílně pochopené významy\nKaždá komunikace má svůj cíl: 1\n učit se – získávat znalosti o druhých, o světě, o sobě\n spojovat – vytvářet vztahy s druhými, vzájemně na sebe reagovat\n pomáhat – naslouchat druhým a nabízet jim řešení\n ovlivňovat – posilovat nebo měnit postoje nebo chování druhých\n hrát si – těšit se z okamžitého prožitku\nVysvětli pojmy: komunikátor, komunikant, komunikát, interakce, produkce, recepce,\npercepce, interpretace, dekódování\nForma lidské komunikace z hlediska použití komunikačních prostředků může být:\n verbální (založená na použití slov)\n neverbální (založená na jiných výrazových prostředcích, tj. mimika, gesta, postoj těla\n realizovaná činy a skutky.\nV případě komunikace mezi lidmi hovoříme o sociální komunikaci, kterou obvykle dělíme na\ntři základní druhy.\n ústní – rozhovor, porada, diskuze apod.\n písemná – dopis, e-mail, poznámka, zpráva apod.\n vizuální – diagram, graf, tabulka, fotografie, powerpointová prezentace apod.\nPodle počtu účastníků rozlišujeme:\n monolog – aktivní je pouze jeden účastník, druhý je příjemcem, nebo zcela chybí (=\nvnitřní monolog, samomluva)\n dialog – dva a více komunikantů (otázky a odpovědi při rozhovoru)\nHRUBOŠOVÁ, Lucie. Komunikace pro praxi. Olomouc: Univerzita Palackého v Olomouci. 2011, s. 9\n1. Komunikační kanál je systém znaků a pravidel.\n2. Komunikát je příjemce nějakého sdělení.\n3. Neverbální komunikace je založená na jiných výrazových prostředcích než slovních.\n4. Při dialogu je aktivní jeden účastník a druhý je příjemcem.\n5. Za komunikační šum se považují i rozdílně pochopené významy sdělení.\n2.3.Využití komunikace v oboru\nDůležitou součástí úspěšné komunikace je schopnost rozumět ostatním. Umět něco správně\nvyjádřit je stejně důležité jako umět přijmout sdělení druhé strany. Pokud chceme dobře\nkomunikovat, musíme se naučit také naslouchat.\nPoskytovatel služeb by měl splňovat následující předpoklady: vědomě používat prostředky\nosobního působení, mít znalosti ve svém oboru, znát lidi a mít k nim pěkný vztah a mít\ndostatečnou motivaci, aby svůj úkol plnil s radostí a úspěchem.\nMezi prostředky osobního působení patří vnější vzhled, mimika (úsměv vytváří dobrou\nnáladu), gestikulace, vyjadřování, řeč a kladné myšlení.\nPokud chceme získat spokojeného zákazníka, měli bychom se držet několika zásad, př.:\n1. Ukažte zákazníkovi, že vám na něm záleží – tj. ptejte se ho, naslouchejte mu,\nnepřerušujte ho, vytvářejte příznivou atmosféru atd.\n2. Ptejte se, co si zákazník přeje\n1. Buďte zdvořilí ke všem zákazníkům – všichni si zaslouží vaše „dobrý den“, „prosím“,\n„děkuji“ a „na shledanou“\nV kadeřnictví 2\nOtevřu dveře do salónu a okamžitě se ocitnu pod palbou pohledů všech přítomných dam.\nJedna kadeřnice se znuděně odvrátí od zákaznice, které právě barví vlasy a podívá se na mě.\n„Donrý ben!“ zakrákám a cítím, jak se mi do tváře prudce nahrnula krev a zbarvila mi ji do ruda.\n„Vy jste objednanej na druhou?“ přeruší mě kadeřnice netrpělivě, nemá čas, než se vymáčknu. „Se\nposaďte.“ Toporným krokem dojdu k malému gauči, ve kterém už jedno místo obsadila žena s\nalobalem na hlavě, druhá sedí křesílku naproti a prohlíží si mě zkoumavým pohledem jako exotické\nPosadím se na pohovku s tichým zakníknutím koženkového potahu pode mnou a všimnu si věšáku\nMohl bych si sundat kabát, je tu vedro. „Jo, sundat si… tohle,“ pronesu si polohlasem, zvednu\nse z místa a začnu rozepínat kabát. Nevím, proč mluvím nahlas, přijde mi to jako nutnost k omluvě za\nto, že jsem se nesvlékl hned.\nPověsím kabát na věšák, vrátím se na místo a snažím se nevšímat si teď ještě zkoumavějšího\npohledu ženy v křesle a pulsujícího horka v mých tvářích. Sáhnu po jednom z časopisů válejících se na\nmalém konferenčním stolku u pohovky a sklopím k němu tvář. Únik. Fůj, těch lidí, co na ten časák už\nS povzdechem odložím časopis zpět na stůl a prohlížím si zrcadla a pracovní pulty kadeřnic.\n„Jdete na řadu?“ ozve se hlas ze strany. Cuknu s sebou, jako kdybych se právě probral ze spánku, a\notočím hlavu k ženě s alobalem na hlavě. Potom ke kadeřnici, která stojí u prázdného křesla a dívá se\nna mě pohledem říkajícím: „Vstávej konečně!“\n„J-jo! Jo!“ zvednu se urychleně z pohovky a s pokřiveným úsměvem, který cítím, že je\npřehnaný a koutky úst mám až někde za ušima, dojdu k pracovnímu pultu a sednu si do kadeřnického\nkřesla. Dostanu otázku, jak to chci. Potom přese mě přehodí pléd a za mě umyvadlo. Voda na mé\nhlavě je příliš chladná a teče mi za krk. Mačkám víčka a stoličky k sobě a každá kapka v šíji mě\npříšerně drásá. Panebožee, ať už to utře!\nJde se na stříhání. Odvážím se kadeřnici říct, jak chci ostříhat a jak mají jednotlivé části vlasů\nvypadat. Když jí říkám, že nahoře by to hlavně nemělo být moc krátké, kroutí očima. Mám dojem, že\njí vlastně vadí, když to celé nenechám na jejím úsudku. Po chvíli usoudím, že bude nejlepší mlčet,\npokud nechci, aby mi do týla vyholila kosočtverec.\nSedím a se sklopenou hlavou tiše trpím doteky cizích prstů, cizí vůni, pach vlasových\nproduktů. Po chvíli kadeřnice zahlásí: „Tak, hotovo.“ Zvednu hlavu a v duchu zařvu. S očima\nvyvalenýma děsem přemýšlím, co udělat. Má smysl připomenout jí, že jsem to nechtěl tak krátké? Už\nje to stejně dole. „Super,“ řeknu a na vteřinu roztáhnu koutky úst k uším, abych dodal svým slovům\nna přesvědčivosti. „Děkuju.“\n Jakých komunikačních chyb se dopustila kadeřnice a jakých zákazník?\nJednání s nespokojeným klientem\nNespokojený zákazník, který nejedná pasivně, dává najevo hněv nejčastěji proto, že je\nzklamán. Proto je třeba posunout jeho pozornost od vyjadřování hněvu či zklamání\nk věcnému řešení problému.\nK tomu může pomoci následující postup: 3\n1. Pozornost – věnujte se plně klientovi – dejte najevo, že nasloucháte (př. „Myslím, že\n2. Přijetí – vezměte pocity klienta na vědomí; kažte, že respektujete jeho právo vidět\nsituaci vlastníma očima (př. „Mrzí mne, že nejste spokojena.“ – „Rozumím vám. Také\nbych se necítil dobře.“)\n3. Vyjasnění – dobře pochopte situaci; ptejte se, abyste porozuměli příčinám pocitů a\npostojů klienta (př. „Chápu správně, že nejméně času máte odpoledne a večer?“)\n4. Odosobnění – jakmile jste dali klientovi najevo pochopení a porozuměli jste situaci,\nmůžete začít zkoumat racionální jádro nespokojenosti (př. „Je možné vás navštívit i\n5. Shrnutí – svými slovy popište věcnou podstatu problému; ověřte si, že klient s vaším\nshrnutím souhlasí (př. „Pochopil jsem situaci tak, že…“)\n6. Řešení – vysvětlete klientovi své možnosti a navrhněte postup, jak záležitost řešit (př.\n„Mohli bychom udělat … nebo …“ – „Která varianta vám prosím více vyhovuje?“)\n7. Potvrzení – získejte souhlas klienta s navrženým řešením; vyjádřete lítost, že došlo\nk problému, a poděkujte za klientovu spolupráci\n Jaké otázky se běžně používají při zjišťování přání, příp. potřeb zákazníka?\n Jak udržujete dobrou náladu vašich zákazníků?\n Scénka: př. Zákaznice není spokojena se střihem vlasů, ačkoli si střih sama vybrala.\n2.4.Projevy jednotlivých temperamentů\nKaždý z nás na různé komunikační situace reaguje jinak. Náš projev může být klidný,\nlhostejný, vášnivý, patetický, sarkastický, tichý, veselý, vážný atd. Z tohoto vyplývá, že způsob\npřednesu souvisí s temperamentem člověka, jeho povahovými rysy.\nMezi nejznámější typologie temperamentu patří typologie původně vyvinutá antickými lékaři\nHippokratem (cca 460 – 370 př. n. l.) a Galenem. Kteří identifikovali a popsali čtyři základní\ntypy jedinců – cholerik, flegmatik, melancholik a sangvinik 4\nPLAMÍNEK, Jiří. Komunikace a prezentace. Praha: GRADA Publishing. 2008, s. 77 - 79\nKONEČNÁ, Zdeňka. Základy komunikace. Brno: Akademické nakladatelství CERM. 2009, s. 37 - 40\n1. Přiřaď k následujícím charakteristikám odpovídající temperament.\n sdílný, družný, činorodý, optimisticky naladěný, přizpůsobivý, pružný, pohotový, otevřený,\nspolečenský, vstřícný, zvědavý, veselý, v určité skupince lidí mluví nejčastěji a nejhlasitěji,\ntouží být středem pozornosti apod.\njeho city jsou slabé a proměnlivé, povrchní, nestálý, většinou nic nedotáhne do konce,\npříliš mluví, často přehání, přehnaně se zaobírá sám sebou, neumí naslouchat, skáče lidem\ndo řeči a často odpovídá za ostatní, málokdy dodělá práci ve stanoveném termínu, střídá\n klidný, vyrovnaný, rozvážný, tolerantní, důkladný, spolehlivý; je spokojený všude, má rád\npřátele, ale je šťastný i o samotě; umí se přizpůsobit každé situaci; je cílevědomý, dobře\nodolává tlakům; za každé situace si zachová klid, rozvahu a soustředěnost; umí poslouchat,\npasivní, do určité míry apatický, brání se jakýmkoliv změnám a nerad zkouší nebo vymýšlí\nnové věci, vypadá jako lenoch, odkládá věčně práci, nerad nese zodpovědnost za svůj život,\nnedává najevo své city, nerad říká ne, bojí se učinit rozhodnutí\n energický, emocionální, schopný nadchnout se, dosahuje svých cílů, vstřícný a\noptimistický, rozený vůdce, bojuje za lidská práva a chrání ukřivděné, má silnou vůli, je\nrozhodný, problémy řeší rychle, dokáže velet, je cílevědomý a skvělý organizátor, rád\npřekonává překážky, miluje boj a konkurenci\n- prudký, dráždivý, snadno se rozhněvá, je netrpělivý, v kritických situacích až agresivní, řídí\nse heslem „vždy mám pravdu“, neumí vysadit z pracovního tempa a nutí k němu i své okolí;\ncítí se dobře, jen když má nadvládu, netoleruje slabosti, nesnáší nemocné, neumí dobře\njednat s lidmi, je netrpělivý\n citlivý, vnímavý, nenáročný, tichý, dobře snáší samotu, vyznává pevný řád, oceňuje krásu\na inteligenci, přemýšlivý, má sklon ke genialitě a vysoký intelekt, má tvůrčí talent, je precizní,\n- labilní, úzkostlivý, někdy až přecitlivělý, uzavřený, zdrženlivý, spíše pesimistický, obtížně se\npřizpůsobuje, snadno podléhá depresi a snadno se uráží, má nízké sebevědomí, je váhavý,\nuplatňuje na ostatní svůj perfekcionismus\na) Cholerik (žluč), b) Melancholik (černá žluč), c) Flegmatik (sliz, hlen), d) Sangvinik (krev)\nV současné době je toto dělení stále využíváno, můžeme se s ním setkat v teorii C. G. Junga\n(1875 - 1961), který rozdělil lidi z hlediska temperamentu do dvou základních skupin:\nextroverti (cholerik, sangvinik) a introverti (flegmatik, melancholik)\n2. Pokuste se na základě indicií charakterizovat introverta a extroverta.\nIntrovert  intra = uvnitř, dovnitř, do nitra\nExtrovert  extra = navenek\nTest temperamentu č. 1:\n1. Jste uspěchaný(á)?\n2. Jste vznětlivý(á)?\n3. Jste netrpělivý(á)?\n4. Jste přímočarý(á) ve vztahu k ostatním?\n5. Jste rozhodný(á) a iniciativní?\n6. Jste neústupný(á)?\n7. Jste pohotový(á) v hádce?\n8. Pracujete nárazově, nesystematicky?\n9. Máte sklon riskovat?\n10. Jste urážlivý(á)?\n11. Mluvíte rychle, zaníceně, s častými\n12. Jste nevyrovnaný(á) a máte sklon\n13. Jste agresivní rváč?\n14. Nesnášíte nedostatky?\n15. Máte výraznou mimiku?\n16. Jste schopen(a) jednat a rozhodovat se\n17. Tíhnete neustále k novému?\n18. Máte prudké a trhavé pohyby?\n19. Jste houževnatý(á) při dosahování\n20. Máte sklon k prudkým změnám nálady?\nTest temperamentu č. 2:\n1. Jste veselý(á) a optimistický(á)?\n2. Jste energický(á) a podnikavý(á)?\n3. Nedovedete často započatou věc až do\n4. Máte sklon přeceňovat sám (sama) sebe?\n5. Jste schopen(a) rychle si osvojit nové?\n8. Přizpůsobujete se snadno různým\n9. Pouštíte se se zápalem do čehokoliv\n10. Zchladnete rychle, když vás něco přestane\n11. Zapojujete se rychle do nové práce a\numíte se snadno přeorientovat z jedné\npráce na druhou?\n12. Snášíte těžce jednotvárnou, všední a\nvelkou trpělivost vyžadující práci?\n13. Jste společenský(á), laskavý(á), necítíte se\npřed lidmi, které vidíte poprvé, stísněně?\n14. Jste odolný(á) a práceschopný(á)?\n15. Mluvíte hlasitě, rychle, zřetelně, používáte\npři tom živých gest?\n16. Dokážete se ovládnout i v neočekávané a\n17. Máte vždy dobrou náladu?\n18. Usínáte rychle a snadno se probouzíte?\n19. Jste často nesoustředěný(á), rozhodujete\n20. Máte sklon klouzat po povrchu, vytrhovat\nse od práce?\n10. Dodržujete přísně životní a pracovní\nrozvrh, který jste si vypracoval(a)?\n11. Potlačujete snadno náhlá vzplanutí?\n12. Jste málo přístupný(á) chvále a pokárání?\n13. Jste dobrosrdečný(á), jízlivost na svou\nadresu přijímáte shovívavě?\n14. Jste stálý(á) ve svých vztazích?\n15. Zapojujete se do práce a přeorientováváte\nse na jinou činnost pomalu?\n16. Chováte se ke všemu stejně?\n17. Máte ve všem rád(a) přesnost a pořádek?\n18. Přizpůsobujete se těžko nové situaci?\n19. Je vám vlastní sebekázeň, sebeovládání?\n20. Jste stálý(á) ve svých zájmech?\nTest temperamentu č. 4\n1. Jste plachý(á), ostýchavý(á)?\n2. Ztrácíte v nové situaci hlavu?\n3. Dělá vám potíže navázat kontakt\ns neznámými lidmi?\n4. Nevěříte ve své síly?\n5. Snášíte snadno samotu?\n6. Cítíte při neúspěchu skleslost a rozpaky?\n7. Máte sklon uzavírat se sám (sama) do\n8. Unavíte se rychle?\n9. Mluvíte slabou, tichou řečí, která někdy\npřechází v šepot?\n10. Přizpůsobujete se mimoděk charakteru\ntoho, s kterým právě rozmlouváte?\n11. Jste vnímavý(á) až k slzám?\n12. Jste neobyčejně přístupný(á) chvále a\n13. Máte vysoké nároky na sebe a na lidi\nk přehnaným obavám?\n15. Jste chorobně citlivý(á) a snadno\n16. Jste nadmíru urážlivý(á)?\n17. Jste uzavřený(á) a nespolečenský(á),\ns nikým se nedělíte o své myšlenky?\n18. Jste málo aktivní a nesmělý(á)?\n19. Jste bez reptání pokorný(á)?\n20. Snažíte se vyvolat soucit a pomoc\nTest temperamentu č. 3\n1. Jste klidný(á) a chladnokrevný(á)?\n2. Jste důsledný(á) a rozvážný(á)?\n3. Jste opatrný(á) a obezřetný(á)?\n4. Umíte čekat?\n5. Jste spíše mlčenlivý(á)?\ns přestávkami, bez prudce vyjádřených\nemocí, bez gestikulace a mimiky?\n7. Jste zdrženlivý(á) a trpělivý(á)?\n8. Dokončíte to, co jednou začnete?\n9. Neplýtváte silami?\nTest č. 1 - Cholerik:\nTest č. 3 - Flegmatik\nTest č. 2 - Sangvinik:\nTest č. 4 - Melancholik\nPři kladné odpovědi na otázku, která se k vám hodí, zaškrtněte otázku.\nVýsledek vyjde v procentech z celkového počtu získaných bodů.\n(body testu č.1/celek)*100 + (body testu č.2/celek)*100 + (body testu č.3/celek)*100 + (body testu\nč.4/celek)*100; kde celek = (body testu č. 1) + (body testu č. 2) + (body testu č. 3) + (body testu č. 4)\nSebepoznání je přijímání nových informací a sobě samém a jejich vědomé začleňování do\nsebepojetí. Jedná se o celoživotní proces. Rozlišujeme dva důležité zdroje sebepoznání.\nPrvním jsou informace o sobě získané na základě sebereflexe, tj. vnímáme a vykládáme to, co\nprůběžně zažíváme v každodenním životě, při konfrontaci s běžnými i mimořádnými\nudálostmi. Druhým zdrojem informací jsou postřehy a poznatky, které se o sobě dozvídáme\nze sdělení druhých, ať už záměrně nebo nezáměrně, mimochodem.\nSebepojetí je způsob, jakým vnímáme sami sebe. Přehnaná a nerealistická úroveň sebepojetí\nvede k obtížím (př. pracovníci, kteří se cítí být tak důležití, že nepustí nikoho schopného\nvedle sebe atd.)\nPokus se zodpovědět následující otázky: 6\n6. Co mi nejvíce brání v tom, být sebou samým? Je to překážka ve mně nebo se domnívám, že je to\n8. V čem spočívá má hlavní síla, mé charizma, má obzvláštní schopnost? V čem spočívá má hlavní\nslabost, mé ohrožení, můj stín?\n11. Na co myslíš, když jsi sám? Z čeho na tebe padá smutek, když to nemáš? Jaké řeči druhých tě\n18. V čem nepřijímám sebe sama? Jaké lidi ze svého okolí přijmu jen s velkými obtížemi?\nPozornost je psychický stav, který se projevuje soustředěností a zaměřeností na určitý\nobjekt či činnost.\nČlověk ve svém vědomí neodráží všechny podněty, které na něj v daném okamžiku působí,\nale vybírá se některé z nich. Z toho vyplývá, že pozornost je výběrová, zaměříme se na jeden\npředmět a ostatní si v tu chvíli neuvědomujeme. (př. četba knihy, sledování pořadu v televizi)\nSoustředěnost je vyznačována intenzitou pozornosti, stupněm aktivity psychické činnosti a\nuvědomováním si vlastní činnosti.\nPozornost se dělí na dva základní druhy: neúmyslná a úmyslná.\nNeúmyslná pozornost je vzbuzována podněty pro nás životně významnými, důležitými,\nzajímavými (tj. naši pozornost vzbudí podněty pestré, zajímavé, neočekávané a ty, o které\nÚmyslnou pozorností se myslí vědomé soustředění se na činnost a podnět. Souvisí\ns uvědomováním si povinnosti. Je náročnější než neúmyslná pozornost, více nás vyčerpává.\nJejí nezbytnou součástí je sebeovládání.\nVýsledky výzkumů mnoha světových laboratoří říkají, že nejvyšší pozornost se udrží nejdéle\n30 s., někteří badatelé však tvrdí, že je to až 90 s. Po uplynutí tohoto časového limitu se\npozornost začíná snižovat, tzv. rozptylovat, a my ji musíme znovu připoutávat.\nTypické vlastnosti pozornosti, které lze nějakým způsobem posilovat, jsou její intenzita,\nstabilita, rozsah a kolísání (oscilace).\nIntenzita výrazně klesá při únavě, ale i v bdělém stavu je pouze krátkodobou záležitostí.\nČlověk se intenzivně dokáže soustředit jen několik sekund. Dlouhodobějšího upnutí\npozornosti lze dosáhnout postupným přesouváním zájmu z jedné jeho části na další.\nStabilita vyjadřuje, jak dlouho je možné se soustředit. Závisí na vrozených dispozicích, na\nmotivaci, složitosti či poutavosti úkolu.\nRozsah (kapacita pozornosti) je vyjádřena počtem předmětů, které jedinec dokáže zachytit\nnajednou. Podle výzkumů lze za 0.07 sekundy postřehnout maximálně 6 – 8 nepravidelně\nrozmístěných prvků na ploše či v prostoru. Rozsah pozornosti je větší, když předměty spolu\nnějak souvisejí, jsou si podobné, navazují na zkušenosti a praxi člověka atd.\nJak už jsme řekli, vlastnosti pozornosti závisí na vrozených předpokladech nervové soustavy,\nzkušenostech, návycích, volních vlastnostech (tj. podmíněných naší vůlí).\nPoruchy pozornosti: ADD – porucha pozornosti\n1. Vypište činitele ovlivňující naši pozornost\n1. Činitelé zvyšující pozornost\n2. Činitelé snižující pozornost\n Prohlédni si pozorně obrázky (20 sekund)\n Jaké obrázky se skrývají pod jednotlivými písmenky?\n Dobře si prohlédni obrázek, po 30 sekundách učebnici zavři a pokus se vyjmenovat, jaké\nobrázky si vybavuješ.\nČlověk nevnímá jen prostředí, předměty, ale také ostatní lidi. Toto poznávání a vnímání\ndruhých se nazývá sociální percepce. Celý tento složitý proces se skládá ze tří úrovní:\n vnímání osobnosti komunikujících\n vnímání chování komunikujících\n vnímání příčin chování\nSociální percepce tedy zahrnuje nejen naše sociální vnímání, ale i hodnocení toho, co\npozorujeme, tj. hodnocení projevů verbálních i neverbálních. Toto probíhá prostřednictvím\nnašich pěti smyslů (zrak, sluch, čich, chuť a hmat), tj. všímáme si mimiky, gestikulace,\nvnímáme stisk ruky, slyšíme zabarvení hlasu, intonaci, rytmus, můžeme také cítit tělesný\nSociální percepce podstatně ovlivňuje i sociální komunikaci. Může napomoci jejímu\nzkvalitnění, ale i naopak. Člověk se může dopustit chyb v posuzování druhých. Chyby\nv procesu sociálního poznávání velmi znesnadňují mezilidské vztahy.\nChyby sociální percepce\nPři hodnocení druhých vyzdvihujeme jeden velmi nápadný rys, od něhož potom odvozujeme\nvšechny ostatní rysy. Např.: heslo "Šaty dělají člověka" - je-li člověk úpravně oblečen,\ndomníváme se, že se jedná o člověka čestného, seriózního, inteligentního,\npořádkumilovného tvora; nosí-li brýle, bude více vzdělaný apod.\nNecháme se unést prvním dojmem z percepce druhého člověka, jímž potom poměřujeme\n3. Logická chyba\nNa základě tzv. obecně sdílených pravd se domníváme, že některé vlastnosti spolu logicky\nsouvisejí. Např.: obézní člověk bývá pokládán za pomalého, líného; štíhlý člověk za aktivního.\n4. Předsudky a stereotypy\nVytváří se zpravidla ve vztazích mezi skupinami a podává zjednodušený, zkreslený obraz.\nKaždému členu skupiny jsou přičítány tytéž vlastnosti bez ohledu na individuální odlišnosti.\nNapř.: všichni Italové jsou horkokrevní, Giuseppe je Ital, tudíž je horkokrevný. Intenzivním\nstereotypem je předsudek např. diskriminace určité skupiny (např.: náš vztah k Romům,\npřistěhovalcům, bezdomovcům atp.)\n5. Efekt mírnosti\nNěkoho posuzujeme mírněji jen proto, že je nám milý a sympatický\nMáme tendenci očekávat, že druhý člověk má podobné motivy, zájmy, postoje a názory jako\n Jak na vás působí tato osoba?\n1. Ke které chybě sociální percepce mohlo dojít?\n3. Zásady profesní komunikace\nZásada: prožívání a chování se navzájem ovlivňují\nMoje jednání subjektivní dojem a pocity druhé osoby  ovlivňuje jednání druhé osoby\novlivňuje můj pocit a subjektivní dojem\n vzhled – postava, oblečení, upravenost\n řeč těla – proxemika, gestika, kinezika, mimika, haptika, pohledy\n pověst – kariéra, zkušenosti, kvalifikace\n vystupování – charisma, sebejistota, sebeúcta\n styl komunikace – ústní, psaný projev, naslouchání, vystupování\n nedbalý vzhled a vystupování\n nespolečenské návyky (kouření, žvýkání, upovídanost atd.)\n neudržování očního kontaktu\n skákání do řeči\n srovnávat problém druhé osoby s problémy jiných osob (nedáváme tak najevo, že\nproblém osoby, s níž komunikujeme, je jedinečný)\n nakládat s připomínkami, jako by byly bezvýznamné\nZásady pozitivního vystupování\n vstřícný postoj (úsměv inspiruje k vlídnému zacházení)\n zachovávat pozornost (neříkejte své názory bez vyzvání)\n přikyvování – zdržte se kritiky, zatracování či stížností, zásadně nevychvalujte sami\n zrcadlení – snažte se v ostatních vnímat to dobré\n širší paleta reakcí na komunikační problémy\n Prodiskutujte jednotlivé body týkající se profesní komunikace.\n Zahrajte scénky týkající se nejčastějších chyb v komunikaci.\n3.1. Sebeprezentace a prezentace instituce\nSebeprezentace znamená prezentování sebe sama svými činy a výtvory, kulturou osobního\nprojevu a vystupování.\nLidé s námi jednají podle toho, jak se prezentujeme, proto je třeba naše vystupování\nneustále trénovat a vylepšovat.\nTipy k vylepšení sebeprezentace:\nTip č. 1 – Važte si sami sebe\nPokud sami o sobě řeknete: „Jsem tu jen asistentka“, dáváte ostatním najevo, že o sobě\nnemáte přílišné mínění. Při jakémkoliv jednání ohledně pracovního vola či platu řekněte?\n„Chtěla bych…“ a uveďte důvody pro navýšení platu.\nTip č. 2 – Nepodceňujte se\nOdstraňte ze svého slovníku slova snižující vaši hodnotu. Slova jako „možná“, „snad“,\n„pokusím se“, „neumím“ či „budu se snažit“ nahraďte sebevědomějšími výrazy „zvládnu to“,\n„udělám to, jak nejlíp umím“ apd.\n1. Pokuste se nahradit tato „slabá“ slova sebevědomějšími výrazy\na) To nezvládnu b) Pokusím se –\nc) Rád/a bych jednou byla d) Měl/a jsem štěstí (v práci) e) Nejsem v tom dobrá/ý -\nTip č. 3 – Pochvalte se\nPokud se vám něco podaří, pochvalte se, řekněte ostatním o svém úspěchu. V případě, že se\nvám příliš nedaří, tak o tom nemluvte a pracujte na zlepšení.\nTip č. 4 – Rozšiřujte si slovní zásobu\nČtěte knihy a časopisy i s jiným zaměřením, než je vaše profese. Nahrajte si svůj projev,\nvšímejte si opakujících se slov a pokuste se je nahradit synonymy. Hrajte hry týkající se slovní\nTip č. 5 – Sledujte vyjadřování jiných lidí\nPusťte si projevy druhých lidí a zaměřte se na jejich vyjadřování.\nÚspěšná sebeprezentace spočívá také v neverbální komunikaci, tj. výraz obličeje, postoj a\nvzájemná vzdálenost, podání ruky, gesta atd.\nNejčastější nedostatky při ústním projevu\n používání příliš dlouhých vět a slov\n příliš mnoho zdvořilostních frází nebo naopak nespisovné vyjadřování\n používání módních slov\n časté používání pasivních tvarů\n přílišné zdůrazňování sebe sama\n příliš rychlá artikulace bez přestávek\n nedostatečný oční kontakt\nInstituce = úřad, organizace\n Pokuste se vytvořit prezentaci „vaší firmy“ a představte ji ostatním (tj. o jakou firmu se\njedná, jaké služby nabízí, kde sídlí apod.)\n3.2. Techniky sebeprosazení\nKaždý z nás touží ve svém životě něco dokázat a prosadit se. Někdo k tomu využívá agresivní\nchování, někdo manipulativní, někdo rezignuje, avšak zdravé prosazení se nazývá asertivní\n Na základě uvedeného příkladu se pokuste vžít do role pasivního člověka a\nPan Novák získal místo ve firmě KRON. Jeho zaměstnavatel ale chce, aby mimořádně\npracoval i o víkendu. Ten mu to slíbí, jenže jeho manželka s tím nesouhlasí, již zamluvila na\nvíkend chatičku na horách. Pan Novák se zaměstnavateli snaží naznačit, že se mu práce o\nvíkendu nehodí, nicméně nedokáže přímo říci ne. Tím naštve svoji ženu, která víkendový\npobyt nakonec musí zrušit.\nPasivní chování znamená nemluvit o svých emocích a přáních, ale v „zájmu druhých“ je\npotlačovat. Je příznačné pro osoby s nízkým sebevědomím. Pasivní člověk je nejistý. Stále se\nomlouvá, vyhýbá se výměně názorů. Má pocit, že ho ostatní využívají. Chybí mu sebejistota\nv projevu, nedokáže se prosadit. Mít osobní potřeby by pro ně znamenalo „být sobec“ nebo\n„druzí by se mohli zlobit“. Pasivní lidé se přizpůsobují silnějším osobám, těm jsou ze strachu\noddáni, často papouškují jejich názory. Jsou závislí.\nPasivita je spojená i s neverbálními projevy, tj. s povoleným tělem, ohnutými zády,\nsklopenýma očima, dále také s odmlkami v řeči a váhavým tenkým či kňouravým hlasem.\nPasivní člověk často používá výrazy jako: možná, nevím, to nevadí…\nAgresivní chování znamená nebrat v úvahu zájmy jiných a bojovat stále jen za svá vlastní\npřání a potřeby na úkor druhých. Agresivní člověk je neustále připraven k útoku. Zraňuje\ndruhé, ponižuje je, prosazuje se bez ohledu na ostatní. Všechno ví nejlíp, rád druhým káže,\nvyčítá nebo moralizuje. Neumí přiznat svou chybu. Často trápí druhé, bývá neoblíbený a cítí\nse sám. Jeho přehnané sebevědomí může být zástěrkou komplexů, které svou agresivitou\nkompenzuje. Postupně se odcizuje od ostatních a tím vytváří další napětí. K agresivnímu\nchování patří nejen hrubá slova, hlasitost či moralizování, sarkasmus, ironie nebo\nznehodnocování. Často se používá zastrašování a vyhrožování: „radím ti“, „měl bys“…\nU úzkostných lidí dochází ke střídání pasivního a agresivního chování. Agrese se objevuje\nzejména k nejbližším, partnerům a dětem, pasivita k cizím lidem a zejména k autoritám.\nManipulativní chování je typické pro hysterické osobnosti. K manipulaci se dá použít pláč,\nkřik, výčitky nebo moralizování, lichotky, sliby aj.\nManipulativní člověk se snaží dosáhnout toho, co chce, oklikou. Apeluje na morálku, pocit\nviny, na to, co řeknou druzí lidé. Snaží se druhého přimět, aby se choval tak, jak chce on. Styl\nmanipulace souvisí s typem osobnosti. Někdo používá manipulaci, při níž předstírá\nbezmocnost, druhý manipuluje agresivními postoji.\nAsertivní člověk ví, co chce dělat a jakým způsobem to bude dělat. Je vesměs aktivní, vyhýbá\nse agresi a manipulaci. Většinou přímo říká, co cítí a o co mu jde. Nepovyšuje se a zásadně se\nneponižuje. Umí naslouchat. Když udělá chybu, přizná ji. Umí přistoupit na kompromisy.\nPůsobí vyrovnaně, uvolněně a srozumitelně. Má přiměřené sebevědomí. Zvažuje, co říkají\njiní. Když se mu něco nepovede, nedělá z toho tragédii ani neobviňuje druhé lidi.\nJaké pozitivní důsledky má pasivní chování?\nJaké negativní důsledky má pasivní chování?\nJaké pozitivní důsledky má agresivní chování?\nJaké negativní důsledky má agresivní chování?\nPřiřaď následující výpovědi k jednotlivým komunikačním postojům.\nI. „Mohl bys mít hodnotu, kdybys…“\nII. „Já mám svoji hodnotu, i ty máš svoji hodnotu.“\nIII. „Ty jsi hodnotný člověk a já nestojím za nic.“\nIV. „Já mám svoji hodnotu – to ty jsi bez ceny.“\n Tým, jehož jste členem, jedná o termínu následující porady. Chcete se jí zúčastnit, ale\ntermín koliduje s vaším jiným, již domluveným jednáním.\n6. Doplň tabulku.7\nPRAŠKO, Ján, PRAŠKOVÁ, Hana. Asertivitou proti stresu. Praha: GRADA Publishing. 1996, s. 23\nZákladní rys: a) přímé, otevřené, sebevědomé, klidné\nb) prosazování na úkor jiných\nc) přizpůsobivost požadavkům druhých\nd) sleduje cíl nepřímo\na) bezbrannost, ustupování, vyhýbání se konfliktům\nb) respektující sebe i druhého, kompromisy\nc) vyvolávání pocitů viny, lichocení, apely na morálku\nd) obviňování okolí, nátlak moralizování\na) skrytá potřeba zvýšení sebevědomí\nb) závislost na druhých\nc) úcta k sobě i druhým, čestnost, odvaha\nd) sobectví, vnitřní prázdnota\na) „oběť“, „světice“\nb) „sebe sama“\nc) „chudáček“, obětavý dobrák“\nd) „diktátor“, kontrolor“, „mravokárce“\nc) skrytá výhra-prohra\nd) prohra-výhra nebo prohra-prohra\na) neschopnost opravdovosti ve vztazích, hysterie\nb) zneužívání druhými, sociální fobie, deprese\nc) plné psychické zdraví\nd) odcizení od druhých, hysterie\nDotazník sebeprosazení 8\nchování velmi věrně,\njako by bylo\nnapsáno o vás.\nObčas se stane, že to\ntak děláte, ale\nvětšinou se chováte\nNikdy se tak\nvám to neodpovídá.\n1. Když mě kolega požádá o půjčku, nedokážu ho odmítnout, i když na tom\nsám nejsem finančně nejlépe.\n2. Neumím začít rozhovor s osobou, která je mi sympatická. Čekám, až to\nudělá druhá strana.\n3. Když mě někdo někam pozve a já vidím, že mu na tom záleží, neumím ho\nodmítnout, i když se mi to nehodí.\n4. Když mě někdo předběhne ve frontě, nedokážu se ohradit.\n5. V různých debatách neumím druhým skočit do řeči, i když je zcela jasné,\nže už jen mlátí prázdnou slámu.\n6. Mám-li v jakékoli situaci někomu na jeho žádost či prosbu říci NE, působí\nmi to potíže, je mi trapně.\n7. Neumím ukončit rozhovor, i když mě ani mluvčí, ani téma vůbec\nnezajímají a nemám čas.\n8. Když s někým mluvím, nedokážu mu oponovat, i když si myslím, že můj\nnázor je lepší. Raději ho ani nevyslovím.\n9. Je mi trapné zeptat se, když něčemu nerozumím (v práci, ve škole, doma\n10. Na schůzích a různých veřejných shromážděních raději nediskutuji.\nPřipadal(a) bych si hloupě.\n11. Když někdo zruší setkání, které jsme měli domluvené, neumím\nnabídnout jiný termín. Čekám, až to udělá on.\n12. Kdybych se pokusil(a) druhým lidem přikazovat, dopadlo by to nejspíš\npodle rčení „Přikaž a udělej sám.“\n13. Když mi někdo z blízkých lidí křivdí, nic nenamítám. Ovládám se, aby\nnepoznal mé rozladění.\n14. Pozvat na schůzku osobu opačného pohlaví, o kterou mám zájem, je pro\nmě nadlidský úkol.\nPRAŠKO, Ján, PRAŠKOVÁ, Hana. Asertivitou proti stresu. Praha: GRADA Publishing. 1996, s. 57 - 59\n15. Pokud mě někdo chválí a dělá mi poklony, zrozpačitím, nevím, jak\nreagovat, nevím si rady sám(a) se sebou.\n16. Když přinesu ze samoobsluhy nazelenalý salám, raději ho vyhodím, než\nabych vyřizoval(a) reklamaci.\n17. Naskakuje mi husí kůže, když si představím, že bych se musel(a) živit\njako agent pojišťovny.\n18. Mám-li mluvit o něčem důležitém, anebo s někým, na kom mi záleží,\nzačnu mluvit nezřetelně, někdy se i zakoktám.\n19. Je mi velmi nepříjemné, když musím v nouzové situaci požádat úplně\ncizího člověka třeba o lístek na autobus.\n20. Je mi velmi nepříjemné začít hovor s úředními nebo výše postavenými\nosobami, a to i když jim nutně potřebuji něco sdělit.\nVíce než 70 bodů: Nepatříte sice mezi lidi, kteří na sobě nechají dříví štípat, ale – nejste\nněkdy zbytečně agresivní? Měli byste se naučit, jak si zachovat svoji hodnotu bez ohrožování\ndruhých. Většinou nebývá sociálně úspěšnější ten, kdo má ostré lokty. Spíše se mu lidé\nvyhýbají a často bývá izolovaný.\n50 – 70 bodů: Nemusíte se bát, v životě se neztratíte a přitom pravděpodobně nejste\n30 – 50 bodů: Pokud vám jde o něco velmi důležitého, tak se možná postavíte za svá práva.\nBěžně se vám však pravděpodobně stává, že spíše ustoupíte nárokům druhých.\nMéně než 30 bodů: Pravděpodobně se vyhýbáte jakýmkoliv konfliktům, proto vesměs\nustupujete druhým. Snadno s vámi „zametou“. Možná máte klid, ale neužíráte se v sobě?\nNedoplácíte na svoji slušnost? Necítíte se často „obětí“ druhých?\n3.3. Chování při výkonu povolání\n Zopakujte si zásady profesní komunikace.\n Prodiskutujte, jak byste se měli při výkonu povolání chovat.\nK jakým komunikačním situacím může ze strany vedoucího dojít? 9\n Úvodní rozhovor s novým pracovníkem\n Vyhodnocení zkušební doby nového pracovníka\n Rozhovor s pracovníkem, který udělal chybu, kritika\nVYMĚTAL, Jan. Průvodce úspěšnou komunikací. Praha: Grada Publishing. 2008, s. 276 - 278\nVyřizování stížností, připomínek, nepříjemných situací (př. tělesný zápach, nevhodné\noblečení, pomluvy atd.)\n Rozhovor se spolupracovníky o připravovaných změnách\nTakových situací je nepřeberné množství, proto by měl vedoucí pracovník věnovat pozornost\n Soustředit se a upoutat pozornost druhého\n Mluvit krátce a srozumitelně, bezproblémově komunikovat\n Naslouchat a být schopen porozumět druhému\n Správně použít oční kontakt a osobní vzdálenost\n Vyhledávat a poskytovat zpětnou vazbu\n Nedotknout se partnera a cítit se nedotčen\n Přiznat omyl, špatné rozhodnutí\nOsoba ve vedoucí pozici by měla umět druhé dobře informovat, instruovat, přikazovat jim,\npřesvědčovat, kritizovat, kontrolovat, chválit, ale zároveň i motivovat a chválit.\nZe strany podřízeného platí následující: buďte zdvořilí, slušní, loajální; buďte ochotni\nnabídnout 20 procent pracovního času navíc, choďte do práce včas a odcházejte, až když je\nPodřízený by se měl vyvarovat formulací: „Ale to mi nikdo neřekl…“, „Nevěděl jsem, že to\npospíchá…“, „Myslel jsem, že to udělá XY…“, „Pokusím se…“, „Neměl jsem čas…“ apod.\nNastupujete-li na nové místo, vše závisí na prvním dojmu, který zanecháte. Během prvních\npár týdnů navazujte vztahy jen zlehka, nikdy se nevažte pouze na jednu osobu. Někteří\nnepříliš oblíbení zaměstnanci někdy zkoušejí získat nově příchozí na svoji stranu.\n Zahrajte scénky na výše uvedené komunikační situace.\n3.4. Logická výstavba projevu nebo dokumentu\nKaždý z nás se již někdy setkal s projevem nebo dokumentem, ale umíme je správně\nNejdůležitější je vymezit si téma, raději užší, jelikož pak máme zjednodušenou přípravu\nbaterie argumentů pro případné dotazy publika. Vytvořte si pavouka, tj. postupujte od názvu\ntématu k jednotlivým podtématům.\nJeště před začátkem vaší práce je důležité si jasně stanovit cíl.\nRozlišujeme dva základní typy projevů:\n1. Informativní projev – vysvětluje a poučuje\n2. Přesvědčovací projev – ovlivňuje postoje a chování\nDále je třeba vzít v úvahu vzdělanostní úroveň posluchačů, věkovou skladbu atd. Také\nbychom se měli snažit o maximální srozumitelnost a zřetelnost, neboť posluchači uslyší\nprojev jen jednou. Toho lze dosáhnout vhodným využitím vizuálních prostředků,\nProjev by měl být členěn na tři části: úvod, hlavní část a závěr.\nHlavním cílem úvodu je získat pozornost a nasměrovat publikum k hlavnímu tématu,\nseznámit je s osnovou prezentace a motivovat (sdělit jim, proč by měli prezentaci\nNa co si dát v úvodu pozor:\n nikdy se v úvodu prezentace neomlouvejte\nJe to část projevu, kterou si budou posluchači nejvíce pamatovat. Měli bychom zde shrnout\nhlavní body projevu.\nZávěr má dvě hlavní funkce:\n sumarizace – formulujte základní záměr svého projevu, čeho jste chtěli projevem\n zakončení – předložte výzvy, popř. ukončete projev otázkou, poděkujte publiku\n1. Seřaď jednotlivé části projevu, aby na sebe logicky navazovaly.\n2. Vyznač strukturu projevu a zdůvodni.\ndovolte mi, abych v první řadě poděkoval panu premiérovi za to, že splnil svůj\nslib a do čtrnácti dnů sestavil vládu. V české politice je málo politiků, kteří\ndodržují své slovo, a o to více si jej vážím.\nVšichni jste odborníky, kteří dokonale znají problematiku svého rezortu.\nZ toho vyplývá, že se s touto problematikou nebudete muset seznamovat\na začnete pracovat hned od prvního dne. Nenechte se otrávit mediální kritikou\nzávistivých hlupáků, kteří sami nikdy nic pořádného v životě neudělali. Snažte\nse, aby Vaše práce byla úspěšná.\nJeště jednou Vám z celého srdce přeji mnoho úspěchů ve Vaší činnosti.\nChtěl bych dále poděkovat všem členům vlády za odvahu, s jakou do této\nvlády vstoupili. Vím, že mnozí z Vás opustili lépe placená zaměstnání, aby\npracovali pro naši zemi. A za to bych Vám chtěl poděkovat, protože v české\npolitice je dosud i málo odvahy.\nVážený pane ministerský předsedo, vážení členové vlády,\nVláda má před sebou samozřejmě celou řadu důležitých úkolů. Ale dovolte mi, abych\nna jeden z těchto úkolů zvláště upozornil. Úkolem vlády je podle mého názoru\nzabránit jakýmkoli politickým tlakům při probíhajících vyšetřováních a plně\nnezávislost policie a nezávislost státních zástupců. To, zda postup\nvyšetřování byl přiměřený, nemůže rozhodnout vláda ani politici, ale pouze a jedině\nnezávislé soudy. Věřím, že budete zárukou toho, že se aféry nebudou zametat pod\nkoberec a že z mafiánů se pod politickým tlakem nebudou stávat nevinní občané.\nSlovo argumentace vzniklo z lat. slova argumentum, což znamená důvod, důkaz, tj.\npřesvědčování pomocí důvodu a důkazů. Argumenty tedy mají sloužit k důkazu či podpoře\nnějakého tvrzení. Verbální argumentace představuje v dějinách nepopiratelný pokrok.\nV raných fázích vývoje lidstva byla v případě nutnosti ovlivnění jednání druhého člověka\npoužita hrubá síla.\nJedna starobylá zásada formální logiky říká argumenta ponderantur, non numerantur, tedy\ndůkazy se váží, ne počítají.\nMnožstvím argumentů můžete druhého otrávit anebo nanejvýš unavit k souhlasu, tj.\n„překecat“, ale skutečná přesvědčovací síla je vždy teprve ve váze a způsobu podání\nMnožstevní maximum jsou zpravidla dva až tři argumenty, které dokáže průměrný\npřesvědčovaný beze škody na vztahu, zájmu a pozornosti vstřebat.\nMěli bychom předkládat důkazy a argumenty nesporné, srozumitelné a názorné.\nPříznivější bývá, pokud argumentujeme spíše pro něco než proti něčemu, tj. je lepší budovat\nDále bychom měli zvážit, zda se jedná o objektivní informaci nebo subjektivní interpretaci.\nJe třeba uvádět jak argumenty, které svědčí pro náš názor, tak i argumenty, jež jsou\nnepříznivé, oponenti vás pak nemají čím překvapit.\nNejdůležitějším znakem je:\n přesvědčivost - k tomuto slouží mnoho technik počínaje od „upřímného“ úsměvu až\npo nadbíhání a pochlebování partnerovi, ale nejúčinnější je, pokud jsme sami\npřesvědčeni, že naše sdělení je pravdivé a užitečné\nŘíkáte-li něco, čemu věříte, většinou to říkáte přesvědčivě.\nemotivita – navození příjemné atmosféry (jedná se o manipulativní techniku; pozor\nna heslo „když ptáčka lapají, pěkně mu zpívají“)\nlogická argumentace, pořadí – doporučuje se začít nějakým velmi přesvědčivým\nargumentem, potom uvádět argumenty méně silné a ukončit to nejpádnějším\nargumentem; je dobré předjímat argumenty protistrany a odhadnout „s čím se\nJako argument lze použít:\n očividný důkaz\n fakta, data, vědecký důkaz\n osobní zkušenost\n zvyky, pravidla, tradice\n příklad – př. Vidím portréty 4 Habsburků, kteří měli velmi výrazný dolní ret, z toho\nusoudím, že všichni Habsburkové měli výrazný dolní ret.\n autorita - věrohodnost argumentů je zaručena citováním osoby nebo organizace, od\nnichž informace obsažená v tvrzení pochází.\nEtiketa argumentace: co je nepoctivé\n1) Překrucování protivníkova tvrzení\n2) Lživé tvrzení, že to, co jsme říkali, jsme mysleli jinak\n3) Zamlčování důležitých skutečností\n4) Umlčování protivníka, neumožnit mu promluvit\n5) Lhaní do budoucna – slibování bez úmyslu sliby dodržet\n6) Zastrašování, ponižování, nátlak\n7) Odmítání a znemožňování diskuse\nje nezbytně nutné vyslechnout argumenty\nmá-li někdo jiný názor, neznamená to, že je hloupý či\nnašim cílem je dosáhnout změny postoje druhé strany a získat ji pro náš názor\npevně stanovená pravidla a jejich absolutní respektování mohou předejít vzniku\nTechniky překonávání námitek:\n pozorně námitku vyslechněte, není na škodu dokonce ji zopakovat vlastními slovy\n dejte najevo pochopení\n předložte logické argumenty\n1. Vlastní vyslovení námitky, předejití druhého – pokud víme, co asi náš protihráč namítne\n(př. „Možná si říkáte, že tohle už jsme vám slibovali mnohokrát.“). Tato technika je velmi\noblíbená u politiků, obchodníků, řečníků.\n2. Otevřená otázka – přinutíme partnera přemýšlet (př. „Proč si to myslíš?“, „Co ti na tom\n3. Otevřené dveře – jedna z asertivních technik, žádná překážka. (př. „Ano, souhlasím\ns vámi. Já sama si v tomto bodě nejsem příliš jistá, proto…“)\n4. Podmíněný souhlas – „ano – ale“ (př. Máte pravdu, pílí a osobním nasazením se dá mnohé\ndohnat, ale já teď potřebuju opravdu zkušeného zaměstnance.)\n5. Bumerang – z nedostatku uděláme přednost (př. „Ano, je to dražší. Ale jenom proto, že\njsme respektovali všechny vaše požadavky. Vyšší náklady se v tomto případě rozhodně\nLeonard: „Sheldone, byl jsem celou noc vzhůru a pracoval s laserem s volnými elektrony na\nfázovém posunu rentgenových paprsků.”\nSheldon: „On ti ten laser popálil sítnici?”\nSheldon: „Tak můžeš řídit. Jdeme.”\n Ve dvojicích procvičujte argumentaci.\n3.6. Ovládnutí verbálního projevu\nPojem verbální komunikace vznikl z latinského slova verbum, tj. slovo, a znamená\nkomunikaci prostřednictvím jazyka, řeči. Tato forma komunikace je tedy závislá na znalosti\nřeči a slovní zásobě jedince, která se vytváří v průběhu celého života.\nČeský jazyk zahrnuje přes 250 000 pojmů (celkově dochází k početnímu růstu slovní zásoby).\nRozlišujeme slovní zásobu aktivní a pasivní. Pasivní jsou jazykové prostředky, kterým\nv podstatě rozumíme, ale sami je nepoužíváme. Aktivní tvoří slova, která v životě využijeme.\nVysokoškolsky vzdělaný člověk by měl mít k dispozici zhruba 50 000 výrazů a středoškolák\nněco přes 20 000.\nJejím cílem verbálního projevu je: informovat, poučit, přesvědčit, získat popř. aktivizovat\nk určité činnosti nebo naopak k jejímu utlumení či zastavení.\nNež promluvíme, měli bychom si ujasnit, „co“ chceme říci. Pokud nám to není jasné, je skoro\nlepší nemluvit vůbec. Dále si musíme uvědomit, „komu“ je text určen, „proč“ sdělení vzniká,\n„jak“ bude obsah prezentován, „kde“ a „kdy“ bude náš verbální projev probíhat.\nZásady efektivní verbální komunikace:\nupoutejte pozornost komunikanta (např. vhodně volenými výrazy, modulací hlasu)\nodhalte zájem komunikanta\noslovujte komunikanta (oslovení však musí být správné)\nrespektujte osobnost komunikanta\ninformace sdělujte v logickém sledu a po částech\ndávejte komunikantovi prostor pro zpětnou vazbu\neliminujte rušivé prvky (např. postranní rozhovory účastníků, nuda, únava, osobní\n Pokus se vysvětlit, proč slovní zásoba neustále roste.\n1. Vyznačte správnou odpověď.\na) Verbální komunikace zahrnuje komunikaci ústní i písemnou.\nb) Aktivní slovní zásoba je větší než pasivní.\nc) Pasivní slovní zásoba jsou výrazy, které běžně používáme.\nd) Slovní zásoba se vytváří během studia na SŠ.\nŘečník by měl dbát hlavně na:\njazykovou správnost (dle zvolené forma projevu a typu komunikační situace)\nsmysl pro kritiku a sebekritiku\ntolerantnost a takt\n2. Přiřaď k typu komunikanta správnou interpretaci projevů z pohledu komunikátora. 10\nVyhýbající se očnímu\nNeposkytuje zpětnou vazbu, je bez\nvýrazu a relativně bez pohybu.\nZdá se, že reaguje, reakce se\nnemění po celou dobu komunikace.\nReaguje extrémně úplně na vše.\nPři naslouchání neustále něco čte,\nnenaváže oční kontakt.\nSleduje vše okolo, nikdy ne\nVěnuje současně pozornost i jiným\nČeká na příležitost, kdy se ujme\nVyslechne málo a hned dokončí\nA) Vůbec mě neposlouchá a čeká na vhodnou chvíli k přerušení.\nB) Jsem tak nudný?\nC) Proč nereaguje? Neslyší mě?\nD) Proč se obtěžuji cokoli říkat, když už dopředu ví, jak to bude?\nE) Neříkám nesmysly? Proč se pořád usmívá, když říkám vážné věci?\nF) Je můj projev nudný nebo je již vše známo?\nG) Řekl jsem něco provokativního?\nH) Proč se na mě nepodívá? Mám v zubech špenát?\nKONEČNÁ, Zdeňka. Základy komunikace. Brno: Akademické nakladatelství CERM, 2009, s. 66 - 67\n3.7. Řečové techniky\nDo verbální komunikace řadíme i paralingvistické projevy. Jedná se o souhrn hlasových\nprostředků typických pro každého jedince. Část těchto projevů je nám vrozená, tj.\nnemůžeme je ovlivnit (př. barva hlasu). Další ovšem můžeme trénovat a efektivně využívat\n(př. hlasitost, tempo řeči, intonace, srozumitelnost)\nPřiměřená hlasitost je základem k úspěšné komunikaci. Abychom sdělili nějakou myšlenku,\nmusí nás být slyšet. Hovoříme-li příliš potichu, může dojít k nedorozumění z důvodu\nšpatného pochopení obsahu. Také nemůžeme nikoho přesvědčit o svém mínění, pokud si\nbrbláme něco pod nos. Většina lidí má totiž zafixovaný názor, že kdo mluví potichu, neříká\npravdu. Tak to bývá hlavně u dětí, když se snaží obelhat dospělého.\nHlasitá promluva může naopak druhou stranu dráždit, proto je důležitá přiměřená hlasitost.\nTa budí dojem sebevědomí a pravdivosti.\nIntonace udržuje pozornost, umožňuje nám odlišit důležité informace ve sdělení.\nDůležitá je pevnost a jistota hlasového projevu, dodává nám důvěryhodnost. Naopak nejistý\na roztřesený hlas může v druhých vyvolat dojem, že o sdělovaných informacích sami\nRychlost našeho projevu úzce souvisí s temperamentem. Extroverti zpravidla sdělují své\nmyšlenky rychleji než introverti. Ovlivnění tempa řeči je možné, ale zároveň je velmi\nnáročné. Měli bychom se naučit do našeho projevu zařazovat pauzy a správně dýchat.\nPokud je náš projev plynulý, působí přesvědčivěji. I zde je však třeba pracovat s pauzou.\n1. Před nebo po sdělení důležité informace.\n2. Při sdělení informace, kdy je třeba ponechat druhé straně prostor k zamyšlení.\n3. Pokud sami potřebujeme získat čas pro promyšlení námitky.\nPokud je náš projev jednolitý, bude pozornost posluchače postupně klesat.\nPokud je náš projev nesrozumitelný, projevuje se u partnera tendence nevěnovat rozhovoru\npozornost, proto je třeba správně artikulovat, tj. vyslovovat.\nArtikulační cvičení pro rozcvičení mluvidel\n1. Ná pipipipipi...\nCililink, cililink, cililililililililink.\nCrnky brnky vlky plky,...\nDrbu vrbu, drbu vrbu,...\nNebudu drbat tu vrbu, nebudu drbat tu\n2. Kolouch, kohout s mouchou mnohou\ns hloupou chloubou houpou nohou.\nPlovou dlouhou strouhou ouzkou,\nchroupou oukrop s pouhou houskou.\nPokuste se říct toto dechové cvičení na jeden dech. Potom několikrát za sebou, abyste se\nvždy nadechli až před dalším opakováním, a abyste měli dostatek dechu.\nTeto, teto, zametete-li to tu po mně,\nnebo nezametete-li to tu po mně?\nNezametete-li to tu po mně vy,\nzametu to tu tedy já.\nNa klavír hrála Klára Králová a roli lorda Rolfa hrál Vladimír Leraus.\nŠla Prokopka pro Prokopa:\nPojď, Prokope, pro proroka.\nPřed potokem pět kopek konopí,\nza potokem pět kopek konopí.\nTak pokopete-li mi to pole,\nnebo nepokopete-li mi to pole?\nA to mám pracovat na tom nejneobhospodařovávatelnějším úseku?\nRozprostovlasatěla-li se dcera krále Nabuchodonozora, či nerozprostovlasatěla-li se dcera\nJelen letěl jetelem. Letěl jelen jetelem? Jetelem letěl jelen.\nJe Oliviér olivrejovaný,\nnebo je Oliviér neolivrejovaný?\nNení-li Oliviér olivrejovaný,\nmusíme Oliviéra olivrejovat.\nZalyžařivší si lyžař potkal nezalyžařivší si lyžařku.\n Jaké další jazykolamy znáš?\n3.8. Časté chyby v projevu a jejich předcházení\nChyby v projevu se také nazývají bariéry efektivní komunikace. Jde o chyby, kterých se\ndopouštíme a které brání dosáhnout účelu komunikace: nedokážeme něco vysvětlit,\npřesvědčit partnera v dialogu o správnosti našeho názoru apod.\nMezi nejčastější bariéry efektivní komunikace patří:\npřílišná snaha o zmanipulování partnera\nnarušování interpersonálních zón\nnevhodné používání neverbálních prostředků\nnesprávné užívání jazyka\n Pokus se vysvětlit jednotlivé bariéry efektivní komunikace.\nNesrozumitelnost vyjadřování může mít několik příčin:\na) Projev je příliš košatě stylizován, takže posluchači se vytrácí jádro sdělení. Touto chybou\nvzbudíme nejistotu, zmatek a následně odpor posluchačů. Důležitá je zpětná vazba, z výrazu\ndruhých poznáme, zda chápou či tápou.\nb) V projevu je použito nadměrné množství cizích slov. Posluchači nemusejí rozumět, můžou\ndojít k názoru, že řečníkovi jde pouze o exhibici než o skutečnou potřebu něco sdělit.\nZ tohoto důvodu bychom měli používat cizí slova pouze tehdy, není-li po ruce český\nc) Používání odborné terminologie, které rozumějí lidé od „fochu“.\nSnaha o zmanipulování druhého, tj. spěch, nátlak může u druhých vyvolat obranu nebo\nústup. Např. když k vám v obchodním centru přistoupí prodavač a zeptá se vás, jestli už máte\nvybráno, většinou se koupě neuskuteční, tedy pokud jste se již pevně nerozhodli. Nerozhodní\nse zaleknou a reagují vyhýbavě: „Děkuji, jen se dívám.“\nFalešná argumentace pomocí nepravdy, polopravdy a lži nás odpuzuje. Jedná se o snahu\nzmanipulovat druhé, např. sliby na předvolebních billboardech.\nNarušování interpersonálních zón způsobuje také bariéru v efektivní komunikaci. Platí\npravidlo, že ke známému člověku můžeme přistoupit blíž než k cizímu. Rozeznáváme čtyři\ninterpersonální zóny podle vzdálenosti mezi komunikujícími lidmi (neverbální komunikace).\nNevhodné používání neverbálních prostředků může při komunikaci sehrát negativní roli.\nJedná o zlozvyky, které jsou pro mnohé nepříjemné, např. přidržovaní partnera při rozhovoru\nza loket, šermování rukama, pohupování se stylem paty – špičky, poplácávání po zádech\nFunkční poruchy hlasu vznikají z mnoha důvodů. V prvním případě se vyznačují svíráním\nhrdla, pálením v krku, tj. nevydáme ze sebe ani hlásku. Příčinou je jednoduše řečeno strach\nz vystoupení před veřejností. Tato tréma se dá postupně odbourávat tím, že první vystoupení\nabsolvujeme před úzkým kruhem posluchačů.\nDalší příčinou je nadměrné zatěžování hlasu (např. u učitelů nebo zpěváků).\nAbsence psychopřestávek snižuje pozornost posluchačů. Ani sebelepší přednášející neudrží\nposluchače ve stavu mobilizované soustředěnosti po neomezeně dlouhou dobu. Možnost\nvrcholného soustředění se odhaduje na necelých deset minut.\nNesprávné užívání jazyka může zcela negativně ovlivnit komunikaci. Jedná se o nesprávný\nvýběr nebo užití slov (emociální, expresivní, hanlivá, vulgární, zastaralá, slangová aj.). Ne\nv každém projevu lze libovolně užívat tato slova.\nParazitní slova a parazitní zvuky, tzv. vycpávková slova, jsou slova a obraty vyskytující se v\nprojevu neúměrně často. Jsou velmi rušivé, komické a nežádoucím způsobem nápadné.\nJedná se například o tvary: „jako", „že ano", „zkrátka", „jaksi", „takže“, „vlastně“, „prostě“,\n„normálně“ atd. Parazitními zvuky mluvčí vyplňuje dlouhé pauzy mezi větami nebo větnými\núseky, př. „eee“, ehm“, „hm“. Někdy tak vzniká dojem, že řečník jimi chce krýt rozpačitost a\npomalost svého myšlení.\n V projevu Ivana Mládka najdi parazitní výrazy\n1. K cizím slovům přiřaď český výraz.\n Připrav si projev na libovolné téma, dbej na parazitní výrazy.\n Vyzkoušej si nepřipravený projev, zhodnoť výskyt parazitních výrazů.\n3.9. Ovládnutí neverbálního projevu\nNeverbální komunikace (mimoslovní komunikace či řeč\ntěla) označuje výměnu informací mezi komunikujícími\npartnery jinými prostředky než slovy.\nHistoricky je neverbální komunikace starší než verbální.\nČlověk se statisíce let domlouval posunky, mimikou\nobličeje, neartikulovanými zvuky a dokázal tím vyjádřit\nprakticky všechno, co potřeboval.\nPrůkopníky dovedností neverbální komunikace byl Charlie\nChaplin mnozí další herci němých filmů. Prostředky\nneverbální komunikace byly totiž jedinými, které měli\nk dispozici. Herci byli považováni za dobré nebo špatné podle toho, jak účinně dokázali využít\ngest a ostatních prvků řeči těla.\nProcentuální složení lidského projevu\nLidský projev tvoří z 93% neverbální složka, 38% je v komunikaci zastoupeno\nparalingvistickými projevy (např. hlasitost, tempo řeči, intonace) a 55% tvoří vizuální vjemy,\ncož jsou tělesné projevy.\nTělesné projevy 55%\nŽeny mají vrozenou schopnost vnímat a dešifrovat neverbální signály a nepatrné detaily.\nZ tohoto důvodu jen málo mužů umí lhát svým ženám, zatímco ženy mohou hravě své muže\nopít rohlíkem, aniž by si toho muži všimli.\nNeverbální komunikace se projevuje prostřednictvím následujících základních forem:\n oční kontakt\nSlovo mimika je odvozeno z řeckého výrazu mimeomai, což znamená napodobovat,\npředstavovat. Jedná se o výrazy tváře, kterými vyjadřujeme své pocity a emoce (např. štěstí,\npřekvapení, zájem, rozčilení).\nOční kontakt poskytuje nejrychlejší zpětnou vazbu. Existuje jedno moudré přísloví: „Oči jsou\noknem do duše člověka.“ Jen skutečný profesionál dokáže ovládat jejich výraz a pohyb tak, že\nnic neprozradí o svých pocitech.\nU pohledů je zapotřebí si všímat jejich směru, délky trvání, vrásek u kořene nosu, pootevření\n normální – 3 sekundy\n kratší – nezájem o komunikaci\n dlouhý – od neznámých lidí nepříjemný, provokující (přátelství, zájem x agrese)\n velmi dlouhý – "civění, zírání", především u mentálně retardovaných lidí, psychopatů\n žádný – lhostejnost, šok po sdělení nepříjemné zprávy\nPři rozhovoru bychom se měli dívat více jak 50 % doby do očí komunikačního partnera.\n vyhýbavý – nepříjemný, znak nejistoty\n těkavý – zrychlení, nervozita\n hodnotící – oči trochu přivřené\n nepřítomný – dívání se skrze druhého do nekonečna\n shora dolů – symbolizuje vztah dominance\n zdola nahoru – vyjadřuje submisivitu, pocit méněcennosti\n nahoru (nevzhlížíme k nikomu) – vzpomínáme, jsme zasněni\nHaptika je kontakt hmatem, tzv. doteková komunikace. Jedná se pravděpodobně o\nnejprimitivnější formu neverbálního sdělení (např. podání ruky, poplácání po ramenou či\nzádech, nabídnutí rámě apod.)\nGesto podání ruky vzniklo pravděpodobně už v pravěku. Pravěcí lidé hledali cokoli\nk snědku a nepohrdli ani lidským masem. Jelikož ještě neuměli použít slova, při setkání\nnejspíše jeden z nich natáhl k druhému dlaň a dal tím gestem najevo: „Podívej, je prázdná,\nnemám nepřátelské úmysly.“ Druhý to nejspíš pochopil a udělal stejné gesto. Postupem\nčasu se akt zdokonalil o uchopení a došlo ke vzájemnému potřesení končetinami.\n měkký – určitá nervozita\n chabý „jako ryba" – nedůvěra, pochybnosti vůči jiným\n letmý stisk ruky – strach z celého světa i sám ze sebe\n stisk pouze prsty – nadřazenost\n podání ruky kolmo – rovnocennost\n podání ruky více dlaní nahoru – bere vás jako nadřazenou osobu, nabízí se vám\n podání ruky více hřbetem nahoru – chce vám vládnout\nKinezika oživuje a doplňuje hlavní tok komunikace. Jedná se o pohyby rukou a nohou.\nPohyby však musí být přirozené a adekvátní situaci. Hlavní chybou jsou nepřiměřené,\nstrojené pohyby, neadekvátní způsob chůze, hraní si s předměty atd.\n vztyčená – vnitřní jistota, samostatnost úsudku, vyrovnaný a stabilní stav\n sklopená dopředu – momentální beznaděje a ztráta důvěry\n nakloněná doprava – čeká na nějaké sdělení, ochota hovořit a komunikovat\n nakloněná doleva – odmítnutí, nechuť komunikovat\n odkloněná ze směru komunikace – odmítavý postoj, nemějte velké naděje\n pohození hlavou dozadu – vytvoření odstupu od druhého\n normální postavení – klid, vyrovnanost a upřímnost\n podél trupu těla – negativní duševní rozpoložení\n zkřížené přes sebe na prsou – uzavřenost, neochota komunikace\n založené za zády – neorientuje se v dané situaci, pocit nejistoty\n široce roztažené – projev vstřícnosti, ochota jednat a strhnout ostatní k činům\n rozmáchlé a gestikulující – nadšení, které chce přenést na ostatní\nVětšina mužů při oblékání kabátu vsouvá do rukávu nejdříve pravou paži, kdežto většina\nžen začíná levou.\nChronemika je oblastní neverbální komunikace zahrnující zacházení komunikujícího s časem,\njak jej organizuje. Jedná se např. o délku projevu, skákání do řeči, četnost pomlk apod.\nParalingvistika je zvukovou stránkou verbálního sdělení, tj. hlasitost, výška tónu, rychlost,\nplynulost, intonace, frázování, pauzy atd.\n Za pomoci mimiky vyjádři tyto emoce:\n štěstí – neštěstí\n radost – smutek\n spokojenost – nespokojenost\n zájem – nezájem\n překvapení, strach a obavy, zlobu, nenávist\n Rozdělte se na skupinky a zahrajte si aktivity.\n3.10. Gestikulace, proxemika, posturologie\nSlovo gesto vzniklo z latinského gerere, což znamená jednat, konat. Jedná se tedy o posunek,\npohyb, který něco vyjadřuje. Gestika je považována za nejstarší formu komunikace, oživuje a\ndoplňuje verbální projev (náleží do kineziky). Každé gesto je jako slovo a může nabývat\nRozlišujeme na 700 000 poloh rukou a paží. Vzhledem k tomuto velkému počtu byla gesta\nrozdělena do čtyř základních kategorií:\n1. ilustrátory – doprovázejí a ilustrují slovní sdělení (př. naznačujeme směr, tvar, velikost\n2. afektivní projevy – jedná se o mimické projevy a pohyby či polohy celého těla, vyjadřují\nemoce komunikujícího jedince (př. úsměv, když potkáme někoho, koho rádi vidíme)\n3. regulátory – jsou to tělesné projevy, jimiž monitorujeme, kontrolujeme, koordinujeme a\nudržujeme komunikaci druhého partnera (př. přikyvujeme, pokud chceme, aby druhý\npokračoval; pootevřeme ústa, čímž naznačujeme, že bychom rádi něco řekli)\n4. adaptéry – souvisí s našimi potřebami (př. odhrnutí vlasů z čela, poškrábání, odkašlání,\nKroužek z prstů neboli gesto „OK“\nToto gesto se rozšířilo ve Spojených státech na počátku 19. století, avšak nemá v každé zemi\nstejný význam. Ve Francii například znamená „nulu“ nebo „nic“,\nv Japonsku může znamenat „peníze“ a v zemích kolem\nStředozemního moře naznačuje otvor a často se používá jako\nznamení, že určitý muž je homosexuál.\nVe Velké Británii, v Austrálii a na Novém Zélandu má vztyčený palec tři významy. Autostopaři\njej používají při zastavování aut. Dále se používá jako znamení, že je vše v pořádku, „žádná\nstarost“. Prudce vztyčený palec znamená „trhni si“. V Řecku\nlze hlavní význam vztyčeného palce vyjádřit slovy „dej se\nToto gesto oblíbené v Austrálii, na Novém Zélandě a ve Velké Británii má význam „trhni si“.\nDlaň namířená směrem k mluvčímu dodává gestu vulgární a urážlivý význam. Za druhé\nsvětové války ho používal Winston Churchill ve významu\nV jako vítězství (avšak dlaň směřovala ven). Také pro většinu\nobyvatel Evropy toto gesto značí „vítězství“, bez ohledu na\npostavení dlaně, proto jestliže Angličan naznačí Evropanovi\nz kontinentu „jdi se vycpat“, zanechá Evropana v úžasu, jaké\nže to vítězství má Angličan na mysli.\nPokud je toto gesto naznačeno směrem k výčepnímu, ten\nobvykle natočí dvě piva.\nProxemika je druh neverbální komunikace, která vyjadřuje vztah mezi lidmi prostřednictvím\nvzdálenosti. Podle řady autorů vymezuje čtyři základní druhy interpersonálních zón.\n1. Intimní zóna\nJedná se o ochrannou zónu, do které „vpustíme“ jen někoho, od koho neočekáváme útok, tj.\nnejbližší osoby (děti, životní partneři, rodiče). V našich kulturních podmínkách se tato\nvzdálenost pohybuje v rozmezí do 50 cm.\n2. Osobní zóna\nOsobní zóna je prostor ve vzdálenosti od 50 do 150 cm, je nám příjemný pro přátelskou\n3. Sociální zóna\nSociální zóna vymezuje hranice prostoru vůči cizím osobám. Tato vzdálenost od 1,5 m do 3 m\nnám umožňuje komunikovat formálněji a snadněji také dokážeme něco odmítnout. Tento\nprostor je nejčastěji využíván pro komunikaci např. na úřadech.\n4. Veřejná zóna\nVeřejná zóna od více než 3 m se používá nejčastěji při komunikaci k větší skupině posluchačů\n(tj. prostor řečníka vůči publiku). Tento prostor poskytuje komunikujícím osobám možnost\nobrany a úniku.\nTyto údaje jsou pouze orientační. Např. introverti se cítí bezpečněji ve větší vzdálenosti,\nobyvatelé zemí Severní Evropy upřednostňují spíše odstup při komunikaci, Jihoevropané\npřistupují při komunikaci na velmi blízkou vzdálenost, i když se jedná o zcela neznámé osoby.\nPosturikou rozumíme soubor poloh a pohybů lidského těla. Ve výzkumech komunikace bylo\nprokázáno, že postoj těla vypovídá řadu informací o prožitcích a postojích řečníka.\n zkřížené HK a DK – polozavřený až uzavřený postoj – nekomunikativní postoj\n ležérní postoj – opíráme se o něco - uvolnění, relaxace, okázalý nezájem, agrese\n ruce v bok – agrese, zlost\n ruce v kapsách – nekomunikativní, odpor, neúcta, drzost\n ruce překřížené před tělem – malé sebevědomí\n ruce v pěst – zlost\n ruce zkroucené či spojené před tělem – plachost\n nakročení dopředu – snaha přiblížit se\n nakročení dozadu – ústup (lépe ustoupit do boku)\n přešlapování – nejistota, submise (podrobení se, poslušnost, podřízení, pokora)\nrozkročené nohy – přehnané sebevědomí, někdy bývá tento postoj doprovázen\nrukama v bok\nledabylé rozvalování – nepřiměřený pocit nadřazenosti, má cíl dát najevo opovržení\nŠéfovské podání ruky se hřbetem nahoru\nPohrávání si s pramínkem vlasů rozpaky\nVulgární gesto - opovržení\nGesto nadřazenosti a sebejistoty\nZnámka neklidu a snaha získat\nSnaha o usilovnější získání sebevlády\n(čím výše je ruka za zády položená, tím\nvětší hněv prozrazuje)\nOkázalý nezájem, nuda\n3.11. Základní zásady telefonování a osobního styku\nTelefonní rozhovor je druh verbální komunikace, kdy se komunikující ve většině případů\nnevidí, tudíž jsou zbaveni všech neverbálních projevů. Ale na druhou stranu je zde prostor\npro paralingvistické prvky komunikace, což je zejména dobrá nálada, asertivita a úsměv.\nDříve než zahájíme telefonní rozhovor, je vhodné si připravit veškeré informace, které\nchceme sdělit, nebo které chceme získat. Ujasníme si tedy cíl a připravíme si psací potřeby\npro zaznamenání důležitých poznámek a informací.\nPři telefonním rozhovoru si partneři zapamatují maximálně 85% sdělených informací!\nPro dosažení tohoto uvedeného podílu je nutné mluvit srozumitelně, jasně, zřetelně\nvyslovovat a hovořit pomalu. Dále používat jednoduché výrazy, krátké věty, hláskovat složitá\nslova a používat přiměřeně pomlky.\nstručnost – abychom neplýtvali svým časem a ani časem partnera (a financemi)\njasnost – vysvětlujeme stručně a srozumitelně důvod našeho zavolání\nslušnost – respektujeme názory partnera\nZákladní pravidla telefonování:\nOhlašovat se jménem, případně názvem organizace a pozdravem. Je na volajícím, aby\nse představil jako první a ujistil se, že svého partnera neruší. Není vhodné ohlašovat\nse slovy: „Haló“, „Slyším“, „Prosím“.\nPo ohlášení účastníka je vhodné se ujistit, zda nerušíme, teprve potom můžeme\nPři přerušení hovoru je na volajícím, aby se znovu ozval.\nDélku hovoru určuje ten, kdo volá.\nJe třeba zachovat slušnost a zdvořilost, i když jsme rozčileni (pokud to nelze, rozhovor\nraději slušně ukončíme). Nepoužíváme ani agresivní ani podlézavý tón řeči.\nPozorně posloucháme partnera.\nI zde záleží na prvním dojmu a úsměvu. Po pozdravu přecházíme ihned „k věci“.\nZásadně se nic nedomníváme, ale ptáme se.\nPokud některému slovu při telefonování nerozumíme, požádáme obvykle o\nPokud jsme při telefonování někým vyrušeni a nuceni komunikovat, zakryjeme rukou\nsluchátko (i tak nás ale může volaný slyšet).\nNekuřte, nežvýkejte a ani nepijte (je to nepříjemné a nezdvořilé).\nPokud vám někdo zavolá v nevhodnou dobu, poznamenejte si jeho číslo a zdvořile jej\npožádejte, zda můžete později zavolat zpět.\nVždy poděkujte partnerovi, se kterým jste hovořili.\nDodržujte dobu, kdy se za normálních okolností netelefonuje (před 8. hodinou, po 22.\nhodině, v době obědů apod.)\nV Německu bychom neměli soukromě volat mezi 13. a 15. hodinou, ve Francii mez 13.\na 16. hodinou a ve východní části Švýcarska mezi 12. a 14. hodinou.\nMobilová etiketa např.:\n1. Doplňte, jak by se mělo zacházet s mobilním telefonem v následujících situacích.\na) V divadle, kině, na koncertě, na obřadech atd. - __________________________________\nb) Řízení vozidla - _____________________________________________________________\nc) Letadlo - __________________________________________________________________\nd) Předávání mobilního číslo známého další osobě - _________________________________\n3.12. Techniky zahajování a ukončování rozhovorů, loučení\nRozhovor je proces, při kterém jedna osoba předává své informace, myšlenky a sdělení\ndruhé osobě nebo menší skupince osob. Může mít formální nebo neformální charakter.\nNejdůležitější není to, co sdělujeme, ale jak to sdělujeme, jakým tónem a jak se u toho\ntváříme a chováme. Pocity jsou při rozhovoru důležitější, než skutečný obsah sdělení!\n běžný (konverzační) – dochází k němu v každodenním životě, běžném denním styku,\npři nakupování, v dopravních prostředcích apod.\n pracovním – obvykle se jedná o dialog zaměřený k vyřešení nějakého problému\nřízený – projevuje se stabilní vztah mezi partnery (lékař – nemocný, pedagog –\nvyprávěcí – sděluje obvykle zážitky, příhody a dojmy\nNeformální rozhovor má nepatrné požadavky na plánování a přípravu, formální rozhovor\nvyžaduje pět základních etap:\n hlavní část\nPlánování je nejdůležitější přípravná fáze rozhovoru. Je nezbytné určit cíl rozhovoru,\npředpokládanou dobu trvání, včetně případné rezervy. Důležitá je i volba prostředí,\neliminace rušivých vlivů.\nZahájení je závislé na druhu rozhovoru a zkušenostech obou partnerů. Základním\npředpokladem úspěšného rozhovoru je první dojem, což je citová, nikoliv rozumová reakce.\nPrvním verbálním kontaktem je oslovení. Oslovení vytváří první dojem při setkání. Dáváme\njím najevo úctu, odlišujeme formální a neformální styk.\nNetaktností je zkomolit čí splést něčí jméno. Častou chybou je nepoužívání 5. pádu při\noslovování. Doporučuje se navodit příslušnou atmosféru kladením neformálních otázek.\nHlavní část slouží k získání potřebných informací. Je třeba zvažovat kladení agresivních,\nprovokativních a osobních otázek. Veškeré snažení tazatele by mělo směřovat jak k získání co\nnejvíce informací, tak ke vzniku sympatií mezi oběma partnery rozhovoru.\nZakončení je obvykle věnováno stručné rekapitulaci sdělených informací, rekapitulaci toho,\nco bylo dohodnuto, a toho, co z rozhovoru vyplývá.\nJe vhodné poděkovat tázanému za rozhovor.\n3.13. Zvládání konfliktních a zátěžových situací\nKonflikt je přirozenou součástí našeho života. Každý den prožíváme a řešíme řadu pracovních\na mimopracovních střetů. Může se jednat o střet názorů, zájmů, přesvědčení apod.\nKonflikty mohou vznikat mezi jednotlivci, skupinami a také mezi jednotlivcem a skupinou.\nNelze se jim vyhnout, ale dá se jim do jisté míry předcházet, a to právě znalostí\ncharakteristického jednání lidí různých komunikačních typů a dovedností jednání s nimi.\nJak předcházet konfliktům:\nnebrat všechno příliš osobně\naktivně naslouchat a klást otázky\nporozumět motivům a zájmům v rozhovoru\nvyjadřovat city přiměřeně\nKonflikt je formou sociální situace, kdy účastníci otevřeně vystupují proti sobě a nepřátelsky\nsi zasahují do jednání. Abychom se mohli vyrovnat s konfliktní situací, musíme ji řešit.\nKaždá konfliktní situace má tři složky:\n racionální rovina – věcná, týká se obsahu a cílů, které chtějí strany dosáhnout\n emocionální rovina – odráží psychické potřeby\n hodnotová rovina – promítají se sem základní postoje a hodnoty účastníků konfliktu\nI. Podle počtu účastníků\nII. Podle psychologické charakteristiky\na) konflikty představ\nb) konflikty názorů\nc) konflikty postojů\nd) konflikty zájmů\n1. Zvýšeným úsilím překážky zdolávat – dotyčný se snaží prosadit svůj názor nebo vyjednávat\n2. Rezignací nebo zaměřením na náhradní cíl – přizpůsobí se nebo z konfliktu unikne\n3. Použitím některé z technik, které vedou k překonání napětí a úzkosti – zapojí do řešení\nkonfliktu další osoby nebo instituce\nCílem řešení konfliktu je spokojenost člověka – se sebou samým, se svou situací či obojím\nI. Spontánní řešení\nJedná se o obranné mechanismy vůči zátěži. Mezi nejčastější patří agrese, únik, rezignace,\nizolace, popření atd. Jsou-li používány přiměřeným způsobem, zvyšují životní spokojenost,\nudržují duševní rovnováhu a redukují psychické napětí.\nII. Záměrné řešení účastníky\nJedná se o vyjednávání bez zapojení třetí osoby. Cílem je snížit napětí a odstranit averzi.\nProces řešení postupuje od shromáždění potřebných informací, přes promýšlení možností\nřešení, k přijetí vzájemné dohody uspokojující společné zájmy.\nIII. Záměrné řešení třetí osobou\nExistují situace, kdy není možné vyřešit konflikt samotnými účastníky, proto je potřeba\npřizvat k řešení třetí osobu.\nKaždý člověk má tendenci chovat se v konfliktní situaci různým způsobem, který je často\npřirovnáván k chování zvířat.\n1. Doplň k jednotlivým charakteristikám osob odpovídající symbol zvířete. 11\n1) ____________________ - při konfliktu je schopen jít za svým cílem "i přes mrtvoly". Svůj\ncíl prosazuje za každou cenu a soustřeďuje se na činnosti, které ho přibližují k stanovené\nmetě, ne na lidi kolem sebe.\n2) ____________________ - raději se schovává a nejde do konfliktu. Citově se neinteresuje,\nani se nebije za cíl. Takový člověk velmi nereaguje, ale čeká, dokud konfliktní situace\n3) ____________________ - je vždy citově zainteresován a dává důraz na vztahy. Pokud to\nprospěje vztahu, umí ustoupit od svého původního cíle. Lidem vychází vstříc a tím dosahuje\nsvé. Řídí se heslem "udělám všechno, jen mě mějte rádi".\n4) ____________________ - je plný kompromisů, důležitý je pro něj vztah i výkon, proto\nnejde na 100 % jen za jedním cílem. Nedělá vše jenom pro vztah nebo výkon, ale raději sleví\n5) ____________________ - je hloubavý a přemýšlivý, hledá vždy nejlepší řešení. Nebojuje\nhned za samotný cíl a výkon nebo výhradně za udržení vztahu. Nejde do rychlých\nkompromisů, snaží se o moudré řešení konfliktu a jde mu o dobrý výkon i vztah.\na) medvídek, b) sova, c) želva, d) žralok, e) liška\nJednou z technik vyjednávání je zrcadlení, tj. přizpůsobení se prostředí, náladě a\nneverbálním technikám komunikačního partnera. Jedná se o napodobování vyjadřování\npartnera v oblasti gest, mimiky, tempa řeči, síly hlasu apod.\nJe důležité, aby napodobování a přizpůsobení probíhalo přirozeně a nenásilně, v opačném\npřípadě bude mít komunikační partner pocit, že se mu vysmíváme. Zvládnutím této techniky\ndáváme druhému pocit, že si rozumíme, odbouráváme tak komunikační bariéry.\nPříklad z praxe 12\nJana s Marií pracují společně v jedné školce. Marie však velmi často musí řešit nebo dělat\nněkteré obtížné věci sama, protože Jana si vždy najde nějaký důvod, jak se této práci\nvyhnout. Marie se tedy konečně rozhodla, že si o tom s Janou promluví a že ji přiměje k tomu,\naby si uvědomila, že se o práci musí dělit stejným dílem\nMarie: Jano, máš teď pro mě chvíli čas? Potřebuji si s tebou promluvit.\nJana: No prosím, co máš na srdci? Povídej.\nPředmět (sdělení důvodu)\nMarie: Chci se tě zeptat, jak se ti se mnou spolupracuje? Protože někdy to jde dobře, ale\nněkdy to tak dobré není a mohlo by se to vylepšit. Proto by mě zajímalo, jaký máš na to\nJana: Mně se zdá, že naše spolupráce je dobrá. Ani by mě nenapadlo, že máš v této věci\nnějaké problémy. Ale asi máš, když o tom mluvíš. Ne?\nZrcadlový efekt (potvrzení si výpovědi)\nMarie: Podle tebe je tedy všechno v pořádku?\nJana: Jistě. Možná to někdy není až tak dobré – ale já v tom nevidím nic hrozného.\nMarie: Takže připouštíš, že není všechno zcela v pořádku?\nJana: Ano, ale nijak se tím netrápím. Co tě tedy zlobí? Povídej.\nPředmět jednání (cíl, ke kterému chceme dospět)\nMarie: Máš pravdu, je tu něco, co mě zlobí, a o tom chci s tebou mluvit. Jedná se mi hlavně o\nto, že když se objeví nepříjemná věc, jako například rozhovor s rozzlobenou maminkou,\nvždycky si najdeš výmluvu, proč to nemůžeš vyřídit. Slyším od tebe, buď že to tak neumíš\njako já, nebo že se právě věnuješ dětem. A to se opakuje opravdu velice často.\nZrcadlový efekt (shrnutí informace – syntéza)\nJana: Hm, asi máš pravdu. Já opravdu tyhle rozhovory nemám ráda a také to tak s klienty\nneumím jako ty. Myslela jsem si, že ti to nevadí, nikdy sis nestěžovala. To je pro mě\nNávrat k tématu\nMarie: Vidím, že jsem udělala chybu, když jsem ti to neřekla hned, ale teď to tedy říkám\njasně a otevřeně. Chci, abychom si řešily i svízelné situace každá sama.\n3.14. Tréma, reakce na nepřiměřené žádosti a požadavky\nTréma (lat. tremere = třást se) je psychický stav emočního napětí. Dostavuje před veřejným\nvystoupením, pohovorem nebo jinou událostí pro nás nějak významnou a důležitou a může\nvzniknout z mnoha důvodů, např. strach z vlastní neschopnosti, obava z neúspěchu atd.\nUrčitá míra trémy je prospěšná, jedná se o tzv. předstartovní napětí (vyburcuje nás k lepším\nvýkonům). Avšak nesmí jí být příliš, jinak ochromuje.\n u pečlivých a příliš svědomitých jedinců\n u podceňujících se oso\n tam, kde jsme pro danou věc udělali málo\n dle výzkumů až u 90% žáků (obava z neúspěchu před zkoušením)  asi 20% lze\noznačit za skutečné trémisty, 10% je vážným problémem (nutné autosugestivní\n strachem a úzkostí\n pocity naprostého prázdna nebo naopak myšlenkovým tryskem a neuspořádaností\n doprovodnými vegetativními reakcemi (pocení, rudnutí, třes rukou, těla….)\nzvyšuje se při únavě, nevyspání, přepracování\nocitnutí se v nových situacích\nsetkání s doposud neznámými lidmi\nnadměrné přeceňování významu události\npokud si málo věříme\nObtěžující projevy trémy lze omezit následujícím způsobem:\n vzpomenout si na předchozí úspěchy\n soustředit se na výkon a ne na příznaky\n nevěnovat pozornost trémě ostatních lidí\n zopakovat si osnovu vystoupení, ale nezabíhat do podrobností\nzlepšit soustředění, např. pravidelným dýcháním, procházkou nebo intenzivními\nDeset kroků proti trémě 13\nPečlivě se připravte na vystoupení či jinou zkouškovou situaci.\nZačněte s maličkostmi.\nNaučte se tzv. „stop techniku“. Když se objeví vzájemně se potvrzující katastrofické\nmyšlenky, řekněte třeba i nahlas „stop“, představte si příjemnou krajinu a opakujte si\nvýše zmíněnou formulku.\n8. Mějte se rádi takoví, jací jste.\n9. Nemějte na sebe vysoké nároky. Olympijské heslo praví „není důležité vyhrát, ale\n10. Neberte okolí, např. posluchače příliš vážně. Někomu pomáhá, když si je představí\nv nedbalkách nebo na WC.\n Zamysli se, kdy tě naposledy ovládla tréma. Jak jsi situaci řešil/a?\n3.15. Asertivní řešení konfliktů\nKonflikty, ke kterým dochází v zaměstnání i rodině, máme často tendenci řešit stereotypně.\nJednáme podle určitých vzorců chování, které jsme odkoukali od rodičů, učitelů apod.\nVznik konfliktu může umocnit např.: stres, únava, nedostatečné sociální dovednosti,\nnegativní minulá zkušenost, osobní netrpělivost, impulzivita.\nPokud se objeví konflikt, často ho řešíme následujícími způsoby, které však problém vyřešit\n předstíráme, že je všechno v pořádku\n smějeme se, jako by se nic nedělo\nPRAŠKO, Ján, PRAŠKOVÁ, Hana. Asertivitou proti stresu. Praha: GRADA Publishing. 1996, s. 168 - 169\nmlčíme nebo odvádíme pozornost od konfliktu\npláčeme, propadneme úzkosti, zhroutíme se\nna někom si vybijeme vztek\nhledáme někoho „silnějšího“, kdo by nám pomohl\nstěžujeme si na někoho\nNejúčinnější způsob řešení konfliktu je asertivní řešení konfliktu.\nPřestávka poskytne čas na ujasnění situace a uvolnění vlastního napětí. Tomu\nnapomáhá hluboký nádech a pomalý výdech.\n2. Ujasněte si potřeby druhé osoby\nPtejte se otevřeně, bez ironie. Užijte negativní dotazování. Dávejte ale pozor, abyste\n3. Objasněte druhé straně svoje potřeby\nSdělte je jednoduše, klidně, krátce. Nekonečné vysvětlování by mohl podpořit rozvoj\nkonfliktu. Na druhé straně je ale třeba dát si pozor na přílišnou ráznost a energičnost,\njsou vnímány jako agrese.\n4. Shrňte konflikt\nMůžete tak najít společný základ konfliktu, popřípadě zjistíte, že žádný konflikt\n5. Dohoda – kompromis\nDohodněte se, které řešení by bylo nejpřijatelnější nebo nejméně bolestné pro obě\nstrany. Je důležité, aby žádná strana neprohrála, ale naopak, aby obě zvítězily.\nAsertivní řešení konfliktů vede:\n k sebeprosazení\n k vnitřní spokojenosti\n ke spolupráci\n k rozvoji přátelství\n k pocitu sounáležitosti\n k uspokojení potřeb všech zúčastněných\nPříklad z praxe 15\nJarka, zástupkyně ředitelky, dostala za úkol připravit výroční schůzi školky, které se měli\nzúčastnit i rodiče dětí, které navštěvovaly mateřskou školu. Cítila se tímto úkolem poctěná a s\nelánem se pustila do plánování průběhu akce. Ředitelka se každý den informovala o průběhu\npřípravy, vstupovala do toho s různými novými nápady. Jarku to začalo zlobit, stěžovala si\nkolegyním, ale s ředitelkou se o tom bála hovořit s tím, že stejně asi neuzná její důvody a\npocity, které prožívá. Po poradě se zkušenější kolegyní udělala následující kroky:\nSeřadila své pocity a napsala si:\n Rozčiluje mě, že mě ředitelka neuznává jako samostatnou pracovnici.\n Začínám mít strach, že tento úkol nezvládnu.\n Mám vztek sama na sebe, že si nechávám takové jednání líbit a nebráním se.\n A také mám strach z následků takového rozhovoru.\n(Poznámka: Jak můžete vidět, velká část vzteku neměla se šéfovou nic společného. A Jarka si to teprve začala\nuvědomovat, až viděla svůj přehled, a začala přemýšlet o tom, které kroky a proč chce projevit.)\nNásledující seznam mohl vypadat takto:\n Řeknu ředitelce, že její zásahy považuji za kontrolující, a to mě rozčiluje a také\nznejišťuje v mé další přípravě oslavy.\n Chci se dozvědět, co ředitelku vede k těmto kontrolám a zda je ochotná provádět\nkontrolu jiným způsobem.\n Přiznávám, že na jedné straně vítám kontrolu, aspoň neudělám nějakou chybu, ale\nchci změnit její frekvenci – možná by stačilo jednou za týden.\n Vzteku sama na sebe se zbavím jedině tehdy, když si s ředitelkou skutečně\n Nebudu přemýšlet o strachu, co bude potom, to uvidím, až budu s ředitelkou mluvit.\nVždycky mám možnost s ní mluvit o svých pocitech. Upřímně řečeno, doposud jsem s\nní mohla mluvit otevřeně a nikdy se neprojevila jako nepřístupná rozhovoru či kritice.\n(Poznámka: Nakonec se ukázalo, že ředitelka chtěla mít jen jistotu, že je všechno v pořádku, a měla strach, aby\nškolka v hodnocení rodičů i zástupců města dopadla dobře. Projevila ochotu více naslouchat Jarčiným návrhům\na nápadům a nakonec i ocenila, že Jarka našla odvahu jí říci, co ji trápí a s čím byla nespokojená.)\nŽádný konflikt se nemusí řešit ihned. Ponechte si čas na uklidnění a pak teprve, po\ndůkladné přípravě, veďte rozhovor.\n Ve dvojicích veďte podobné rozhovory: př. zaměstnavatel vám neustále přidává pracovní\núkoly a vy z toho důvodu musíte v práci denně zůstávat o několik hodin déle.\n3.16. Výcvik v komunikačních technikách\nČlověk se utváří a žije ve vzájemné souvislosti se světem, zvláště s lidmi. Jeho prožívání a\nchování se formuje v komunikaci s druhými. K tomu je zapotřebí tzv. sociální zdatnost, což je\nsoubor dovedností, které nám umožňují sdělit druhým, jak se cítíme, co prožíváme, co od\nnich potřebujeme. Sociální dovednosti jsou potřebné v provozních činnostech: potřebujeme\nsi najít zaměstnání, vycházet s nadřízenými a podřízenými, umět si vyřídit záležitosti na\nNejlepší komunikační technikou k dosažení našich cílů je asertivita, která vede k zdůraznění\nsebedůvěry a sebeprosazení. Díky této komunikační technice dokážeme prosadit své\npožadavky, nároky, potřeby, názory přiměřenými prostředky, tj. bez zbytečného ubližování\ndruhým a s pocitem zachované úcty a lidské důstojnosti vůči sobě.\n1. Pokažená gramofonová deska\n2. Otevřené dveře\n4. Volná informace\n5. Negativní aserce\n6. Negativní dotazování\n7. Selektivní ignorování\n8. Asertivní ne\nPoužíváme tam, kde chceme prosadit svůj požadavek (bez manipulace). Jasně a jednoznačně\ndefinujeme svůj požadavek a opakujeme ho stále dokola, tak jako jehla přeskakující na\npoškozené desce. Po celou dobu jsme ale klidní a uvolnění.\nCílem není partnera rozčílit, ale zdůraznit požadavek, na který máme nárok.\nNapř. „Vyměňte mi prosím ty boty, praskly už po dvou týdnech nošení.“\nTato technika spočívá v reakci, kterou kritik neočekává, a to v souhlasu s pravděpodobností\nči pravdou, která je v kritice obsažena.\n musíme rozlišovat mezi pravdivým obsahem sdělení a hodnocením, které tam kritik\npřidá a nereagovat na něj (př. „Nejíš každý den saláty, a proto jsi nechutně tlustý!“\n„Máš pravdu, nejím každý den saláty.“)\n neměli bychom se bránit odvetnou kritikou, ani vysvětlováním, proč jsme co udělali\n musíme zvládat kritiku s klidem a vidět v ní i dobré stránky (př. dozvíme se o sobě, jak\nnás vidí druzí a jak to popřípadě můžeme změnit)\nTato technika usnadňuje sociální komunikaci, vyjádříme vlastní prožitky, myšlenky, pocity.\n(př. „Sám/sama toho o Praze moc nevím. Mohl/a bys pro mě vymyslet nějakou prohlídku\ns výkladem, ať se toho co nejvíce dozvím?“)\nVolná informace je technika, která nás učí rozpoznávat v konverzaci prvky, které ukazují, co\nje pro našeho partnera zajímavé a důležité. Současně nabízíme „volné“, nevyžádané\ninformace o sobě. Učí nás hovořit o sobě bez přehnané plachosti a stydlivosti.\nNegativní aserce nás učí přijímat své chyby, ale nenechat si tím snižovat vlastní\nsebehodnocení. Chyby přece děláme všichni, proto to nutně neznamená, že se musíme cítit\nprovinile a musíme se všem omlouvat.\n(př. „Jak jsi mohl ztratit ty klíče, takhle nás můžou vykrást! To nezvládneš ani tohle?!“,\nasertivní odpověď: „Máš pravdu, to jsem pokazil, příště si dám na ty klíče pozor.“)\nTato technika je vhodná hlavně k podpoře otevřené komunikace. Opět nepoužíváme obranu,\nodvetu nebo popírání v okamžicích, kdy jsme kritizováni, ale zde se dotazujeme na co\nnejpřesnější a nejkonkrétnější popis toho, co dle jejich mínění děláme špatně. Avšak musíme\ndruhého ujistit, že dotazování myslíme vážně.\n(př. „Štve mě, že si děláš, co chceš!“, „Tomu nerozumím, co se ti vlastně nelíbí?“, „Že si\nnaplánuješ bowling a mě necháš doma hlídat děti!“, „Hm, to jsem si neuvědomil…ještě něco\nti vadí?“, Že na mě vůbec nebereš ohled.“)\nTato technika spočívá v tom, že nereagujeme na manipulativní, afektivní, nevěcnou kritiku,\ntj. necháváme ji bez povšimnutí. Vytěsníme tedy informace, které jsou pro nás nedůležité a o\nkterých víme, že je druhý sděluje v afektu.\nNesmělým lidem dělá potíže odmítnout žádost nebo prosbu, i když její splnění může být\nproti jejich vlastnímu zájmu. Bojí se říci NE, protože se bojí ztráty „dobrého vztahu“\n(„odmítnu-li někomu něco, přestane mě mít rád“).\nPřed asertivním NE bychom měli:\n ujasnit si situaci, získat potřebné informace\n zvážit definitivní rozhodnutí místo zbrklé reakce\n zvážit možné důsledky odpovědi, event. kompromis, na který jsme ochotni přistoupit\nPokud NE užijeme, je důležité:\n říct jasné NE (př. „Ne, nechci.“, „Ne, neudělám to.“, „Ne, o to nemám zájem.“);\nnesmíme užít slovo: NEMOHU, následovala by otázka „Proč?“, která nutí k omlouvání\na manipulativním argumentům\n nic nepřidáváme, nevysvětlujeme, pokud nechceme\n počítat s tím, že druhého naše odpověď zaskočí a vyjádřit mu pochopení (př.\n„Rozumím, že to teď potřebuješ…“, „Chápu, že ses na to těšil…“)\n NEOMLOUVAT SE\nTest asertivity: 16\nV životě se setkáváme se situacemi pro nás nepříjemnými, kdy po nás někdo chce, co\nnechceme my. Každý se snažíme je nějakým způsobem řešit. Zamyslete se nad sebou a zvažte\nnásledující tvrzení. Jak to děláte vy? Volte ze čtyř možností:\n1... pokud tvrzení vaše chování vystihuje\n2... když se podobně chováte sice ne vždy, ale často, nebo se tomuto způsobu blížíte\n3... když vás tvrzení spíše nevystihuje, většinou to tak neděláte\n4... jestliže tvrzení vaše chování nevystihuje v žádném případě, zcela je odmítáte\nKdyž mne kolega požádá o půjčku, nedokážu mu odmítnout, i\nkdyž na tom nejsem sám právě finančně dobře.\nNeumím začít rozhovor s osobou, která je mi nesympatická.\nČekám, až to udělá sama.\nKdyž mne někdo někam pozve a já vidím, že mu na tom záleží,\nneumím odmítnout, i když se mi to vůbec nehodí.\nKdyž mne někdo předběhne ve frontě, nedokážu se ohradit, i\nkdyž mám sto chutí.\nV různých debatách neumím druhým skočit do řeči, i když je\njasné, že už jen mlátí prázdnou slámu.\nMám-li v jakékoliv situace někomu na jeho žádost, prosbu říci\n„ne“, dělá mi to potíže, je mi trapně.\nNeumím ukončit rozhovor, i když mě ani mluvčí ani téma vůbec\nnezajímá a třeba nemám čas\nKdyž s někým mluvím, nedokážu mu oponovat, i když si myslím,\nže můj vlastní názor je lepší. Raději ho ani nesdělím.\nJe mi trapné zeptat se, když něčemu nerozumím (v práci, doma,\nna školení atp.).\nNa schůzích a různých veřejných shromážděním nediskutuji.\nPřipadal/a bych si hloupě.\nKdyž někdo zruší setkání, které jsme měli domluvené, neumím\nnabídnout jiný termín. Čekám, že to udělá on.\nKdybych se pokusil druhým lidem přikazovat, dopadlo by to\nnejspíš podle rčení „Přikaž a udělej sám“.\nKdyž mi někdo z blízkých lidí křivdí, nic nenamítám. Ovládám se,\naby nepoznali mé rozladění.\nPozvat na schůzku osobu opačného pohlaví, o kterou mám\nzájem, je pro mě nadlidský výkon.\nPokud mě někdo chválí a dělá mi poklony, zrozpačitím, nevím,\njak reagovat, nevím si rady sám se sebou.\nKdyž přinesu ze samoobsluhy nazelenalý salám, raději ho\nvyhodím, než bych vyřizoval reklamaci.\nNaskakuje mi husí kůže, když si představím, že bych se musel\nživit jako agent pojišťovny.\nMám-li hovořit o něčem důležitém, nebo s někým, na kom mi\nzáleží, začnu mluvit nezřetelně, někdy se i zakoktám.\nJe mi velmi nepříjemné, když musím v situaci nouze požádat\nJe mi nepříjemné začít rozhovor s „úředními“ nebo „výše\npostavenými“ osobami, a to i když jim nutně potřebuji něco\nSpočítejte si body\nMáte-li více než 70, nejásejte příliš. Je sice pravda, že nepatříte k lidem, kteří na sobě nechají\ndříví štípat. Ale pozor – nejste někdy trochu agresivní? Jistě by vám neuškodilo přiučit se, jak\nzachovat vlastní tvář, aniž byste zasahovali do „kruhů“ druhých, Ne vždy je sociálně úspěšný\nten, kdo má široké lokty. Bývá spíše v nebezpečí, že se mu každý raději vyhne.\nVyšlo vám 50 – 70 bodů? Nemusíte se bát, vy se v životě neztratíte.\nDosáhli jste 30 – 50 bodů? Zdá se, že když vám jde o něco skutečně důležitého, nedáte se.\nNeupadejte na mysli, i když by to mohlo být lepší. Jak praví přísloví, i dobrý farář se musí do\nZískali jste méně než 30 bodů? Patříte k těm až moc slušným. Nepřehánějte to. Jste sice\nuchráněni pověsti hádavých lidí, ale není zase potřeba nechat s sebou zametat. Někdy tak\nnepřímo podporujete „darebáky“. To přec nechcete, že?\n3.17. Komunikace s médii\nMédia jsou hromadné sdělovací prostředky, které mají v lidském životě mimořádnou\nHromadné sdělovací prostředky se dělí na tiskové a elektronické.\nMezi tisková média patří zejména knihy, vyhlášky, noviny, časopisy, plakáty, informační\nbrožurky, letáky atd. V běžné řeči se za tisková média považují pouze periodika, tj. tiskoviny\nvycházející alespoň 2x ročně.\nPro hromadnou sociální komunikaci mají největší význam noviny, hlavně deníky a týdeníky, a\nMimo jiné jsou tisková média vydávána i v elektronické podobě jako speciální internetové\nmutace aktualizované často několikrát denně.\nMezi elektronická média patří rádio, televize, internet, dále sem můžeme zahrnout i telefon,\nvideo, CD, DVD atd.\nPrůměrná doba sledování televize v roce 2005 (hodin za týden)\nJaponsko Portugalsko Švýcarsko\nPři komunikaci s médii je třeba mluvit přirozeně a přesvědčivě, dále bychom měli zvládnout\nreagovat na nepříjemné dotazy a měli bychom umět zachovat rozvahu a klid i ve vypjatých\nsituacích. Na internetu můžeme nalézt různá mediální školení, která toto nabízí.\nCo vše se můžeme v kurzech naučit:\n pozitivní vystupování v médiích\n jaká jsou hlavní rizika při komunikaci s médii\n jak formulovat sdělení pro tisk\n jak zareagovat na nečekanou otázku nebo jak se nepříjemné otázce vyhnout\n jak se prosadit do médií\n jak vyřešit krizové situace\n nikdy nelžete a nevyjadřujte se, pokud nevíte - př. Jistá osoba má z neznámého zdroje\nsprávnou informaci o tom, že se budou propouštět zaměstnanci. Vedení ale rozhodlo,\nže tuto zprávu ještě zveřejňovat nebude, protože nejsou ukončena jednání s odbory.\nNesmíme tedy zprávu potvrdit, ale ani vyvrátit.\n pomluvy – k nim se nevyjadřujeme, pokud na ně nějakým způsobem zareagujeme,\nnebo je i popřeme, podpoříme debatu o nich\n není vhodné používat slova „no comment“ – zástupce médií je nemají rádi, působili\nbychom arogantně (lepší obrat: „Bohužel nemám dost informací.“\n Představ si, že vlastníš kadeřnický/kosmetický salón. Ve dvojicích sestav rozhovor s\n„reportérem“ (kvůli zviditelnění).\n Vytvoř reklamní leták pro svůj salón.\n4. Písemná komunikace\nPísemná komunikace je dalším základním druhem komunikace, kterou člověk po celý život\nběžně používá. Existuje řada situací, kdy je výhodnější komunikovat písemně než ústně,\npřestože písemná komunikace zabere více času než ostatní (např. v situacích, kdy je\nnezbytné uchovat sdělení pro archivaci, pro doložení a vysvětlení složitějších záležitostí\n4.1. Zásady písemné komunikace\nStejně jako při verbální komunikaci, i zde se vyžaduje zřetelnost, úplnost, stručnost,\nsprávnost a zdvořilost.\nPlatí zde několik obecně vyžadovaných zásad: 17\n Pište co nejstručněji.\n Udělejte si seznam podstatných bodů sdělení.\n Seznam roztřiďte do skupin podle logické návaznosti jednotlivých bodů, skupiny\nseřaďte do pořadí, které bude dávat smysl.\n Cíl sdělení a hlavní závěry uveďte hned na začátku, ve stručné, shrnující a jasné\n Používejte jednoduchá, běžná slova, místo okázalých, knižních, cizích, příliš\nodborných, archaických nebo méně známých výrazů.\n Eliminujte neužitečná slova – čím stručnější a jednodušší bude sdělení, tím větší bude\n Používejte rod činný místo trpného.\n Používejte krátké věty (maximálně na dva řádky).\n Používejte krátké odstavce (pokud bude obsahovat více bodů, očíslujte je).\n Dbejte na grafické rozvržení sdělení (slouží lepší orientaci v textu)\n Gramatické, interpunkční i stylistické chyby jsou neomluvitelné!\nPísemná komunikace má své výhody a nevýhody\nVYMĚTAL, Jan. Průvodce úspěšnou komunikací. Praha: Grada Publishing. 2008, s. 207\n1. Zamyslete se nad výhodami a nevýhodami písemné komunikace a vypište je.\nŽivotopis, tj. curriculum vitae (běh života) či ve zkratce CV („sí ví“), je dokument, který může\nrozhodnout o budoucnosti pisatele. Jedná se o první vizitku, o první písemný kontakt, jímž se\nodesílatel prezentuje a který rozhoduje o tom, zda bude pozván k přijímacímu pohovoru.\nŽivotopis musí být přehledný, ale zároveň musí zaujmout.\nV současné době se setkáváme se dvěma typy životopisu:\nMá podobu souvislého textu, informace jsou řazeny chronologicky. Události časově\nvzdálenější se pouze konstatují (tj. padesátiletý pracovník se nebude rozepisovat o své\ndocházce na ZŠ, ale zaměří se na studium na VŠ).\nJe v současné době častější. Má formu heslovitého výčtu a postupuje se podle věcného\nřazení. Často je vpisován do již předtištěného formuláře.\n osobní údaje – jméno, příjmení, tituly, datum narození, občanství (nepovinné –\n kontaktní údaje – adresa (trvalé i přechodné bydliště), telefon, e-mail\n vzdělání – chronologicky od nejvyššího k nejnižšímu, včetně roku a způsobu ukončení\n(vyučení, maturita, státní zkouška apod.); absolvované kurzy, certifikace, osvědčení\natd. (také chronologicky, ale je nutno vše doložit)\n předchozí zaměstnání/praxe/brigády – uvádí se chronologicky včetně jména\npředchozího zaměstnavatele, pracovního zařazení a časového intervalu zaměstnání\n dovednosti, zkušenosti, vědomosti, schopnosti – uvádí se všechny, které by mohly\nbýt konkrétně využity v novém zaměstnání\n cizí jazyky – uvádí se druh jazyka a stupeň znalosti (aktivně = mluvení, čtení, psaní,\npasivně = rozumím X začátečník, mírně pokročilý, středně pokročilý, pokročilý)\n práce na PC – stručná charakteristika stupně znalosti a počítačové gramotnosti,\nseznam programů, se kterými umí pisatel pracovat\n zájmy a koníčky – uvádí se ty nejvýznamnější, včetně úspěchů a ocenění v soutěžích\n závěr – datum vyhotovení a vlastnoruční podpis\nJako přílohu je vhodné vložit kopie dokladů o dosaženém vzdělání, případě doporučení\nbývalých zaměstnavatelů a motivační dopis.\nMotivační dopis je někdy označován jako průvodní dopis, mohou se zde projevit osobní\nPrůvodní dopis má obvykle obsahovat čtyři části:\n kde se pisatel o nabídce dozvěděl a o jakou pozici se uchází\n projevení zájmu o činnost organizace a o organizaci samotnou\n přesvědčení, že pisatel má schopnosti naplnit nebo dokonce předčít očekávání\n vyjádření přání setkat se osobně s příslušnou konkrétní osobou\nCílem motivačního dopisu je přesvědčit potencionálního zaměstnavatele o zájmu pisatele.\nFormulace: „Váš inzerát na danou pozici mne zaujal, protože…“, „Vzhledem ke svým\nzkušenostem mohu přinést vaší organizaci…“\nVYMĚTAL, Jan. Průvodce úspěšnou komunikací. Praha: Grada Publishing. 2008, s. 220\nPro závěr lze zvolit formulace: „Děkuji za pozornost, kterou jste věnovala mému dopisu, a\ntěším se na osobní setkání…“, „Věřím, že budu mít příležitost s Vámi prodiskutovat další\npodrobnosti a upřesnit si Vaše požadavky…“\nZávěr dopisu obsahuje jako obvykle pozdrav a vlastnoruční podpis pisatele.\n Promysli si, jak by mohl vypadat tvůj strukturovaný životopis.\n Pokus se vytvořit motivační dopis.\nPříklad strukturovaného životopisu\nMgr. Vlasta Roubíčková\n8. červen 1983\nKrátká 38, 61700 Brno\n+420 728 545 284\n2002 - 2008 Masarykova univerzita, Brno\n(Pedagogická fakulta, obor učitelství,\nanglický jazyk – německý jazyk)\n1998 - 2002 Gymnázium, Brno\n2011 – dosud Gymnázium, Brno (střed. učitel)\n2009 – 2011 Slovanské gymnázium Olomouc\nanglický jazyk (aktivně, státní zkouška 2008)\nněmecký jazyk (aktivně, státní zkouška 2008)\npráce s PC – MS Windows, MS Office,\nPowerPoint, Internet, E-mail\nřidičský průkaz (B, 2003)\n4.3. Žádost o místo\nŽádost je formou úředního dopisu, ve které se pisatel obrací na instituci s požadavkem,\nprosbou nebo přáním o přijetí do zaměstnání.\n ustálená forma\n grafická úprava\n neutrální vyjadřování\nŽádost je sestavována standardním způsobem. Obsahuje:\n záhlaví – vlevo nahoře adresa odesílatele a pod ní adresát, věc (obsah dopisu, např.\nVěc: Žádost o místo zubní laborantky), místo a datum (mezi místem a datem se\n vlastní text – stručné a jasné zdůvodnění dopisu\n závěr – poděkování za kladné vyřízení, rozloučení (S pozdravem…), jméno a podpis\n1. Doplň k číslům náležitosti žádosti.\n2. Sestav následující části žádosti do správného pořadí.\nText jednotlivých částí\nPevně věřím, že Vás má nabídka zaujala a budu mít příležitost se\nprezentovat na osobním pohovoru ve Vaší společnosti.\nIng. Jiří Pech, ředitel\nŽádost o místo učitelky anglického a německého jazyka\nVystudovala jsem pedagogickou fakultu Masarykovy univerzity v Brně obor\nučitelství se zaměřením na anglický a německý jazyk. Promovala jsem\nv roce 2008, dále vyučovala na Slovanském gymnáziu Olomouc a na\nGymnáziu Johanna Gregora Mendela v Brně. Jsem přesvědčena, že moje\npracovní zkušenosti odpovídají Vašim požadavkům na inzerovanou\nPřikládám strukturovaný životopis a kopii dokladu o ukončeném vzdělání.\nBrno 13. června 2013\nv Učitelských novinách ze dne 10. června 2013 jsem se dočetla o tom, že\npotřebujete učitele anglického a německého jazyka. O nabízené místo\nmám zájem, protože se domnívám, že mohu splnit Vaše požadavky.\n3. Na základě následujícího textu sestav žádost o místo.\nDiplomovaný specialista Josef Pecina (Duškova 2281/4, 150 00 Praha 5) žádá dne 10. Února\n2013 akciovou společnost Ready-made (Královská 18/45, 150 00 Praha 5) o místo\nrozpočtáře. O místě se dozvěděl z inzerátu v Pražském týdeníku. Pan Pecina vystudoval ISŠ\nstavebních a řemeslných oborů v Liberci, obor s maturitou – managament ve stavebnictví.\nPoté absolvoval Vyšší odbornou školu tamtéž, obor daně a účetnictví. Nastoupit do\nzaměstnání může ihned. Ke své žádosti přikládá životopis, adresuje ji personální referentce\n4.4. Pozvání ke konkurzu, pozvánky\nPozvánka je druh oznámení, které informuje o události, která bude. Jedná se o písemnost,\nkterá slouží pro pozvání vybraných účastníků na určitou akci, kterou pořádající organizace\npřipravuje. Mimo jiné je důležitá pro úspěšný průběh porad, jednání a konferencí.\nPozvánka se posílá účastníkům vždy, když se jedná o akce neplánované nebo konané\npravidelně, ale s větším časovým odstupem.\nJako všechny písemnosti, i pozvánka má své náležitosti:\nNázev pořádající organizace\nDen, datum, hodina a místo konání\nMístnost (při externích akcích přesná adresa budovy, poschodí, číslo dveří\nDalší informace (dopravní spojení, způsob stravování)\nO termínu poslání pozvánky rozhoduje druh a důležitost akce:\nBěžné porady – jeden týden předem\nDůležitá jednání a konference – jeden měsíc předem\nKonference s mezinárodní účastí – dva i více měsíců\nJelikož má pozvánka vždy reprezentovat pořádající organizaci, je důležitá její formální\nPoužívá se formát A4,v záhlaví je název a logo pořádající organizace\nNesmí chybět jméno a podpis osoby, která zastupuje pořádající organizaci\nNa velmi důležité akce se pozvánky tisknou na karton, který se překládá (první\nstrana – název pořádající organizace a akce, druhá – program akce, třetí strana –\nPozvánky se používají i při mnoha jiných příležitostech – obchodního i rodinného\nPozvání ke konkurzu\nPozvání ke konkurzu patří mezi úřední dopisy.\n Na základě následujícího pozvání ke konkurzu zopakuj náležitosti úředního dopisu.\n Z jakého důvodu jsou určité pasáže napsány tučně?\nMost 3. dubna 2013\nna základě Vaší žádosti o místo Vás zveme k přijímacímu řízení na místo stavebního\nvedoucího firmy NEXAN\nv pondělí 22. dubna 2013 v 9:30 h\nna adrese Moskevská 5/5, Most.\nPřineste si s sebou originály dokladů o dosaženém vzdělání, případně další osvědčení\ndokládající Vaši odbornost, a hodnocení od minulého zaměstnavatele.\nIng. Jan Krutina v. r.\nPodle níže uvedených údajů napište pozvání ke konkurzu.\nPošta Trmice (Tyršova 869, 400 04 Ústí nad Labem) zve paní Michaelu Koutnou (Masarykova\n2238, 400 01 Ústí nad Labem) k přijímacímu řízení na místo mzdové účetní, které se\nuskuteční v pondělí 19. 5. 2014 v 9:00 h na adrese Tyršova 869, Ústí nad Labem. S sebou je\nnutno přinést originály dokladů o dosaženém vzdělání, případně další osvědčení, dokládající\nžadatelčinu odbornost, a hodnocení od minulého zaměstnavatele. Pozvání datované\n1. 5. 2014 podepisuje Mgr. Vendula Příhodová, vedoucí pošty.\n4.5. Pracovní smlouva\nPracovní smlouva je nejčastější způsob založení pracovního poměru. Jedná dvoustranný\nprávní úkon mezi zaměstnancem na jedné straně a zaměstnavatelem na druhé straně. Musí\nbýt uzavřena písemně; totéž platí o změně pracovní smlouvy a o odstoupení od ní.\nMusí být sepsána písemně před nástupem do zaměstnání, nejpozději v den nástupu do\n identifikaci účastníků\n- zaměstnavatel (název a sídlo zaměstnavatele, je-li právnickou osobou, nebo\njméno a adresu zaměstnavatele, je-li fyzickou osobou, IČO)\n- zaměstnanec (jméno a příjmení zaměstnance, narozen, rodné číslo, bytem)\n den nástupu do práce\n druh práce – vymezuje okruh pracovních úkolů, ke kterým se zaměstnanec zavazuje\n místo výkonu práce (obec, podnik, firma)\n doba trvání pracovního poměru\n zkušební doba – tři měsíce, pokud nebyla dohodnuta kratší, musí být sjednána\npísemně, jinak je neplatná (nemůže být dodatečně prodlužována)\n délka dovolené na zotavenou (popřípadě uvedení způsobu určování nároku na\n údaj o výpovědních lhůtách (řídí se zákonem č. 65/1965 Sb., Zákoník práce)\n a podpisy smluvních stran\n údaj o mzdě a způsobu odměňování (splatnost mzdy, termín výplaty mzdy, místo a\nzpůsob vyplácení mzdy)\n stanovení týdenní pracovní doby a rozvržení pracovní doby\n podpis zaměstnavatele a zaměstnance\n1. Jaké jsou povinnosti zaměstnavatele?\n2. Jaké jsou povinnosti zaměstnance?\nCo vše obsahuje Zákoník práce?\nVznik, změny a skončení pracovního\nuzavřená dle zákoníku práce\nBlue Style, s. r. o.\nPražská tř. 1274/24\nZaměstnavatel je povinen přidělovat zaměstnanci práci podle pracovní smlouvy, platit mu za\nvykonanou práci mzdu, vytvářet podmínky pro úspěšné plnění pracovních úkolů a dodržovat\nostatní podmínky stanovené právními předpisy.\nZaměstnanec je povinen dle pokynů zaměstnavatele konat přidělené pracovní úkoly osobně\npodle pracovní smlouvy.\nZaměstnanec bude pracovat ve funkci pracovníka cestovní kanceláře.\nZaměstnanec nastupuje do pracovního poměru dnem 1. září 2013.\nZaměstnanec bude vykonávat práci v Českých Budějovicích.\nPracovní poměr se sjednává na dobu neurčitou.\nZkušební doba se sjednává v délce tří měsíců.\nVýpovědní doba se řídí ustanovením § 45 zákoníku práce.\nMzda je stanovena interním mzdovým předpisem zaměstnavatele.\nMzda je vždy sjednána již s přihlédnutím k případné práci přesčas.\nMzda je splatná po vykonání práce, ve výplatním termínu zaměstnavatele.\nVýplata mzdy bude provedena vždy na bankovní účet zaměstnance. Zaměstnanec sdělí\nzaměstnavateli číslo svého účtu a včas vždy oznámí jeho případnou změnu.\nZaměstnanec má nárok na dovolenou v rozsahu a za podmínek stanovených v § 100 a násl.\nZaměstnavatel může vyslat zaměstnance na dobu nezbytně nutné potřeby na pracovní cestu.\nZaměstnanec se zavazuje dodržovat při výkonu obecně závazné předpisy, zejména\nZaměstnavatel je povinen vytvářet podmínky pro úspěšné plnění pracovních úkolů.\nPřed uzavřením smlouvy byl zaměstnanec seznámen s právy a povinnostmi, bezpečnostními\npředpisy a s pracovními a mzdovými podmínkami.\nTuto smlouvu lze měnit pouze formou písemného dodatku.\nSmlouva je vyhotovena ve dvou exemplářích, jeden obdrží zaměstnanec a jeden\nV Českých Budějovicích dne 1. září 2013\n4.6. Dohody o pracích konaných mimo pracovní poměr\nMezi dohody o pracích konaných mimo pracovní poměr řadíme: Dohodu o provedení práce\na Dohodu o pracovní činnosti.\nStejně jako pracovní smlouva, tak i dohody konané mimo pracovní poměr se vyhotovují ve\ndvou stejnopisech, pro zaměstnavatele a zaměstnance.\nFyzické osoby se nezavazují konat práce určitého druhu podle pokynu zaměstnavatele, ve\nstanovené pracovní době a na stanoveném místě, ale zavazují se k určité pracovní činnosti\nnebo splnění pracovního úkolu.\nDohoda o provedení práce je nejčastěji využívána pro najímání brigádníků a nestálých\npracovníků pro jednorázové úkoly a sezónní práce.\nLze ji uzavřít, pokud předpokládaný rozsah práce není vyšší než 300 hodin v kalendářním\nroce. Uzavírá-li zaměstnavatel se stejnou fyzickou osobou více těchto dohod v kalendářním\nroce, rozsah pracovních úkolů se sčítá a nesmí překročit stanovených 300 hodin. Pracovník\nale může pracovat pro libovolný počet zaměstnanců najednou.\nDohoda se uzavírá písemně, musí být i sjednána doba, na kterou se uzavírá. A měl by v ní být\nvymezen pracovní úkol.\nOd roku 2014 je rozhodná hranice příjmů u DPP 10.000 Kč za měsíc (do konce roku 2013 to\nbylo 5.000Kč). Od letošního roku je i možné nárokovat zpět sraženou daň z příjmů.\n neodvádí se sociální a zdravotní pojištění\n jelikož se z odměny do 10.000Kč neplatí sociální pojištění, nezapočítává se pro\n jelikož práce na dohodu o provedení práce s měsíční odměnou do 10 tisíc Kč\nnezakládá účast na nemocenském pojištění, tak těmto občanům nevzniká z práce na\ndohodu nárok na nemocenskou, ošetřovné či mateřskou\n jelikož se do výpočtu podpory v nezaměstnanosti zahrnují pouze příjmy, ze kterých\nbylo odvedeno důchodové pojištění, což dohody o provedení práce s měsíční\nodměnou do 10.000 Kč nejsou, výše této odměny neovlivňuje výši podpory v\nDohoda o pracovní činnosti se uzavírá za předpokladu, že je práce vykonávána v průměru do\npoloviny stanovené týdenní pracovní doby, nejdéle však za období 52 týdnů.\nDohoda o pracovní činnosti může být uzavřena, i když rozsah práce nebude přesahovat v\ntémže kalendářním roce 300 hodin.\nUzavírá se písemně. V DPČ musí být uvedena sjednaná práce, sjednaný rozsah pracovní doby\na doba, na kterou se dohoda uzavírá, dále zde lze i sjednat způsob jejího zrušení.\nSjednává se na dobu určitou nebo neurčitou.\nDohodu o pracovní činnosti lze zrušit:\n dohodou smluvních stran\n výpovědí z jakéhokoliv důvodu nebo i bez uvedení důvodu (v tomto případě je\nvýpovědní doba patnáctidenní a začíná dnem, v němž byla písemná výpověď\ndoručena druhé smluvní straně)\n okamžitým zrušením – může být však sjednáno jen pro případy, kdy je možné\nokamžitě zrušit pracovní poměr\n jelikož DPČ zakládá účast na sociálním a zdravotním pojištění, doba odpracovaná na\nzákladě této dohody se započítává do důchodu\n zaměstnanec má nárok na nemocenskou (vyplácí zaměstnanec za první tři týdny\nnemoci, kromě prvních třech dnů; od 22. dne nemoci platí nemocenskou stát)\n odvádí se sociální a zdravotní pojištění\n Vysvětlete pojmy: zaměstnanec, zaměstnavatel, DPP, DPČ\n Doplň DPP\nuzavírají podle § 232 a násl. zákoníku práce tuto\n1. Sjednaný pracovní úkol:\n2. Sjednaný rozsah práce (pracovního úkolu) v hodinách celkem: _________________\n3. Pracovní úkol bude proveden do:\n4. Pracovník provede pracovní úkol:\n5. Sjednaná odměna:\n6. Odměna za provedení pracovního úkolu je splatná po dokončení a odevzdání práce.\n7. Další sjednané podmínky (§ 233 odst. 2 písm. e) zákoníku práce: žádné\nrazítko organizace a podpis pracovníka\noprávněného jednat jejím jménem\n Doplň DPČ\n1. Zaměstnanec se pro zaměstnavatele zavazuje vykonávat pracovní činnost spočívající\n2. Místem výkonu práce je: _________________________________________________\n3. Práce započne dnem ____________________________ a bude vykonávána nepravidelně\nve stanovených dnech od pondělí do pátku v rozmezí od _____ hodin do _____ hodin.\n4. Tato dohoda je uzavřena na dobu neurčitou.\n5. Zaměstnanci náleží za vykonanou práci odměna ve výši ______ Kč\n(slovy: sto korun českých) za každou jednu hodinu odvedené práce.\n6. Sjednaná odměna bude splatná ______________________________________________\na to do ______ dne následujícího kalendářního měsíce.\n7. Jakékoliv změny či doplňky této dohody je možné činit po vzájemné dohodě\nsmluvních stran, a to písemnou formou, jinak jsou neplatné.\n8. Tato dohoda i práva a povinnosti obou stran vzniklé na základě této dohody nebo\nv souvislosti s ní, se řídí zákonem č. 262/2006 Sb., zákoníkem práce ve znění pozdějších\n9. Další ujednání dohody: žádné\n4.7. Ukončení pracovního poměru\nZměna nebo zánik pracovního poměru musí být vždy prováděna v souladu s ustanoveními\nzákoníku práce. V něm je pro české občany definováno pět způsobů, jak může být pracovní\n okamžitým zrušením pracovního poměru\n zrušením pracovního poměru ve zkušební době\n uplynutím sjednané doby (tj. na dobu určitou)\nDohoda je oboustranná smlouva, na jejímž obsahu se zaměstnavatel a zaměstnanec dohodli.\nNávrh na rozvázání pracovního poměru může dát zaměstnavatel i zaměstnanec. Dohoda se\nuzavírá vždy písemně. Obě strany svým podpisem stvrdí, že se dohodli na datu ukončení\npracovního poměru, tj. pracovní poměr končí sjednaným dnem. Pokud to požaduje\nzaměstnanec, musí v ní být uvedeny důvody ukončení pracovního poměru.\nVýpověď může dát zaměstnanec i zaměstnavatel, avšak musí být podána písemně.\nZaměstnanec ji může podat z jakéhokoli důvodu (i bez uvedení důvodu), zaměstnavatel\nmůže dát zaměstnanci výpověď pouze z důvodů uvedených v zákoně (např. neuspokojivé\npracovní výsledky, porušování pracovní kázně, nesmí-li na základě lékařského posudku dále\nvykonávat dosavadní práci nebo v případě reorganizace podniku, tj. stane-li se zaměstnanec\nVýpovědní lhůta činí nejméně dva měsíce a počíná prvním dnem následujícího měsíce.\nZakazuje se dát zaměstnanci výpověď v ochranné době, to je v době, kdy je zaměstnanec\nuznán dočasně práce neschopným, pokud si tuto neschopnost úmyslně nepřivodil nebo\nnevznikla-li tato neschopnost jako bezprostřední následek opilosti zaměstnance nebo\nzneužití návykových látek, dále při výkonu vojenského cvičení nebo výjimečného vojenského\ncvičení nebo v době, kdy je zaměstnankyně těhotná nebo kdy zaměstnankyně čerpá\nmateřskou dovolenou nebo kdy zaměstnankyně nebo zaměstnanec čerpají rodičovskou\nOdstupné se počítá podle odsloužených let:\n pokud pracovní poměr trval méně než jeden rok = jeden měsíční plat\n pokud pracovní poměr trval alespoň jeden rok a méně než dva roky = dva měsíční\n pokud pracovní poměr trval alespoň dva roky = tři měsíční platy\nK okamžitému zrušení pracovního poměru může dojít jak ze strany zaměstnavatele tak i\n zaměstnanec porušil pracovní kázeň obzvlášť hrubým způsobem\n zaměstnanec byl pravomocně odsouzen za úmyslný trestný čin na více než jeden rok\n jestliže podle lékařského posudku nemůže dále konat práci bez vážného ohrožení\nsvého zdraví a zaměstnavatel mu neumožnil v době 15 dnů ode dne předložení\ntohoto posudku výkon jiné pro něho vhodné práce\n zaměstnavatel mu nevyplatil mzdu nebo plat, náhradu mzdy nebo platu anebo\njakoukoli jejich část do 15 dnů po uplynutí období splatnosti\nZkušební doba může být sjednána nejpozději v den vzniku pracovního poměru, nesmí být\ndelší než tři měsíce a musí být dohodnuta písemně, jinak je neplatná.\nZrušení pracovního poměru ve zkušební době může provést zaměstnanec i zaměstnavatel.\nNení nutné uvádět důvod, ale musí být podáno písemně a zpravidla tři dny předem.\nU pracovního poměru sjednaného na dobu určitou oba účastníci již při uzavírání pracovní\nsmlouvy projevili souhlas s tím, aby pracovní poměr trval pouze po určitou, smluvně\nvymezenou dobu. Pracovní poměr na dobu určitou končí uplynutím doby.\nByla-li doba trvání pracovního poměru určena na dobu konání určitých prací, je\nzaměstnavatel povinen upozornit zaměstnance na skončení těchto prací včas, zpravidla\nalespoň 3 dny předem.\nPřed uplynutím sjednané doby lze ukončit pracovní poměr sjednaný na dobu určitou všemi\nzpůsoby, stanovenými v zákoníku práce pro skončení pracovního poměru.\nPokračuje-li zaměstnanec po uplynutí sjednané doby s vědomím zaměstnavatele dále v\nkonání prací, mění se pracovní poměr uzavřený na dobu určitou v pracovní poměr uzavřený\n1. Pokus se vysvětlit pojem zápočtový list.\nUkončení pracovního poměru u cizinců\ndnem ukončení povolení pobytu na území ČR\ndnem vyhoštění z ČR\nPracovní poměr zaniká i smrtí zaměstnance.\nse sídlem: Moskevská 88/4, 400 03 Ústí nad Labem\njednatel: Ing. Ivan Voříšek\nrodné č.: 74064/2222\nbytem: Nádražní 55, 400 01 Ústí nad Labem\nZaměstnanec a Zaměstnavatel tímto rozvazují pracovní poměr založený pracovní smlouvou\nuzavřenou dne 1. ledna 2012 dle § 49 zák. č. 262/2006 Sb., zákoníku práce, na základě které\nZaměstnanec pracoval u Zaměstnance jako operátor výroby.\nZaměstnanec a zaměstnavatel se dohodli, že pracovní poměr skončí ke dni 30. října 2013.\nDohoda byla sepsána ve dvou vyhotoveních, z nichž jedno převzal Zaměstnavatel a druhé\nV Ústí nad Labem dne 30. října 2013\nIng. Karel Voříšek – podpis\nJan Houska – podpis\n Vyplň výpověď z pracovního poměru podanou zaměstnancem.\nu Vaší společnosti jsem na základě pracovní smlouvy ze dne ………….…. zaměstnán/a jako\nPracovní poměr skončí uplynutím zákonné dvouměsíční výpovědní doby dnem ……………..\nV ………………. dne …………..…..\nPřevzal/a: datum, jméno, funkce a podpis zástupce zaměstnavatele\n4.8. Kartotéční záznamy\nKartotéka je uspořádaný soubor obvykle papírových lístků\ns určitými údaji. Tyto lístky jsou řazeny podle určitých\n podle abecedy\n podle číselného označení\n u osob podle bydliště\nV 18. století vytvořil Carl Linné systém organizování dat, tj.\npoužíval kartičky k zapisování jednotlivých údajů. Každý\núdaj nechal na jednotlivém lístku, a tak mohl snadno\npřidávat nové záznamy.\nLístkový katalog, jak jej známe my, se objevil v 19. století. I Jan Gebauer budoval svou\nlístkovou kartotéku, využíval ji nejprve při práci na Historické mluvnici češtiny. Dnes\nobsahuje na 80 tisíc lístků.\nV 80. letech 20. století toto nahradily počítačové databáze.\n Kde všude se můžeme setkat s kartotéčními záznamy?\nJak jste nejspíš uvedli, kadeřnických a kosmetických salonech se také používají kartotéční\nNapř. Každá kosmetička si vede tzv. kartotéční záznam, který usnadňuje postup\nkosmetického ošetření pleti. V něm jsou kromě jména zavedené údaje jako datum narození,\nzvláštní projevy na kůži (změny nebo vady), zda je klientka na něco alergická, pokud trpí\nnějakou nemocí, stavu pleti, typ pleti apod. Proto při každém dalším ošetření může\nkosmetička bez dalších otázek zvolit vhodné ošetření.\n Pokuste se navrhnout, jak by takový kartotéční záznam mohl vypadat.\n4.9. Ceník kadeřnických a kosmetických služeb\nMnoho kadeřnických a kosmetických salonů nabízí nepřeberné množství služeb. Jelikož\nv republice je mnoho těchto provozovatelů, každý z nich se snaží získat co nejvíce zákazníků.\nK tomu využívá různé akční nabídky, výhodné balíčky.\nZákladní ošetření - odlíčení, gel, hloubkové čistění, maska, ...\nKosmetická masáž - obličej\nKosmetická masáž - obličej, krk a dekolt\nHloubkové čištění obličeje, zad, dekoltu\nPleťová maska - krémová\nPleťová maska prášková - obličej\nPleťová maska pěnový kolagen - obličej\nPleťová maska pěnový kolagen - obličej, krk\nPleťová maska pěnový kolagen - obličej, krk, dekolt\nPleťová maska kolagenový plát - obličej, krk\nKoncentráty v ampuli\nLíčení - svatební, účes - zkouška\nLíčení + účes v den svatby u Vás doma\nLíčení + účes v den svatby ve studiu\nPoradenství líčení 1 hodina\nPoradenství líčení 1 hodina více osob (600,- / osoba)\n260,30,45,180,20,35,150,90,120,70,- až 150,70,- 45,- 60,180,300,450,600,350,70,300,- až 500,800,2000,- (plus dopravné)\nDámské účesy (navýšení ceny u extra dlouhých nebo hustých vlasů)\nBarvení, střih, foukaná, styling\nKlasický melír, střih, foukaná, styling\nKombinované barvení, střih, foukaná, styling,\nNavlnění vlasů (bez mytí), styling\nPánský střih + mytí (nebo na sucho), styling\nDětský střih + mytí (nebo na sucho), styling\nSpolečenské, večerní, slavnostní, svatební, plesové účesy\nDle náročnosti a délky vlasů\nod 350,- do 800,-\n Sestav svůj vlastní ceník služeb.\n Zamysli se nad tím, jak do svého salonu nalákat co nejvíce zákazníků.\n1. NE, 2. NE, 3. ANO, 4. NE, 5. ANO\n1. 1. d), 2. c), 3. a), 4. b)\n2. Introvert = člověk uzavřený do sebe, do svého vnitřního světa pocitů, myšlenek, prožitků;\nbývá méně hovorný, má rád klid a soukromí, pobyt ve (větší) společnosti ho stresuje\nExtrovert = je hovorný, má rád společnost, když se kolem něj něco děje; snadno navazuje\nkontakty, klid a nedostatek podnětů ho vyčerpává\n1. Činitelé zvyšující pozornost – zájem, motivace k činnosti, vůle, psychický stav (svěžest,\nveselost), povzbuzující látky (čaj, káva)\nČinitelé snižující pozornost – rušivé podněty z okolí, momentální duševní rozpoložení,\nnezájem, nedostatečná motivace, únava, stres, špatný zdravotní stav, problémy\nemocionálního charakteru, málo spánku, alkohol, léky (sedativa, hypnotika)\n1. Haló efekt/předsudky a stereotypy\nProf. Dr. Vladimír Franz, český hudební skladatel, výtvarník, vysokoškolský pedagog,\npublicista, básník, dramatik, na podzim r. 2012 se stal občanským kandidátem na post\na) To nezvládnu - Bude to těžké, věřím, že to zvládneme / že to půjde.\nb) Pokusím se – Udělám pro to všechno…\nc) Rád/a bych jednou byla - Budu...\nd) Měl/a jsem štěstí (v práci) - Pracuji dobře...\ne) Nejsem v tom dobrá/ý - Dělám pokroky... Ještě tuto oblast studuji…Každý den získávám\nnové vědomosti a zlepšuji se…\n1. úleva, že jsem se nepohádal, že jsem unikl konfliktu, možné nelásce druhého atd.\n2. dělám to, co vůbec nechci; nedostanu to, po čem toužím, ačkoliv mám na to právo apod.\n3. ulevím si, že já jsem ten lepší, morálnější, mám pravdu, zvítězím atd.\n4. postupné odcizování ve vztahu; strach druhého mi cokoliv otevřeně říci; samota apod.\n5. a) III., b) IV., c) I., d) II.\npřizpůsobivost požadavkům druhých\n„chudáček“, obětavý dobrák“\nprohra-výhra nebo prohra-prohra\nprosazování na úkor jiných\nskrytá potřeba zvýšení sebevědomí\n„diktátor“, kontrolor“, „mravokárce“\nodcizení od druhých, hysterie\nsleduje cíl nepřímo\nsobectví, vnitřní prázdnota\núcta k sobě i druhým, čestnost, odvaha\n2. E, A, D, B, F, C\n1. a) ANO, b) NE, c) NE, d) NE\n2. 1) C, 2) E, 3) G, 4) B, 5) H, 6) F, 7) A, 8) D\n1. I. d), II. j), III. b), IV. f), V. i), VI. a), VII. g), VIII. c), IX. h), X. e)\n1. a) V divadle, kině, na koncertě, na obřadech atd. – vypnuté zvonění nebo vibrace\nb) Řízení vozidla – zakázáno nebo handsfree\nc) Letadlo – respektujeme pokyny posádky\nd) Předávání mobilního číslo známého další osobě – nedáváme nikomu bez vědomí majitele\n1. 1) d, 2) c, 3) a, 4) e, 5) b\n příjemce může číst sdělení tehdy, kdy si sám určí\n sdělení může poskytovat rozsáhlé i velmi složité informace\n sdělení lze poskytnout současně většímu počtu příjemců\n sdělení umožňuje trvalé uchování sdělených informací\n v případě nepříjemných sdělení vyvolá obvykle menší emoce než ústní komunikace\n příjemce má více času na promyšlení nejvhodnější odpovědi\n vyžaduje delší čas\n má tendenci sklouzávat k formálnosti a většímu odstupu komunikujících partnerů\n existuje u ní zvýšené nebezpečí nesprávné interpretace (dekódování)\n odeslané sdělení je poměrně obtížné změnit\n neumožňuje bezprostřední změnu názorů a postojů\n1. místo a datum\n3. poděkování + rozloučení\n4. adresa odesílatele\n6. vlastnoruční podpis\n2. E, D, H, F, I, G, B, C, A\n1. Povinnosti zaměstnavatele\nPřidělovat práci dle sjednané smlouvy\nVytvářet podmínky pro plnění pracovních úkolů\n2. Povinnosti zaměstnance\nVykonávat práci dle pokynů zaměstnavatele\nPracovat ve stanovené pracovní době\nJe to potvrzení o době trvání pracovního poměru a dalších skutečnostech – nemocenská,\ndovolená soudem přikázané srážky za mzdy….\nVydá zaměstnavatel zaměstnanci poslední den pracovního poměru.\nBÁBEK, Radomil, SEHNALOVÁ, Iva, BÁBEK, Jiří a kol. Everesta. Jak komunikovat s různými\ntypy lidí. Praha: Inboox CZ. 2013\nBUKOVSKÁ, Lucie. Asertivní komunikace. Praha: Vzdělávací institut ochrany dětí. 2006\nHRUBOŠOVÁ, Lucie. Komunikace pro praxi. Olomouc: Univerzita Palackého v Olomouci. 2011\nKEBZA, Vladimír, ŠOLCOVÁ, Iva. Komunikace a stres. Praha: Státní zdravotní ústav. 2004\nKONEČNÁ, Zdeňka. Základy komunikace. Brno: Akademické nakladatelství CERM. 2009\nKŘÍŽ, Petr. Kdo jsem, jaký jsem. Kladno: AISIS. 2005\nPEASE, Allan. Řeč těla. Jak porozumět druhým z jejich gest, mimiky a postojů těla. Londýn:\nSheldon Press. 2001\nPECH, Jaroslav. Řeč těla a umění komunikace. Praha: NS Svoboda. 2009\nPLAMÍNEK, Jiří. Komunikace a prezentace. Praha: Grada Publishing. 2008\nPRAŠKO, Ján, PRAŠKOVÁ, Hana. Asertivitou proti stresu. Praha: Grada Publishing. 1996\nVALIŠOVÁ, Alena. Asertivita v prostředí rodiny a školy. Praha: ISV nakladatelství. 2002\nVYMĚTAL, Jan. Průvodce úspěšnou komunikací. Praha: Grada Publishing. 2008\nkomunikace - Benepal, as\ntemperament, charakterové rysy, zájmy, koníčky, vztah k politice, což jsou faktory, které ovlivňují volbu komunikačních prostředků (Pech, 2009). Každý projev má dvě stránky: obsahovou a formální. M...\nČíslo 1 - 2 / 2009 (leden\nočekávaných zcela určitě obdržíme nějaké jiné. Téměř vždy spolu jednotlivé články vzájemně korespondují tak, že nám pak často napíšete, že jste celé číslo přečetli „jedním dechem“. To, že se vám Hl...\nzaměstnavatelem předvídané čerpání mateřské a rodičovské dovolené), ani z důvodu práce na zkrácený úvazek v případě péče o závislého člena rodiny či například z důvodu předpokládané nižší fyzické v...\n32-33 / 2007\nkrýgl rozmlátil. Text zatím nepublikován. Z tvorby za poslední rok jsem ho vybral jako asi tematicky nejlépe vhodný pro číslo „O severech“, ačkoliv jsem přesvědčen, že místo mého trvalého bydliště ...\na ona se pak musela rychle rozhodovat, kam až může dovolit onomu žadateli přístup a zda si při tom vydělá na nové lodičky či jen lacinou kabelku. „Má informace. Někdy jsou informace cennější než pe...\nDělejte byznys na internetu CZ\nkaždého věc, kterou by neměl zanedbat či úplně pominout, jinak může dopadnout docela nevalně. Autor je Internetem značně postižen a má v něj velkou víru; je to tedy kniha agitační, od začátku se sn...\nManuál k projektu KAIROS - Projekt Kairos\ndovedností, ale také možností sebe sama. Sebepoznání je tedy prezentováno jako „proces aktivního hledání sebe samého“ (Kuneš, 2009, str. 9), což je bezesporu jedna z nejdůležitějších částí při hled...\nAle musí to být víra, kterou si dítě bude umět obhájit proti námitkám a lákavým pokušením. Většina našich dětí nemá také ideální podmínky, aby víru nasávala vlastně od chvíle početí. Mnoho dětí zís...