Slovo a slovesnost – Dvě polské polemiky o slovanských literaturách\nDvě polské polemiky o slovanských literaturách\nBrožurka Bąbałova obsahuje slabý a málo informovaný přehled vývoje otázky o zkoumání slovanských literatur jako celku. B. vychází z dějin srovnávacího studia podle známé příručky Tieghemovy, ale ani ji řádně neprostudoval a nezažil, jak dokazuje hned tvrzení: „… literaturu obecnou pokoušejí se někteří vylíčit jako sumu literatur národních, jiní jako výbor nejlepších děl ze všech literatur, ještě jiní tvrdí, že dnes o literatuře obecné mluvit nemožno, že je to teprv postulát, předvídající rozvoj té haluze kultury pod znakem stálého sbližování vzájemného, kosmopolitisace, a co jde za tím, srůstání jednotlivých literatur v jednolitý organismus“ (6). B-ovi tedy zůstal neznám vědecký výměr obecné nebo generální literatury, kterou rozumíme celek vznikající spojitostí literárních tvarů a struktur z různých literatur, nikoli „srůstání jednotlivých literatur“. Nevyčetl-li Bąbała tolik z Tieghema, nepochopil vůbec vývoj komparační vědy a je s ním obtížné diskutovat o jakémkoli komparačním problému. Ve spise „K methodologii srovnávací slovesnosti slovanské“ (Brno 1936) důrazně opravuji názor Bittnerův, jako by do obecné literatury vstupovaly celé jednotlivé literatury; tím stanovím také poměr slovanských literatur k obecné literatuře a z toho vyvozuji metodické závěry. Než B. začne kritisovat tu mou knihu, měl by především znát, co v ní je, a poučit se z toho.\nVývoj srovnávacího literárního studia slovanského se západním vývojem komparatistiky spojit neumí a tak pod vlivem známé rozpravy Lednického vyvozuje je pouze z romantické slovanské filologie v Čechách, při čemž zdůrazňuje vliv německý. Nezná ani předchůdce Šafaříkovy mezi Slovany, mezi Šafaříkem a Pypinem zeje mu mezera; ba neuvádí a nehodnotí ani Mickiewicze a jeho pařížský cyklus přednášek, kde se už zřejmě projevuje souvislost se západní komparatistikou. Charakterisuje pracovní metodu pouhým zjišťováním, zdali se o literaturách slovanských mluví jednotlivě nebo pohromadě; že mezi Šafaříkem a Pypinem je půlstoletý vývoj evropské literární vědy, to ho vůbec nenapadá. Vznikají pak takovéto moudrosti: „Ustalony przez Szafarzyka typ „historii literatur słowiańskich“, przejęła w ogólnych zarysach, znacznie obszerniejsza praca A. Pypina i W. Spasowicza“ (9). Odtud skočí B. opět do problematiky slovanské filologie, a ovšem „z grubsza biorąc“ sáhne hned k Jagićově „Istoriji slavj. filologii“ z r. 1910. A odtud ovšem už hned je u Mazona a Weingarta, ještě že připomene Meilleta. Jagić a Weingart jsou mu ovšem ve svém pojetí slovanské filologie pod vlivem romantiky, ale nelíbí se mu ani to, že Mazon připouští určitou jednotnost a soudržnost ve světě slovanském a že na srovnávací studia klade zvláštní váhu. Vrací se zase k svému východisku, k Lednickému, opakuje jeho výstrahu před invasí politických prvků do slovanské filologie. Rozhoduje mezi Mazonem a Lednickým, přece jen nemůže souhlasit s Lednickým, který by chtěl odstranit všecko srovnávací studium ze slavistiky; ovšem také zeslabuje stanovisko Mazonovo, přijímaje názor Lednického, že … „wagi stosunków kulturalnych międzysłowiańskich przeceniać nie należy oraz że nie można mówić tu o jednolitym i odpowiednio ważnym przedmiocie badań…“ (17).\nPo tomto exkursu sestaveném jednostranně z cizích mínění, nevyčerpávajícím ani předmět sám a jeho problematiku, zabývá se B. Máchalovými Slovanskými literaturami. Vytýká Máchalovi, že podlehl tradici synthes Šafaříka, Pypina a Spasowicze, která prý byla zmodifikována „bez żadnego powodzenia“ K. Dieterichem ve spise Die osteuropäischen Literaturen… Toto tvrzení ukazuje všecku literárněvědnou neznalost B-ovu ve zkratce. Vážný dlouholetý spor o východní Evropu šel mimo něho a proto hodí do jednoho pytle východoevropské premisy Dieterichovy, západnictví Pypinovo, romantický herderismus Šafaříkův a ovšem i opatrný kulturněpolitický paralelismus Máchalův. Zná B. díla, o kterých píše? Přesto má tento autor, o jehož vědecké legitimaci nikdo nic neví a který prozrazuje na každém kroku základní neznalosti, smělost doporučovat Máchalovi „glębsze wniknięcie w rzecz“, poněvadž je mu solí v očích i ta opatrná úhrnná synthesa, i ty úvodní charakteristiky u Máchala i zejména metodologické hledisko Máchalovo, které B. sám charakterisuje takto: literatury slovanské netvoří zvláštní celek, ale jsou jednou z organických částí literatury evropské. Ostatní výtky dílu Máchalovu jsou druhu diletantských kritik novinářských. Nadhazuje nedostatky podle „kriterií čistě naukových“ (jaká a která „kriteria“ ovšem neuvádí) a hned na to „nedostatek originálnosti tvůrčí“ u Máchala a vrcholí v tvrzení, že se dílo Máchalovo stalo „sui generis encyklopedią, a nie jednolitym organizmem“, díky tomu, že jednal o slovanských literaturách odděleně, pokládaje je s jedné strany za skupinu literatur evropských, s druhé strany za zvláštní celky. Je vidět, že B. nechápe rozdíl mezi „organismem“ jedné literatury (národní) a mezi organismem obecné literatury. Neuvědomuje si také, že znak „tvůrčí originality“ nedá se měřit kriterii čistě naukovými a že více méně náleží historiosofii. Nenalézá jej u Máchala a odtud jeho zdání, že Máchalův obraz není „jednolitým organismem“; naproti tomu zase mu není po chuti, že jsou u Máchala synthetické náběhy, které jsou ovšem nutně historiosofické. B. totiž neprohlédá, jak se pojí v každém celkovém obraze literárním empirie s historiosofií. Ví cosi o tom, že věda má být empirická, ale neví už o tom, že ani k indukci samé fakta nestačí, že zde musí být koncepce a dokonce i hypothesa a že k logickému obrazu, kterým konec konců je každá literárně-historická synthesa — a jen v té se ukazuje celistvost, organismus —, náleží i deduktivně racionalisační pochod.\nHází-li tento vědecký začátečník své „zarzuty“ se smělostí diletanta na dílo Pypinovo, Máchalovo a na jiné, nepřekvapí ovšem to, co píše o mé „Slovesnosti Slovanů“ (z r. 1928); zde už samy výrazy pro synthesu a srovnávací studium dává do uvozovek. Není u něho jednoho kritického soudu, na který bych mohl odpovědět, poněvadž u každé výtky schází důkaz; uvozovky, vykřičníky, otazníky nejsou ještě důvody (20). Nepřekvapuje, že mým nálezům srovnávacím vytýká B. paušálně „libovůli a nadsázku“ — ovšem zase bez důkazů. Tím spíše mu ovšem zůstal nepochopitelný pokus o synthetické zachycení dynamiky slovanské tvorby, jejího smyslu, ducha. Zde jsou kořenné nedostatky snad už vrozené, snad až výchovou získané, ale je zde, jak jsem už naznačil, také základní nedostatek vědomostí o tom, co je obecná literatura, a o tom, jak se pojí indukce s dedukcí v každém celistvém obraze literárním. Ve své zaujatosti proti srovnávání jevů slovanských obrací se B. dokonce i proti opatrnému Brücknerovu postulátu po srovnání slovanských jazyků, dějin, obyčejů, podání. Tu zase B. sype z pera vykřičníky v citátu z Brücknerovy recense „Grundrißu“ (v Slavii occidentalis 1927), která je vlastně programatickým memorandem, jak by měla vypadat slovanská encyklopedie se stanoviska srovnávacího. B. v Brücknerově „Zarysu“ musil najít spojování geograficky blízkých literatur. Správně sice ukazuje nekonsekventnost Brücknerovu v teorii a v praksi, ale tato nekonsekventnost by se mu objevila menší, kdyby si všiml syntetických pozorování Brücknerových o společných rysech tvorby slovanské, na která jsem důrazně upozornil v spise „K methodologii srovnávací slovesnosti slovanské“ (1936, zejména str. 70 a 72 n.).\nTomuto spisu věnuje pak B. svou „pozornost“. Skutečný kritik seznámí se důkladně s předmětem a s knihou. Toho není B-ovi třeba; čtenář jeho brožury ani se nedoví, že je to spis polemický a že shrnuje soubor otázek metodologických. B. chytne se jednotlivostí, aniž je chce a dovede sledovat a hodnotit.\nVytýká na př., že jsem metodu „ideografickou“ zaměnil na „eidografickou“ „v duchu času“; neví, že jsem svůj cyklus děl o dramatice jihoslovanské počal s plánem eidografickým již dávno před „Slovesností Slovanů“, jak dokazuje doslov „Srbochorvatského dramatu“ z r. 1924; proto jsem jej dovršil už r. 1930 syntheticky eidologickou „Dramatikou slovanského jihu“. B. ostatně ani neví, co to eidografie a eidologie je, poněvadž by to nemohl spojovat jen s „formou“ a „formalisty“; o tom všem má B. jen mlhavé představy. Probral-li jsem v celku slovesnost Slovanů ideograficky, zejména v periodisaci, uváděl jsem všude, pokud bylo možná, t. j. pokud byla už monografická zkoumání tvarová po ruce, hlediska eidografická, tvarová, jejichž nutnost jsem zdůraznil také v doslovu Slovesnosti.\nPoněvadž má B. základní odpor a nedostatek postřehu srovnávacího, musí se mu o mém srovnávacím hledisku zdát, že „neslýchaným způsobem přeceňuje mezislovanskou fluktuaci struktur“. A přece v podstatě o nic jiného neběží než o mezislovanskou literaturu! B. to ovšem sotva kdy pochopí, poněvadž se mu vryla nesmazatelně v mysl představa o národní literatuře. Pro nedostatky vzdělání literárního bude se mu proto také vždycky zdát, že literatura lidová, t. j. slovesnost ústní, a knižní, umělá literatura jsou „dwa różne światy problemów“ (24). Zde přestává ovšem každá diskuse. Názory takové se stávají pozoruhodné jen proto, že ukazují, kam až dospívají chybné premisy starší školy literárněhistorické. — Naivní je, jak mi chce dokázat B. protimluvy ve spise „K methodologii“. Názor, že není slovanské slovesnosti, poněvadž není jednolité slovanské kultury, odmítl jsem poukazem na to, že kultura vůbec je hodnota světová. B. myslí, že si odporuji, mluvím-li jinde, že pojetí etnického základu ve smyslu etnologickém zahrnuje už složku kulturní a že jazyk je nástrojem kultury a že by se to projevilo na jazyku, kdyby kultura šla u Slovanů různými cestami. Ano opakuji: kultura je světová hodnota a ta kultura šla u Slovanů nikoli různými, nýbrž protínajícími se cestami. Které složky světové kultury to byly, to mezi jiným dokazují slovanské literatury a zejména to, co z těchto literárních tvarů a struktur je spojeno, stručně mezislovanská slovesnost. Kulturní život Slovanů je částí kultury světové, jako je částí světové slovesnosti ona mezislovanská slovesnost. Kdo nechápe členění obecné literatury, nemůže ovšem chápat ani členění světové kultury — a naopak. Kdo vtěsnává slovesné tvary a struktury jen do rámce národního, vtěsnává tam přirozeně i kulturní složky a přichází mnohdy k paradoxu protikulturnímu, k nekulturní isolaci. Při neznalostech B-ových nepřekvapuje už, že neví nic o barokním slavismu (objeví se o něm do roka celá kniha). Nebýt knihy Ujejského nevěděl by jistě také nic o slovanském mesianismu, který roste v Polsce na podkladě barokního slavismu. B. uvádí ještě jiná fakta, postřehy a vztahy idejí, které ho překvapují; chce je otřásti papírovými nápady a nakonec se vzdává — prý na teréně historiosofie — „szczegółowszej polemiki na ten temat“. Jako by někde jeho psaní dostoupilo úrovně polemiky! Kdo polemisuje, musí 1. rozumět věci (B-ovi scházejí ještě základní znalosti předmětu a metody), 2. musí mít alespoň určité důvody, ne-li své, tedy aspoň vypůjčené. Ve vědecké diskusi musí kritik také ovládat základní znalosti logiky. Literární věda jako reální věda duchovní, ať už strukturální, ať geneticko-historická, nepracuje jenom empirií, nýbrž — zejména v synthese (a to i v dílčí synthese) — také dedukcí, neboť běží tu o svět hodnot (Werte). S tohoto hlediska by se musil B. naučit chápat logicky nejen srovnávací vědu literární, nýbrž už vědu o národní literatuře. Odtud by se mu pak objevilo místo srovnávací empirie a svět duchových hodnot v synthese, kde vždy jistý apriorismus a hypothesa bude náležet k badatelskému postupu. Ale o tom jsem už psal ve spise „K methodologii“. Opisovat tyto postuláty s ostřím proti možnosti srovnávací synthesy je příliš levné, zvláště plaguje-li i v tom ještě Bittnera. U Bąbały to vrcholí tímto tvrzením: „Vydaje się, že przyczyna uporczywego trzymania się koncepcji łącznego traktowania literatur słowiańskich przez grupę uczonych jest zignorowanie celu każdej teorii i praktyki naukovej“ (str. 29). Málokdy nedouk měl větší troufalost.\nBylo by zbytečné zabývat se tím, co B. podává jako svůj názor o slovanských literaturách (27—30); je to konglomerát z názorů Lednického, Gołąbka, Brücknera, Bittnera a j. Většinu těchto názorů jsem vyvracel ve spise K methodologii (na př. názor o přehradě mezi Východem a Západem, o rozdílnosti základů kultury literární a intelektuální a j.). Celý problém je daleko složitější, než se jeví B-ovi, který tvrdí paušálně, že se slovanské literatury vyvíjely „bez ściślejszego wzajemnego kontaktu, bez czego jakieś bliższe pokrewieństwa nie dadzą sie pomysleć“. Dodá-li ještě k tomu: „Sprawa je zresztą żenują co jasna i oczywysta“ (28), máme názorný doklad nevědeckého apriorismu. Apriorní je také rozdělení evropských literatur na tři skupiny a ještě apriornější je zapojení slovanských literatur. B. na př. nemá ponětí, jakým činitelem byla církevněslovanská vzdělanost a jaké je její místo v jeho druhé skupině „středoevropské“, kam klade literaturu polskou, českou a charvátskou. Neví patrně nic o hlaholské literatuře charvátské; starý předsudek o „zpožděných byzantských vlivech“ je dostatečným znakem pro skupinu „středo-východně-evropskou“. Je to, jak je vidět, opakování starých omylů, dávno už opravených. Jako by nějaké pádné důvody už uvedl, vyřítí se pak ještě jednou na „skupinu slavistů“, která „chce przemocą zatrzymać bieg rzeczy w miejscu“ (29), mluví o „manii syntezy“ v různých obměnách. Jako by někdo tvrdil něco proti speciálnímu bádání v jednotlivých slovanských literaturách, jako by nebylo dosti zdůrazňováno, že je třeba podrobných bádání mezislovanských. Ale jádro věci je v jeho apriorním odporu proti každému pokusu o synthesu mezislovanskou. Odkud pramení tento odpor, ukázal jsem dostatečně ve spisu „K methodologii“ a je to známo každému, kdo není dnes raněn slepotou. Proto se také B. brání porozumět samé podstatě generální literatury, proto se brání přiznat možnost souboru mezislovanských vztahů slovesných, proto nevidí fakt slovanské vzájemnosti jako iniciativu těchto vztahů a chápe „vzájemnost“ jen jako iniciativu nevědecké synthesy, proto nemůže pochopit, proč Kollár a Mickiewicz jsou jako nositelé vědomí slovanské slovesnosti předchůdci srovnávací slovesnosti slovanské, proto mlčí o velkém a ještě nedoceněném díle Mickiewiczově o slovanských literaturách.\nAle snad přece je naděje, že se B. dopracuje prostředkem dalšího studia aspoň k chápání problematiky srovnávací. To, co pod vlivem Tieghemovy studie v Revue de synthèse 1935 dodává na posledních dvou stránkách, svědčí o tom, že počal aspoň komparativně myslit. Měl si to ovšem přečíst ještě dříve, než se pustil do těch starých profesorů. Jinak ovšem tatínek a maminka, kterým věnoval B. své třicetistránkové opus, budou mít radost, jaký je kabrňák, když nám tolik „nařezal“.\nZnačně zralejší jsou Gołąbkovy úvahy o metodě slovanských literatur. V úvodě zmiňuje se G. letmo o historii studia slovanských literatur, počínaje Mickiewiczem. Pak přistupuje hned k Máchalovu dílu а k mé Slovesnosti Slovanů. — V přehledu vývoje teoretického problému G. vysunuje na první plán negativní stanovisko Baudouina de Courtenay k psychické podobnosti Slovanů, k společné historii i k společnému traktování slovanských literatur; Gołąbkovi by to stačilo za „ramowy program“. Stručně souhlasí ovšem se stanoviskem Lednického. V článku Hruševśkého nechce nalézt požadavek synthesy, ačkoli Hruševśkyj jasně mluví o tom, že slovanské literatury tvoří systém, třebaže nejsou celkem (rozuměj takovým celkem jako národní literatury). To, co Hruševśkyj jmenuje sуstémem, to jest se stanoviska srovnávacího synthesa. Hruševśkyj připouští srovnávací synthesu slovanských literatur. Praví-li, že slovanské literatury nejsou celkem, rozumí tím, že nejsou celkem ve smyslu národní literatury. Praví-li, že slovanské literatury tvoří systém, rozumí tím pravděpodobně, že srovnávacím studiem dojdeme k racionálnímu spořádání poznatků, plynoucích z tohoto srovnávání a majících vztah k předmětu, t. j. k slovanským literaturám, ať už se tento předmět chápe jako celek nebo skupina předmětů věcně souvisících. To je také cesta srovnávací synthesy. Slovo celek, celost v literární vědě kolísá mezi různými významy. Od této představy v metodologickém vyšetřování nemůže se vycházet, nýbrž se musí dojít teprve k vymezení jejího obsahu a rozsahu. Mluvím-li o tom, že slovanské literatury jsou celkem, činím to vždy se zřetele generální literatury a odůvodňuji to podrobně. Nerozumím tímto celkem nic jiného než faktický podklad toho, z čeho analysou lze zjistit tvarovou spojitost a racionální synthesou z toho odvodit systém. Nebo jinak řečeno: synthesa je logický pochod k systému. Řekne-li někdo, že slovanské literatury tvoří systém, tvrdí už daleko více pro jednotnost slovanských literatur než ten, kdo mluví o možnosti synthesy, která pracuje vědomě s hypothesami, jež dodatečně verifikuje, a to zase induktivně a deduktivně. Trochu více logiky by neškodilo ani Gołąbkovi.\nOvšem nikoli nedostatek logiky, ale povrchnost, hraničící s mystifikací je, tvrdí-li Gołąbek toto: „… Wollman usilował bardzo pośpiesznie zrealisować projekt prof. Horáka, rozlożony przez samego twórcę na kilka pokoleń i napisał „synoptycznoideograficzną „Slovesnost Slovanů…“ (13). Tím projektem míní these na I. sjezdu slovanských filologů v Praze r. 1929. „Slovesnost Slovanů“ byla vydána r. 1928, jak G. dobře ví jako recensent knihy. Byla napsána r. 1926, jak v knize poznamenávám. „Pospíšil jsem si“ tedy „realisovat projekt prof. Horáka“, nejen rok před ním, nýbrž dokonce tři roky. — G. ovšem mlčí o mém korreferátu k thesím na onom sjezdě, ačkoli byl mu osobně přítomen. — Jak se má věc s tím „projektem“, jehož se dovolává, ukázal jsem už ve spise „K methodologii“; to, co podal teoreticky Horák, podal už Máchal v Slovanských literaturách, a to nejen teoreticky, nýbrž i prakticky. Je to dědictví české slavistiky v srovnávacím studiu literárním. Sám jsem teoreticky v závěru „Slovesnosti“ stál na stanovisku české slavistiky, jak mi je representoval Máchal a v ústní slovesnosti Polívka a Tille, a neplnil jsem tedy žádný nový „projekt“. Prakticky jsem proti Máchalovi pokročil k důslednějšímu srovnávání neboli k pokusu o srovnávací synthesu, systém. Teoreticky jsem tuto praksi odůvodnil začleněním systému slovanských literatur do generální slovesnosti v spise „K methodologii“. Pro komparativní badatele nepředpojaté je to věc jasná (na př. pro Jocova, Ocvirka, Hergešiće; nejnověji pro K. Krejčího v Slavii XV, 1937—8, 253).\nPo tomto zjištění o Gołąbkově měnění fakt neměl bych s ním už diskutovat. Ale poněvadž by toho G. mohl užít k jinému tvrzení, na př. že mne jeho důvody porazily, jsem nucen zabývat se jeho „úvahami“ dále. Vrací se bohužel stále k věcem už jinde vyloženým a odbytým, a to nikoli k jejich základům, ale k věcem podružným. Tak tedy na př. nikde netvrdím, že Slované jsou jednolitá rasa. Mám na mysli kulturní velmi rozčleněné plemenné společenství. Poznamenal jsem, že termínu „Rasse“ bylo nesprávně užito v překladu mé stati pro Slavische Rundschau za české „plémě“. Plémě slovanské chápu tedy etnologicky a vykládám to stručně v Slovesnosti a podrobně ve spisu „K methodologii“, nikoli rasisticky. Polemika mezi Gołąbkem a Horákem, kterou G. načrtává, nepřinesla nic nového k diskutované teorii. Zejména G. nijak nekorigoval stanovisko české slavistiky (Máchalovo), kterého proti němu hájil Horák. Vytkl jsem již v spise „K methodologii“, že se v diskusi nedospělo k probrání těch metodologických závěrů, které plynou z aspektu obecné literatury pro slovanské literatury. G. ovšem o tomto závažném faktu mlčí a opakuje věci již známé. — Nelogické je také, radí-li mi G., abych svou knihu Slovesnost Slovanů přepracoval „w myśl życzliwych wskazówek“ (str. 17). Dokazuje tím, že stále nerozumí — stejně jako Bąbała — smyslu generální literatury a její části, slovanské slovesnosti. Je-li tato these pravdivá (a není-li pravdivá, pak padá s ní i celá teorie generální literatury), běží v mé Slovesnosti pro další vydání jen o opravy omylů, za které jsem kritice povděčen a za které se nestydím. Je-li má základní these nesprávná, totiž není-li obecné literatury a tedy není-li ani její části, slovanské slovesnosti, pak je třeba udělat přes celou knihu škrt a ne ji přepracovávat. Základní these proniká totiž na každé stránce této srovnávací synthesy.\nJestliže G., jak nyní praví, knihu „w r. 1929 uznał za absolutnie chybioną i dodziś nic zmienił o niej zdania“ (str. 16), pak nemá na další stránce zapomínat na to své mínění a radit k přepracování; to je nelogické. Ovšem G. jedná pod tlakem skutečnosti: ani on r. 1929 nepokládal knihu „za absolutnie chybioną,“, ale což je pro mne nejdůležitější, nepokládali ji za absolutně pochybenou ani odborníci, kteří stáli více méně na stanovisku komparace. I sám Brückner pochválil její komparační přínosy, a pochvalné hlasy komparatistů se rozmnožily během desíti let (Hergešić, Murko, Ocvirk, Zasche a j.). O těch G. ovšem stejně nic vědět nechce, jako přehání počet a význam negativních kritiků, zůstávaje ovšem dlužen jména a doklady. Konstatuji, že kromě Brücknera a Jocova nikdo Slovesnost Slovanů podrobné kritice (t. j. takové aspoň jako napsal Heidenreich o Brücknerově Zarysu v Slavii) nepodrobil. Snad to tedy přece jen nebylo urážkou, upozornil-li jsem Gołąbka na to, že se mohl poučit o některých komparačních faktech na př. o barokním slavismu z mé knížky, když projevil nevědomost o nich v polemice s Horákem.\nJe skoro přirozené, že G. referuje stranicky o mé diskusi s Bittnerem, který je mu téměř vzorem jasné hlavy. To, že jsem opravil množství chyb Bittnerových, se ho přirozeně vůbec nedotkne. Ale přímo matením polského čtenáře je místo, kde za zásluhu Bittnerovi přičítá provedení rozdílu mezi literaturou srovnávací a literaturou obecnou. Dokázal jsem ve spise „K methodologii“, že právě Bittner měl o tom matné představy a že se nedopracoval k poznání rozdílu; ukázal jsem pak metodologické důsledky jeho chyb a opravil je, zejména jsem ukázal, že do obecné literatury nevstupují celé literatury (tedy ani literatury slovanské), nýbrž jen určité tvary a struktury literární, že tedy vůbec nezáleží na tom, jestli tam vstupují literatury slovanské jako celek nebo jednotlivě. G. kvituje ovšem s povděkem, že v důsledcích proti společnému traktování slovanských literatur Bittner „opiera się na tezach polskich, dogadza mu również pogląd Gołąbka na tę sprawę, który powtarza“ (20).\nTěžko vybrat z dalších vývodů G-ových něco konkretního. Je určitá spojitost mezi prací Bąbałovou a Gołąbkovou. Přebíral žák od mistra nebo mají společný pramen? Nevím! G. by řekl, že je to jako při jeho přebírání důvodů Brücknerových a Lednického — „tylko wynikiem zdrowego rozsądku!“ (16). Tedy, kolik je tam asi „zdravého soudu“? Vezměme na př. otázku lidové poesie. G. pokládá za blud, že čeští učenci spojují v literaturách slovanských umělé písemnictví s lidovou poesií. Ovšem myslí, že to dělají jen slavisté a nikoli už specialisté české literatury. Tedy mýlí se v jednom i v druhém: sám Máchal nezařadil do slovanských literatur celou ústní slovesnost (to jsem udělal až já), teoreticky ovšem ji do literatury zahrnoval; vedoucí historik české literatury, Arne Novák, naproti tomu uvedl do dějin literatury také ústní slovesnost, a to stručně už ve Walzelově Handbuchu 1934 a podrobněji v právě vycházejících „Přehledných dějinách literatury české“. Také to by měl G. vědět a nemásti polského čtenáře. Je to právě přínos české slavistiky, že udělala závěr ze stoletých nálezů komparativních a že uvedla slovesnostní struktury a tvary ústní (lidové) tam, kam především náleží, t. j. do slovesnosti. Také zde názor G-ův, že „poezię ludową należało by pozostawić etnografom lub etnologom, a brać ją pod uwagę o tyle, o ile znalazła odbicie w literaturze artystycznej“ (24), jest názorem reakčním. Svědčí m. j. o tom, že G. nemá náležité komparatistické představy, jak se ústní struktura a tvar mnohonásobně kříží s umělou literaturou, uniká mu fakt, že tu neběží jenom o obrážení ústní literatury v umělé, nýbrž mnohem častěji o opak, o klesání umělých tvarů ve slovesnost ústní, krátce o vzájemnou fluktuaci. — Reprodukcí některých thesí vytržených z kontekstu podkládá mi G. tutéž tendenci, kterou Bąbała insinuuje celé české slavistice jako dědictví romantiky, totiž „propagandu slovanskosti“. Za tuto propagaci bych se nejméně styděl: ale nečiním ji premisou metodologickou ve srovnávací vědě.\nTo je právě rozdíl na př. mezi mnou a názorem Baudouina de Courtenay, ke kterému se přihlašuje také G. Je to rozdíl důležitý a opět Gołąbkem nechápaný. Proto musím se k němu vrátit. Tedy B. de Courtenay přiznává: „Subjektywnie t. j. ze stanowiska impresjonistycznego, ze stanowiska nastrojowego, ze stanowiska uczuciowego, można mówić o jedności i odrębności slowiańskiej nie tylko pod względem językowym. Wspólność czy zbliżenie językowe rodzi poczucie pokrewieństwa, stęd pochodzi poczucie braterstwa plemiennego, uznanie wspólnośći pochodzenia i solidarności plemienno-narodowej przez pisarzy i myślicieli.“ Prohlašuje poté, že není proti pěstování „kulturní a literární vzájemnosti“. Nechme stranou genesi onoho „citu bratrství plemenného“ (už jsem ukázal v spise „K methodologii“, že nevzniká jen z podobnosti jazyků, nýbrž, že je to složitý etnologický komplex); zde běží o onu stránku „subjektivnosti“, pro kterou B. de C. chce vyloučiti ze srovnávací vědy literární fakt „vzájemnosti“. Tento fakt sounáležitosti a soudržnosti je nejen pro srovnávací vědu slovanskou, leč také pro dějiny jednotlivých slovanských literatur jevem úplně objektivním a musí být studován jako objektivní, t. j. bude-li se zabývat cizinec, na př. Němec, studiem slovanských literatur, narazí na tento fakt objektivně stejně jako Čech nebo Polák a také s ním počítá (sr. Trautmann, Pfitzner, Bittner a j.). Proti německému stanovisku o panslavismu, které přejímal Gołąbek, ukázal jsem, že zde není panslavistické ideologie, leč řetěz slavismů: tak jsem objektivně vyšetřoval tento „pocit plemenného bratrství“. Ale tento „pocit plemenného bratrství“ je právě příčinou určité spojitosti slovesnostních tvarů a struktur. Tedy „pocit plemenného bratrství“, který badatel slovanský cítí jako subjektivní a který je také jeho subjektivním zážitkem, od kterého musí případně v hodnocení abstrahovat, je něco jiného než literárně vědná řada zjevů, vyrostlá z pocitu „plemenného bratrství“, jak to nazývá Baudouin de Courtenay.\nZcela chybně počíná (na str. 28) „ustalenie tezy włastnej“. Praví: „W tym względzie wysuwa się najbardziej zasadnicze pytanie, czy zachodzi potrzeba kwalifikowania literatur słowiańskich według jakieś ogólnosłowiańskiej miary, a tym samym możliwych tylko subiektywnie uczuć słowianofilskich.“ Tím otázku genese a spojitosti tvarů mezislovanských, která je základní otázkou srovnávacího studia, G. přesunuje zcela jinam, na pole hodnocení slovanských literatur podle subjektivního cítění, jak on říká, „slovanofilského“. Zcela správně praví, že by tím hodnoty čistě artistické mohly ustupovat hodnotám mimoliterárním. Ale o stránku dále už ví, že vedle činitele čistě estetického má na tvorbu vliv i mnoho jiných činitelů, kteří někdy mají převahu nad činitelem čistě estetickým, a nescházelo by mnoho, aby už uznal objektivitu faktů, vznikajících z t. zv. slovanské vzájemnosti čili ze soudržnosti a sounáležitosti slovanské, ale on chce mermomocí tancovat mezi vejci. Proto se vrací k subjektivitě „slovanofilského“ cítění. Prohlašuje sice, že „bádání nad literaturami slovanskými jsou toliko bádáním o jisté skupině literatury obecné“, ale dodává hned, že je to skupina literatur, „ničím výrazně zvláštním a individuálním neoddělujících se od jiných literatur, ačkoli nejedenkrát pozorujeme silné vzájemné působení ideové nebo literární, což ovšem není výlučnou vlastností národů slovanských“ (29). Je tu nerozhodnost, nedomyšlenost a nedostatek vůle k vědecké pravdě takřka v kostce. Jsou zde ovšem zase metodické chyby: bádání o literaturách slovanských je především také bádání o jednotlivých literaturách, a tu nemusí se ani brát zvláštní zřetel na to, že je to také část literatury obecné, světové, nebo to nemusí být zdůrazněno více, než vymáhají tvarové a strukturální spojitosti. „Silné vzájemné působení ideové nebo literární“, které G. přiznává, není sice „výlučnou vlastností národů slovanských“, ale při bližším pozorování dává svou spojitostí zvláštní obraz v obraze vývoje obecné literatury a zde jsme teprve plně v obecné literatuře, to jest v její části mezislovanské.\nAle přece musíme uznat, že se G. vyvíjí. („Milo za drago“, jak říkají Srbové: G. praví v protivě k Bąbałovi, že se metodicky nevyvíjím; já mu naopak přiznávám, že přece už udělal pokrok.) To, co říká, o pojetí t. zv. rasy slovanské je správné, ale G. musí z toho také dělat závěry pro pojetí národa. Snad mu k tomu dopomůže charakterologické studium, které správně hodnotí jako vědu. Musí ovšem opříti toto studium o správný základ sociologický a nepouštět se do dělání apriorních soudů toho druhu, jako že je možno mluvit „o chłopskich i szlacheckich narodach wśród Słowian“ (31), a tím méně uvádět v souvislost s tím enthusiasm nebo lhostejnost k lidové poesii. Názor o selských a šlechtických národech vzal G. ze slovníku, v němž názvy ty mají jasnou politickou tendenci.\nMetodu „negativního“ srovnání, t. j. k pozorování rozdílů, nezavrhuji, ale její místo vidím v speciálních dějinách jedné literatury; také pro slovesnost slovanskou jako část slovesnosti obecné ji uznávám, jenže výsledky této negativní komparace zůstanou patrně ve vědecké dílně a na povrch vyjdou jen výsledky kladné komparace. Také obecná literatura vůbec je existenčně (geneticky) dána podobností a spojitostí struktur, nikoli růzností a rozchodem; jako vědecký systém je pak charakterisována jenom spojitostí tvarů a struktur, a to i v dílčích úsecích. G. konečně uznává srovnávací studium, ale dělá to divným způsobem: „Badanie poszczególnych literatur słowiańskich nie wyklucza również studiów porównawczych“ (32). Tam, kde jde o určení tvaru a struktury, t. j. o určení spojitosti, musí vědecky poctivá historie jednotlivé literatury jít ke genetice srovnávací. Není-li toho třeba, t. j. není-li spojitosti, nekoná práci srovnávací a jde za svým cílem, t. j. k vystižení vývoje a ducha národní slovesnosti. Je přirozené, že srovnání nemůže zůstat jen v hranicích slovanských. Už jsem zdůraznil několikrát, že východiskem je aspekt obecné literatury; teprve resultát může být mezislovanský. Je mi divné, že G. tuto věc nechápe a uvádí příklad slovanského náboženského rozkolnictví. Cizí vlivy jsou jisté, ale je také jisté, že zde byl náboženský proud mezislovanský, který se projevil literárně; tak na př. názorně spojitostí Reje z Nagłowic, zakladatele nové polské literatury, s evangelickou literaturou českou. Jestliže v tomto případě G. soudí jen ideograficky per nefas, stupňuje se ideografické hodnocení faktů literárních na hrubou chybu v případě srovnávání polského a ruského romantismu: nechť G. vychází přímo z literárních tvarů a struktur, z jejich hodnot slovesnostních, skutečně tvarových! Pak uvidí, že rozdílná politika Polska a Rusi neměla tolik vlivu, že tyto významové složky zanikají v společných hodnotách tvarových. Je žádoucí opět aspekt literárně vědný, nikoli politický.\nKe konci konečně pronáší G. myšlenku, s kterou úplně mohu souhlasit. Chce jakýsi kompromis v této desítileté polemice: nechat přesvědčování v teorii a zdůvodnit názory „w praktyce“. Obě ruce zdvihám na souhlas — tím spíše, že nemám dále chuti ani času odpovídat na plané a papírové útoky.\n Dr Jerzy Bąbała, Zagadnienie łącznego badania literatur słowiańskich. Warszawa 1938. — Józef Goląbek, Literatury słowiańskie. (Rozważania o metodzie.) Warszawa 1938. Odbitka z „Marchołta“, zeszyt 2—3 (14—15), rok IV.\n Poměr metody eidologické k formalismu pokusil jsem se stanoviti ve stati Věda o slovesnosti Slovo a slovesnost I, str. 196 а n., poměr k polským metodám ergocentrickým ve stati Ergocentrická literární teorie polská, Slovo a slovesnost II, 182 a n.\n A r. 1933 ve sborníku „Písemnictví“ v Československé vlastivědě, d. VII.\nSlovo a slovesnost, ročník 5 (1939), číslo 1, s. 40-47\nPředchozí Zdeněk Peška: Jazyk zákonodárcův\nNásledující K. Kubíček: Problémy biografie podle kritické literatury anglické a americké


Nová pracovní místa může Přerovsku přinést průmyslová zóna v Bochoři | Přerov objektivem\nNoví investoři a nová pracovní místa pro Přerovsko.To slibuje plánovaná průmyslová zóna v Bochoři. O její vybudování usiluje Olomoucký kraj společně s Přerovem. Změnit se ale nejdřív musí územní plán, politici budou jednat i o napojení na budoucí úsek dálnice D1.\n„Bochoř je ve fázi té, že momentálně teď Olomoucký kraj aktualizuje zásady územního rozvoje. Řešíme s primátorem Přerova územní plán, který teď počítá s letištěm a leteckou výrobou, která je tam dnes a naším zájmem je, aby se ta obrovská zóna stala strategickou zónou celostátního významu,“ říká hejtman kraje Jiří Rozbořil z ČSSD.\nPrimátor Přerova Vladimír Puchalský nechtěl případnou průmyslovou zónu zatím komentovat. Strategické místo ale podle něj do města může přivést jednoho nebo i více investorů. Jednat musí zástupci města a kraje také o dopravním napojení.\nStarosta Bochoře Ivan Michna ze sdružení Za společnou obec by uvítal nová pracovní místa, bližší informace ale o zóně zatím nemá. Chystá se proto oslovit přerovského primátora: „Je to taková příležitost, protože nezaměstnanost je tady velká. Ale nevím, v jakém rozsahu a jak by to vůbec zasáhlo náš katastr a občany naší obce. Tyto cíle byly už v minulém zastupitelstvu, když se jednalo o letišti jako takovém. Mluvilo se neoficiálně o průmyslové zóně. Přímo se zástupci obce nikdo nemluvil, nikdo nejednal, takže my máme informace opravdu jen kusé.“\nPodle hejtmana by do konce roku mohlo být jasněji. „Ten první termín, který bychom rádi splnili, tak ty zásady územního rozvoje sladit s územním plánem do konce roku. Předpokládám, že jakmile se to bude blížit, tak investoři, kteří operují v České republice, budou vnímat tady tu připravenost a může začít běžet ta zásadní věc,“ dodává hejtman.\nAutor: Barbora Taševská / zdroj: www.rozhlas.cz\nRegionální informační servis – Přerov – jih\nVolná plocha: 110 ha – tj. 100%\nGeografická poloha: Plocha pro PZ se nalézá v prostoru, kde dochází ke styku více dopravních systémů: nedokončená dálnice D1, budoucí rychlostní silnice R55, II. tranzitní železniční koridor, přerovské letiště. (Souběh dopravních tras je součástí větve B VI. multimodálního koridoru, jehož bude plánovaná zóna významným prvkem). Navrhovaná rozvojová plocha navazuje přímo na průmyslovou oblast města Přerov. Menší část navrhované plochy pro PZ leží na k.ú. Bochoř.\nFunkční náplň: Veřejné logistické centrum (VLC) a Terminál kombinované dopravy (TKD) nadregionálního významu\nStav přípravy/využití: Příprava lokality je ve fázi plánování.\nZdroj informací: Magistrát města Přerova – odbor koncepce a strategického rozvoje\nORP: Přerov Kód ORP: 7109\nObec: Přerov, Bochoř Kód obce: 511382, 512532\nStavební úřad: Přerov\nSilnice: Lokalita PZ je v dosahu větve B VI. multimodálního transevropského koridoru. PZ je přímo napojena na silnici I/55 (Olomouc – Přerov – Břeclav -Rakousko), dále zprostředkovaně je PZ napojena na rozestavěnou dálnici D1 a silnice I/47 a I/48 (Hranice na Moravě – Nový Jičín – Ostrava) a na další silnice II. třídy. V dlouhodobém výhledu po dobudování hlavních silničních staveb v Olomoucké aglomeraci, bude PZ moci využívat dopravních vazeb na dokončenou dálnici D1a rychlostní silnice R55 a R35.\nŽeleznice: Lokalita při větvi VI. multimodálního transevropského koridoru; II. tranzitního železničního koridoru (trať č. 330) Bohumín – Ostrava – Přerov – Břeclav a III. tranzitního koridoru (trať. č.270) Cheb – Praha – Přerov – Ostrava -Petrovice s žst. Přerov a nákladovým překladištěm při východním okraji zóny. Příznivé podmínky pro zavlečkování ze žst. Přerov.\nLetiště: Vojenské letiště se smíšeným provozem Přerov – Bochoř 4 km; veřejné vnitrostátní letiště Olomouc – Neředín (v návrhu mezinárodní) – 30 km; mezinárodní veřejné letiště Brno – Tuřany 75 km.\nLodní doprava: V dlouhodobém výhledu dostupnost na vodní cestu DOL.\nLokalita PZ má vhodné podmínky pro napojení na technickou infrastrukturu. Zásobování vodou – prostřednictvím napojení na městské systémy; pro PZ je navržena oddílná kanalizace; vedení VN 22 kV situováno přímo v lokalitě (nutno vybudovat trafostanici); navržena je plynová regulační stanice vysokotlak/středotlak a přípojka plynovodu středotlak; možnost připojení na systém centrálního zásobování teplem Přerov (nutno vybudovat přípojku cca 0,5 km a výměníkovou stanici).\nPlocha se nalézá v záplavovém území a realizace záměru je proto podmíněna uskutečněním protipovodňových opatření. OP III. stupně minerálních vod Horní Moštěnice, OP letiště (výškové omezení staveb).\nTags: Bochořinvestorletištěpracovní příležitostiprůmyslová zóna\n25 května, 2015 at 13:05\nUrčitě cesta správným směrem. Velkému investorovi bych dal tu plochu do nájmu za 1 Kč ročně napořád. Jediná podmínka by byla určité počty zaměstnaných lidí. Holešov byl právě nesmysl a tunel. Ta lokalita je tam úplně mimo hlavní napojovací trasy.\n8 května, 2015 at 23:37\npokud má investor všech 5 pohromadě tak spíš využije zatím prázdnou strategickou zónu Holešov, která je již zbudovaná, prázdná a je blíže plánované dálnici D1.\nNavíc dálnice D1 kolem Holešova bude zcela jistě dokončena mnohem dřív než cesta na Přerov.\nCelé mi to připadá že spíš se někdo snaží vytáhnout peníze za nesmyslné studie, posudky atp…..


Webkamera Velké Karlovice - Horal | lyžování.cz\nWeb kamera - Velké Karlovice - Horal\nDomů » Skiatlas » Česká republika » Velké Karlovice - Horal » Webkamera\nVelké Karlovice - Horal web kamera online\nWebkamera je umístěna v lyžařském areále Velké Karlovice - Horal, Beskydy, Česká republika.\nDalší informace o areále Velké Karlovice - Horal [Česká republika]. Sněhové zpravodajství Velké Karlovice - Horal. Základní předpověď počasí. Přehledný ceník skipasů.\nWebkamera - Velké Karlovice - Horal:\nWeb kamera online - Velké Karlovice - Horal:\nPřímý link na webkameru z areálu Velké Karlovice - Horal.


ASRock a dobře vybavená deska Mini ITX s Wi-Fi 802.11ac | Svět hardware\nASRock a dobře vybavená deska Mini ITX s Wi-Fi 802.11ac\nSpolečnost ASRock zařazuje do své nabídky sice malou, ale jinak velmi slušně vybavenou základní desku. Jedná se o model H87E-ITX/ac formátu Mini ITX, jenž je postaven na čipové sadě Intel H87 Express, a určen je tak pro nové procesory Haswell....\nSpolečnost ASRock zařazuje do své nabídky sice malou, ale jinak velmi slušně vybavenou základní desku. Jedná se o model H87E-ITX/ac formátu Mini ITX, jenž je postaven na čipové sadě Intel H87 Express, a určen je tak pro nové procesory Haswell. Na této desce je také ještě zajímavé to, že využívá moderní rozhraní Wi-Fi, čímž tedy nemáme na mysli 802.11n, ale podstatně rychlejší 802.11ac. To zajistí čip Intel i217V, díky němuž můžeme dosáhnout datové propustnosti až 867 Mbps.\nPro napájení tato deska využije 24pinový konektor ATX a 8pinový EPS, přičemž pro procesor jsou připraveny 4 fáze (VRM). Dva paměťové sloty umožní nainstalovat až 32 GB DDR3 v modulech DIMM a pak nechybí ani port PCI Express 3.0 x16, vedle nějž je tu také jeden mPCIe, ovšem ten je osazen právě kartou s rozhraním Wi-Fi, která má také Bluetooth 4.0.\nDále tu máme slušný počet šesti portů SATA 6 Gbps a vedle nich tu je jeden eSATA 6 Gbps, jenž pravděpodobně po zapojení deaktivuje jeden z interních konektorů, neboť sada H87 jich zvládne maximálně šest. Dále nechybí gigabitový Ethernet, osmikanálové audio založené na kodeku Realtek ALC1150, optický S/PDIF, čtyři porty USB 3.0 a dva USB 2.0. Monitory pak můžeme připojit na DVI, DisplayPort či HDMI.\nDeska se má začít dodávat na trh ještě tento týden.


Úspěšný boj proti vráskám – proč je prevence důležitá? | Bez make upu\nÚspěšný boj proti vráskám – proč je prevence důležitá?\n19. 6. 2020 /in Nezařazené /by vrbova\nPrvní výraznější vrásky se u nás začínají objevovat po první čtvrtině našeho života, kolem 25 roku. Zub času zaznamenává v naší tváři radost, v podobě vrásek okolo úst a očí, které jsou způsobeny veselým smíchem. Stejně tak nám ale nechává památku na starosti, které způsobili, že jsme se na celý svět jen mračili. Proč se nám vlastně vrásky s přibývajícím věkem tvoří a jak jim můžeme předcházet?\nČetnost a intenzita vrásek je přímo spojena s nástupem stárnutí kůže. Věda už nám pomohla odhalit, že v naší pokožce v průběhu let ubývá kyselina hyaluronová, kolagen… Pleť tak ztrácí svou pružnost, začíná být oslabena, suchá a na scénu tak přichází první vrásky. Krom úbytku těchto látek má na vznik vrásek vliv také špatná životospráva, sluneční záření, kouření a nepravidelná péče o pleť.\nVaše pleť si zaslouží pravidelnou péči\nCo vaší pleti dáte dnes, to vám za pár let vrátí. Proto rozhodně neberte prevenci na lehkou váhu a také nepodceňte pravidelnost, právě ta je v boji proti vráskám klíčová. Každodenní drobnosti, které vám zaberou maximálně pár minut, se postarají o oddálení projevů stárnutí i o několik let. Pokud si zvyknete odličovat make-up každý den, spát na zádech a nepodceňovat pitný režim, máte nakročeno k svěží pleti i v padesátce. Stejně tak byste měli dodat své pleti péči v podobě denních a nočních krémů, hydratačních masek a občas ji promasírovat přírodním peelingem.\nNezapomínejte ani na zdravou životosprávu, kvalitní spánek a dostatek vitamínů a minerálů. Nejsilnější bojovníci v boji proti vráskám jsou vitamíny C, A, E a B-komplex a minerály v podobě zinku, selenu a křemíku.\nPokud jste dříve prevenci podcenili, není třeba zoufat, jen sáhnout po vhodném kosmetickém přípravku, který začne s vráskami bojovat intenzivněji. I když slogany v reklamách mnohdy slibují omlazení o deset let přes noc, je třeba mít se na pozoru, abyste nenaletěli jen líbivé reklamě. Není však třeba všechny produkty rovnou zatracovat. Pokud vsadíte na kosmetické přípravky, které najdete v lékárnách, máte jistotu, že nešlápnete vedle. Zaměřte se především na produkty s vysokým obsahem kyseliny hyaluronové, kolagenu a s betaglukanem. Spojení těchto složek dodá vaší pleti potřebnou hydrataci, vytvoří okamžitý liftingový efekt a vyplní nechtěné vrásky. Už jste vyzkoušeli velmi účinné hydrogelové masky?\nA na co dát pozor v nejbližších týdnech? Sluníčko má stále větší sílu, tak na výlety vyrážejte jen s účinným UV filtrem. A nezapomeňte mít u sebe sluneční brýle: chránit potřebují i vaše oči.\nZnačky: bella night care, Blog, jak na vrásky, kosmetika, péče o pleť, prevence, vrásky, zralá pleť\nhttps://bezmakeupu.cz/wp-content/uploads/2020/06/image-2.png 3100 3100 vrbova https://bezmakeupu.cz/wp-content/uploads/2019/11/logo-bella-night-care-1.png vrbova2020-06-19 17:11:362020-06-20 01:37:38Úspěšný boj proti vráskám - proč je prevence důležitá?\nCo si pleť žádá v létě? Dopřejte jí péči, kterou si zaslouží!


Webová stránka o tom, jak vybrat plovoucí podlahu a jak ji položit\nPlovoucí podlahy – návod, pokládka\nNejeden z nás vzpomíná na materiál, který se používal na podlahy před rokem 1989. Staré známé linoleum, které se tenkrát prodávalo pouze v několika málo vzorech, a tak když jsme navštívili své přátele, nejednou se stalo, že jejich podlaha měla stejný design jako ta naše doma.\nNaštěstí těmto časům již odzvonilo a my můžeme do svých nových i stávajích interiérů vybírat podlahu z mnoha materiálů a vzorů. Klasické linoleum se používá dodnes, ale v současnosti má vylepšené vlastnosti a mnohem hezčí design.\nBezpochyby nejoblíbenější jsou ale plovoucí podlahy. Zde je na výběr mnoho typů v mnoha cenových relacích.\nVybere si opravdu každý do každého interiéru. Ten pak díky plovoucí podlaze vypadá čistě a snadno se udržuje. Je konec náročnému vysávání koberců! Pokud budeme plovoucí podlahu dobře ošetřovat, vydrží krásná hodně let.\nNěkteré plovoucí podlahy jsou vhodnější do prostor více namáhaných a jiné nikoli. Proto jsme pro Vás připravili průvodce jednotlivými typy plovoucích podlah.\nPlovoucí podlahy dělíme na:\ndřevěné podlahy s dýhou\nJednotlivé druhy plovoucích podlah mají své výhody a nevýhody. Podkladem pro plovoucí podlahy je podkladový beton. Rozlišujeme dva základní typy pokládky plovoucích podlah – zámková nebo lepená. Pokládka zámkové podlahy obecně trvá o něco kratší dobu, protože jednotlivé kusy zámkové podlahy do sebe zapadají a není třeba čekat, až zaschne lepidlo.\nPokládku plovoucích podlah si můžete objednat u specializovaných firem nebo si ji položit sami.\nPěkné vybírání té pravé podlahy!


Zasklení balkonu či lodžie - StavimeSen.cz\nZasklení balkonu či lodžie\nPokud se rozhodnete k využití zasklení balkonu, rozhodně se vám to vyplatí. Návratnost je většinou do tří let. Nespornou výhodou zasklívání je zvětšení plochy bytu a velká úspora energií.\nZvětšením plochy až o několik čtverečních metrů je ideálním řešením pro vytvoření zimní zahrady, která se stane moderní a komfortní součástí bytu. Zaskleněním dosáhnete také již zmiňované úspory energií, snížení úniku tepla je 20-30 procent.\nDalší nespornou výhodou je také to, že je snížena hlučnost a prašnost v samotném bytě.\nV neposlední řadě je zasklenění také ochranou proti vniknutí nežádoucích osob do bytu.\nCo vás čeká, pokud se rozhodnete k zasklení?\nUrčitě nejdůležitější je výběr kvalitní a spolehlivé firmy. Spolehlivá firma by měla mít patřičné certifikáty, zejména stavebně technické osvědčení a prohlášení o shodě. Nestyďte se zeptat na reference bývalých zákazníků a řádně si ověřte, zda je vámi vybraná firma opravdu spolehlivá.\nPokud nebydlíte v rodinném domě, kde si o stavbě rozhodujete sami, dbejte na to, že k zasklení potřebujete stavební povolení a souhlas vlastníka bytu. Nejlepší je ještě před vlastní realizací zajít na patřičný stavební úřad a pečlivě zjistit, co všechno k vlastnímu povolení budete potřebovat.\nPokud žijete v bytovém domě, je třeba pro dokonalý finální vzhled dohoda všech vlastníků bytových jednotek.\nJe důležité, aby dům v konečné podobě působil jednotně. Z architektonického hlediska by vlastní zasklení mělo vždy pozvednout celkový výraz domu a ne jej ještě zhoršovat.\nJak velká bude investice?\nVždy záleží na konkrétní situaci, protože ne všechny balkony jsou řešeny stejným způsobem. Cenu zasklení ovlivňuje také zábradlí, které se stává součástí zasklení.\nO ceně samozřejmě rozhoduje také síla a kvalita použitého skla. Sklo by mělo být minimálně 4-6 milimetrů silné, v případě dvojitého izolačního skla se jedná o 16 milimetrů.\nZasklení se v zásadě dělí na rámové a bezrámové. Každý zasklívací systém má své klady a zápory.\nSklo je zasazeno do většinou hliníkových profilů, méně časté je použití dřeva nebo plastu. Systém se skládá z několika posuvných křídel, která popojíždějí po spodní kolejnici. Zhruba v úrovni zábradlí vede horní kolejnice, která nezasahuje do vnitřního prostoru balkonu či lodžie. Rámové systémy umožňují otevření až do tří čtvrtin balkonu.\nSkleněné tabule nejsou opatřeny žádnou konstrukcí, dík čemuž nebrání průchodu světla do místnosti. Pokud použijete posuvná skla, opět můžete otevřít téměř celou plochu balkonu. Systém bezrámových profilů není zavěšen a tak celou svou váhu přenáší na spodní pojezdový profil.\nNač je třeba dát si pozor?\nPokud máte zasklený balkon, je třeba pravidelně větrat, aby nedocházelo k zapařování a rosení oken a k pozdějšímu výskytu plísní. V teplejších dnech je dobré vytvořit průvan, aby v bytě nevznikl skleníkový efekt a nebylo v něm vlastně hůř, než je venku.\nNezapomeňte, že při plánované instalaci zasklívacího systému by měla vždy předcházet důkladná revize stavu balkonu či lodžie.\nTeplo domova: Jak vybrat kotel?\nDesatero do ložnice


Velký klanový update & areny – Epes server\nVelký klanový update & areny\n28.1.2019 Nezařazené 3 komentáře\nKlanové války opět zuří, ač klany na jistých místech stále ještě udržují mír, jsou místa o která nelítostně bojují. Klany hledají odvážné válečníky, kteří se nebudou bát podstoupit náročný výcvik a budou bojovat za jejich erb! Klany mají dlouhou historii a klany bojovali o území Větrova, Camelotu a dalších míst po stovky let a proto vybírejte moudře, ke komu se přidáte. Výběr klanů je na vás!\nHistorie klanových válek (stručný vývojařský deníček)\nHistorie klanových válek sahá až na Epes 2, kdy s myšlenkou klanových válek přišel náš designér Mala_panda, který položil základy těchto klanů. Později jeho myšlenku dovedl k finální podobě náš vzácný developer Sluggishturtle a naprogramoval klanové války, tak jak jste je doposud znali. Ty byly tím, co měli hráči po dlouhé roky rádi. Klanové války se v průběhu časů stále upravovaly a vylepšovali abychom zapojili, co nejvíce válečníků a boj měl ty správné grády. Před rokem však přišel nový Epes 3, kde už bohužel systém na klanové války nebyl kompatibilní a bylo nutné jej celý předělat. Snažili jsme se zohlednit vaše postřehy a názory z předchozích klanových válek a stvořili jsme nový systém, který doufáme bude opět bavit a přinese ještě o něco více zábavy, než kdy dřív. Samotné jádro nového systému jsme obohatili o vylepšení jako je druhý herní mód (boj o sochy) a také přidali klanový chat, který se aktivuje při válkách. Nebylo to snadné, jistě nás čeká ještě spoustu práce a doladění, ale věříme, že se vám klanové války budou líbit 🙂\nCo vše dnešní update přináší?\nDočkali jste se, dlouho očekávaný update klanových válek dnešním dnem přichází a přináší velkou porci PVP a PVE obsahu. Opravdu jsme si hodně mákli a museli jsme celý systém klanových válek napsat úplně od znova. Ač zatím klanové války považujeme za betaverzi, odměny a veškeré věci jsou připraveny kromě klanových sezón (ty se stále ještě připravují), troufáme si tvrdit, že to bude stát za to, jen ten výcvik pro vás asi bude trochu boj o místa i čas v aréně. 🙂\nZahajujeme novou éru nové PVE obsahu, který jak doufáme, bude novým způsobem, jak bojově založení hráči budou moci levelovat svou postavu bez questů. Tyto arény jsou hlavně pro PVE/PVP založné hráče, kteří potřebují rychle level, aby mohli vstoupit do frakčních a klanových válek bez nutnosti plnit desítky serverových questů. První z arén, kterou jsme pro vás připravili je Aragonská aréna (/ama join aragon) ve které již nyní můžete získat peníze, RPG zkušenosti, ale i žetony, za které si můžete kupovat lepší vybavení do arén. Tento systém zatím budeme postupně rozvíjet a ještě vás v tomto směru bude čekat spoustu nového obsahu, jako statistiky hráče, a odemykání dalších těžších arén.\nAragonská – bez omezení pro 10 hráčů (20 min limit)\n/ama join aragon\nKlanová – pro 10 klanové válečníků a rekrutů (20 min limit)\n/ama join klan\nKlanové války jsou dostupné pro všechny hráče level 10 +, kteří splní questy začínající v táboru válečníků v aragonu, nebo zakoupením v PP shopu. Po splnění výcviku/zakoupením se již můžete libovolně účastnit klanových válek. V případě, že budete chtít svůj klan změnit, lze to pouze již přes /shop a musíte počítat s tím, že přijdete o své klanové statistiky.\nKlanové války jsou válečný event, který se koná každý pátek a trvají 60 minut intenzivních bojů. Do klanových válek můžete vstoupit pomocí příkazu /klan war join a podpořit svůj klan v boji. Války nejsou nijak omezené limitem válečníků a jako ve skutečné válce může klan dominovat počtem válečníků, nebo naopak velmi dobrou strategií a sehraností. Do klanových válek vstupujete s vlastním vybavením a elixíry, které by jste si měli připravit před samotnou válkou.\nLepší odměna za účast\nHP srdce po dobu 1 týdne\nVyhlášen nejlepsí válečník klanu\nOdměna za účast\nVyhlášen nejlepší válečník klanu\nOdměny za poslední válku lze vyzvedávat v klanovém hradu /warp hradrebels, nebo /warp hradgorlands\nArény – získávejte $, RPG zkušenosti a žetony\nAragon – /ama join aragon – speciální základní aréna\nKlan – /ama join klan – speciální klanová aréna\nGorlands – původní nejstarší z klanů\nRebels – novější klan bojující proti útlaku Gorlandů\nPříkaz /klan pro více informací\nKaždý pátek od 18:00 do 19:00\nDva herní mody – 1) čistě boj o počet zabití 2) boj o zabití a zničení nepřátelských soch\nKlanoví vůdci – Hlasuj o svých klanových vůdcích, před každou válkou\nKlanový chat – chatuj s klanem pomocí /k text\nKlanoví bossové – získej buff pro celý klan poražením klanového bosse\nKlanové odměny – odměny za bojování v klanových válkách\nKlanové vězení – vůdce klanu může zakázat vstup na klanové války 3 hráčům\nKlanový válečník (vyhodnocení po každé válce) – Na konci války jsou vyhlášení nejlepší válečníci pro oba klany\nKlanová historie – historie poslední války\nLevelování klanového titulu – získávejte tituly za aktivitu v klanových válkách a získávejte lepší odměny\nOchrana proti alt postavám – odměn pouze při aktivní účasti na válkách\nMnoho map – Čeká na vás hromada klanových map včetně starých z Epesu 2\nKlanové sezony – prozatím neaktivní\nKlanovy krest ohnem – vstupní quest nutný ke vstupu do klanu\nCesta Rebela – podstup výcvik a staň se skutečným válečníkem\nCesta Gorlanda – podstup výcvik a staň se skutečným válečníkem\nPrvni sazka – Speciální úkol pro klanovou arénu\nSazka smrti – Speciální úkol pro klanovou arénu\nNejvyssi sazka – Speciální úkol pro klanovou arénu\nRebelská přilba (999 PP)\nGorlandská přilba (999 PP)\nRebelská přilba s pláštěm (1499 PP)\nGorlandská přilba s pláštěm (1499 PP)\nPremium vstup do klanu:\nGorlands (1799 PP) dostupné pravděpodobně od 30. 1. 2019\nRebels (1799 PP) dostupné pravděpodobně od 30. 1. 2019\nPři odpojení hráče z boje bude hráč nahlášen v chatu\nPři odpojení vládce světa z boje, dojde k automatickému odebrání vládcovského titulu\nPokud srdce hráče klesnou pod určitou hodnotu přijde o svůj rank\n3 Responses to Velký klanový update & areny\nJsou na klanovkách povolené EGA, nebo vypnuta tak jako na E2? (Kvůli jejich OP buffům)\nBudou i webové statistiky, tak jako na E2? Pokud ano kdy?\nBude na wikipedii přidány informace ohledně CW? Jako třeba jaké tituly jsou, a jaké podmínky hráče dělí od získání dalších?\nBudu moc rád za odpověd\nEga povolená alespoň prozatím jsou, protože mají časové limity.\nWebové statistiky v současné chvíli neplánujeme, budou pouze herní které budou zobrazovat statistiku pouze za poslední proběhlou válku. Budou ale probíhat jisté herní sezóny (připravujeme), kde se bude zobrazovat skore a úspěchy klanu za určité časové období.\nWikipedie určitě bude obsahovat i tyto informace, bohužel ještě nemáme 100% dokončenou přípravu na samotné klanové války a zbývá nám spoustu věcí, které bychom rádi dokončili. Až to bude hotové pokusíme se na wiki přidat co nejvíce informací 🙂


Pronájem bytu 2+1 Soutice | Eurobydleni.cz\nChtete-li pronájem 2+1 Soutice, vyberte nabídku bytů 2+1 Soutice k pronájmu na Eurobydleni.cz, která je opravdu bohatá.\nPronájem 2+1 Soutice (340+)\nKvalitní pronájem 2+1 Soutice můžete najít na Eurobydleni.cz, a to v zajímavé podobě. Výběr bytu 2+1 ve Soutice k pronájmu je samozřejmě ryze individuální a každý člověk si musí přesně promyslet, v jaké lokalitě Soutice tento pronájem 2+1 bude vybírat. Právě ve variantě pronájem bytu 2+1 ve Soutice můžete najít tolik potřebný klid pro bydlení a veškerou občanskou vybavenost.\nLevné byty 2+1 Soutice k pronájmu\nModerní pronájem bytu 2+1 Soutice je třeba vybírat v nové nebo zrekonstruované podobě. V obou případech se budete moci spolehnout na příjemné bydlení se vším všudy. Ideální je také to, když si pronájem bytu Soutice 2+1 vyberete sami a rozhodnete bez ohledu na názory ostatních lidí. V bytě budete především bydlet vy, takže byste měli spoléhat především na svůj úsudek při výběru bytu 2+1 Soutice pronájem.\nPokud hledáte pronájem bytu 2+1 ve Soutice\nNové byty 2+1 Soutice k pronájmu jsou stoprocentně vyhovující hlavně pro ty, kteří nechtějí do rekonstrukce investovat finanční prostředky. Některé byty 2+1 Soutice pronájem nabízíme v zajímavém a netradičním provedení, nicméně vše okolo nich je třeba předem dobře zvážit. Rozhodně stojí za to pronájem Soutice 2+1 řešit včas a nezdržovat se ničím, co by vás mohlo rozhodit ať už z polohy či půdorysu.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem bytu 2+1 Soutice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 2+1 Soutice, a to byty 2+1 na prodej Soutice, pronájem bytu 2+1 Soutice, dražby bytů 2+1 Soutice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem bytu 2+1 Soutice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Soutice, prodej bytů Soutice, pronájem bytu Soutice, dražba bytu Soutice.\nDalší lokality v okolí pronájem bytu 2+1 Soutice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem bytu 2+1 Soutice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem bytu 2+1 Soutice. Určitě lépe naleznete pronájem bytu 2+1 Soutice, který hledáte.


Zveřejněno 14. 10. 2017 19:50\nVolby 2017: „úspěšné“ završení modernisace komunismu II.\nZveřejněno 14. 10. 2017 19:35\nMěl jsem příležitost poznat velkou část disentu. Nebyl jsem schopen se s těmi lidmi více sblížit. Považoval jsem komunismus za zlo, které musí být odstraněno a v disentu bylo málo lidí, kteří se komunismu a jeho způsobům postavili proto, že to byl systém nemravný.\nProč TOP09 zasluhuje podporu\nZveřejněno 14. 10. 2017 19:27\nPo zhodnocení programů, konkrétních kandidátů a jejich dosavadního konání je výběr strany, které vyjádřit svou podporu, pro konzervativního voliče úkol nelehký. Ostatně jako vždy. Letošní volby jsou však specifické kvůli hrozbě Andreje Babiše a jeho holdingu Agrofert provést výrazné změny v politickém dění podle jeho gusta.\nTragédi naší doby\nSlovo volebního koordinátora Koruny České k nadcházejícím volbám do Poslanecké sněmovny


Úvodní strana > ŠD a ŠJ > Aktuality >\nPár drobných informací o školní družině pro rodiče (nejen) prvňáčků Školní družina je školské zařízení, které funguje při ZŠ.Děti mohou za stanovenou úplatu navštěvovat každodenní pravidelnou činnost odpoledne po vyučování (odchází vždy s vychovatelkou ŠD), domů odchází samy nebo s udaným doprovodem v hodinu uvedenou na PŘIHLÁŠCE DO ŠD.Děti odchází buď hned po obědě, dále pak ve 14:30.Pozdější odchody ze ŠD nejsou stanoveny. Tyto časy, prosím, při odchodu Vašeho dítěte dodržujte -dě\nVážení rodiče.Telefonní číslo do nových prostor ŠD je 723 287 436. Je dostupné v pracovní dny v době od 12:45 do 16:00. Telefon není určen k telefonickým žádostem o uvolnění dítěte ze ŠD ! Pokud jsme s dětmi venku, bohužel nemůžeme být zároveň u telefonu... Děkujeme. Byla spuštěna facebooková stránka ŠD. Je určena výhradně pro rodiče dětí přihlášených do ŠD, odhlášením dítěte přístup zaniká. Komu stránku ukážete vy, rodiče, je vaše volba. Přístup tedy nedostanou sourozenci, ostatní


Prosinec 2010 « Archiv | Sever-rat blog\nBlog.cz\t» Sever-rat blog\t» Archiv\t» Prosinec 2010\n29. prosince 2010 v 15:37 | Sever-rat | JAK???\nStatistiky za rok 2010 a plány do budoucna\n22. prosince 2010 v 8:16 | Sever-rat | Různé články\nBlíží se konec roku. Chtěl bych shrnout veškeré údaje za tento stávající rok + napsat plány do budoucna.\nBlog byl založen 26.7.2010.\nPočet článků za dané měsíce:\nZáří 2010 (24)\nSrpen 2010 (27)\nCelkem článků: 100\nPrůměr článků na měsíc (nepočítám červenec) - cca 19 článků za měsíc\nNejvíce článků v měsíci: Srpen\nNejméně článků za měsíc: Listopad\nPrůměr na týden: 101 návštěvníků (celkem bylo 21 týdnů)\nPrůměr na den: cca 14 návštěvníků\nNejvětší návštěvnost za den: 9. října - 61 návštěvníků\nOsobní charakteristika - Friend -> charakteristika dalších kamarádů\nDeníček z minulosti - opisování a dodatky k mému deníčku z minulosti\nDeník ze se současné době aneb popsání všech zajímavých údalostí a poznatků\nČlánky na téma: "Jak?"\nMoje vytvořená videa - určitě zase nějaká vzniknou, nebo sem umístit starší kusy\nTaké se chystám na svůj první psaný příběh ze své fantazie.\nZa tento rok jsem spokojen, rubrika: Série: Telefonní operátor byla dokončena.\nZároveň jsem získal nové internetové přátele, zároveň i mé nové SB: Vít\nA další mé oblíbené stránky jsou: Eumenidas - holčina, která je mou věrnou komentátorkou a píše skvělé články a slečna: Love - letters\nUvidíme, jaký bude příští rok a všem přeji pěkné a krásné Vánoce..\nJežíšku, prosím tě o jedno Ferrari\n19. prosince 2010 v 9:02 | Sever-rat | Témata týdne\nchci si na tebe stěžovat. Opět se rok sešel s rokem a věřím, že mi konečně dovezeš můj vysněný dárek v podobě auta značky Ferrari. Je to již 10 let, co si ho přeji a každý rok na Štědrý den koukám z okna a čekám, kdy mi ho konečně dovezeš. Zatím se tak nestalo.\nStěžuji si na tebe proto, že už jsem ho dávno měl mít. Před kým se mám předvádět a brázdit ulice?\nPokud na Štědrý den nebude toto auto před mým barákem, ohlasím tvé jednání na Ježíškovský inspektorát dárků za nevyřízení mého přání a očekávej od tohoto inspektorátu tučnou pokutu.\nZároveň si přeji, aby autíčko bylo v červené barvě, pokud nebude, budu vše reklamovat s náhradou škody. Ježíšku, opravdu toho nechci příliš, ale jako obyčejný smrtelník si toto auto nikdy nemůžu koupit. V současné době mám peníze akorát tak na zpětné zrcátko tohoto auta. A ty Ježíšku, máš přeci plnit přání, tak mi ho koukej dovézt!\nA za všech 10 let, co jsi mi autíčko nepřinesl, mi k tomu můžeš přibalit nádhernou vilu na Kypru s plnou garáží nejluxusnějších aut. Je to náhrada škody za ta léta a za každé zklamání.\nCo se týče dopravy, poraď si! Můžeš v autě přijet nebo pověř zodpovědnou osobu, která mi auto před dům doveze. A jestli teď přemýšlíš nad tím, že mi dáš pouze model auta Ferrari, jsi na velkém omylu a na to rychle zapomeň.\nVěřím, že si s mým snem určitě poradíš a já si na tebe nemusím stěžovat na místně příslušném Ježíškovském inspektorátu. A abych nezapomněl, přibal k autu veškeré dokumenty, ano?\nMoc ti děkuji za vyřízení a s pozdravem.\nOpen TTD - moje video z oblíbené hry\n17. prosince 2010 v 20:50 | Sever-rat | Moje vytvořená videa\nPo dlouhé době jsem se vrátil ke své hře Open TTD. Ale nemám moc na něj čas. Nemám kdy hrát.\nTaké po dlouhé době jsem našel prográmek na nahrávání věcí na obrazovce, který jsem ihned zkusil. První výtvor, který měl délku okolo 7 minut - zabíral 1,1 Giga.\nA na ukázku přikládám můj druhý pokus:\nVzor aneb komu se co nejvíce podobat?\n8. prosince 2010 v 20:27 | Sever-rat | Témata týdne\nDalší téma týdne je tu a to na téma: Můj vzor. Co je vlastně vzor? Vzorem pro mě může být herec, zpěvák, model, kamarádi …Chci se svému vzoru podobat nebo se alespoň k mému vysněnému vzoru nějak přiblížit, ať už chováním, výrazem popřípadě oblečením.\nV současné době žádný vzor nemám, ale když jsem přemýšlel, jaké to bylo v minulosti, pár vzorů by se našlo.\nMým prvním vzorem byl Pepek Námořník. Velice to silný chlapík. Nejvíce se mi na něm líbilo, že když snědl tedy spíše zhltal veškerý obsah konzervy tedy špenát, měl obrovskou sílu a vytvořili se mu obrovské svaly. Tuto metodu jsem se také snažil používat, ale s opačným výsledkem. Jelikož jsem v dětství neměl moc rád zeleninu, přesto jsem jí jedl, protože jsem věřil, že mi porostou svaly a já budu každý den silnější. Tato představa mi vydržela celkem dlouho dobu, než jsem nakonec uvěřil, že zelenina ze mě svalovce neudělá.\nPepek Námořník už pro mě nebyl vzorem, protože propagoval něco, čeho jsem já jako obyčejný člověk nemohl nikdy docílit.\nPak na řadu přišel další vzor - Nick Slaughter. Hlavní hrdina v seriálu Vražedné pobřeží, který jsem velmi rád sledoval.\nTento seriál už jsem dlouho v TV neviděl, ale Nick mě zaujal tím, že byl skvělý detektiv a měl pověstný culík na hlavě. Díky němu jsem věřil, že se v budoucnu stanu detektivem, tak stejně dobrým jako on. Dokonce jsem si kvůli němu nechal narůst vlasy, které jsem si pak mohl dát do culíku. A můj pokoj se proměnil v detektivní kancelář.\nČasopisy, které byly v šanonech, jsem vyhodil a místo nich jsem si udělal složky pachatelů. Na vstupní dveře jsem dal fotku svého bratra a pod tím nápis Wanted plus ještě další nápis, který oznamoval, že zde je detektivní kancelář Nicka Petra - Detektiv pro všechny záležitosti. Dokonce mi jednou otec udělal radost tím, že přišel do "mé kanceláře" jako "můj klient" s tím, že se mu v našem bytě ztratila peněženka a mým bylo úkolem bylo, abych ji samozřejmě našel. Tenkrát jsem jí našel a dostal jsem dokonce zaplaceno v hodnotě 10 Kč.\nNa tyto dva vzory s dětství jsem si vzpomněl, ale určitě jich bylo více. Zřejmě ale trvali kratší dobu na to, abych si je zapamatoval.\nA abych se vrátil k současným vzorům, nelze říci, že by nikdo nebyl mým vzorem. Třeba můj kamarád má pěknou práci a je mým vzorem v tom, že to chci také dotáhnout někam daleko.\nNa každém člověku je nějaká vlastnost, kterou nemám nebo takový nejsem a takovou vlastnost na člověku obdivuji je tedy pro mě vzorem, aby byl lepším člověkem.\nHlavně nezapomeňte, každý má být sám sebou neboli sám originál!\nA jaké vzory máte VY?\nČte vůbec někdo knížky v dnešní době?\n5. prosince 2010 v 15:51 | Sever-rat | Témata týdne\nMinulý týden jsem žádné téma týdne po dlouhé době nenapsal, ale toto téma mě nadchlo, protože rád čtu knížky a časopisy.\nJe doba internetu, počítačových her a je zázrak, když si někdo vezme knížku a čte si z ní.\nDoba se tak změnila, dřív lidé neměli takové technologické výmysly, co máme dnes my a knížka jim dělala velkou společnost. Dnes si raději sednete večer před spaním s notebookem než s knížkou, v podstatě to dělám i teď já, ale abych se dostal zpět k věci, popíši knížky, které jsem měl nejraději, protože u jedné oblíbené knížky to nezůstalo. Bylo jich opravdu hodně.\nSamozřejmě sem patřily různé pohádky jako např. Aladinova Lampa, Tisíce pohádek jedné noci, Popelka, 7 trpaslíků. Rád jsem preferoval knížky, kde bylo hodně obrázků, knížky byly tenké, ale nejlepší bylo stejně vyprávění pohádek přímo od rodičů nebo poslouchání kazet.\nJak jsem vyrůstal, líbili se mi stále jiné žánry, jiné knížky. Jeden čas jsem rád četl Mikulášovy příběhy a pak začala éra Foglarovek. Foglar psal o klukách, kteří byli čestní, o velkém přátelství a pomoci a tak jsem si nějak představoval, jak by měl svět vypadat. Že by bylo pěkné založit si s klukama klub, soutěžit, hrát různé hry a vždy v létě o velkých prázdninách jezdit na samotu k nějakému jezeru, kde bychom měli vlastnoručně postavený srub. Byly to jen sny, které jsem si užíval jen čtením těchto knížek. Každou Foglarovku jsem doslova hltal a nakonec se má sbírka Foglarovek vyšplhala na 20 kousků, které mi doma jen nečinně leží.\nS nástupem čtenářských deníků na základní škole se můj počet přečtených knih rapidně zvýšil. Jelikož každý měsíc jsem musel psát o nějaké knize, tak jsem i více začal číst. Většina mých spolužáků si opisovala obsah knih z internetu, ale pro mě to nemělo smysl. Na co znát jen stručný obsah knihy, když člověk si jí může přečíst celou?\nTaké mám rád knížky o záhadách a akční knihy. Naprosto jsem miloval knihu Faktor PSI: Paranormální jevy, kde jsem se i jeden čas sám bál chodit do lesa. Kdo četl tuto knihu, nemusím vysvětlovat jednu povídku.\nDále jsem měl rád knihu Kobra 11. Je to něco jiného, než to vidět v TV, různé momenty, úsloví, které v televizním seriálu jen tak neuvidíte. Toho se i týká Harry Potter. Film oproti knihám, tam v podstatě není skoro nic. Když čtete Harryho, vše prožíváte, ale v TV jsou maximálně pěkné jen efekty.\nSeznamem mých oblíbených knih bych mohl pokračovat, ale toho bych napsal spoustu. To byste při čtení tohoto článků jen rolovali dolů a dolů.\nNa knížky už mi tolik času nezbývá, čtu jen když jedu metrem do práce. A to jsem si oblíbil hlavně historii a detektivky.\nSami můžete na sobě vidět, jak se u Vás mění obliba knížek a žánrů. Jeden čas máte rádi toto a toto, jindy zas toto a toto. Každopádně na knížky nezapomínejte. Získáváte slovní zásobu a večer při čtení relaxujete. Co si víc přát?\nA jaké máte Vy oblíbené knížky?\n5. prosince 2010 v 15:20 | Sever-rat | Deník\nHned po prvním pohovoru na pracovní pozici Účetní mi za 3 dny volali, že mě berou. Konečně můžu dělat to, co jsem vždycky chtěl a bohužel, co mi zatím do této doby nevyšlo.\nJeště měsíc v mé současné práci a pak jen přesun o 4 patra v budově nahoru. To bude ale krásný výhled. Výhled na celou jižní část Prahy.\nSice mám nástup na tuto pozici až od ledna, ale už teď v pondělí tam jdu na brigádu, zaučit se, abych vše před nástupem uměl. Bude to vypadat asi tak, že v 9 ráno jdu na brigádu do půl jedné. A od 13 hodin pak přesun na mojí současnou práci, kde budu až do 21 hodiny večerní. Bude toho dost, 12 hodin v práci to není lehké. Ale i tak za toto moje současná práce stojí a moc se na všechno těším.\nCo se mi ještě událo dalšího za těch pár dní?\nČasově jsem vůbec nic nestíhal. V plánu je ještě nákup dárků. Vánoce jsou jen komerční. Snad až na tu atmosféru, kdy rodina má být pospolu a né vzlášť.\nKaždopádně k Vánocům patří i sníh. Toho je teď všude dost, ale k tomu také velké mrazy. Nakonec to dopadne tak, že se oteplí, sníh roztaje a Vánoce budou zase na blátě jako vždy.\nPak zase bude Silvestr, kdy půl roku po tom se z ulic budou uklízet různé petardy a odpadky. To tu zase bude vypadat.\nCo se týče Vánoc připadám si kvůli nim trochu jako pesimista, ale už to není jako dřív, teď jsou jen starosti, co koupit a za co koupit. Tím spíš nechápu lidi, kteří si na Vánoce musí brát půjčku, je krátká cesta k tomu, aby člověk byl neschopen splácet.


Telefonní předvolba 0348 / +40348 / 0040348 / 01140348, Rumunsko (Kód oblasti)\nTelefonní předvolba 0348 (+40348 / 0040348 / 01140348) (Kód oblasti)\nTelefonní předvolba: 0348 (+40348)\nNárodní oblastní kód Argeș je 0348. Pro fiktivní telefonní číslo 122576 a telefonní předvolba oblasti 0348, které je potřeba vytočit, je 0348 122576. Argeș se nachází v Rumunsko.\nTelefonní předvolba / kód oblasti přiděluje telefonnímu číslu účastníka určitou pozici. Kromě telefonní předvolby oblasti, existují i jiné druhy předvoleb: mezinárodní telefonní předvolby, telefonní předvolby mobilních operátorů a telefonní předvolby různých služeb. Z několika důvodů je lze kombinovat. Při volání z jedné země do druhé, v případě, že volaný má pevnou linku, je mezinárodní telefonní předvolba / kód oblasti kombinována s telefonní předvolbou oblasti a číslem účastníka. Pro fiktivní telefonní číslo 122576, telefonní předvolba oblasti 0348 (Argeș) a Mezinárodní telefonní předvolba 0040 číslo, které je potřeba vytočit, je 0040 348 122576. Je-li hovor uskutečněn na mobilním zařízení, je Mezinárodní telefonní předvolba kombinována s telefonní předvolbou mobilního operátora a číslem účastníka. Pokud se jedná hovor pro účastníka ve stejné zemi, lze mezinárodní telefonní předvolbu vynechat. V případě vnitrostátního volání z jedné pevné linky na druhou, lze v mnoha zemích vynechat také telefonní předvolbu oblasti, pokud mají oba účastníci stejnou telefonní předvolbu oblasti. Zejména v zemích, kde si účastníci mohou ponechat stejné telefonní číslo i poté, co se přestěhují na jiné místo, nebo do jiného města, musí být samozřejmě vytočena také telefonní předvolba / kód oblasti – v tomto případě 0348.\nPokud se nacházíte mimo území Rumunsko a chcete zavolat osobě v Argeș, kromě národního oblastního kódu potřebujete také znát mezinárodní telefonní předvolbu. Mezinárodní telefonní předvolba Rumunsko je +40 (0040), takže pokud se nacházíte v Česká republika a chcete zavolat osobě v Argeș, musíte nejprve vytočit +40 348 a poté zadat telefonní číslo. Nula před národní oblastním kódem se v tomto případě neuvádí. Pro fiktivní telefonní číslo 122576, telefonní předvolba oblasti 0348 (Argeș) a Mezinárodní telefonní předvolba 0040 číslo, které je potřeba vytočit, je 0040 348 122576.


Polského kněze pochovali na parkovišti, hrob vadí řidičům i hygienikům - iDNES.cz\n2. března 2012 18:39, aktualizováno 18:39\nHrob polského kněze na parkovišti u kostela ve městě Swiebodzice. | foto: www.se.pl\nMěstečko v Dolnoslezském vojvodství se stalo středem pozornosti polských médií ve chvíli, kdy si řidiči začali stěžovat, že musí parkovat hned vedle hrobu s křížem a bohatou květinovou výzdobou. Nechybějí ani planoucí svíčky.\nV hrobu leží místní otec Zenon Kowalski, který zemřel ve věku 54 let. Katolická církev nevidí v neobvyklém umístění hrobu žádný problém a hájí se, že parkoviště leží na církevní půdě.\n"Místo hrobu otce Zenona jsme vybrali s ohledem na přání rodiny zemřelého, představitele farnosti a velký počet věřících," prohlásil podle serveru Telegraph.co.uk mluvčí svídnické diecéze, pod kterou městečko nedaleko českých hranic spadá. "Otec Zenon pomáhal vybudovat tento kostel a sem také patří," dodal.\nPolicie už prošetřuje stížnosti občanů, že hrob porušuje zákony, podle kterých může být pouze na hřbitově. Hygienici ale mají jasno: poslední místo odpočinku na parkovišti je nelegální.\n"Zákon mluví jasně: mrtví mohou být pochovaní jen na hřbitově. Vysvětlovali jsme to diecézi i starostovi, ale stejně ho tam pohřbili," říká mluvčí hygieniků Halina Madraová.\nTémata: Dolnoslezské vojvodství, Katolická církev, policie, Polsko, Církev, hřbitov


Statistika nekouše! | Statistika&My - měsíčník Českého statistického úřadu\nStudovala jste hospodářskou politiku na VŠE v Praze. Kam vás tenhle obor směroval?\nZasahoval do všech oblastí společnosti a vědění. Já jsem si z volitelných předmětů často vybírala ekonomickou analýzu a dějiny. Mou vedlejší specializací byla ekonomická žurnalistika.\nMěla jste příležitost na VŠE učit…\nAno, učila jsem hospodářské dějiny. Ale náhodou jsem objevila zajímavou nabídku práce z ČSÚ v regionální pobočce v Ústí nad Labem a rozhodla jsem se ji na rok přijmout, abych získala praxi.\nNa jaké pozici jste pracovala?\nPracovala jsem v informačních službách. Ta práce mě nesmírně bavila, už v neděli jsem se těšila na pondělí… Ale po roce jsem opravdu odešla. Ovšem záhy jsem zjistila, že přes všechny benefity bych nové zaměstnání nedělala tak ráda. Vrátila jsem se na Úřad. Ještě další tři roky jsem v informačních službách pomáhala uživatelům najít, co potřebovali, psala analýzy a hledala cesty, jak přiblížit statistiku laikům. Byla to velmi pestrá práce. Od všeho něco.\nV roce 2005 absolvovala obory hospodářská politika a ekonomická žurnalistika na FN VŠE v Praze. Začínala v oddělení informačních služeb ČSÚ v Ústí nad Labem. O pět let později byla pověřena vývojem nové metody odhadu zahraničního obchodu v podmínkách jednotného trhu EU v odboru národních účtů ČSÚ. Stala se respektovanou odbornicí na odhad vývozu a dovozu a dopady globalizace na statistiku. V roce 2014 byla jmenována vedoucí oddělení čtvrtletních odhadů v odboru národních účtů. Autorka několika tematických publikací ČSÚ. Její kniha O složitém jednoduše je první populárně naučnou knihou ČSÚ určenou laické veřejnosti.\nJenže pak přišla nabídka z odboru národních účtů…\n… a ta se neodmítá. Jde o špičkové pracoviště ekonomické statistiky se širokým záběrem, opět v podstatě od všeho trochu. Náš nejznámější ukazatel – hrubý domácí produkt – je jen jedním z mnoha…\nPřestože jste byla na národních účtech, věnovala jste se statistice zahraničního obchodu. Jak to?\nOdstartoval to vstup ČR do Evropské unie a změna obchodních pravidel. Jelikož se na jednotném trhu EU zboží pohybuje volně, tradiční celní statistika, která sledovala pohyb zboží přes hranice, přestala poskytovat relevantní obraz skutečnosti. Vyřešit tento problém byl můj první úkol. Tvořila jsem takový „most“ mezi národními účty a statistikou zahraničního obchodu. Hledali jsme vhodné datové zdroje a vymýšleli metodu, která by o vývozu a dovozu české ekonomiky poskytovala věrohodné a smysluplné údaje. Tak vzniklo národní pojetí zahraničního obchodu.\nČSÚ publikoval metodu národního pojetí zahraničního obchodu v roce 2011. Jakou roli v tom sehrála skutečnost, že ČSÚ má k dispozici individuální daňová přiznání k dani z přidané hodnoty?\nByl to základ úspěchu. Statistika zahraničního obchodu je velmi dobrým příkladem toho, jak důležité je využívání administrativních zdrojů dat ve statistice. Kvalitní údaje z celní statistiky, přesněji ze systému Intrastat a Extrastat, tvoří i nadále základ, ale bez přiznání k DPH bychom se dnes neobešli.\nHodně se mluví o vlivu globalizace na statistiku. Jak se statistika s těmito trendy vyrovnává?\nJe to velká výzva, která vyžaduje mnoho úsilí. Národní pojetí zahraničního obchodu je důkazem, že to jde. Je to příklad, jak by statistika měla reagovat na změny, které přináší globalizace. Ale většinou takové změny potřebují čas. ČSÚ sice publikoval novou metodu SZO už v roce 2011, ale uvnitř Úřadu i v evropských institucích ještě dlouho převládala určitá skepse. Uživatelé nemají rádi změny. Až v roce 2014 bylo národní pojetí prezentováno jako hlavní makroekonomický ukazatel vývozní výkonnosti ČR. Byla to dlouhá cesta…, ale ukázalo se, že bylo správné se po ní vydat.\nJak se vaše „know-how“ ujalo na mezinárodním poli? Neprojevily o metodu zájem i další evropské země?\nProblémy s odhadem vývozu a dovozu samozřejmě řeší i další státy Evropské unie. Řada zemí už se vydala naší cestou nebo přinejmenším z naší metody vychází.\nDíky mezinárodnímu uznání nové metody odhadu vývozu a dovozu jste se stala uznávanou expertkou. Ale to není váš jediný pracovní úspěch…\nTen druhý, spíš chronologicky než významem, je pro mě převzetí čtvrtletního odhadu HDP po dlouholetém „tvůrci“ tohoto systému v ČR Janu Hellerovi. Takové „přechodné“ období je vždy složité…\nTo zní velmi skromně. Stala jste se vedoucí oddělení v odboru národních účtů. Jaké to je, mít na starosti nejsledovanější informace o ekonomickém vývoji?\nVyžaduje to hlavně velmi dobře sehraný tým lidí a dobrou přípravu. K odhadu potřebujeme širokou škálu podkladových dat. Samotný odhad už je záležitostí relativně malého okruhu lidí, ale všechno stojí a padá s kvalitními údaji od mnoha kolegů nejen z národních účtů. Dalo by se říct, že ke čtvrtletnímu odhadu HDP a souvisejících ukazatelů přispívá většina zaměstnanců ČSÚ a mnozí to možná ani netuší… Jakmile dostaneme poslední podklady, vše musí „běžet jako na drátku“. Už není čas na technické nebo metodické zádrhele, protože tři až čtyři dny poté musí být odhad zveřejněn.\nLaická veřejnost často neví, jak statistické údaje o naší ekonomice vznikají a o čem ve skutečnosti vypovídají. Zneklidňují vás víc lidé, kteří ekonomické ukazatele špatně interpretují, nebo ti, kteří nekriticky věří všemu, co „říkali v televizi“ nebo „psali v novinách“?\nHodně si všímám, jak média nebo lidé, kteří v nich dostanou prostor, zacházejí s čísly. Myslím si, že člověk by měl obecně víc kriticky přemýšlet než pasivně přijímat. Oceňuji každého, kdo se nebojí zeptat, když něčemu nerozumí.\nProto jste se rozhodla napsat populárně naučnou knihu O složitém jednoduše?\nAno, byl to jeden z důvodů. Prvním impulzem byli lidé z mého okolí, jejichž otázky začínaly stejně: „Ve zprávách jsem slyšel, že… a nechápu to.“ Uvědomila jsem si, že každý den kolem nás krouží spousta čísel a že se v nich řada lidí příliš neorientuje, i když jsou vzdělaní a zajímají se o svět.\nKomu je vlastně kniha určena?\nKnížka je určena všem, kteří se chtějí ve světě čísel vyznat. Zvídavá veřejnost tam najde to základní, studentům kniha nabízí jiný způsob vysvětlení než učebnice, zaměstnancům ČSÚ pomůže pochopit některé pojmy, a snad i odborníky potěší. (úsměv)\nTvrdíte, že „statistika nekouše“. V čem jako autorka spatřujete její největší benefity?\nObecně bych řekla, že je to stručnost, s níž je každé téma zpracováno, a také skutečnost, že kniha je psaná pro českého čtenáře a obsahuje především příklady z české statistické praxe. Pokud bych měla vyzdvihnout konkrétní témata, která jsem se snažila podat „jinak“, pak jsou to kapitoly v závěru knihy týkající se zřetězených a stálých cen čili dvou odlišných konceptů odhadu reálného růstu. Ty už jsou určeny spíš studentům. Jsou doplněny o schéma vzájemně propojených tabulek, které jim, doufám, vnesou do celé záležitosti jasno.\nČím se tahle knížka liší od publikací, které vám už ČSÚ vydal?\nJe jiná snad v každém směru. Vnímám ji opravdu jako knížku, nikoliv publikaci. Knížka si se čtenářem povídá, je trochu rozverná a malinko hravá. To si odborná publikace nemůže dovolit. Proto i její příprava byla velmi odlišná od toho, co jsem znala. Spolupracovala jsem s tvůrčími lidmi, jimž statistika mnoho neříká, ale jsou to profesionálové, kteří dokázali z „pouhých textů“ vytvořit „designový kousek“. (úsměv)\nNa knize O složitém jednoduše se autorsky podílel ilustrátor Tomáš Zima. Nakolik jste s ním při tvorbě knihy spolupracovala?\nTvorba ilustrací je stejně tvůrčí jako psaní. Ilustrace dotvářejí knihu, vyprávějí i vlastní příběhy nebo z jiného úhlu pohledu glosují témata. V několika případech jsem měla konkrétní představu o tom, jak by mohla ilustrace na dané téma vypadat, ale většina důvtipných obrázků vznikla v představách pana Zimy. Moje úloha spočívala v tom, vybrat z každého tématu to podstatné a inspirovat…\nV závěru knihy se přimlouváte za podporu statistické gramotnosti. Proč je podle vás tak důležitá?\nČasto se mluví o finanční gramotnosti, ale na tu statistickou se zapomíná. Kdybychom žili v jeskyni, důležitá by nebyla ani jedna. Ale žijeme ve světě čísel. Čísla se stávají nástrojem ve snaze dodat váhu nějakým tvrzením, šokovat, prodat, ale i manipulovat. Čísla nám pomáhají vytvářet názor. A pokud čísla přeceňujeme, nebo podceňujeme, tak riskujeme, že se jako jedinci, a v konečném důsledku i jako společnost, budeme rozhodovat špatně.\nJe to tedy symbolické, že knížka vychází v roce, kdy je české statistice sto let?\nV průběhu století se údaje vydávané ČSÚ staly díky moderním technologiím historicky nejdostupnějšími a uživatelé nejaktivnějšími. O to důležitější je hledat a najít společný jazyk. Knížka O složitém jednoduše by k tomu mohla přispět. Já osobně ji vidím jako dárek nás, statistiků, pro naše uživatele při vykročení do další stovky let. Symbolická je i cena sto korun, za kterou se kniha bude prodávat.\nLáká vás nějaké téma, které byste ráda zpracovala jako volné pokračování O složitém jednoduše?\nAno, ale nechám si ho pro sebe. Snad jednou… až získám další zkušenosti a ještě se toho hodně naučím.\nKdybyste byla oslovena jako respondentka průzkumu tzv. well being, jak byste vyhodnotila svou aktuální spokojenost s prací a s osobním životem?\nPrávě teď si naplno užívám mateřství. Nová role, úžasný pocit. Takže se přiznám, že vše ostatní jde trochu stranou. Pokud se v myšlenkách vracím k práci, samozřejmě převládá pocit spokojenosti. Jinak bych ji nedělala. Baví mě a vidím v ní smysl.\nCo říkáte na tvrzení hlavního ekonoma společnosti Google Hala Variana, že v příštích deseti letech bude statistika „sexy zaměstnáním“?\nA ona jím snad není!? (smích)


11 fotografických tipů a triků pro lepší fotografie ze smartphonu - Telefony\n11 fotografických tipů a triků pro lepší fotografie ze smartphonu\n- Za posledních zhruba deset let jsme byli svědky krachu trhu s kompaktními fotoaparáty, exploze sdílení fotografií a chytré telefony vyvinout v nejdůležitější kamery v okolí. Současně se výkon fotoaparátu vyvinul v nejdůležitější aspekt těchto telefonů. Nejde o srozumitelnost hovorů, ale o kvalitu fotografií.\nNeříkáme, že už není prostor pro skutečné fotoaparáty - daleko od toho - ale pro běžného uživatele se smartphone stal fotoaparátem, který jde na kameru. Ať už máte nejdražší vlajková loď iPhonu nebo nejlevnější základní úroveň Androidu „Shromáždili jsme několik nejlepších tipů, abychom zajistili, že z fotoaparátu svého telefonu vytěžíte maximum.\n1. Vyčistěte čočku\nFotky, které vypadají trochu mléčně? To je největší problém, který na kamerách smartphonů vidíme. Protože je objektiv tak malý, velmi snadno se zašpiní, když telefon používáte na jiné věci. Strávíte celý den tápáním v telefonu, takže se ujistěte, že smažete tyto rozmazané skvrny, než začnete praskat.\nTo je obzvláště problematické, když vyjde sluneční krém - setřete jej a získáte lepší obrázky. To je také důležité na přední kameře. Chcete, aby ty selfie byly hvězdné, a tak si najděte čas na setření potu, mastnoty nebo makeupu z objektivu, abyste vypadali ostře.\nFocus vytvoří fotografii. Fotoaparáty se za posledních několik let výrazně zlepšily při zaostřování na předmět, ale nemíří a nemačkají tlačítko. Udělejte si čas, abyste se ujistili, že to, co chcete vyfotit, je zaostřené.\nMnoho chytrých telefonů nabízí dotykové ostření. Stačí se na displeji soustředit na to, co chcete, a často to jednoduše zapadne na místo. Pokud se nezaostří, budete možná příliš blízko, zvláště pokud se jedná o něco malého. Zkuste se trochu posunout zpět.\nNověji příchod režimů „bokeh“ nebo portrétu do fotoaparátu znamená, že je snadné vytvořit efekt hloubky ostrosti. I když to může odstranit rušivé detaily z pozadí a pomoci objektu pop, ale také to může vypadat trochu uměle. Mnoho telefonů vám umožňuje měnit sílu tohoto efektu a často jeho malé snížení vytvoří lepší celkový výsledek. Je ale načase posoudit, zda fotografie s tímto efektem vypadá lépe, nebo ne.\nZamyslete se nad tím, na co se díváte a co se váš obrázek snaží ukázat. Poté můžete velmi snadno změnit tvar své fotografie, ale pokud je plná rušivých prvků na pozadí nebo není jasné, co fotíte, nikdy to nebude vypadat skvěle. Zastavte se a přemýšlejte o fotografii, kterou chcete lidem skutečně ukázat, a o tom, co chcete, aby při pohledu na ni cítili.\nFotografové často používají pravidlo třetin, aby dostali objekt do ideální polohy. Představte si scénu s mřížkou tic-tac-toe přes vrchol. Důležité věci by měly být zarovnány podél těchto čar nebo v průsečíku těchto čar, aby měl největší dopad. Je to jednoduché a funguje to.\nExistují další snadné triky, jako je použití okrajů, jako jsou ploty nebo cesty, k vtažení diváka do obrazu a lepšímu vnímání hloubky a měřítka - a věnujte pozornost horizontu - je vaše fotografie na úrovni?\n4. Sledujte slunce\nSlunečné podmínky jsou skvělé pro pořizování krásných snímků s bohatou modrou oblohou a nádhernou zelení, ale při vytahování telefonu myslete na to, kde je slunce. Střílejte příliš blízko ke slunci - tj. Směřujte k němu - a možná zjistíte, že scéně dominuje obrovská světelná závora nebo že jsou objekty masakrovány vyfukovanými světly bez detailů v těchto oblastech.\nPokud k tomu dojde, zkuste použít objektiv k zastínění rukou a ujistěte se, že není v záběru, a můžete dosáhnout skvělého výsledku. Při fotografování lidí sledujte, kam ty stíny padají, a přemýšlejte o nejlepší straně, ze které pořídíte záběr - nechcete krásnou siluetu před krásným pozadím, protože jste například neměli za to, že je za nimi slunce - ale zírat do slunce na portrét je oslnivé i pro předmět.\njak změnit nastavení messengeru\nSlunce však může také nabídnout spoustu příležitostí a použití nízkého slunce k vytváření siluet a dlouhých stínů je skvělý způsob, jak získat něco trochu jiného. Na výše uvedeném obrázku je to nejen fotografování na slunci, ale také použití režimu portrétu k vytvoření neobvyklých výsledků.\n5. Zvažte blesk\nBlesk v telefonu není skvělý a v mnoha případech dosáhnete mnohem lepších výsledků bez použití blesku na zadní straně. Se zvyšujícím se výkonem za zhoršených světelných podmínek může být vypnutí blesku to nejlepší, co uděláte. Natáčení na koncertě v temných podmínkách? Blesk se stejně nedostane na jeviště, takže jej vypněte. V zoo střílet přes sklo? Nejen, že špatně fotíte, ale děsíte zvířata. Nestrašte zvířata.\nBlesky ale mohou být užitečné. Zadní blesk může být nejúčinnější, když fotografujete za denního světla a objekt je ve stínu - může poskytnout skvělé výsledky při portrétování. Přední blesk vám často může pomoci pořídit si selfie v temných podmínkách, kde byste jinak nedostali vůbec nic. Takže i když bychom řekli, že 90 procent času vám bez něj bude lépe - pamatujte, že je tam pořád.\njak oklamat pokémona\n6. Udržujte stabilní\nTo platí pro smartphony stejně jako pro jakýkoli fotoaparát. Pokud ji budete udržovat v rovnováze, získáte mnohem lepší fotografie. Neškrábejte tlačítko, držte věci pevně a udělejte si čas. Zatímco mnoho telefonů nyní nabízí optickou stabilizaci obrazu a AI korekci pro podání ruky, být stabilní je často to nejlepší, co můžete udělat.\nMohlo by to být tím, že telefon lépe podporujete - spíše dvěma rukama než jednou - může se stát, že budete muset na fotografii zpomalit, než spěchat, nebo to může být tak, že budete telefon podporovat na něčem pevném, jako je stůl nebo stěna.\nI když je to tak trochu nutnost nosit stativ, s chytrými telefony se flexibilním stativem a držákem na smartphone otevírá svět možností - nemožných selfie, měsíčních záběrů, nočních fotografií, za které zemřete - nebo delší expozice které z vody dělají kouř.\n7. Použijte noční režim\nNoční režim je největší posun ve fotografování smartphonů, který za posledních 5 let nastal. Tuto možnost budete mít pouze v případě, že máte nedávný telefon, ale nejnovější telefony Google, iPhony, Huawei, Samsung a další mají nějakou noční možnost. Pokud je noc, použijte ji.\nNoční režim důležitě dává telefonu představu o tom, jaký výsledek vlastně hledáte, a nasadí spoustu technologií k vyčištění, opravě a vytvoření fotografie, kterou stojí za sdílení a péči. Většina nočních režimů vám umožní pořizovat scény z ruky, které na smartphonu ještě před několika lety nebyly možné - zatímco některé vám s větší podporou poskytnou delší expozice pro ještě lepší výsledky. Nemusí to být ani super arty - mohli by to být jen přátelé na noc.\nNa iPhonu se noční režim automaticky zapne za správných podmínek, ale na některých jiných telefonech jej možná budete muset vybrat.\n8. Použijte hardware fotoaparátu vašeho telefonu\nToto je trochu zbytečné, ale smartphony začaly přidávat více čoček, což znamená více příležitostí. Nyní mohou pořizovat lepší zoomové fotografie, ale mnohé nyní nabízejí také širokoúhlé. To znamená, že můžete na své fotografii získat mnohem více a vytvářet nové kompozice. Některé telefony nabízejí druhý fotoaparát pro „data“, ale na to nespadají - raději bychom měli širokoúhlý objektiv, který místo toho pořídí skvělé fotografie.\nUdělejte si proto čas, abyste se dozvěděli, co váš telefon skutečně umí, a pak jděte ven a udělejte to. Největší věcí každého fotoaparátu je samozřejmě pořídit více fotografií, i když to znamená vymazání mnoha z nich. Nejlepší výsledky z vašeho telefonu přijdou s vědomím, jaké výsledky z něj získáte při používání fotoaparátů, které nabízí - a samozřejmě s tím, co fotografovat.\n9. Software na záchranu\nVšechny výše uvedené fotografie jsou přímo z telefonu bez jakýchkoli úprav. Všechny smartphony však používají spoustu softwaru nebo umělé inteligence k vyčištění obrázků a získání příjemnějších výsledků. Podobně jako Apple, Samsung, Huawei a Google vám všechny vylepší vaše obrázky. Google možná posouvá věci o něco dále, protože Google Photos dokáže na pozadí vytvářet ještě dramatičtější výsledky.\nExistuje však celá řada aplikací, které vám umožní upravovat, od běžných aplikací, jako jsou Google Photos nebo Apple Photos, je snadné rychle provést několik změn na fotografii a dosáhnout tak většího dramatu. To může znamenat přidání kontrastu, snížení jasu nebo zvýšení sytosti pro větší úder. Aplikace jako Snapseed nebo Photoshop Express dokážou na vašem telefonu úžasné věci pouhým několika klepnutími. Můžete najít další skvělé aplikace pro iPhone zde nebo pro Android zde .\n10. Nepoužívejte kamery v aplikacích\nNepoužívejte fotoaparát Instagramu. Pokud chcete pořídit skvělou fotografii a podělit se o ni se svými následovníky, pořiďte fotografii pomocí běžného fotoaparátu v telefonu a poté ji přidejte na Instagram nebo na jakoukoli platformu, na kterou ji posíláte. Proč? Protože tyto aplikace nevyužívají všechny dovednosti, které váš telefon nabízí. Procházení kamerou v aplikaci vám často poskytne nejhorší obrázek, jaký může váš telefon pořídit, a chybí vám věci jako AI, výběr objektivů a noční režim.\nChcete -li pořizovat fotografie jako profesionál, musíte ji pořídit běžným fotoaparátem, provést jakékoli úpravy a poté ji sdílet prostřednictvím zvolené platformy.\n11. Vertikální videa\nDobře, takže to není fotka - ale je to horký brambor. Fungují svislé fotografie - dokonce i velmistři malovali portréty, um, portrét - ale musíme mluvit o videu. Svislé video funguje pouze v případě, že osoba, která si toto video prohlíží, si jej prohlíží na telefonu, jako v příbězích Instagram. V televizi to nefunguje, vzhledem ke zjevnému problému, že váš televizor sám není svislý, ale je vodorovný.\nTakže když zvažujete všechny skvělé způsoby, jak vylepšit fotografie, věnujte pozornost také videu. Pokud natáčíte video z něčeho úžasného, co se děje, které budete chtít jednoho dne sdílet na velké obrazovce, prosím, prosím, prosím, otočte telefon do vodorovné polohy, abychom se nemuseli dívat na rozmazané okraje.\nNebo zvažte zarámování videa tak, aby fungovalo ve svislém, vodorovném i čtvercovém formátu, abyste měli v budoucnu největší možnosti.\njak získat více úložiště na xbox one


Irvin Venyš, Ivo Kahánekfoto: Jan Poledna\nNebude snad nespravedlivé, nebo hanlivé tvrdit, že zahajovací koncert záměrně sestával z děl, která si posluchač dokáže vychutnat a snad i oblíbit již při prvním poslechnutí. Sonáta pro klavír č. 7 Viktora Ullmanna, která tvořila jeden z vrcholů zahajovacího večera, představuje jedno z autorových nejpřístupnějších děl. Druhý večer festivalu Věčná naděje si podobné servítky nebral. Koncert zahájila Suita pro klavír op. 13 brněnského židovského skladatele Pavla Haase. Přestože nelze v případě Haasovy skladby mluvit vyloženě o posluchačské nepřívětivosti, přece jen může úctyhodné množství stále se objevujících a zanikajících kratičkých motivů působit při prvním poslechnutí méně srozumitelně. Haasova suita navíc neklidně těká mezi několika různými stylovými tendencemi, a tak není neobvyklé naslouchat kaleidoskopické přehlídce humoru, lyriky i tragiky. Ivo Kahánek je bezesporu interpret schopný dobře vycítit a následně usměrnit náladu i směřování skladby, tato vlastnost se však paradoxně byla ve spojení s pestrou vnitřní strukturou Haasovy skladby někdy na obtíž. Kahánkova interpretace Haasova díla až příliš vycházela z romantického základu klavíristova repertoáru. Pro Kahánkovu hru je charakteristická výrazná práce se značně rozvolněným tempem, která v romantičtěji pojatých dílech funguje znamenitě, avšak zde nenachází dostatek prostoru pro smysluplné užití a plné rozvinutí. Nastává nečekaná situace – mnoho motivů mělo skladbou pouze prosvištět a dotvořit pestrý přehled melodií, v Kahánkově interpretaci však i tyto drobnější fragmenty získávaly dramatická zpomalení, která v podobně rychlém sledu nezvládla naakumulovat potřebné hudební napětí.\nIvo Kahánek, Irvin Venyšfoto: Jan Poledna\nTaké v Sonátě pro klavír č. 6 Viktora Ullmanna se Kahánek snažil stavět na rozvolněném tempu a byť někdy výsledek vyzněl výtečně, jindy představoval spíše nečekané hudební rozuzlení. Jak však zářil klavíristův projev při Sonátě pro klavír přerovského skladatele Gideona Kleina! V méně roztříštěném a útržkovitém díle získal Kahánkův podpis nepopiratelné lyrické krásy. Zde se totiž nacházel prostor pro delší budování hudebního napětí, které bylo působivě rozvedeno správným směrem. Důležitou část programu tvořil také klavírní cyklu V mlhách skladatele Leoše Janáčka. Cyklus zazněl již na zahajovacím koncertu v provedení Martina Kasíka. Oba klavíristé studovali pod vedením Ivana Klánského a pro ty, kteří navštívili oba koncerty, se tak jednalo o dobrou příležitost poznat a porovnat interpretační styly obou hudebníků. Troufám si tvrdit, že zatímco objektivnější interpretační styl Martina Kasíka se k dílům terezínských autorů – nebo alespoň těm na festivalu zatím uvedeným – hodí lépe, Kahánek naopak exceluje u skladeb s tradičnějším kompozičním pojetím.\nNedílnou součástí večera byly také skladby Sonáta pro klarinet a klavír od amerického židovského skladatele Leonarda Bernsteina, který by tento rok oslavil sté narozeniny, a Suita pro hoboj (klarinet) a klavír skladatele Pavla Haase. Klarinetista Irvin Venyš se v obou skladbách pohyboval v melodických i dynamických extrémech, které zvládal s lehkostí a intonační jistotou. Suita Pavla Haase navíc hýřila nejen zjevnými hudebními citacemi, ale také stylizovanými prvky a náznaky židovské hudební kultury, jejíž vnitřní pochody se Venyšovi podařilo zdůraznit. Snad jen barva zvuku byla místy příliš „vzdušná“, „dechová“, vzhledem k opravdu výrazné dynamice je však toto celkem pochopitelné.\nDruhý z řady koncertů festivalu Věčná naděje představil širší tvorbu terezínských autorů a kromě poutavé a neotřelé dramaturgie stavěl především na kvalitních interpretačních počinech. Klavírista Ivo Kahánek i klarinetista Irvin Venyš potvrdili, že sejdou-li se vhodní interpreti, skladatelé a dramaturgové, nemůže to dopadnout zle.\nVíce z této kategorie: « Komorní zahájení festivalu Věčná naděje\tMěsto Terezín, stanice Věčná naděje »