Kronika 2002 - Oficiální stránka obce Žehuň\nKronika obce Žehuň - rok 2002\nVšeobecně se soudilo, že svět oslavoval letos příchod nového roku klidněji. Silvestrovská noc proběhla ve většině metropolí v porovnání s loňským rokem, kdy lidstvo vstupovalo do nového tisíciletí s bujarým veselím, tentokrát méně okázale. Evropané uvítali euro, newyorčané vzpomínali na tragické události 11.září * minulého roku, čeští policisté o silvestrovské noci nemuseli téměř zasahovat. V Žehuni se na přelomu roku setkali občané opět u vánočního stromku na návsi a obloha se i tentokráte rozzářila množstvím barevných raket. Novoroční ráno, přecházející líně v podmračený den se sněhovými přeháňkami, bylo podobné tomu minulému - kolem stromku i ve vzdáleném okolí zbytky pyrotechniky a dvě láhve od sektu. Na odpolední procházku vylákal pošmourný den jen několik málo rodin, rybník se špatným ledem a sněhovým příkrovem byl pustý. Jakoby se v Žehuni život zastavil.\nNovoroční projev prezidenta republiky Václava Havla, zaměřený na mravní lidské hodnoty letošního přelomového roku, na význam připojení České republiky k Evropské unii, na připravované volby i význam podzimního summitu Severoatlantické aliance, neušel ani tentokrát ostré kritice odpůrců Hradu. Nevraživost a rozpory Václava Klause s prezidentem republiky, které začaly už v roce 1997, trvaly i nadále a veřejnost soudila, že přetrvají až do volby nové hlavy státu, která se má uskutečnit v lednu budoucího roku. Na sklonku roku bylo ve hře o prezidentské křeslo několik kandidátů.\nOd půlnoci 1. ledna začala ve dvanácti členských státech Evropské unie platit nová společná měna - euro. Její slavnostní uvítání v unijní metropoli Bruselu provázel velkolepý ohňostroj a tóny Smetanovy symfonické básně Vltava. Pařížané nemeškali a s příchodem Nového roku vyrazili vystát fronty k bankomatům, aby si mohli vybrat první platné bankovky. Tradičně ve víru davové zábavy vítali rok 2002 a příchod eura Němci. Na silvestrovské párty pod širým nebem v Berlíně se za třeskutého mrazu sešlo kolem milionu lidí.\nPrávem se očekávalo, že na cestě České republiky do Evropské unie bude letošní rok rozhodující. V počtu uzavřených kapitol se Česká republika k 1. lednu tohoto roku dostala s dvaceti čtyřmi kapitolami na druhé místo spolu s Kyprem a Maďarskem, první bylo Slovinsko.\nOd 1. ledna se zvýšila minimální mzda na 5 700,-Kč, vzrostly nemocenské dávky zhruba o deset procent, minimální měsíční odvod zdravotního pojištění 675,- Kč se změnil na 700,- Kč. V tomto roce podražil plyn a elektřina, služby na poštách, jízdné na železnici a v autobusové dopravě, vodné a stočně, teplo, telefony a nájemné.\nNa XIX. zimních olympijských hrách v americkém Salt Lake City, jichž se účastnilo z naší země rekordních 78 sportovců, vybojoval akrobatický skokan Aleš Valenta zlato a lyžařka Kateřina Neumannová bronz.\nNapětí mezi Rakouskem a Českou republikou kvůli atomové elektrárně Temelín trvalo téměř až do konce roku, kdy teprve podepsání podmínek pro vstup naší země do Evropské unie dalo naději, že se napětí zmírní.\nV březnu neunikla pozornosti našich občanů výprava šesté polní nemocnice do Afghánistánu a chemické roty v počtu 250 mužů do Kuvajtu. Problém vyvolala otázka, kdo uhradí potřebné náklady. V názorech na tuto misi se lidé rozcházeli.\nDiskuse kolem platnosti Benešových dekretů neustávaly. Některé evropské země, podněcované rakouskými a německými revanšisty, je bezprostředně začaly spojovat s naším vstupem do Evropské unie.\n8. května vzpomínala celá Evropa, že před padesáti sedmi lety skončila druhá světová válka. V Žehuni jsme mohli vidět prapor pouze na budově obecního úřadu. Nejinak tomu bylo i 28. října v Den vzniku samostatného československého státu a 17. listopadu v Den boje za svobodu a demokracii.\nZadlužování České republiky pokračovalo. Schodek vládního rozpočtu za tento rok činil 45,7 miliard korun. Celkově obnášel státní dluh 380 miliard korun a za poslední léta se zdvojnásobil. V celé České republice došlo na sklonku roku k zadlužování měst a obcí. Nejvíce se zadlužovaly malé obce. Na vině byly i povodně. Žehuňský obecní úřad hospodařil vyrovnaně.\nPřírodní katastrofy, postihující lidstvo od nepaměti, si vybraly tentokrát za svou oběť Evropu a zvláště krutě zasáhly naši zem. Lednová sněhová kalamita, označovaná jako největší za posledních patnáct let, ochromila podstatně dopravu i v našem kraji. Ze všeho nejhorší však byly srpnové povodně, které postihly 15 procent země včetně Prahy. Jejich škody se odhadovaly na 60 až 100 miliard korun. Naše obec zažila 21. června vichřici, jakou nikdo z místních lidí za celý svůj život nezažil.\nV září došlo v České republice ke změně telefonních čísel podle norem Evropské unie. Podle této úpravy se místo 159 uzlových telefonních obvodů zavedlo 14 telefonních obvodů s novými směrovými čísly.\nAni v tomto roce neustaly problémy s financováním nemocnic. Lékaři se domáhali zvýšení platů o 4 500,-Kč, ale ministryně zdravotnictví přislíbila navýšení v průměru o 1 500,-Kč.\nNapětí mezi stranami čtyřkoalice vyústilo k jejímu rozpadu.\nSebevražedné útoky Palestinců proti Izraeli pokračovaly a po nich následovaly odvetné akce Izraelců.\n8. listopadu byl schválen rozpočet vlády pro příští rok se schodkem 111 miliard 300 milionů korun. Hlasovaly pro něj ČSSD, KDU-ČSL a Unie svobody. Parlament tento rozpočet schválil na své schůzi 17. prosince těsnou většinou.\nNa celém světě sílil odpor proti chystané válce Spojených států proti Iráku. Na několikadenním antiglobalistickém celoevropském fóru ve Florencii, jehož se účastnilo na půl milionu převážně mladých lidí, zaznělo mínění, že se jedná o válku o ropu, o válku ve prospěch imperialismu. Ukázalo se, že přichází nová mladá levice.\nNejvýznamnější a nejvíce sledovanou událostí tohoto roku se stalo zasedání Severoatlantické aliance a Severoatlantické rady partnerství, které se konalo ve dnech 20. až 22. listopadu v Praze. Účastnili se ho vrcholní představitelé 46 států včetně prezidenta Spojených států George Bushe a četný doprovod spolu s třemi tisíci novinářů z celého světa. Z členských zemí byly zastoupeny Belgie, Česká republika, Dánsko, Island, Itálie, Kanada, Lucembursko, Spojené státy americké, Velká Británie, Francie, Německo, Polsko, Maďarsko, Nizozemsko, Norsko, Portugalsko, Řecko, Španělsko a Turecko. Z kandidátských zemí to byly Albánie, Bulharsko, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Makedonie, Slovensko, Slovinsko, Chorvatsko a Rumunsko. Přítomni byli i zástupci partnerských zemí Arménie, Rakousko, Bělorusko, Finsko, Ázerbájdžán, Gruzie, Irsko, Kazachstán, Kyrgyzstán, Moldávie, Rusko, Švédsko, Švýcarsko, Tádžikistán, Turkmenistán, Ukrajina a Uzbekistán. Na zasedání se jednalo o budoucnosti NATO ve změněném světě, o prevenci a boji proti terorismu, členové sdělovali, jak zvýší své vojenské kapacity, schválil se vznik jednotky rychlého nasazení, hovořilo se o zapojení jednotlivých členů do chystané americké operace proti Iráku, o rozvoji vztahů s Ruskem a Ukrajinou. Za řádné členy Severoatlantické aliance byly na pražském summitu přijaty Bulharsko, Estonsko Litva, Lotyšsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko, takže se NATO rozrostlo na dvacet šest zemí.\nZ bezpečnostních důvodů se centrum Prahy, zvláště okolí Kongresového centra, změnily doslova v opevněné město s četnými zátarasy a výlohami zakrytými dřevěnými deskami. V mnohých školách dostali žáci týdenní volno, někde byla výuka dobrovolná a změnila se na náhradní program. Uvádělo se, že Prahu v tyto dny opustilo až 200 000 obyvatel. Přestože se očekávalo v souvislosti se summitem deset až dvanáct tisíc antiglobalistů, jejich počet se pohyboval jen kolem tisíce, zatímco policistů se v Praze soustředilo na dvanáct tisíc. Řada zahraničních skupin poté co zjistila, že je obtížné přes hranice se do republiky dostat, zrušila svůj záměr se sem vypravit. Pochody anarchistů narážely na neproniknutelnou stěnu policistů - těžkooděnců. Díky tomu zůstala Praha násilností ušetřena. Náklady na zajištění bezpečnosti účastníků summity a občanů činily 620 milionů korun. Ne všichni demonstrující však mysleli na násilnosti. Dokazují to slova jednoho z nich: „Protestuji za mír, za lásku, proti válce.“\nSummit NATO byl okrajově také spojen s rozloučením odcházejícího prezidenta Václava Havla s představiteli zúčastněných států. Rozloučení a předání daru, včetně banketu a recepce na Hradě pro 720 osob, bylo vskutku velkolepé. Pravdou je, že navzdory kritikám některých českých občanů i politiků zaujímá prezident Havel v zahraničí vysoký kredit a jeho přátelskými vztahy s americkými prezidenty se může těšit málokterý evropský politik.\nZatímco Severoatlantická aliance oficiálně dostala přídomek demokratické obranné seskupení a její přívrženci vyzdvihovali její obranný účel, odpůrci označovali NATO za útočný pakt, usilující o světovou nadvládu a Američany nazývali největšími teroristy na světě. V Rusku se zase šířily názory, že Evropa se sjednocuje za účelem války proti Rusku. Celorepubliková anketa dosvědčila, že 61 procent našich občanů s účastí České republiky v NATO souhlasí.\n27. listopadu zahájili v Iráku svou činnost zbrojní inspektoři. Nicméně se soudilo, že Američané a Britové bez ohledu na výsledek inspekce válku proti Saddámu Husajnovi chystají a sami tento svůj úmysl nezakrývali a konali válečné přípravy.\nMezinárodním vojenským jednotkám se nepodařilo dopadnout Usama bin Ládina a zničit jeho organizaci Al-Káidá. Teroristé letos zaútočili na ostrově Bali a v moskevském divadle, kde drželi rukojmí. Z osmi set zadržovaných lidí jich při osvobozování 120 zahynulo.\nEkonomika se letos podobně jako loni potýkala se silnou korunou a slabou zahraniční poptávkou. Perspektiva ekonomiky byla určována třemi hlavními faktory, a sice ekonomickým vývojem v eurozóně, kurzem koruny a cenou ropy.\nV tomto roce přibylo opět zahraničních firem, které po ukončení daňových výhod od nás odešly podnikat dále na východ.\nDosud nejmasovější projev nevole českých zemědělců proti nerovným podmínkám ke vstupu do Evropské unie vypukl 4. prosince, kdy farmáři před vchod Ministerstva zemědělství nasypali hromadu hnoje a do oken házeli vejce, rajčata a brambory. Ministr zemědělství jim sdělil, že škody ve výši čtvrt milionu korun uhradí z jejich kvót. Další protestní akci zorganizovali zemědělci 12. prosince, kdy na vyjádření svých požadavků o větší podporu po vstupu do Evropské unie zablokovali několik hraničních přechodů.\nNa summitu v Kodani 13. prosince dokázali naši politikové po tvrdém vyjednávání dosáhnout zlepšení podmínek pro náš vstup a tudíž se domnívali, že 183 000 eur, na které dostali příslib, bylo maximum možného. Opozice a většina farmářů byly jiného názoru.\nPo dvanácti letech odešel z funkce její předseda Václav Klaus, když na jeho místo byl zvolen jako předseda ODS Mirek Topolánek. Václav Klaus kandiduje na prezidenta republiky za ODS. Kandidátem za ČSSD byl navržen Jaroslav Bureš a za KSČM Miroslav Kříženecký. Předsedou senátu byl opět zvolen Petr Pithard, který byl navržen jako další kandidát na post prezidenta republiky za KDU-ČSL.\n31. prosince uplynulo deset let od rozdělení Československé republiky na dva státy. Vzpomínalo se v Čechách i na Slovensku. Převládal názor, že rozdělením se oba státy více přiblížily a více získaly než ztratily.Vztahy obou zemí jsou na dobré úrovni.\nObecní zastupitelstvo se v tomto roce sešlo čtrnáctkrát, z toho čtyři zasedání byla veřejná.\nHospodaření obce za rok 2001\nCelkové příjmy činily\n3 595 892,88 Kč\n3 553 826,80 Kč\n42 066,08 Kč\nStav běžného účtu k 31.12. 2001\n765 316,09 Kč\nStav účtu IPB k 31.12. 2001\n32 582,05 Kč\nStav termínovaného vkladu k 31.12.2001\n178 173,78 Kč\nStav účtu FRB k 31.12.2001\nObec obdržela od Ministerstva místního rozvoje ČR dotaci ve výši 200 000,-Kč na opravu budovy čp. 11 pro poštovní úřad a od Ministerstva školství a tělovýchovy ČR 66 000,-Kč na pořízení počítače s Internetem pro obecní knihovnu.\nSchválený rozpočet na rok 2001 činil 2 780 000,-Kč , upravený 3 369 500,-Kč.\nPříjmy celkem 3 614 800,-Kč\n2 488 000,-Kč\nDotace ze státního rozpočtu činí 122 400,-Kč, z toho na státní správu 5 400,-Kč a příspěvek na žáky MŠ a ZŠ 117 000,-Kč, neinvestiční dotace na ZŠ, které obec požaduje od okolních obcí, činí 301 400,-Kč. Rozpočet je vyrovnaný a bude možné upravovat ho během roku.\nK akci vodovod se přihlásilo 122 občanů a čtyři podnikatelé: Ing. K. Horák, V. Malečková, H. Volejníková a B. Vaněček. Obec každému přihlášenému přispěla ze svého rozpočtu částkou 2 500.-Kč. Občané, kteří se přihlásí dodatečně do 31.10.2002, zaplatí 16 000.-Kč, po tomto termínu 40 000,-Kč. Někteří občané však dosud nezaplatili požadovanou částku za rok 2001. Podle nejnovějších plánů mají být na vodovodní síť napojeny obce Žehuň, Choťovice, Dobšice a Sány. Jednalo se také o napojení na vodovod Nový Bydžov, tlak by stačil, ale odběr vody by musel být nejméně 70%. Upřednostňuje se však napojení na Hradčany, pouze se přemísťuje trasa o několik set metrů blíže k Dobšicům, protože Povodí Labe nesouhlasilo s podvrtem v blízkosti přepadu. Do konce roku bylo schváleno územní rozhodnutí a umístění stavby vodovodního řádu pro obce Žehuň, Choťovice, Dobšice a Sány nabylo právní moci.\nOproti původnímu plánu se změnil postup prací při výstavbě kanalizace. V první etapě se má stavět čistička odpadních vod a stoková síť Libice nad Cidlinou, Kanín, Odřepsy, ve drudé etapě čistička a stoková síť Opolany, Opolánky, Oškobrh a Sány a teprve ve třetí etapě čistička a stoková síť Žehuň a Choťovice. Bylo vydáno územní řízení, žádalo se o stavební povolení a dotace.\nKromě dotací na vodovod, na výstavbu kanalizace a plynu žádal obecní úřad také o dotace na renovaci objektu čp. 11 a stavbu kabin a běžecké dráhy v areálu sportovního hřiště. Obecní zastupitelstvo začalo jednat ohledně napojení na plyn pro Žehuň a Choťovice s Obecním úřadem Žiželice a s Východočeskou plynárenskou společností. Byl dán příslib za předpokladu, že napojené obce uhradí zvýšení dimenze potrubí v částce 312 000,-Kč, tj. Žehuň 206 000,-Kč , Choťovice 106 000,-Kč.\nS platností od 1. července se zvýšily hodinové mzdy pomocným pracovníkům obecního úřadu z 35,-Kč na 40,-Kč.\nObecní úřad uzavřel novou pojistnou smlouvu na pojistné události ve výši 25 694,-Kč.\nS přechodem školy na právní subjektivitu zrušil obecní úřad organizační složky Základní škola, Mateřská škola, Školní jídelna, Školní družina a školní klub a zřizuje jednu příspěvkovou organizaci pod názvem Základní škola Dukelských hrdinů Žehuň 52. Starosta obce spolu s ředitelem školy vypracovali zřizovací listinu pro tento nový subjekt a obecní zastupitelstvo pověřilo vedením tohoto právního subjektu do konce školního roku 2002-2003 dosavadního ředitele Mgr. Víta Tretiníka.\nObecní zastupitelstvo schválilo na svém zasedání 16. září 2002 navrhované uspořádání územních celků a přechod obce pod pověřený úřad Kolín. Obecní úřad nesouhlasí se stanoveným matričním úřadem pro naši obec v Žiželicích a žádá, aby matriční úřad byl v obci III. stupně v Kolíně.\n13. listopadu se konalo ustavující zasedání obecního úřadu, na kterém byl starostou obce opět zvolen pan Václav Fišer a zvolení zastupitelé složili do jeho rukou poslanecký slib. Předsedou revizního výboru byla zvolena paní Jana Urbanová, předsedou finančního výboru Ing. Karel Horák.\nV letošním roce se konaly troje volby: 14. a 15. června do Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky, dále ve třetině obvodů senátní volby ve dvou kolech, a to 25.-26. října a 1.-2. listopadu a komunální volby 1. a 2. listopadu. V naší obci se do senátu nevolilo.\nParlamentním volbám předcházela jako obvykle mohutná agitace ve sdělovacích prostředcích, do rodin docházelo množství tiskovin nejrůznějších stran, kandidáti se představovali na četných mítincích, Václav Klaus použil i telefonickou agitaci.\nV rámci své předvolební kampaně navštívil naši obec i ministr vnitra a poslanec Mgr. Stanislav Gross, který ostatně navštívil Žehuň v minulosti již třikrát. Setkání s ním se 29. května na návsi účastnily desítky občanů místních i z okolních obcí. Diskuse byla bohatá a nechyběla v ní ani školačka páté třídy Terezka Cvrčková s dotazem: „Kdybyste, pane ministře, mohl vyslovit jedno přání, co byste naší zemi přál?“ Další dotazy účastníků setkání se týkaly trestu smrti, bezpečnosti občanů, nevýhod venkova proti městu, vysokých poplatků Telecomu, nákupu nadzvukových letadel, Benešových dekretů.\nČernou skvrnou na celé akci bylo plenění jahod a třešní místními chlapci v zahradě chalupářů Matějkových v bezprostřední blízkosti mítinku v době jeho trvání. To naštěstí uniklo pozornosti většiny přítomných.\nSetkání přineslo své ovoce v podobě vítězství ČSSD v Žehuni. Na okrese si tím vydobyla naše obec první místo v počtu odevzdaných hlasů pro tuto stranu.\nVýsledky voleb do Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR 14. a 15. června 2002 v Žehuni, v okrese, v kraji, celostátně:\nNárodní demokrat. strana\nCelkem zapsaných voličů v Žehuni 357.\nPočet volících v Žehuni 240 - 67,22%.\nVolby prováděla volební komise ve složení předseda Stanislav Dolejš, zapisovatelka Marcela Ševčíková, členové Hana Fialová, František Tichý, Dana Štěrbová a Emilie Matoušková.\nV obci přišlo k volbám 67,22 % občanů, v okres to bylo 59,2 %, v rámci kraje 58,78%, v celé České republice 58%.\nV poslanecké sněmovně obsadila ČSSD 70 křesel, ODS 58, koalice 31 a KSČM 41.\nZ voleb vzešla nová vláda v tomto složení: premiér Vladimír Špidla (ČSSD), vicepremiér a ministr zahraničí Cyril Svoboda (KDU-ČSL), vicepremiér a ministr spravedlnosti Pavel Rychetský (ČSSD), vicepremiér a ministr vnitra Stanislav Gross (ČSSD), ministr pro vědu, výzkum a lidské zdroje Petr Mareš (US-DEU), ministr obrany Jaroslav Tvrdík (ČSSD), ministr práce a sociálních věcí Zdeněk Škromach (ČSSD), ministr průmyslu a obchodu Jiří Rusnok (ČSSD), ministr kultury Pavel Dostál (ČSSD), ministryně školství Petra Buzková (ČSSD), ministryně zdravotnictví Marie Součková (ČSSD), ministr zemědělství Jaroslav Palas (ČSSD), ministr dopravy Milan Šimonovský (KDU-ČSL), ministr životního prostředí Libor Ambrozek (KDU-ČSL), ministr místního rozvoje Pavel Němec (US-DEU), ministr bez portfeje a pro informatiku Vladimír Mlynář (US-DEU).\nZatímco parlamentním volbám předcházela rozsáhlá předvolební kampaň, přípravy na komunální volby jsme v Žehuni téměř nepostřehli. Ani na veřejné schůzi obecního úřadu krátce před volbami se občané jména kandidátů nedozvěděli. Zveřejnila je teprve kandidátka, kterou dostali voliči do rukou necelý týden před volbami. Zavinila to nerozhodnost kandidátů a jejich přesvědčování, aby vůbec kandidovali.\nHlasovací lístek obsahoval šestnáct jmen.\nPořadí zvolených kandidátů:\nbez politiké přísl.\nbez politické přísl.\nPořadí náhradníků podle počtu získaných hlasů:\nZa skutečné náhradníky byli určeni Pavel Vávra a Jaroslav Fiala.\nCelkem se volilo sedm zastupitelů. Sociální demokraté získali pět mandátů, komunisté dva.\nVolby prováděla volební komise ve složení předseda Stanislav Dolejš, zapisovatelka Marcela Ševčíková, členové Emilie Matoušková, František Tichý, Hana Fialová a Jana Cvrčková.\nVětšina občanů, neznalá složitého volebního řádu, se upřímně podivovala, proč se upřednostňovali kandidáti s menším počtem hlasů oproti ostatním.\nCelkový počet zapsaných voličů byl v Žehuni 356, počet odevzdaných hlasů 263, volilo 73,88% osob. Na Nymbursku odvolilo 51,41% zapsaných voličů. Nejsilnější stranou v okrese byla ODS, na druhém místě ČSSD, na třetím KSČM.\n9. března uskutečnily obce Dobšice, Hradčany, Choťovice, Kolaje, Opočnice, Sány a Žehuň 6. Společenský ples obcí ve Společenském domě Beseda na Hradčanech. K tanci a poslechu hrála hudba Polabanka. Ze všech pořádajících obcí byla zajištěna autobusová doprava.\n30. listopadu pořádalo Myslivecké sdružení Cidlina ve společenské místnosti Beseda na Hradčanech Poslední léč. K tanci hrála skupina Rezonance z Chlumce nad Cidlinou, účastníky zábavy svážel jako obvykle autobus, za vstupné se vybíralo 50,-Kč.\nNa 6. prosince připravil obecní úřad ve školní jídelně pro důchodce tradiční Mikulášský dýchánek s hudbou, programem dětí a pohoštěním. Při hudbě dvou muzikantů si zatancovali nejen důchodci, ale i některé školačky.\nObecní úřad nezapomněl ani na děti. Pro ně uspořádal 7. prosince v sále obecního domu v čp. 11 Mikulášskou besídku s nadílkou, loutkovým představením a diskotékou.\nSbor pro občanské záležitosti uskutečnil letos opět návštěvy a gratulace jubilantů.\n6. ledna se dožila osmdesáti let paní Anděla Balounová z čp. 93\n20. ledna oslavila jednadevadesátiny paní Anna Jarošová z čp. 114\n3. února dosáhla devadesáti let paní Marie Zezulková z čp. 61\n5. dubna přijímal gratulace k sedmdesátinám pan. Jaroslav Dohnal z čp. 117\n14. května dovršil šedesát pět let pan Jan Hlušička z čp. 65\n7. června se dožil šedesáti pěti let pan Jan Louka z čp. 95\n22. června oslavil šedesát let pan Oldřich Šípek z čp. 4\n3. července gratulovali zástupci sboru panu Karlu Kuncovi z čp. 61 k sedmdesátinám\n1. srpna dožila šedesáti let paní Pavla Tichá z čp. 183\n8. srpna slavil šedesát let pan Václav Steklý z čp. 113\n27. srpna dovršila osmdesát let paní Oldřiška Kurková z čp. 128\n19. září oslavila požehnaných třiadevadesát let paní Alžběta Doležalová z čp. 79\n29. září navštívili zástupci sboru k osmdesátým pátým narozeninám paní Boženu Steklou z čp. 13\n24. října dosáhla šedesáti pěti let paní Alžběta Krečmerová z čp. 64\n26. října se dožil osmdesáti let pan Zdeněk Jiroudek z čp. 213.\nVítání do života se účastnili rodiče\nAnna a Petr Malečkovi z čp. 229 s dcerou Kateřinou, narozenou 17. prosince 2001\nJana a Jaroslav Spisarovi z čp. 38 s dcerou Adélou, narozenou 24. prosince 2001\nMonika a Miloš Dolejšovi z čp. 253 s dcerou Terezou, narozenou 18. března 2002\n28. června oslavili diamantovou svatbu Oldřiška Kurková, narozená 27. srpna 1922 a Drahoslav Kurka, narozený 25. září 1921 z čp. 128.\nregistrovala 111 čtenářů, z toho 33 dětí. Poplatky od čtenářů činily 1 950,- Kč, za Internet 64,-Kč. Za nákup 36 nových knih zaplatila knihovnice 6 384,50 Kč, za spotřební zboží včetně koberce 5 129,80 Kč. Vypůjčeno bylo celkem 2 427 knih a periodik. Knihovna odebírá časopis Květy. Knižní fond zařazuje knihovnice postupně do počítače. Dárci knih byly Tiskárny Kolín, paní Salavcová, Tomášková, Vesela a Vyleťalová.\nBěhem druhého pololetí byla provedena druhá etapa rekonstrukcí. V červenci se zazdívala nová okna a v srpnu se celá knihovna malovala. Díky nezměrné obětavosti a pracovitosti knihovnice paní Hany Eliášové se provoz knihovny nezastavil. Obecní zastupitelstvo odsouhlasilo knihovní řád, zřizovací listiny a zaevidování obecní knihovny do systému knihoven České republiky.\nV březnu se konaly na hřišti po dvě soboty brigády, při kterých se likvidoval starý vagón. Prací se účastnili hlavně mladí sportovci Jan Nedvídek, Milan Jiroudek, Aleš Jiroudek, Jan Štěrba a další. 16 března pořádal oddíl kopané sběr železa. 19. dubna vyměřovali starosta obce a pan Pavel Rychlík základy pro plánovanou výstavbu kabin a sociálního zařízení. Základy hloubil svým bagrem pan Jiří Beneš. Rozpočet na tuto stavbu činí 1 700 000,-Kč. Ing. Mojžíš věnoval cihly ze staré správní budovy družstva, kterou bourali sportovci. V srpnu se začaly betonovat základy. Betonové pražce se do základů ukládaly mechanizací, ostatní práce prováděl starosta obce s panem Rychlíkem. V listopadu se vyzdíval asi metr obvodových zdí. Materiálně i finančně vypomáhala s výstavbou hlavně obec. Ing. Karel Horák zajistil u Okresního úřadu Nymburk povolení stavby. Obecní úřad žádal o bezplatné převedení pozemku. Od Středočeského kraje dostala obec na výstavbu kabin a běžecké tratě dotaci 100 000,-Kč.\nV sobotu 18. května se konal fotbalový zápas ženatých sportovců proti svobodným. Hráči i diváci zažili na hřišti nemálo veselých okamžiků. Utkání natáčela na kamerou paní Marie Pivná. Dresy pro svobodné fotbalisty věnoval mladý hráč z Prahy František Souček jako sponzorský dar.\nOddíl kopané dospělých hrál IV. třídu – skupinu C. V jarním kole odehrál třináct zápasů, při kterých se umístil třikrát na čtvrtém místě, třikrát na druhém a třikrát na prvém místě (jeden zápas není podchycen). V podzimní části sezóny 2002-2003 se ve třinácti zápasech pohyboval na třetím až devátém místě. Poslední kolo skončil na třetím místě.\nTělocvičnu v čp. 11 využíval oddíl stolního tenisu za paušální roční poplatek 1 500,-Kč. Oddíl žádal rozšířit dřívější tréninky, povolené ve čtvrtek a úterý a zápasy v pátek a sobotu na každý den v délce alespoň hodinu. Ženy platily za hodinu cvičení 20,-Kč. V květnu své cvičení ukončily. Pro jiné účely byl stanoven poplatek 20-Kč za hodinu.\nVe školním roce 2001 – 2002 navštěvovali školu 102 žáci, 50 na prvním stupni a 52 na druhém stupni. Na škole bylo 7 tříd s devíti postupnými ročníky.Ve spojené třídě se vyučoval 2. a 3. postupný ročník a 4. a 5. postupný ročník. V obsazení školy učiteli změny nenastaly. Výuka probíhala podle vzdělávacího programu Základní škola, č.j.16847/96-Z. Volitelný předmět informatiku vyučoval Mgr. Jan Rýdl, ředitel ZŠ Opočnice. Ve školní družině bylo zapsáno 25 žáků. Přes problémy s aprobovaností učitelů na jednotlivé předměty byla výuka na dobré úrovni.\nVelké uvolnění ve společnosti přineslo negativum v tom, že žáci znají perfektně svá práva, ale opomíjejí plnit své povinnosti. Přibylo žáků se čtyřkami i na prvním stupni. Jeden žák byl hodnocen v pololetí třetím stupněm z chování a na konci roku čtyři žáci druhým stupněm.\nI v tomto roce probíhalo mnoho mimoškolních akcí (divadla, koncerty, návštěva Národního muzea v Praze, soutěž v recitaci, beseda nad kronikou, další různé soutěže atd). Letního tábora v Orlických horách se účastnilo 22 žáků. Na turistické základně se vystřídalo 72 dětí a 16 dospělých.\nProblémy působí klesající počet žáku.\nDo mateřské školy docházelo 25 dětí, 12 ze Žehuně, 3 z Dobšic, 7 z Choťovic a 3 z Hradčan. Mateřská škola pracovala podle tématických plánů, uzpůsobených k ročním obdobím, svátkům a slavnostem. Organizovala pro děti také mnoho mimořádných akcí, jako koncerty, divadelní představení, nadílku, výlet, soutěže, sportovní olympiádu atd. Na vybavení dostala mateřská škola od referátu školství 1 200,-Kč, od obecního úřadu 10 000,-Kč. Finanční částkou a vlastní prací přispěli i dva tatínkové. V obsazení pracovníky došlo ke změně pouze v kotelně, kde pana Koníčka z Dobšic nahradil topič pan Milan Jiroudek ze Žehuně.\nOd 1. května byly zdraženy obědy pro cizí strávníky z třiceti šesti korun na třicet devět korun. K 31. říjnu dala výpověď vedoucí školní jídelny paní Hana Psotová. Od 1. listopadu nastoupila na její místo paní Monika Paulová z čp. 188. Na sklonku roku žádali důchodci o příspěvek na stravné ve školní jídelně.\nLetošní počasí bylo extrémní po celý rok. Průměrná roční teplota podle soukromé meteorologické stanice v rodině opočnického kronikáře pana Oty Věříše dosáhla + 10,3°C.\n2. ledna nastala v ranních hodinách sněhová kalamita. Přechod studené fronty od severu, provázený sněžením a vichřicí, vytvořil mohutné závěje. Zaváto bylo mnoho silnic po celé republice. U nás byly neprůjezdné silnice na Městecku. V prvním lednovém týdnu nás trápily silné mrazy, které dosahovaly až -20°C. Sněhová pokrývka nepřesáhla v Žehuni 15 cm. Náhlá obleva, která přišla 20. ledna, způsobila rychlý vzestup hladin řek. Na Cidlině dosáhla hladina až třetího stupně povodňové aktivity a ohroženy byly především Sány a Opolany. Televizní zpravodajství přinášelo záběry z těchto míst a pohled na Žehuňský rybník, v němž voda kulminovala 29. ledna na 518 centimetrech. V posledních lednových dnech k nám proudil teplý vzduch od jihozápadu, takže místo na rybníce se bruslilo na kolečkových bruslích na silnici. Maximální teploty dosahovaly až +15°C. Několik po sobě jdoucích dní padaly i rekordy v pražském Klementinu. Teplo bylo i počátkem února. Na Hromnice 2. února jsme naměřili +16°C. V druhé polovině února se noční mrazy pohybovaly kolem mínus deseti stupňů. Jen tři dny ležely 3cm sněhu. Mrzlo ještě v březnu a v noci i v první dekádě dubna. 6. března se vrátili z teplých krajů špačci. Květen byl již ve znamení letního počasí. Už 1. května jsme naměřili +25°C. Koncem měsíce si na komíně v družstvu začali stavět čápi hnízdo, ale nezahnízdili.\nDne 21. června po třech dnech s teplotami 30°C až 35°C se přehnala nad Žehuní vichřice, doprovázená přívalovým deštěm, bouřkou a krupobitím. Vichřice sice postihla celé Nymbursko, Kolínsko a Benešovsko, ale Žehuň byla zasažena nejvíce. Meteorologové sice upozorňovali na přívalové deště a krupobití, ale co se dělo v pátek v době od 19,15 do 19,25 hodin nad Žehuní, předčilo všechna očekávání. Desetiminutové řádění přírodních živlů zanechalo nepopsatelnou spoušť.\nPo několika minutách, kdy běsnění skončilo a lidé zaznamenali alespoň částečně své vlastní škody, vyšli ven buď hledat pomoc nebo se přesvědčit, co živly v celé vesnici napáchaly. Všem se naskytl přežalostný pohled. Na hrázi se shromažďovala projíždějící auta, protože průjezdu bránily spadané stromy. Současně také přicházeli členové obecního zastupitelstva a další mladí muži s motorovými pilami, aby silnici zprůjezdnili. Několik žen se pokoušelo menší spadané větve sbírat a shrabovat listí. Tuto práci pak udělal stroj zemědělského podniku pana Ing. Mojžíše.\nPři setkání si lidé sdělovali, jaká je situace v různých částech obce. Jedni upozorňovali na vrbu, spadlou na střechu domu paní Vondráčkové, jiní na zničenou střechu kostela, či střechu nového domu Vávrových, pan Kavka hovořil o poškozené střeše sádek, paní Šváchová hledala pomoc při likvidaci dubu ze školního dvora, jehož vývrat zdemoloval jejich kůlnu. To však byl jen zlomek škod.\nAž do noci se rozléhalo Žehuní vrčení motorových pil, které neustávalo ještě mnoho následujících dní. Teprve druhý den a další jsem při procházení Žehuní nalézala další otřesné stopy oněch kritických deseti minut. O mnohých jsem měla možnost přesvědčit se na vlastí oči, jiné se donesly k mému sluchu jen zprostředkovaně. Drobnější opravy střech si lidé prováděli sami. Škody na truhlárně pana Malečka v areálu družstva a opravy na kostele se vyšplhaly do desetitisíců, ne-li výše. Nebyl dům, který by nebyl více či míně postižen. Také střechu pódia pro hudebníky na hřišti padající strom značně poškodil.\nObětí přírodních ničivých živlů se staly desítky mohutných stromů po celé Žehuni a okolí. Nejvíce zničených stromů bylo kolem sportovního hřiště, na Sokolské zahradě, u sádek, u náhona, na hrázi, u kostela, na mlýnské zahradě u vily, kde vichřice vyvrátila mimo jiného i stopadesátiletý mohutný platan. Nejvíce byly vyvráceny ořešáky. Totálně byla zničena zahrada u Dušků. Některé mohutné stromy byly zlomeny ve kmenu, jiné vyvráceny s celým kořenovým balem. Na pomoc postiženým přijížděli příbuzní i z daleka.\nObčasných vichřicím padaly sice za oběť ojediněle stromy často, ale takovou spoušť žádný v Žehuni nepamatuje. Někteří pamětníci vzpomínali na krupobití v roce 1942, kdy padaly kroupy velikosti slepičích vajíček, ale kromě rozbitých oken a střech stromy v takové míře postiženy nebyly.Všichni pamětníci se shodli, že takovou živelnou pohromu v Žehuni nezažili.\nPři procházení obcí v následujících dnech jsem vyslechla líčení několika lidí, kde všude je bouře zastihla. Pana Zdeňka Ševčíka přímo na hrázi mezi padajícími stromy, pana Zdeňka Rosche v zahradní besídce, ze které se pro padající stromy nemohl dostat ven, paní Petru Novákovou z Choťovic v autě s malými dětmi u klapky. Je až neuvěřitelné štěstí, že nikdo nebyl zraněn.\nPořízená fotodokumentace zahrnuje jen nepatrný zlomek všech škod. Pan porybný Václav Kavka a pan Zdeněk Ševčík odhadují, že vichřici se znaky tornáda padlo za oběť na dvě stě vzrostlých stromů v Žehuni a nejbližším okolí a do tohoto výčtu nejsou započítány stromy ovocné v zahradách.\nV prodejně paní Malečkové byly vykoupeny všechny filmy, protože každý pořizoval fotodokumentaci pro pojišťovnu. Silně poškozený kostel však pojištěn nebyl. Starosta obce volal na Ministerstvo kultury ČR, ale samotný pan farář byl pro svůj pokročilý věk nerozhodný a bezradný. Teprve po čtrnácti dnech přijel statik a rozhodl, že bude třeba na střeše kostela vyměnit i silně zchátralé krovy. 5. července nymburští hasiči za pomoci starosty obce a zastupitelů střechu provizorně opravili.\nTéhož dne dřevorubci z Obory podřízli dvě poškozené vrby u Vondráčkových a dub ze školního dvora u Šváchových. Ukrajinci spolu s pracovníky Státního rybářství odstraňovali spadané stromy z náhona. Státní rybářství platilo bosovi Ukrajinců 60 korun na hodinu, co však dostávali oni od něho, nikdo neví. K jídlu si prý nosili housky a kyselé zelí. Pan Kavka jim dával denně rybu, tu prý snědli i s hlavou. Někdy dostali od pana porybného na přilepšenou i brambory.\nOd rána do večera vrčely po vsi motorové pily. Denně vozili lidé na určenou skládku za rybník hromady větví a stále nebylo hotovo. Do konce roku se naším krajem přehnala vichřice ještě několikrát, ale Žehuň už naštěstí zůstala ušetřena, navíc se stále ještě vzpamatovávala ze smrště z prvního letního dne.\nDalší nedozírná povodňová pohroma, která zasáhla velkou část Čech, Žehuň už naštěstí minula. Průtrže mračen, vichřice, krupobití a záplavy postihovaly naši zem celý červenec i srpen, až vyvrcholily 12. srpna, kdy premiér Špidla vyhlásil v naší zemi nouzový stav. Nejinak tomu bylo na Slovensku, v Rakousku, Rumunsku, Polsku, Německu, Itálii, Švýcarsku, Francii, Velké Británii, prakticky v celé střední Evropě, ale i dále ve světě. V Číně bylo ohroženo deset miliónů lidí. Tyto povodně předčily katastrofu na Moravě v roce 1997.\nKoryty Vltavy, Labe a jejich přítoků řek se valila stoletá voda, hovořilo se i o pětisetleté vodě a dokonce tisícileté. Všechna města, ležící na těchto řekách, byla z větší části pod vodou, historickou Prahu a Krumlov nevyjímaje. Voda pronikla do pražského metra, kde zatopila sedmnáct stanic, do Rudolfína, zaplavila divadla, včetně Národního divadla, galerie, archivy, některá ministerstva, sídlo senátu Valdštejnský palác, výstaviště a velkomrazírnu v Holešovicích, napáchala obrovské škody v zoologické zahradě, poškozena byla centrální čistička odpadních vod, sesouvaly se domy v Karlíně, kde voda vystoupila v některých místech až do výšky pěti metrů. Z neratovické Spolany unikaly nebezpečné látky, na 50 000 telefonních linek ve středních Čechách bylo mimo provoz. Povodeň zasáhla střední, severní, jižní i západní Čechy. Nejméně škod bylo ve východních Čechách. V Praze i ostatních zaplavených městech a vesnicích nastal kolaps. Bezesné noci měli v tyto dny kromě statisíců poškozených a evakuovaných, desetitisíců záchranářů, krizových štábů i novináři, kteří na zajištění zpráv drželi celodenní a celonoční služby. Sedmnáct lidí zahynulo, desítky měst nemělo elektřinu, v samotné Praze bylo evakuováno na 200 000 lidí. Povodně zasáhly přes sedm set obcí a poškodily přes sedmdesát mostů. Ojediněle se objevilo i rabování. A pršet nepřestávalo. Zuřící vodní živel byl nemilosrdný, ničil a zabíjel lidi i zvířata. Povodně ochromily celou republiku a část Evropy. Byla to tragédie, jakou naše země nezažila celé minulé století.\nPomáhaly desetitisíce záchranářů z řad vojáků, hasičů, civilních dobrovolníků, pořádaly se sbírky. Také v Žehuni přinášeli občané od ranních hodin 19. srpna na obecní úřad balenou pitnou vodu, čisticí prostředky, vědra, prací a desinfekční prostředky. Jedna ze tří místností na obecním úřadě byla plná. František Ševčík spolu se starostou obce vše odvezl svým nákladním autem spolu se sbírkou z Dobšic do krizového centra v Mělníce, odkud bylo vše rozdělováno na potřebná místa. Obecní zastupitelstvo rozhodlo přispět i finanční částkou 10 000,-Kč na krizové konto Komerční banky. Peněžní sbírka se pořádala také v kostele. Nesetkala jsem se s nikým, kdo by nebyl pohnutý a nevyjadřoval svou účast s postiženými nejen slovně, ale i skutky. Pomoc přicházela nejen z celých Čech, ale i z Evropy a ze zámoří.\nPrvní odhady škod se pohybovaly v desítkách miliard. Povodně přišly ve třech vlnách a zasáhly i Moravu. Z Žehuňského rybníka porybný vodu nepřetržitě odpouštěl, takže nebezpečí nehrozilo.\nKonečné odhady hovořily o šedesáti až stu miliardách škod. V říjnu se tyto odhady upřesnily na sedmdesát miliard. Opravy metra se vyšplhaly na bezmála sedm miliard korun. Většina stanic se do konce roku uvedla do provozu, jen stanice Malostranská a Staroměstská mají být otevřeny až v březnu příštího roku. Optimisté uvažovali o možnosti nastartování ekonomiky. Příští dny vše ukáží.\nZ 27. na 28. červenec se opět přes celou republiku přehnala velká vichřice, která den předtím postihla západní a střední Evropu a opět vyvracela stromy, strhávala střechy a zabíjela. Media uváděla, že to byla největší vichřice za posledních deset let. Přestože nad Žehuní řádila celou noc a další dopoledne, byla k nám tentokráte příroda milosrdná. O tři měsíce později vítr ukázal opět svoji ničivou sílu. Tato vichřice z 27. na 28. říjen opět značně poškodila provizorně opravenou střechu kostela. Tentokrát se neprováděla oprava svépomocí, ale konsistoř zajistila pokrývačskou firmu, která koncem listopadu uskutečnila nejnutnější práce. Na opravu poskytlo ministerstvo kultury 260 000,- Kč. Pokrývačská firma však poslala fakturu na 290 000,- Kč. Nekvalitní a nehotovou práci však obecní úřad nepřevzal, takže nová faktura pak zněla kupodivu jen na 165 000,- Kč. Zbytek peněz musel být vrácen.\nCelý podzim byl oblačný, provázený deštivým a větrným počasím. Prvních několik nočních mrazíků začátkem listopadu vystřídaly opět deště, které způsobily, že se podzimní úroda mnohde ani nestačila sklidit. Trvale začalo mrznout 8. prosince, nejvyšší mrazy jsme u nás naměřili 10. a 20. prosince –15°C. Sněhu bylo jen několik málo dní ne více než 3cm. Poslední dny při střídavém oteplování a ochlazování způsobilo náledí mnoho úrazů v celé zemi.\nPro srovnání uvádím množství srážek v Žehuni a v Opočnici\nsrážky v mm - Žehuň\nsrážky v mm - Opočnice\nSklizeň obilovin byla podle zemědělců na Nymbursku jedna z nejhorších za poslední léta. Kvalitu i výnos ovlivnilo nepříznivé počasí s množstvím srážek. V porovnání s loňským rokem byly výnosy až o 20 procent nižší. Na některých porostech se objevila na potravinářské pšenici plíseň.\nDlouhodobé deště nepříznivě ovlivnily i sklizeň cukrovky a podzimní setí. V rámci republiky se nepodařili sklidit tisíce hektarů brambor, kukuřice a řepy. Kvůli povodním zůstala v Čechách čtvrtina půdy neosetá. Ztráty z povodní se vyčíslily částkou tři a půl miliardy korun. Situace v Žehuni byla podstatně lepší. Řepa se sklidila, většinou i zaselo. Zůstalo nevyoraných jen několik málo řádků brambor.\nObec chce v nejkratší době dokončit prodej zastavěných pozemků v areálu Agrodružstva, užívaných MVDr. Karlem Dočkalem, Ing. Jaroslavem Tomáškem a Ag- rodružstvem Žehuň.\nV současné době pěstuje včely pět chovatelů. Pan Oldřich Jiroudek má dvacet pět včelstev, pan Petr Štěrba pět, pan Jaroslav Konvalina čtyři, pan Alois Štika tři a pan Vladimír Rous z Poděbrad dvě. Pan Oldřich Jiroudek udává v letošním roce průměrnou snůšku na jedny včely 20 až 25 kilogramů medu.\nOd začátku července musí myslivci všechnu ulovenou spárkatou zvěř označit plombami. Zákonodárci chtějí tímto krokem omezit pytláctví. Plombování se na Nymbursku týká srnčí, mufloní a dančí zvěře, dále pak jelena siky a prasete divokého. V největší honitbě v okrese v Žehuni bylo v počátku vydáno 53 plomb – dočítáme se v týdeníku Nymbursko.\n16. září schválilo obecní zastupitelstvo začlenění obecních pozemků do společenství honitby Mysliveckého sdružení Cidlina.\nV polovině března se čistil americkým strojem náhon. Nájem tohoto stroje přišel hodinově na 1 500 korun. 21. dubna jsme slyšeli ve vysílání Českého rozhlasu dvě krátkou zprávu o labutích na Žehuňském rybníce, které tu zahnízdily v roce 1961.\nPro letošní rok zůstalo v rybníce z předešlého roku asi 20 000 kusů kaprů o hmotnosti 200 q, protože pro velký přítok vody nebylo možno rybník dolovit. Dále se nasazovalo v říjnu a listopadu 2001 z rybníka Strášovský, kam byla násada svezena i z Žehuňského rybníka, 35 000 kusů o hmotnosti 220 q, dále z rybníka Říha 7 000 kusů o hmotnosti 63 q a z rybníka Hlušický 5 000 kusů o hmotnosti 25 q. Na jaře 2002 se nasazovalo z rybníka Dlouhopolský 4 000 kusů kaprů a hmotnosti 40 q. Krmilo se obilím a obilným odpadem od dubna do poloviny září. Od června se na plné vodě odlovilo pro export a domácí trh 270 q ryb.\nLov se plánoval na 16.-18. října. Pro déšť se ale lovilo už ve dnech 15.-17. října. Pro velký přítok vody (4 – 5 m3/vt) byl lov ukončen a rybník zastaven. Podle odhadu zůstalo v rybníce opět asi 200 q ryb. Slovilo se 900 q kaprů s průměrnou hmotností 2,4 kg, 70 q tolstolobiků s průměrnou hmotností 4 kg, 11 q štik, 20 q karasů a bílých ryb, dále candáti, sumci a amuři. V říjnu se opět nasazovalo pro rok 2003.\nPolicie chytila na začátku lovu dva mladistvé pytláky a potom se další už do rybníka neodvážili. Cidlina si v rybníce vyhloubila v nánosu nové koryto.?\nPři vánočním prodeji se odvezlo ze sádek v Žehuni 580 q ryb, převážně kaprů. Podnikatelé platili za kapra I. třídy 55,-Kč + 5% DPH, za kapra výběr 60,-Kč + 5% DPH. Na sádkách v drobném se platilo za kapra I. třídy 62,-Kč, za kapra výběr 65,-Kč.\nNa okrese je namontováno 56 dálkově ovládaných sirén, z toho jedna také na budově zdejší školy. Tyto sirény jsou ovládány z Prahy a z ústředí Hasičského záchranného sboru Středočeského kraje v Kladně. Při první celostátní zkoušce v březnu nefungovaly tři, z toho jedna v Žehuni, při další zkoušce v říjnu dvě, mezi nimi opět přístroj v Žehuni. Teprve při další zkoušce 4. prosince prokázala funkčnost také žehuňská siréna. Počínaje říjnem se tyto zkoušky mají provádět každou první středu v měsíci ve 12 hodin.\n26. června proběhla v hostinci u Kvasničků předávací inventura. V listopadu však byl opět hostinec uzavřen. Teprve koncem prosince podnik převzal nový nájemce pan Marcel Tóth.\nHostinec u Volejníků vedli od poloviny října manželé Jan a Emilie Martínkovi z čp. 244.\n18. prosince zahájila v obecním domě čp. 11 zkušební provoz pedikérka paní Irena Hejklová ze Zásmuk. Pokud budou mít občané zájem, bude do Žehuně dojíždět pravidelně jednou měsíčně. Jedno ošetření stojí 100,-Kč.\nRekonstrukce domů, opravy\nTaké v tomto roce si občané zvelebovali své domy. Fišerovi a Soukupovi renovovali omítku, Pavel Kukla dával novou střechu, v renovaci domu pokračovali manželé Roman a Magdaléna Královi v čp. 198. Mnoho dalších menších oprav a úprav svých obydlí prováděli občané svépomocí.\nKvalita vody v okrese je různá. V devadesáti procentech studní na okrese není přírodní voda pitná. Nejinak je tomu i v Žehuni. Daleko závažnější se ale pro mnohé naše občany zdá skutečnost, že některé studny mají vody nedostatek. To bylo také hlavní příčinou volání po stavbě vodovodu.\nOd začátku roku platí nový zákon o odpadech, který zrušil dosavadní známkový systém a nahradil jej ročním paušálem. Podle něho si každá obec stanovila, kolik zaplatí trvale hlášení obyvatelé na osobu a rok. V Žehuni činil tento poplatek 320,- Kč na osobu trvale v obci bydlící a pro chalupáře 450,- Kč na popisné číslo.\nNa místní skládce byl umístěn kontejner na objemný odpad, dále se zde skladoval kovový opad a drobná stavební suť. Nebezpečný odpad (televize, ledničky, pneumatiky, barvy, léky atd.) odvážela dvakrát ročně firma SOP Přelouč. Kromě popelnic dodal SOP Přelouč pro chalupáře i igelitové pytle.\nO pořádek v obci, pravidelné sekání trávy a příležitostné drobnější úpravy místních komunikací se již léta starají tzv. „technické služby obce“ – pan František Tichý, pan Josef Schneider a pan Pavel Rychlík. Starosta obce pan Václav Fišer jim za jejich dobrou práci v úvodní řeči po svém opětném zvolení na veřejném zasedání poděkoval. Zvláště v letošním roce po vichřici byly jejich práce spojené s odklízením následků katastrofy nenahraditelné.\nS klíněnkou jírovcovou se na celém území České republiky bojuje zatím neúspěšně již několik roků. Nepomáhá ani vyhrabávání spadaného listí ani chemické postřiky. Tento drobný okrově hnědý motýlek, jehož kukla měří tři až čtyři milimetry a přezimuje ve spadaném listí, byl v Čechách poprvé zaznamenán v roce 1993 a čtyři roky nato byl již rozšířen po celém území republiky. Kaštany na hrázi žehuňského rybníka jsou rovněž několik roků napadeny. Listy stromů začínají hnědnout a odumírat krátce po rozkvětu a v září, kdy opadávaly plody, jsme mohli pozorovat na několika stromech znovu mladé listy a na jednom dokonce i květy.\nNaše zdravotnictví se potýkalo opět s mnoha potížemi. Ke konci roku se dluhy nemocnic vyšplhaly na 800 milionů korun a proto kraje odmítaly některé z nich převzít. A nemocných stále přibývá. V celostátním měřítku je v pracovní neschopnosti denně v průměru asi čtvrt milionu lidí.\nOd letošního roku musíme za luxusní služby lékařům platit. Nejde o léčebné úkony, ale o služby, které si pacient u lékaře objedná, např. konzultace zdravotního stavu po telefonu na soukromém telefonním čísle lékaře nebo o přivolání lékaře, který běžně nemá návštěvní hodiny, či o různá vyšetření na přání pacienta, která jsou spojená s vydáním nějakého dokumentu.\nPříjemné pro pacienty je to, že od 1. ledna se zvýšily asi o deset procent nemocenské dávky, a to až na 419,- Kč denně.\nPro náš region je potěšitelné, že městská nemocnice otevřela oddělení chronické resustitační intenzivní péče, která má pět lůžek a poskytuje péči těm, kteří nejsou schopni sami dostatečně dýchat, přijímat přirozeným způsobem potravu nebo jsou postiženi těžkým neurologickým defektem. Kromě tohoto nového oddělení působí zde již nějakou dobu interna a chirurgie o 44 lůžcích. Místní občané, kteří se v městecké nemocnici podrobili operaci, poskytovanou péči i přístup zdravotníku a personálu velmi chválili. Oddělení následné péče mělo ke konci roku více než sto lůžek.\nPéče ve zdravotním středisku v Žehuni se prakticky nezměnila. Jen dětskou lékařku MUDr. Filipovou, která přestala do Žehuně od 15. března dojíždět, vystřídala doktorka MUDr. Anna Preislerová z Poděbrad. Nová dětská lékařka začala do Žehuně dojíždět od května v pondělí a ve čtvrtek odpoledne. Před jejím příchodem dal obecní úřad ordinaci vymalovat, natřít dveře a nábytek a zřídil průtokový ohřívač vody. Funkci zdravotní sestry u ní zastává důchodkyně paní Hana Eliášová, současná knihovnice obecní knihovny.\nOd dubna došlo ke změně úředních hodin. Dopoledne byla pošta otevřena od 8 do 11 hodin, odpoledne od 14 do 16 hodin, ve středu od 14 do 17 hodin. Poštovní úřad se 22. října přestěhoval z budovy čp. 5 do adaptovaných prostor v čp. 11 s novým moderním vybavením. Práce, na které byla vybrána firma F. Miláček z Poděbrad, započaly 27. května. Česká pošta uvolnila na výstavbu 493 849,-Kč. Celková cena prací činila 625 404,10 Kč. Nájemné za celý rok by mělo činit 15 356,-Kč.\nOd 1. září došlo celostátně ke zdražení některých poštovních služeb. Známka na normální dopis i pohlednici se zvýšila z 5,40 Kč na 6,40 Kč, za doporučený dopis do 20 gramů platíme místo 14,40 Kč 17 Kč, za balík do dvou kilogramů jako doposud 26 Kč, za doporučený balík v této hmotnosti o tři koruny více, tj. 35 Kč.\nOd února začaly platit nové ceny v programech Českého telecomu. Telefonní linky podražily až o 70 procent. Lidé zvažovali, mají-li telefon odhlásit nebo změnit jiný program. Za standardní program, jehož paušál činil 175 korun měsíčně, se nově platí 299 korun s devadesáti korunami kreditu. Aby si Telecom udržel své zákazníky na pevných linkách, zlevnil volání a připojení k Internetu.\nV noci z 21. na 22. září došlo k plošnému přečíslování telefonních stanic v celé České republice. Dosavadních 159 uzlových telefonních obvodů se nahradilo čtrnácti obvody s novými směrovacími čísly, které až na malé výjimky odpovídají krajům. Všechna národní telefonní čísla mají jednotnou délku devíti číslic. Při žádném volání v rámci České republiky se nevolí na začátku nula. Toto plošné přečíslování proběhlo bez problémů. Ke změně došlo v souladu s pravidly Evropské unie.\nV současné době vede Českou republikou sedm dálničních úseků. Po dokončení by měly měřit 1 005,2 km. Zatím je však hotova pouze polovina.\nStavba dálnice D 11 se stále potýkala s problémy. V lednu vláda slíbila, že dostavbu z Poděbrad do Hradce Králové podpoří tak, aby práce začaly ještě letos. Média psala o spekulacích s pozemky, určenými k výkupu státem, a aktivitách ekologů, kteří už kvůli dálnici a přilehlé rezervaci Libický luh podali několik žalob. Spor s nymburským okresním úřadem o informace dokonce vyhráli. V březnu pak kontrolní den na chlumecké radnici konstatoval, že stavbu brzdí zejména pomalé zapisování geodetických plánů na katastrálních úřadech, které předchází zasílání smluv na výkup pozemků majitelům parcel. Podle občanského sdružení pro výstavbu dálnice, sdružujícího subjektu zejména z hradeckého a pardubického kraje, je překážkou dostavby především nedostatek politické vůle. Ještě v prosinci chyběla stavbařům některá důležitá úřední rozhodnutí. Stavba tak ani přes lednový slib vlády nezačala. Vydání úředního rozhodnutí zablokovali opět ekologové. Dílčím úspěchem je otevření dvou kruhových objezdů, budoucích dálničních přivaděčů, v Chlumci nad Cidlinou. Dostavba D 11 z Poděbrad do Hradce Králové má stát čtyři miliardy korun, stát hradí polovinu a druhou pokryje úvěr Evropské investiční banky.\nNicméně od 1. října si v Agrodružstvu pronajala dílny soukromá firma, která podle sdělení pana Polívky bude opravovat stroje pro dálnici. Podle zprávy k 25. listopadu se v dílnách pracuje. V současné době firma zajišťují opravárenský servis pro výstavbu automobilky u Ovčár.\nLetos došlo k postupné změně registračních značek motorových vozidel podle čtrnácti krajů, v němž je automobil přihlášen. Hlavní město Praha má písmeno A, Středočeský kraj S, Ústecký kraj U, Liberecký L, Karlovarský K, Královéhradecký H, Pardubický E, Plzeňský P, Jihočeský C, kraj Vysočina J, Jihomoravský B, Olomoucký M, Moravskoslezský T a kraj Zlínský Z. V současné době jezdí po našich silnicích automobily s tímto novým značení, ale také se starými značkami, rozlišenými podle okresů.\nStatistiky uváděly, že v tomto roce se zdražil plyn o 2,1 až 6 procent, naproti tomu od dubna byl plyn v některém kraji až o 8 procent zlevněn. Elektřina podražila o 9,9 procenta, vodné a stočné o 10 procent, telefony v průměru o 3,7 procenta, jízdné na železnici od února o 7 procent, nájemné od července o 5-7 procent, jízdné v autobusové dopravě o 10 procent. Zdraženo bylo také poštovné. Dvojnásobně až pětinásobně se zvýšily pokuty. Od 7. května byly zdraženy noviny Nymbursko ze šesti korun na osm korun. Podle výměru Ministerstva financí ČR byly s účinností od 1. července opět zvýšeny nájmy u obecních bytů. Byty na zdravotním středisku platí za l m2 9,75 Kč, byt v mateřské škole 17,13 Kč.\nPřibývalo také lidí bez práce Nezaměstnanost v srpnu dosáhla v České republice 9,4 procenta. V příštím roce se počítá s desetiprocentní nezaměstnaností. Již v průběhu roku se lidé začali zajímat o nábor pracovníků pro budoucí automobilku Toyota, Pegeot a Citroen, budovanou v průmyslové zóně mezi Kolínem a Ovčáry. Prozatím však byly jejich snahy zbytečné, protože výroba v novém závodě má začít až v roce 2005.\nÚřad práce uváděl k 30. listopadu nezaměstnanost na okrese Nymburk 8,9 procenta, okres Benešov evidoval k tomuto datu 3,5 procenta nezaměstnaných, naproti tomu na okrese Kutná Hora bylo 11,7 procenta lidí bez práce.\nMzdy na Nymbursku se vyšplhaly v posledních třech měsících roku na 13 805 Kč, ale zdaleka nedosahovaly celostátní průměr, který činil 15 772.-Kč (některé zdroje uváděly 15 442,-Kč). Mezi dvanácti okresy Středočeského kraje byl náš region na desátém místě. Nejvyšší mzda ve Středočeském kraji zůstala nadále na Mladoboleslavsku ve výši 18 547 Kč (některé zdroje uváděly jen 16 971,-Kč.\nPorodnost na okrese, tak jako v celé zemi, stagnuje. Jednou z příčin je podle odborníků skutečnost, že mnohé manželské páry s početím potomků kvůli nedobré ekonomické situaci vyčkávají. V naší obci je situace nejiná. Rodí se také dvakrát více nemanželských dětí. V Žehuni je stav v tomto směru lepší. Naše zem stárne. Podle prognózy Organizace spojených národů, pokud demografický vývoj půjde tak jako dosud, bude Česká republika v roce 2 050 nejstarší zemí světa, protože 40 procent obyvatel bude starší šedesáti let. Podle statistického zjištění žije v naší zemi šestkrát více vdov než vdovců. V naší obci je poměr dokonce sedm ku jedné.\nDoplněk ke sčítání lidí, domů a bytů\nPodle konečných výsledků sčítání, které se provádělo k 1. březnu roku 2001, žije na okrese Nymburk 84 132 lidí (předběžně se uvádělo 84 574). Mužů je 40 879, žen 43 253. V posledních deseti letech přibylo více než 1 400 obyvatel. Okres má 90 obcí (v roce 1991 to bylo 79 obcí). Ekonomicky aktivních obyvatel je jedenapadesát procent. Dětí oproti poslednímu sčítání ubylo o 17 procent, zároveň je jich o 20 procent méně než lidí v důchodovém věku. Z celkového počtu 32 784 bytů je více než 1 200 bytů neobydlených, skoro 2 000 je bez teplé vody a 1 200 bez koupelny.\nČerná kronika nepřestává zaplňovat tyto záznamy. Uvádí se, že v celé zemi bylo za posledních dvanáct let vykradeno na 10 140 kostelů, přibývá vykradených bytů, ukradených jízdních kol a aut, vytunelovaných bank a podniků. Ani naše obec nebyla mnohých z těchto jevů ušetřena.\nNa začátku roku se v Žehuni školní mládež bavila rozbíjením oken prakem. I když se to dělo v nedávné minulosti také, tentokrát se v rozmezí několika málo dní strhla úplná pohroma. Při procházení obcí jsme naráželi téměř na každém kroku na pozůstatky řádění mladých vandalů. Za oběť jim padlo zrcadlo na křižovatce u Ševčíkových, okna na neobydlené faře, bývalé staré školní jídelně, u vchodu do školní budovy, na poště, u Bednářů, u domu dočasně nepřítomné paní Rohlíčkové, ale vandalové se nerozpakovali mířit i na okna domů trvale obydlených. Patřila jsem také mezi postižené. S pomocí starosty obce a přivolaných policistů z Městce Králové se podařilo část pachatelů odhalit a alespoň na čas udělat přítrž jejich řádění.\nNeúspěšné však zůstalo vyšetřování krádeží, kterých se v tomto roce přímo v Žehuni nashromáždilo požehnaně. Určitě nezachytím všechny, ale alespoň některé z nich. Začněme krádeží autorádia u Mašků, vloupáním do chalupy čp. 33 pana Zdeňka Exlera, kde byla odhadnuta škoda na šedesát tisíc korun, vniknutím do buňky p. Ing. Mojžíše v objektu Agrodružstva, kde se na štěstí nic neztratilo, dále pokračovaly krádeže květin na hřbitově.\nLetošní Velikonoce neblaze poznamenalo napadení starosty obce místním mladistvým v hostinci, které si vyžádalo starostovu hospitalizaci v nemocnici pro otřes mozku. Tomuto incidentu předcházely hanlivé nápisy na vratech obecního úřadu a na autobusové čekárně. Rozumní občané, a těch byla naprostá většina, chování mladíků odsuzovali a poukazovali na starostovu pracovitost a jeho obětavost, prokazovanou ve prospěch obce.\nZ pátého na šestého května odcizili zloději 10 plynových lahví před prodejnou paní Malečkové. U železných klecí uřezali zámky a krádeží způsobili majitelce škodu 12 000,- Kč. V té době také ukradli v Poděbradech panu Pavlu Vondruškovi osobní auto. Ten měl štěstí, auto se druhý den našlo v Jihlavě. Z šestého na sedmého srpna zloději vysadili okno do sprchy kravína Ing. Horáka. Tam ukradli vodní stříkačku a v přípravně čtyřřadového kravína kolový traktor Zetor. Způsobili tím škodu přesahující sedmapadesát tisíc korun.\nZačátkem května se šířila vesnicí zpráva, že v žehuňských lesích byla znásilněna šestnáctiletá dívka a měla být ošetřena v nemocnici v Městci Králové. Zprávu přinesli místní pacienti městecké nemocnice. Pravdivost této zprávy však nebyla nikým potvrzena.\nChalupu pana Zdeňka Exlera navštívili pobertové z pátého na šestého září ještě jednou. Tentokrát šli zřejmě najisto. S autem zajeli až na dvůr a z domu sebrali stáložárná americká kamna. 21. září přijeli policisté do Žehuně opět. Tentokrát se pokoušeli vyšetřit, kdo pomazal v noci ze školního dvora okna u jídelny lidskými výkaly. 8. listopadu odpoledne se vloupal do nově postaveného domu čp. 148 ke Konvalinovům muž tmavší pleti a ukradl zde peněženku se sedmnácti sty korunami. Téhož dne se snažil odpoledne dostat do školy, ale byl uklizečkou vykázán.\nDo výčtu krádeží jsem nezahrnula odcizení peněženky s větším obnosem peněz místní učitelce neznámou ženou ve školní budově. Neeviduji také četné krádeže školních dětí navzájem nebo i zaměstnancům školy nebo vyšetřované krádeže peněz a dokladů cestou ve vlaku.\nV srpnu si stěžoval pan Kavka na zloděje, kteří mu kradli na poli brambory a kukuřici. Do zámku ke klapce mu vandalové nastříkali hmotu na těsnění oken.\nNa podzim řádili v Žehuni také sprayeři. Své stopy zanechali na železných vratech kabiny pro hudebníky na hřišti, na autobusové čekárně, na rybářském domku na hrázi a na vratech pana Tavíka a pana Rosche.\n16. září došlo v Čechách k největší peněžní loupeži v historii naší země. Lupiči odcizili 150 miliónů korun a nebyli dopadeni.\nZdá se, že tradice ustupují do pozadí. Přestože se celé Velikonoce vyznačovaly příjemným teplým počasí, kdy teploty vystoupily až na 19°C, letos poprvé se u mne neobjevil jediný koledník. Jak jsem zjistila dotazy, nejinak tomu bylo i jinde. Jen starších chlapců s pomlázkami se na kolech po vsi pohybovalo dost a odpoledne se jich už několik potácelo znavených alkoholem. Hojně byl však navštěvován místními i cizími pozůstalými hřbitov. Bohoslužeb, které slouží v žehuňském kostela pravidelně v sobotu odpoledne duchovní Václav Netuka ze Žiželic, se účastní průměrně jen asi deset věřících.\n22. dubna nastoupily do zdejší školy dvě rómské děti slovenské národnosti Marián a Veronika Harvanovi. Jejich rodiče dostali práci v pekárně Agrodružstva. Krátkou dobu byla rodina ubytována v družstvu, pak získali byt v prvním poschodí fary, kde bydleli v minulém roce krátkou dobu Ukrajinci. Zdá se, že rodina žije spořádaně. Děti chodí řádně do školy a mezi žáky si našly i kamarády. V obci však přihlášeni nejsou, protože tu nemají trvalý pobyt. O prázdninách se však pětičlenná rodina rozrostla nepočítaně.\nTradiční pálení čarodějnic se odbývalo opět na hřišti. Přes zákaz obecního úřadu se někomu podařilo umístit do hromady roští dvě obrovské traktorové pneumatiky, které pak při zapálení zamořovaly černým, hustým dýmem celé hřiště. Lidí se na hřišti vystřídalo odhadem na dvě stovky. Tělovýchovná jednota podarovala děti opečenou uzeninou, rohlíkem a limonádou. Noční hlídání ohně mladí zapíjeli tak vydatně, že ještě před desátou hodinou na Prvního máje se před chatkou ze své činnosti vzpamatovávali. Krásné počasí s teplotou 25°C prvomájové posezení a popíjení mladých prodloužilo do podvečerních hodin. Nicméně vše proběhlo v klidu, což se nedá říci o pochodech anarchistů a skinů v Praze nebo o střetu anarchistů a skinů v Brně. V celém světě se letošní Svátek práce proměnil spíš v protestní akce. Berlín zažil nejhorší násilnosti za poslední tři roky. Zatímco v Praze politické strany kromě ODS pořádaly své mítinky, komunisté v počtu asi 10 000 lidí se sešli na Letné, aby zde vyslechli projev svého předsedy Miroslava Grebeníčka a herečky Jiřiny Švorcové, lidé v Žehuni pracovali převážně v poklidu na svých zahrádkách.\nTaké pouť 5. května prožili lidé většinou pracovně, žádné atrakce letos nepřijely. A tak začíná zanikat i tradice kdysi slavných žehuňských poutí, které se slavily i v nejhorších válečných letech.\nChatky na hřišti mladí hoši využívali často k celonočnímu posezení a popíjení, které se pak protáhlo pro nejvytrvalejší až do dopoledních hodin následujícího dne. 28. června tu slavili ukončení školní docházky i žáci devátého ročníku základní školy.\nPřestože většina pohřbů se v současné době uskutečňuje v obřadní síni krematoria v Městci Králové, v sobotu 29. června měla v místním kostela svatého Gotharda pohřeb s bohoslužbou devětaosmdesátiletá paní Ludmila Jiroudková z čp. 234. Obřad v kostela proběhl důstojně a pak pozůstalí očekávali, že přítomní doprovodí svou spoluobčanku na místní hřbitov, jak to bývalo zvykem. Hudba hrála, příbuzní se řadili za pohřebním autem, ale ostatní účastníci pohřbu se neodvážili za příbuzné zařadit, protože pan farář uvedl, že zesnulá bude uložena do rodinného hrobu v úzkém kruhu rodiny. Nejbližší pozůstalí se cítili nastalou situací i výrokem pana faráře velmi roztrpčeni.\nChození Mikuláše, anděla a čertů 5. prosince se ještě ve vsi dodržuje, ale po několika návštěvách v rodinách s malými dětmi bývají čerti i Mikuláš dosti společensky unaveni. V mateřské škole Mikuláš letos opět naděloval, ale letošní žáci deváté třídy mikulášské obcházení tříd nepřipravili.\nNejidyličtější svátky roku Vánoce stále ještě obklopuje jisté kouzlo, i když jeho náboženská náplň se za léta potlačování v totalitním režimu víceméně setřela. Dávno už se v našem kostele nekonají kdysi slavné půlnoční mše. Po několik předešlých roků se sloužily v podvečer, letos v devět hodin dopoledne za účasti patnácti starších žen a dvou mužů včetně dobrovolného varhaníka Ing. Josefa Nováka z Prahy, narozeného v Žehuni. Naštěstí se v době totality neujal jako dárce dárků pro děti Děda Mráz ani novodobý Santa Klaus a malým dětem nosí nadále dárky Ježíšek a i dospělí si přejí šťastné a veselé Vánoce a bohatého Ježíška. Pravdou je, že se na svátcích upřednostňuje většinou nákup nákladných dárků a nadměrná konzumace nejrůznějšího jídla, zatímco jejich duchovno se navrací jen pozvolna. Advent sice už dávno neprovázejí ranní předvánoční bohoslužby – roráty, ale oživují se adventní věnce se čtyřmi svíčkami, adventní věnce se objevují rok od roku ve větší míře na dveřích domů, okna ozařují malé blikavé svítilničky, povětšinou kupované ve stáncích vietnamských trhovců. Vrátily se nám i všechny po léta zakazované koledy. Adventní koncerty, vysílané po čtyři předvánoční neděle v České televizi, doprovázejí dobrovolné sbírky s charitativním zaměřením.\nV posledních asi třech letech se zahájení Adventu zapálením adventního věnce a vystoupením žáků připomíná i ve škole. Letos se poprvé objevil adventní věnec i na vstupních dveřích do školy. Od roku 2 000 zdobí také žehuňskou náves po vzoru našich měst vánoční stromek. Ten letošní stříbrný smrček od domu paní Evy Ledererové byl ze všech nejkrásnější a nejbohatěji okrášlený a osvětlený. Ozdoby z polystyrénu vyrobila děvčata nově zvolené zastupitelky paní Jany Urbanové.\nZdá se, že i lidé v tyto sváteční dny mají k sobě blíže. Blahopřejí si krásné prožití vánočních svátků a především pevné zdraví v příštím roce. Starosta obce pan Václav Fišer neopomene na Štědrý den poblahopřát k Vánocům a do nového roku prostřednictvím místního rozhlasu všem žehuňským občanům. Tuto milou pozornost dokáží ocenit především starší občané.\nŠtědrovečerní večeře sestává tradičně ze smaženého kapra, řízků a klobás a bramborového salátu. Následuje čaj a velké množství nejrůznějších zákusků a ovoce. Některá rodina se obejde bez alkoholu. Pokud hospodyně vaří rybí polévku, ta se podává většinou v poledne. Někdo se přes den postí a vezme si jen čaj a kousek vánočky nebo jablečného závinu, to aby uviděl večer, jak se stále ještě říká, „zlaté prasátko“. Vánoční zvyky, které bývaly neodmyslitelné za mého dětství a mládí a doprovázely i dětství mých dětí, jako lití olova, loupání a rozkrajování jablka, počítání polínek, házení střevíce přes hlavu, pouštění ořechových skořápek se svíčkou po vodě, zpívaní koled po celý Štědrý den, už většinou upadly v zapomenutí. Někde se ještě dnes schovává ze štědrovečerního kapra pro každého člena rodiny jedna rybí šupinka, aby v příštím roce neměl nouzi o peníze. Po slavnostní večeři a po rozbalení dárků se většinou rodina místo bývalých zvyků dívá na televizi. Rostlé smrčky nebo borovice nahrazují v poslední době často stromky umělé s umělým osvětlením. Za dárky si děti dnes přejí mobilní telefon, počítač, pokud jej už mají, počítačové hry, horské kolo, přehrávač CD disků, méně už fotoaparát nebo knížku. Na Štěpána nebo na Tři krále se už desítky let na koledu nechodí.\n7. srpna se účastnil podplukovník Vladimír Eliáš ze Žehuně čp. 224 jako člen Svazu letců České republiky spolu s přednostou okresního úřadu panem Šťastným, starostou obce Sokolče panem Františkem Tomkem, velitelem letecké základny v Čáslavi plukovníkem Vernerem, válečným veteránem plukovníkem Ulehlou, předsedou Svazu letců České republiky plukovníkem Filipem, plukovníkem Jenyšem a členem předsednictva Svazu letců České republiky Ing. Macurou odvozu ostatků letce plukovníka Františka Nováka z vojenského hřbitova La Targette ve Francii k poslednímu odpočinku do rodné obce Sokoleč na Nymbursku. Vladimír Eliáš popsal průběh celého důstojného ceremonielu ve vojenském časopisu Národní osvobození.\n24. srpna v den stého výročí narození vynikajícího leteckého akrobata Františka Nováka, který svým leteckým uměním proslavil naši vlast v celé Evropě a jako jeden z prvních byl v roce 1939 přijat do svazku francouzských letců, byly jeho ostatky pietně uloženy do rodinné hrobky v Sokolči. Také tohoto slavnostního ceremonielu se podplukovník Vladimír Eliáš jako člen Svazu letců České republiky účastnil.\nVladimír Eliáš se narodil 31. srpna 1931 v Žehuni, kde prožil také své dětství. Jako vojenský letec působil 25 roků. Po roce 1968 byl jako politicky nespolehlivý z vojenské služby propuštěn a zaměstnání našel v rodné obci v jednotném zemědělském družstvu jako technik – vedoucí dopravy, těžké mechanizace a posklizňových linek a sušičky BS-6. V družstvu zastával rovněž funkci kulturního a sportovního referenta. To vše mu umožňovalo organizovat a vést obětavě výstavbu místního sportovního hřiště, které díky jeho houževnatosti bylo slavnostně předáno do užívání v roce 1985. Po sametové revoluci stojí v čele veřejného dění a je vždy ochoten díky svému rozhledu přispět nejen radou, ale přiložit i ruku k dílu všude tam, kde je toho zapotřebí.\n26. října 2002 mu byla Svazem letců České republiky předána medaile Za zásluhy.\nNa sklonku léta se vsí rozšířila zpráva o prodeji budovy fary, kde bydlela rodin Rómů. Prodej měla organizovat hradecká arcidiecéze. Mezi věřícímu to vzbudilo nevoli. Zvláště kupující nebudil důvěru.\nV neděli 27. října jsme opět přešli na zimní čas.\nV listopadu uspořádal v galerii Ludvíka Kuby v Poděbradech výstavu svých obrazů nazvanou Polabská krajina amatérský malíř Miloslav Borecký z Poděbrad. Mezi vystavovanými díly byl také žehuňský kostel sv. Gotharda, který maloval letos v srpnu a Žehuňský rybník.\nK 31. prosinci 2002 klesl počet obyvatel v Žehuni na 432, tj.202 muži a 230 žen.\nV červnu jsem přepsala originální kartotéční lístky Výtahy z matrik, pořízených v neznámé době neznámým pisatelem s názvem Rodiny v Žehůni se vyskytující od roku 1763. Materiály byly nalezeny před lety ve školním archivu Základní školy v Žehuni. Uvedený dokument obsahuje také Poznámky Z knihy zemřelých, Z matriky oddaných od roku 1721, Ženitby propuštěných vojáků a vzpomínky žehuňského faráře děkana Šafránka (1869-1879) na vypravování novobydžovského děkana o jeho setkání s císařovnou Marií Terezií.\n18. července mi oznámil pan Vladimír Polívka, že nalezl v pozůstalosti pana Ing. Miloslava Severy Kroniku JZD 25. únor se sídlem v Žehuni, která byla nezvěstná od sametové revoluce. Slíbil mi, že po zániku Agrodružstva předá kroniku do Státního okresního archivu v Nymburce.\nV říjnu jsem provedla pro Státní okresní archiv v Nymburce Soupis kronik obce Žehuň. V oddíle obecní kroniky je evidováno osm položek, v oddíle školní kroniky sedm položek, jedna kronika farního úřadu ( v SOkA Nymburk), kronika JZD 25. únor se sídlem v Žehuni, kronika Obecní knihovny, kronika Sboru pro občanské záležitosti a dvě soukromé kroniky rodiny Václavíkových v soukromém vlastnictví.\nV lednu 2003 jsem provedla výpis z obecních kronik I.a II. o Žehuňském rybníce, počasí a požárech. Inspirací mi bylo extrémní počasí minulého roku.\nDruhá etapa státní reformy\nPrvní fázi reformy veřejné správy, podle které byla od 1. ledna 2000 naše země rozdělena na čtrnáct krajů, máme za sebou a nyní stojíme před její druhou fází, podle níž přejde k 1. lednu 2003 většina práce 73 okresních úřadů na 205 pověřených obcí. V teritoriu každého okresního úřadu vznikne několik pověřených obcí III. stupně, které převezmou čtyři pětiny práce dosavadních okresních úřadů, zbytek práce připadne krajům. Pravomoci Okresního úřadu Nymburk se přesunou na města Nymburk, Lysá nad Labem a Poděbrady, která získají statut obce s rozšířenou pravomocí. V rámci Středočeského kraje většinu agendy dosavadních dvanácti okresů převezme 26 pověřených obcí.\nNaše obec Žehuň však z rozhodnutí minulého obecního zastupitelstva přejde spolu s obcí Choťovice a obcí Pňov-Předhrádí pod Kolín. Je pravdou, že ne všichni občané se s touto změnou ztotožňují a svůj nesouhlas dávali nezakrytě najevo na podzimním veřejném zasedání obecního zastupitelstva. K tomuto rozhodnutí vedlo naše představitele upřednostňování ekonomické stránky, zatímco patrioti Poděbradska a Městecka poukazují na historické kořeny, které v minulosti nikdy ke Kolínu nesměřovaly.\nSami úředníci a mnozí ti, kteří za reformou stojí, připouštějí, že v lednu bude na úřadech chaos. Na tuto reformu, nazývanou často jako „kaskadérský kousek“, podala dokonce dvacítka měst a obcí ústavní stížnost. Budoucnost ukáže její oprávnění.\nSkončil rok 2002. Kdo očekával, že lidstvo konečně zmoudří, ten se hluboce mýlil. Přesto jsme získali nové zkušenosti a potvrzení staré pravdy o chybách, odpovědnosti, svobodě i bezpečnosti. O to intenzivněji si možná klademe otázku, co přinese rok následující. Utěšujeme se přesvědčováním, že dobrého je v řádu světa víc, nicméně to zlé cítíme silněji.\nNáklady na dokumentační materiály pro rok 2002 činily celkem 1 136,70 Kč. Jsou vedeny pod čísly 1004/02-1 až 1031/ 02-28 Obsahují 152 fotografie ( z toho 13 v albu), 85 výstřižků, 5 pozvánek, 10 úmrtních oznámení, 1 svatební oznámení, 2 sady volebních hlasovacích lístků, 1 kopii výsledku voleb, 1 kopii příspěvku do časopisu, 1 časopis, 7 listů kopie z časopisů, 4 výtisky novin, 1 pohlednici, 3 výpisy, 1 seznam a 6 ostatních dokumentů. Celkem 280 dokumentů.\nKronikářka provádí roční záznamy na počítači, uchovává je na disketě a kromě toho přepisuje do této kroniky IV. díl.


Co si představíte pod pojmem námořnický styl? Každého z nás určitě napadnou známé symboly, jakými jsou - tmavě modrá barva a nezaměnitelné modro-bílé vodorovné pruhy. Takový styl se dlouho neomrzí, proto se dá v interiéru jednoduše kombinovat s ostatními doplňky. Podívejte se spolu s námi na několik zajímavých tipů, čím dodat svému interiéru kouzlo námořnického stylu.\nNejtypičtějším motivem, který se v interiéru nejvíce objevuje, je kotva. Dalšími charakteristickými motivy jsou záchranné kruhy, různé loďky, majáky nebo houpací sítě a koše.\nInspirujte se tímto báječným nápadem! Na této zdi jsou místo obrázků použity tapety s různými motivy. Celkový dojem je velmi příjemný, nemyslíte?\nPřídavný pojízdný stolek je nezbytnou součástí každé kuchyně.\nNámořnický styl se projevuje většinou v textiliích. Nádherný lněný ubrus by ve vaší kuchyni neměl chybět!\nZaměřeno na okna! Podívejte se na tento inspirativní blog, kde naleznete spoustu článků o tom, co bude vašemu domovu nejvíce 'slušet'.


Opulentní intro video z Lightning Returns: FFXIII kazí Lumina - Diskuze Games.cz\nOpulentní intro video z Lightning Returns: FFXIII kazí Lumina\n24.9.2013 | Petr Poláček\nach tieto FF hry vyzeraju vzdy tak krasne, majsti svojho remesla henty aziati, po technickej stranke dokonale hry, mat konzolu rad by som tie nove FF skusil lebo naposledy som hral mozno tak nieco na PS1 :D\nAchjo, FF serie mě vždycky lákala, ale jako PC hráč holt musím oželet...\na tu konzoli si na ty hry, ktere za to stoji nekoupis proto, ze na ni nemas, a nebo z principu nasraneho duchodce? se tu furt lidi dohadujou, pritom nejlepsi cesta je mit oboji.\nLol, já měl dokonce Xbox 360, ale prodal jsem ho, protože jsem na něm nehrál. A ne, nekoupím si jí, protože mi nestojí si jí kupovat kvůli 4-5 hrám, který mě zajímaj, který se neobjevěj na PC. Akorat by se mi na ní prášilo jako předtím.\nSedmička je aktuálně na Steamu. Osmička vyšla na PC taky, nevím, jak snadné je ji teď rozběhnout, ale nějak to půjde. No a dál jedině emulátory, ale podle mě je stejně 7 a 8 nejlepší. Když si zahraješ ty dvě, tak v podstatě máš z FF všechno podstatné.\ntak nejsou spatne ani dily 4 a 6 pokud nekomu nevadi starsi grafika :) final fantasy 10 urcite taky patri mezi ty nejlepsi kousky kazdej dil ma neco\nProc..mas tam FF7 a 8 a zbyle dily az po ff12 jsou v pohode hratelne na emulatoru.\nJeště jedna otázka, potřebuju k XII znát příběh nějakých předchozích FF? Vím, že jsou většinou nenávazný, ale pro jistotu se ptám.\nJa osobne rozhodopadne doporucuju IX - dle meho nejlepsi dil serie. A potom byla zajimava X, ale uz nikoliv X-2.\nNávaznost pouze pokud hra sdílí s nějakým dílem číslovku jinak jsou maximálně narážky na fanboys. Jinak ano VII má grafiku už těžce zkousnutelnou, ale i tak jí doporučuju všema deseti. Možná bys spíš zkousnul kouzelnou grafiku 4,5 a 6 dílu na SNES. Ty taky doporučuju :) být tebou tak jdu do dílů IV-X .. po X to je špatný a před 4 to je dost hardcore.\nJak jsi správně poznamenal, díly na sebe nenavazují (až na výjimky). Nejinak je tomu i u XII. Příběh předchozích dílů znát nepotřebuješ.\nOkej, dík. Nevěděl jsem, že až po ty novější to jde naemulovat. Příznám se, že na VII už jsem trochu rozmazlenej graficky.\ntak to hodíš do okna :) já to hraju na PSP a to je ideální velikost, myslím by to mělo jít i na smartphonech, ale nevím jak s ovládáním\nFF, jsem nak opomnel takze tenhle dil urcite nevynecham *15* .\nnah zrecenzovať Luminu na základe jej 15 sekundového vystúpenie vo videu je trocha moc nemyslíte? :))\n...Liara z Mass Effect dabuje Lightning\nA Kai Leng, Boss/Prezident, Joker, Joel, Booker,... dabuje Snowa\nok, spousta anime klišé, co se týče afektovaných animací postav, scén, kamery i hlášek, hudba není vůbec slyšet, dokonce se tam ani nehodí (ok, nemusí to být Inceptionovské BWAAAAAZ, ale i tak), ale řemeslně to video je dobře udělaný. Co se postav týče, Serah je pořád trapná, obyčejná, klasická a otravná anime loli postavička, kterých jsou tisíce, Lightning je pořád taková, no je ok, Snow je takovej emo model xD ok, recenze videa by byla asi hotová, možná jsem na něco zapoměl, ale to je jedno. Působí to líp, než 2. díl XIIIky, ale to se ještě uvidí\nPro mě FF skončilo dílem X, bohužel.\nNo vidíš, a mně se přitom XII opravdu hodně líbilo. Ta otevřenost světa mě hodně zaujala...a právě v tomhle mě desítka docela zklamala...většinou jsem běhal jedním koridorem a neustále jsem zabíjel stejný potvory jen v jiné barvě. I tak jsem ale velikej fanda prakticky všech dílů, takže i v desítce jsem splnil co jsem mohl :)\nPolacku bezte si hrat ty vase retroindie a nes.rte se s prominutim do umeni.\na pritom v mass deffect 3 si tu deus ex machina pochvalovali jako vrchol originality *6*\nTak kdyby nebyla v ME3 deus ex machina tak by to byla hra krátká a krvavá. I když by to byl asi lepší konec než co nám EA přinesla.\nuprimne, ja byl dopredu temer smirenej, ze jsem jenom jedno kolecko v systemu, a ze to asi nedopadne uplne stastne, ale ze to dopadne ve stylu "wtf?" to jsem vazne necekal...\nLumina je Serah, sestra Lightning..moc nechapu co autor clanku chtěl vlastne rict, když Serah byla ve FF 13 jako npc a ve FF13-2 jako hlavni hratelna postava, takze tvrzeni ze se vzala odnikud a tak podobne je uplne mimo.Ale to je tak když někdo ty hry vůbec nehral ale ma potrebu o nich psat..sice bludy..ale pise..to je dulezity:)\nNemám nic proti té konkrétní postavě, ale proti archetypu té postavy ano. Je to obezlička vývojářů, kteří neumí napsat scénář zajímavý sám o sobě tak, aby ho nesly ústřední postavy. To, že jde o sestru Serah, je prozatím domněnka. A i kdyby šlo, tak se nic nemění na tom, že ji považuji za zbytečnou. Všichni vědí, co Snowa žere i bez této reminiscence. FF XIII i XIII - 2 jsem hrál.\nTakze o postave nic nevime, ale to nebrani v tom ji odmitnout. To je prave to co mi na tom prijde spatne.\nNavic sestra Serah to urcite nebude. Vzhledem k tomu, ze Snow ji nazyva "kid" muze to byt opravdu tak, ze je necim vznikle z esenci vsech "Serah" ktere se objevovaly v puvodni casove ose, nez Gaius tomu udelal konec. A klidne z ni muze byt i hlavni zaporak - vzhledem ke dvojce je tech moznosti mnohem vic.\nJa bych se daleko vic bal, kdyby se tam objevil nejaky belovlasek - to je skutecna nocni mura anime a jrpg. Premoudreli parchanti...\nAle pokud mi necim tenhle trailer vadi, tak je to absence emocionalniho naboje. Postavy Snow a Lightning jsou tady takove... nevyrazne, bez nejakeho naboje, ani ten vztek clovek u Snowa poradne neciti. Neprilis povedeny dabing?\nSamozrejme to muze byt kdokoliv, ale jeji podoba je az prilis zrejma. Jakasi jeji temna podoba, navíc Snow jako jeji fiance je tam přítomen taky, takze to zrejme bude jakasi casova osa kde se se Sarah stala nejaka svine:) kazdopadne at uz to je jakkoliv, provazanost Luminy s pribehem předchozích dilu je vic nez zrejma, takze podle me napsat ze Lumina je postava buhvi odkud a vůbec tam nesedi je porad mimo a opravdu neverim ze by autori vycucali nekoho kdo je podobnej Serah a vydavali ho za uplne nekoho jiného, padly na hlavu myslim ještě nejsou.\nTen clanek vyzniva tak, obvzlast pro neznalého světa ff13 ze Lumina je nejaka postava co se tam proste zničehonic objevi anema vůbec zadnou spojistost s tim svetem aje tam jen jako cingrlatko. Podobne vysvetleni jako jste podal tady by se siklo u i toho clanku, pak bych zrejme nic nenamital.\nSouhlas. Nicmene vzhledem ke konci FF XIII-2 nepujde o Serah, ale o nekoho ci neco jineho. My nevime, co konec casu udelal se vsemi "Vestkynemi" kterou byla i Serah. Tahle Lumina muze byt bytost, ktera z toho vznikla a jako takovou je snadne oduvodnit proc ma moc jakou ma.\nTady se spis autor clanku spatne vyspal tak to smahem odmitl. Mimochodem, ja povazuji FF XIII-2 za celkem povedeny kousek hlavne diky konci, ktery naprosto ovladnul hlavni zaporak.\nJe to smutné, že trailer na novou Final Fantasy může být taková nuda. Mám pocit, že série Final Fantasy se po úspěchu dílů na PS1 ztratila sama sobě, marně se snaží zopakovat předešlou slávu nebo na ní nějak navázat. Ale výsledkem jsou jen stále zmatenější, teplejší a dětinštější hry. Bohužel Final Fantasy už dneska není synonymem pro maximální krásu a výrazovou sílu - zeptejte se Bioshocku Infinite, Last of Us nebo Zaklínače.\nSnad Kojima ukáže, že Japoncům ze starého kouzla ještě přeci jen něco zbylo... a samozřejmě určitou naději přináší nová vlna - Dark Souls, Dragon's Dogma atd...\nsouhlasím se vším kromě "stále teplejší" jelikož Vaana z FF XII už snad nic netrumfne, o tom by i Freddie Mercury řekl že je "trochu moc"\nOno to v těch japoncích pořád je, ale bohužel se v posledních letech nějak podivně snaží zavděčit západnímu publiku a přitom si neuvědomují, že většina těch hráčů jejich produkty hrála právě proto že nebyly tak odporně západní...\nTakže pak tu máme tyhle hybrydy, který už moc lidí nebaví. FF XIII je pro mě jeden velký omyl a XIII-2 která potřebovala DLC na to aby člověk vůbec věděl jak to celé dopadne tomu taky moc nepomohla....


Recenze Erebos Drinku - Reportážní a svatební fotograf Martin Holík\n29.7.2021 29.7.2021 Blog\nPiju kávu a piju jí poměrně hodně. A čím víc kávy piju, tím náročnější jsem na její chuť a aroma. Jen tak nějaké espresso mě zkrátka už neuspokojí. Vychutnávám si výběrovou kávu, nejčastěji Etiopii a Rwandu připravovanou na V60 a nebo na AeroPressu. Jako svatební fotograf jsem pořád v pohybu, jezdím po celé republice a káva ke mně tak nějak patří. Hezky mě nakopne, umožní mi soustředit se na práci a hlavně mi chutná.\nPodle webu statista.com se prodalo v roce 2019 po celém světě 165 milionů pytlů kávy o hmostnosti 60 Kg. To je ve výsledku nějakých 10 milionů tun kávy. Káva je tak jedním z nejoblíbenějších nápojů na světě. A víte co si na kávě lidé tolik cení? Je to nejen její úžasná chuť ale také její schopnost dodat lidem energii a potlačit pocit únavy.\nZa všechno může kofein\nProč je mezi lidmi káva tak oblíbená? Klíčovou vlastností je kofein. Kofein je nejkonzumovanější psychostimulační látka na světě. Tato látka obsažená v kávě způsobí, že se člověk může lépe soustředit, najednou má víc energie a zrychlí se také reakce. Toho využívají samozřejmě nejen svatební fotografové ale zkrátka všichni lidé, kteří pracují, studují nebo sportují.\nNa svatbu bez kávy?\nJá už si cestu na svatbu bez kávy nedokážu ani představit. Ráno začínám s kávou a kávu si připravuji i do termohrnku a popíjím ji v autě. Často jezdím na svatby i stovky kilometrů daleko, takže je to jediná možnost, jak mít kvalitní kávu stále při sobě. Problém ovšem nastává na samotné svatbě. Samozřejmě si mohu dát espresso ale jsem už prostě rozmlsaný svými výběrovými kávami s vyšší aciditiou a tak se klasickým espressům snažím vyhýbat.\nZkoušel jsem nejrůznější energy drinky ale ty jsou buď šíleně přeslazené a nebo naopak plné umělých sladidel a vůbec mi nedělají dobře. Zkoušel jsem i různé přírodní směsi a třeba i slavné Yerba Maté ale zkrátka to nebylo ono. Moje milovaná káva prostě zůstala neporažena a nepřekonána.\nAž nedávno na mě vyskočila na Facebooku reklama na Erebos, což měl být bylinný energetický nápoj. A tak jsem si řekl, že jej vyzkouším. Popis zněl skvěle. Jedná se o přírodní nápoj, který se vyrábí louhováním 7 druhů bylin ve vodě. Obsahuje tedy přírodní kofein a nejsou v něm žádná umělá sladidla. Tak jsem si tedy Erebos objednal z e-shopu.\nPřišla mi krabička s degustačními vzorky a já jsem nezaváhal ani minutu a hned jsem jednu lahvičku vzal na sobotní svatbu.\nÚčinky Erebos drinku\nTrochu se teď rozepíšu o účincích nápoje Erebos a rozdílu oproti kávě. U kávy jsem zvyklý, že mě prakticky okamžitě nakopne a efekt „přívalu energie“ funguje tak hodinku. Erebos mě nijak nenakopl. Naopak, energie přicházela pozvolna postupně, bez onoho nakopávacího efektu kávy. Ale za to se držela dlouho a to hodně dlouho.\nTen den jsem měl tolik energie jako by ani nebylo venku 30°C a já neměl být na svatbě 14 hodin. Naprosto jsem si to úžival. Vlastně jsem ted den nepotřeboval ani kávu a cítil jsem pořád dostatek energie. Únava prostě tak nějak nepřicházela.\nPrvní test tedy dopadl na výbornou. A ptáte se na chuť? Chuť je bylinková a popsal bych ji jako hodně silný bylinný čaj. Některé drinky jsou lehce doslazeny medem, některé jsou spíš hořké. Mně osobně chuť vyhovuje a Erebos mi velmi chutná.\nOd té doby jej vozím na všechny zakázky. Měl jsem jej dokonce i na dovolené v Rakousku, kde jsme chodili po Alpách. Cestu tam, která trvala něco přes 5 hodin, jsem dal doslova bez přestávky právě díky tomuto nápoji. I samotné treky jsem si zpříjemňoval právě Erebos drinkem.\nErebos v Alpách\nPokud rádi experimentujete a hledáte další zajímavý zdroj kofeinu nebo chcete jen změnu, tak Erebos určitě doporučuji vyzkoušet. Vidíte, že i kávomilec jako já přišel tomuto nápoji na chuť. Samozřejmě na kvalitní výběrovou kávu nezanevřu, tak u mě bude vždy na prvním místě ale Erebos jsem si prostě oblíbil a budu si jej brát na delší cesty a akce, kde není možné si dát dobrou kávu. Drink je možné objednat tady.\nVýlet okolo Attersee\nTo zní perfektně! Díky moc za nasdílenou zkušenost. 😊✌


Soutěžím hlavně sama se sebou, říká držitelka ocenění L’Oréal-UNESCO Pro ženy ve vědě dr. Zuzana Střížová | 2. lékařská fakulta Univerzity Karlovy\nPrestižním oceněním v rámci grantu L’Oréal-UNESCO Pro ženy ve vědě, Česká republika – talentový program 2022 byla oceněna MUDr. Zuzana Střížová, Ph.D., z Ústavu imunologie 2. LF UK a FN Motol s projektem zkoumajícím využití imunitních buněk z nádorů k jejich léčbě. Se svojí prací uspěla mezi 60 přihlášenými projekty a umístila se ve vítězné trojici. Dvojnásobná držitelka Ceny Vlasty Adamové za významný počin v oborech onkologie a hematologie se pro 2. lékařskou fakultu rozpovídala nejen o své práci, vizích do budoucna, ale i o postavení žen ve vědě a osobních cílech.\nFotografie: Lenka Seničová\nJak vnímáte své umístění v soutěži určené výhradně ženám? Je to jiné, než kdybyste soutěžila i s muži?\nOsobně věřím, že tato soutěž určená pouze ženám-vědkyním má v národním a především v mezinárodním měřítku obrovský význam. Musíme si uvědomit, že zatímco my máme ohromné štěstí žít v zemi, v níž mají ženy volný přístup ke vzdělání a mohou si svobodně vybírat své profesní zaměření, koníčky a partnery, stále jsou na světě oblasti – a není jich málo –, kde je ženám jejich role přiřazena už od narození. Právě kvůli těmto oblastem je důležité propagovat soutěže určené výhradně ženám a medializovat skutečnost, že žena může být stejně dobrým vědcem jako muž. V současnosti tvoří ženy celosvětově jen třicet tři procent všech vědců, v Evropě je pak pouze jedenáct procent žen na vedoucích výzkumných pozicích a méně než čtyři procenta Nobelových cen za vědu bylo kdy uděleno ženám – data pocházejí z UNESCO Science Report z roku 2021. Otázka, zda je soutěžení proti mužům a ženám jiné? Já osobně rozdíl nevnímám, soutěžím a vždy jsem soutěžila hlavně sama se sebou.\nO světě žen na významných pozicích se traduje, že v něm vládne překvapivě velká rivalita. Setkala jste se s ní nebo naopak s pochopením a touhou spolupracovat a inspirovat tak, aby bylo dosaženo maximálně přínosných výsledků?\nPopravdě jsem se s ryze ženskou rivalitou na pracovišti nebo ve výzkumu nesetkala. Naopak se ženami velmi ráda obklopuji. Když za mnou občas přijde nějaká studentka nebo kolegyně z jiného oboru, že chce spolupracovat, mám z toho obrovskou radost. Ženy jsou zpočátku trochu nedůvěřivější, a proto je možná o něco těžší s nimi rychle vytvořit nějaký projekt. V momentě, kdy se ale blízce poznáte, pak to ženské seskupení má obrovskou sílu. Otázka spolupráce anebo rivality je však jednoznačně o charakteru člověka, a nikoliv o jeho pohlaví. Obecně je asi důležité sám sebe tolik neprožívat a pochopit, že jsme tu všichni, lékaři a vědci, proto, abychom pomáhali ostatním, a ne proto, abychom mezi sebou vedli spory. Toto nastavení mysli bohužel nemá každý. A potom je jedno, zda jste žena nebo muž. Znáte to: „A healthy mind does not speak ill of others.“\nPřed 150 lety by bylo nemyslitelné, aby se žena stala vědkyní, lékařkou nebo profesorkou. Doba se od té doby posunula díky opuštění mnoha pravidel a tradic. Myslíte si, že je potřeba stále bořit některé mantinely, aby ženy měly možnost využít svůj veškerý potenciál ve výzkumu?\nUrčitě ano. Věděli jste, že – podle UNICEF – i v dnešní době stráví v průměru ženy a dívky na planetě dvě stě milionů hodin denně – zdůrazňuji, denně – sbíráním a transportem čisté vody? A právě proto, že vodu v rozvojových zemích zabezpečují výhradně ženy a dívky, nemohou chodit do školy a dosahovat adekvátního vzdělání. Jedna studie z Tanzanie, na kterou upozornil deník The Guardian, dokonce ukázala, že když umístíte zdroj pitné vody do blízkosti patnácti minut od bydliště, pak oproti původní hodinové vzdálenosti od vodního zdroje se návštěvnost škol zvýší až o dvanáct procent. Oblast výzkumu je pro ženy stejně vhodná jako pro muže. Soutěže tohoto rázu, ale i jiná výzkumná ocenění by měly vyslat do světa zprávu, že je možné uspět i jen s nápadem, s vizí. Že nemusíte pocházet z Harvardu, mít to nejlepší zázemí nebo mít superschopnosti. Že nikdo nemá právo rozhodovat o tom, co bude smyslem vašeho života, v čem jste dobří, co smíte a nesmíte dělat, protože každý jedinec patří jen sám sobě. Považovat muže či ženu za osobní vlastnictví je dle mého názoru nemocné myšlení. Každý může dělat vědu, existují podpůrné granty na výzkum, cestovní granty na návštěvu zahraničních laboratoří, vzdělávací kurzy bez poplatků pro vědce z rozvojových zemí. Tyto věci se musí propagovat, abychom se jako společnost někam posouvali.\nUspěla jste díky své průlomové práci zkoumající možnosti imunoterapie nádorových onemocnění. Na jaké onkologické diagnózy se specializujete? A existují takové, u nichž je využití imunitních buněk separovaných z nádorů výrazně přínosnější?\nTen úspěch je samozřejmě zásluhou celého týmu a pracoviště. Protinádorová imunoterapie je oblastí, která má na našem pracovišti dlouhou tradici a věnuje se jí mnoho skvělých vědců. Imunoterapeutických přístupů je momentálně už celá řada. V klinické praxi se nejvíce uplatňují monoklonální protilátky proti různým molekulám v nádoru a potom takzvané checkpoint inhibitory, za jejichž objev byla v roce 2018 udělena Nobelova cena, dr. Honjovi z Japonska a dr. Allisonovi z USA. Checkpoint inhibitory jsou výjimečné v tom, že na rozdíl od chemoterapie nemíří na nádorové buňky, ale na imunitní buňky v nádoru. Tímto mechanismem stimulují funkci těchto imunitních buněk. Představte si, že imunitní buňky v nádoru jsou unavení vojáci v bitvě, kteří se bijí holýma rukama, a vy jim tímto lékem dodáte nejenom sílu, ale i zbraně. Ten boj proti nádoru se pak úplně otočí. Tato terapie se již běžně dává u metastatických nádorů plic, ledvin nebo například u maligního melanomu.\nDalším velmi zajímavým přístupem je takzvaný adoptivní transfer, kdy se imunitní buňky – vojáci – z nádoru izolují, v laboratoři se namnoží – tedy z malého vojska uděláte velké vojsko, a to se následně vpraví zpět pacientům. Tento přístup je zatím především v různých fázích klinického testování u nejrůznějších malignit. Já se zaměřuji na imunoterapii nádorů jícnu, ledvin a měkkotkáňových sarkomů. Tyto nádory jsou pro mě unikátní v tom, že z hlediska imunitních infiltrátů představují naprosté protipóly a v ničem si nejsou podobné.\nMáte plány, kam svou práci posunout? Ať už to jsou vysněné studie nebo konkrétní využití?\nLetos podávám několik grantů a s nimi souvisí i plány na další roky. Snažím se především rozšířit povědomí o tom, co u nás na ústavu děláme, aby se náš obor stal atraktivnějším především pro mladé začínající vědce a aby se k nám také dostávali lidé ze zahraničí. Nevylučuji ani svůj další pobyt na zahraničním pracovišti, to vždy pomáhá posouvat výzkum dopředu. Nastoupí k nám také několik mladých nadějných přírodovědců, kteří budou bádat v oblasti imunoterapie – nádorového mikroprostředí. Těch plánů je opravdu spousta. Důležití jsou lidé, a pak se dá zrealizovat všechno.\nS jakým vnímáním imunologie se setkáváte ze stran veřejnosti nebo i kolegů z jiných oborů? Panují o ní nějaké předsudky?\nVeřejnost si velmi často neumí představit, čím se imunolog zabývá. Naštěstí část lidí ví, že máme nějaký imunitní systém, protože to slyší v reklamách na jogurty, a po pandemii covid-19 už většina lidí také ví, že existují nějaké protilátky a že jich je více druhů. Imunologie je neskutečně komplexní a dynamicky se rozvíjející obor a rozhodně nelze mít nikomu za zlé, ani kolegům z jiných oborů, že nevědí, co je přesně náplní práce imunologa. Někteří kolegové k našemu oboru přistupují s velkým respektem, jiní nás poněkud nesprávně označují za „teoretiky“. Je ale potřeba si uvědomit, že imunologie zasahuje prakticky do všech lékařských oborů a nehnete se bez ní v transplantační medicíně, reprodukční medicíně, v neurologii, ale třeba ani v psychiatrii, protože imunita a psychika se vzájemně silně ovlivňují.\nV ambulantní praxi řešíme především pacienty, kteří mají opakované infekce, infekce nereagující na léčbu, infekce způsobené atypickými mikroorganismy, tedy jiné než byste čekali u běžného člověka, poruchy imunity ve smyslu nadměrné reakce imunitního systému proti vlastním tkáním, které se mohou projevovat na kůži nebo i v jiných orgánech. A nesmíme zapomínat na to, že imunologie velmi úzce souvisí s alergologií. Alergologie je fascinující obor, který se mílovými kroky posouvá vpřed. Naše současné chápání lékových alergií a alergií na blanokřídlý hmyz nebo určité potraviny se v posledních letech tak posunulo, že už jsme schopni definovat jeden konkrétní protein, který projev alergie způsobuje. Tedy dnes již vám nemusíme diagnostikovat alergii na ovoce jako takové, ale na určitý protein, který se nachází například jen ve slupce.\nCo vás těší, když zrovna neizolujete imunitní buňky? Máte nějaký osobní cíl mimo medicínu?\nMám celou řadu koníčků, kterým se z časových důvodů nevěnuji úplně tak pravidelně, jak bych chtěla. Většinu aktivit zvládám jednou až dvakrát týdně. Nicméně mojí největší vášní je vysokohorská turistika a kynologie – vše, co souvisí se psy. Ideální je, když tyto dvě aktivity můžu spojit. Mimoto se ale snažím hrát na kytaru a zpívat, v posledních letech jsem absolvovala několik kurzů olejomalby – malování mi dost pomáhá se stresem, a nově teď zkouším lukostřelbu. Tam mám ale zatím ještě velké rezervy, musím víc trénovat.\nNa závěr: Co byste vzkázala ženám, které si chtějí jít za svým, ať už na poli vědy nebo umění, ale občas o sobě a své práci zapochybují? Kde brát oporu a přesvědčení, že jdou správným směrem?\nKaždého drží v práci asi jiné věci. Mně v těch nejtěžších chvílích vždy pomohlo, že mám skvělou rodinu a přátele, kteří mě opravdu dobře znají, a také mám velmi empatickou šéfovou. A právě když se obklopujete lidmi, kteří mají na situaci náhled, brzy pochopíte, že ty problémy, které řešíte, jsou v kontextu celého života a v kontextu tragédií, které se denně dějí všude na světě, spíše minoritní. Člověk musí věřit, že to, co dělá, má smysl a že těžkosti sice jsou a budou, ale ten smysl vaší práce je větší než ty těžkosti.\nTitulní fotografie: L’Oréal\nVytvořeno: 21. 6. 2022 / Upraveno: 23. 6. 2022 / Odpovědná osoba: Bc. Nikola Musilová


Tantra vás dostane do extáze na kterou nezapomenete! – MyMuži\nTantra masáž pochází ze starodávných tantrických taoistických technik a klasické masáže. Samozřejmě, nejde o „obyčejnou“ masáž, ale o smyslný, vášnivý a intimní rituál plný energie, něhy a vzrušení. A z čeho se tantrická masáž vlastně skládá? Jde o celotělovou masáž teplým mandlovým nebo sezamovým olejem spojený s masáží intimních partií. Dokážete při ní prožít opravdu intenzivně vzrušení spojené s bouřlivým orgasmem. Jde o rozkoš, která se z pánve přenese do celého těla. Tento pocit se nedá k ničemu přirovnat, ale zažijete při něm hluboké a intenzivní naplnění, na které se jen tak nezapomíná.


dítě a plínky (diskuze) | VašeDěti.cz\ndítě a plínky\nAhoj, chci se zeptat, jak naučit dítě na nočník. Naše malá(18m) řekne že chce kakat(aa) ale když ji chceme posadit na nočník tak utíká. Nechceme ji násilím nutit aby se nezasekla. Ale jak na ni?\n4.2.2008 v 12:35\nHolky děkuju, určitě vše zkusíme.\n3.2.2008 v 21:21\nTaky mám nejlepší zkušenosti s koncem plínek v létě. Děti se můžou nechat počurat a není strach,že nastydnou. Musela jsem jim přestat dávat pleny a nechat jen v punčocháčích. Hezky jim to teklo po nožičkách a samozřejmě jim to i vadí a jak píše Karamela zjistí co se děje. Horší to bylo s kakáním u mladšího. Čural do nočníku asi od tich 18 měsíců, ale ve stoje a nechtěl si sedat na nočník. Když chtěl kakat, tak se s tím schoval a přišel až po. Trvalo to asi do dvou let. Pak tak nějak sám pochopil. Pak jsme ho zase nemohli donutit sedat na záchod, když už byl nočník malej. On se do všeho ještě teď těžko nutí a to mu je už skoro 12.\n3.2.2008 v 18:57\nAhoj, mám dceru 18 měsíců a už si pěkně říká. Doma chodí bez plinek, ale na spaní je jí zatím dávám. Ven také – hlavně proto, že je zima. Na nočník jsem jí začala posazovat okolo 10 měsíců… chvíli trvalo než pochopila co tam má udělat. Nejlepší je vyčíhnout nějakou dobu, kdy se zřejmě vyčurá…třeba hned po probuzení. Pak jsme jí samozřejmě vždycky tleskali a chválili atd. Hodně nám také pomohl nočník pro panenky…vždycky když se měla vyčůrat a nechtěla si sednout na nočník, donesla jsem nočníček pro panenky s panenkou a dělali jsme závody , kdo udělá první aa ….docela to zabíralo. Dnes už to není potřeba, má rok a půl – krásně si říká a chodí už na velký záchod na „zmenšovací prkýnko“. Moc se jí tam líbí – asi si připadá jako dospělá. Tak hodně úspěchů, určitě to půjde…třeba s panenkou a nočníčkem pro ni. ahoj, Pavlína\n3.2.2008 v 18:06\nJá vím,že dnes nedoporučují dávat brzy na hrneček,ale já jsem holt ze staré školy a u starších holek se mi osvědčilo zkusit dávat tak kolem devátého nebo desátého měsíce a holky se skvěle naučily.Elinku jsme taky zkoušeli po devátém měsíci.Ze začátku šíleně protestovala,tak jsme na ni šli velmi pomalu.Jednou,dvakrát jsme ji dávali sednout oblečenou,až si na to zvykla.Pak jsme ji začali sundávat postupně oblečení.Až to jednou vyšlo.Ještě si samozřejmě neřekne,ale je šikovná.Když ji odchytím,vyčurá se i vykaká.To ji pak vychvalujeme do nebe,že udělala aaaa.Nikdy jí tam nenechám sedět dlouho,aby se jí to nezprotivilo.Tak to zkuste taky jí tam posadit oblečenou.Ono je to pro ně novinka a někteří se hrnečku bojí.Tak hodně úspěšných pokusů.\n3.2.2008 v 14:43\nMoniko,v 18 měsících jsme my začli s nočníkem a to tak,že jsem ho vytahovala 2x denně..po spinkání-to je ta největší šance že se něco podaří udělat:-))),posadila sem malého a pokud se vyčural tak jsem ho vychválila do nebes a tleskala a jásala a tancovala:-))) a pak jsem šli spolu výtvor spláchnout. jinak měl plenky přes den i přes noc.\nPak začal volat,že chce aa ..ale taky nechtěl sedět na nočníku..takže jsem jen trpělivě ukazovala kde se aa dělá. pak jsem ho nechala běhat jen v tričku a nočník byl uprostřed pokoje nachystaný…bylo pár nehod,samozřejmě,ale pochopil to ….\nJde o to,že dítko prochází 3 fázemi pochopení nočníku…\n1. volá aa když už je vyčurané\n2.volá aa když čurá\n3.volá aa když se mu chce čurat\nJe dobré to natrénovat v létě,nejlíp venku..chodit bez plenek a čurat na travičku,kytičku,kamínek:-))) taky počurané oblečení je lepší než počuraný koberec….dítko potřebuje vidět co se přesně děje při čurání…v plence to nezjistí…pak to lépe pochopí. Udělejte z toho hru…třeba zajděte do obchodu a vyberte parádní nový nočník,třeba i hrací aby se malé líbil a chodila na něj ráda. ukazujte,že máma a táta taky chodí na záchod. a pokud nebude chtít tak to zase o měsíc odložte..nepodléhejte panice..dítě do toho prostě doroste…vážně:-))))\nMáte ještě dost času. Láme se to kolem 2 roku…a opravdu bez plenek jsme byli přes den ve 2 letech..i na spinkání po obědě vydržel v suchu.\nna noc jsme zrušili plenku v 27m.


Práce Benešov - Vysokoškolské / universitní farmacie\nVolná místa Benešov - Vysokoškolské / universitní farmacie, vše přehledně rozdělené podle nejnovějších pracovních nabídek.\ncelkem nalezeno 2676 volných míst\nLÉKOŘICE, a.s.\tPřidat k oblíbeným\nPracoviště Benešov odměny, osobní ohodnocení, příspěvek na cestovné,stravenky, nákup za zvýhodněné ceny Volné místo magistr farmacie pro lokalitu Benešov.\nfarmaceutinženýrlékařlékárník\tFarmacie a zdravotnictvíBenešov\nJsi absolvent VŠ technického směru nebo se ti poslední státnice už blíží? Pak tu pro tebe máme super příležitost nastoupit do TRAINEE PROGRAMU a vyzkoušet si práci na 4 odděleních, abys zjistil/a, kde ti to sedne nejvíc. Hledáme nové posily ...\nCítíte se dobře v dynamickém prostředí výrobní firmy? Baví Vás komunikace s dodavateli a zákazníky a chcete, aby Vaše práce mala viditelné výsledky? Jestli aktuálně zvažujete změnu práce, zkuste zvážit také pozici DISPONENTA/DISPONENTKY! Na ...\nMarketingový Manager pro CZ&SK\nMáte zkušenost s vedením lidí? Je vám blízká oblast digitálního marketingu? Jste Analytická osobnost a baví Vás čísla? Na pozici Marketingového Managera budete: - Analyzovat marketingové výsledky - online i off- line - Reportovat a ...\nPracoviště Benešov Požadavky: - Zdravotní způsobilost, - Trestní bezúhonnost - Odborná způsobilost podnikové stravování, 2 dny zdravotního volna (SICK DAYS), 25 dní dovolené, podpora dalšího vzdělávání , penzijní připojištění, podnikové jesle a ...