Nioh Collection – recenze dvojitého návratu do feudálního Japonska - Diskuze Games.cz\nNioh Collection – recenze dvojitého návratu do feudálního Japonska\n6.2.2021 | Pavel Makal\nJako nezlobte se ;] ale delat recenzi na konzolovou verzi, kde se zmenilo prakticky jen to, ze pridali dve DLC a ignorovat pritom PC verzi, kde hra vychazi poprve, je trochu divne ne ?\nJinak co se prave PC verze tyka, tak port je dost neucesany - slabe slovo, zvlast kdyz uz meli zkusenosti s jednickou. Hra nepodporuje rozliseni 16:10 (aspon ja jsem neprisel na to jak ho nastavit) takze ti co maji napr. 1920x1200 maji zazitek ze hry o dost horsi.\nTrojuhelnicky, kolecka a krizky a dalsi ,,ovladacove,, ukazovatka misto tlacitek na KB jsou vsude. Bohuzel je opravdu zasadni vedet, kterym tlacitkem provadite jednotlive akce...je to tak zasadni, ze to v ruznych situacich sviti jako napoveda, ale jen pro ovladac. Nestydi se tu hru prodavat za plnou cenu, ale aby upravili tak jednoduchou a zaroven zasadni vec to ne.....\nNevim jestli to mam jen ja, nebo se to objevuje i jinym lidem, ale pri hrani na KB se obcas stane, ze se ovladani nejak zabuguje a postava se zacne pohybovat jinym smerem nez by mela. Nasleduje samozrejme velice casto rychla smrt...at uz zasluhou nejakeho toho npc nebo treba nedobrovolnym skokem do propasti. U Nioh1 se mi to nestalo ani jednou tak nevim.\nJinak ano Nioh2 je pecka a v podstate vymazleny Nioh1, soubojovy system je treba ve srovnani se souls hrama na uplne jinem lvlu. S Diablem bych to fakt nesrovnaval, protoze s tim to ma spolecny jen ten loot a ze postava lvluje. V tehle hre musi ale lvlovat i samotny hrac, jinak ze hry bude trapeni misto zabavneho a plynukeho prosekavani se neprateli.\nVětšinou redakce nerozhoduje, kterou verzi hry budou recenzovat. Záleží jenom na vydavateli hry, jestli jim pošle konzolovou verzi nebo PC verzi.\nJedinou vyjímkou snad je ta možnost, kdy se recenzent rozhodne koupit hru za vlastní peníze a zrecenzovat ji ve svém volném čase.\nJelikož Nioh Collection bylo vydané 5.2. a tahle recenze byla vydaná 6.2. , tak autor článku určitě neměl čas si hru zakoupit za vlastní peníze a celou ji projet a napsat recenzi v čas. Tudíž recenzoval zapůjčenou verzi.\nS absencí PC recenze naprosto souhlasím, přišlo mi to divné taky.\nCo se týče porovnání s Diablem, tak to taky naprosto nechápu. Ano, postava leveluje (ale to i v Dark Souls třeba). Jasně, lootu padají kvanta, jako v Diablu, ale jinak to s Diablem nemá naprosto NIC společného. Ty vrstvy (a jejich hned několik) soubojového systému jsou tak jinde, že obstojí sami o sobě jako kategorie Nioh a ne "diablovka", to mi přijde oproti tupému klikání jako naprostá urážka a degradace Nioh.A jeto zcela odlišné i od Dark Souls, takže ne, není to ani soulsovka (podle mě). Je to prostě Nioh.\nAd port na PC: Já mám širokoúhlej displej, nativně 1920x1200 a je pravda, že hra na tohle rozlišení není připravená. Lze hrát v 1920x1200, to ano, ale v režimu full screen se hra "natáhne" a vertikálně přizpůsobí = to, co je kulaté (je to vidět na ikonkách) je najednou lehoučce elipsovité a postavy jsou trochu štíhlejší/vytáhlejší (ale je to jen detail, řekněme). A ne, bohužel nefunguje režim s okraji, respektive funguje, obraz je pak ve správném poměru, to ano, ale bohužel jaksi autoři zapomněli na jednu věc :-D Ty černé okraje tam jaksi zapomněli dát :-D a tím pádem člověk má místo tmavého pruhu vzápatí startovní lištu windows a místo horního pruhu, to, co má člověk na ploše (takže třeba ikonky). Řeším to tak, že mám pod hrou černý podklad a hraju s neexistujícími okraji, ale aspoň je hra ve správném poměru 1920x1200 :-) A ne, nejedná se o hru v okně, to je třetí režim (ten funguje jak má).\nJinak ale nevidím žádné další problémy, až tedy na neexistující antialiasing, což naprosto nechápu a přiznávám, že Nioh zrovna vyhlazování hran potřebuje jako prase drbání... ale pořád doufám v nějaký hotfix či patch a že to tam přibude.\nK ovládání nemohu napsat nic jiného než to, že všechny tyhle záležitosti už jen na gamepadu od xboxu. Ale vývojáře to samozřejmě neomlouvá, když už se rozhodli Nioh portovat na PC...\nna to rozliseni jsem nasel tuhle upravu: https://github.com/Filoppi/Nioh2Resolution/releases\nje to o dost lepsi, jen v menu clovek musi klikat trochu sejdrem, protoze to zustalo porad ukotvene na 16:9, ale u ovldace to asi nevadi predpokladam\nZa mě raději to Diablo. Tohle je příšerně ošklivá hra. Pořád ve tmě, aby to maskovalo hnusnou grafiku. Příšerný level-design a vlastně i game -desing, milion čísílek. I po dohrání jsem nechápal smysl té hry. Co mi to jako mělo dát?\npokud je to opravdu diablovka, tak tam tvoří hlavní jádro hry to rng casino na loot. Člověk kosí nálety nepřátel a doufá že mu padne nějaký dobrý loot, stejně jako když roztáčí automat a padne mu jackpot. Nioh jsem nehrál, ale podle videí to tak trochu připomíná Hellgate London, což bylo de facto Diablo ve 3D a docela dost mě to bavilo. Příběh je u těchto her jen pozadí\nAno, s tím jackpotem u normálních diablovek souhlasím, tam čím více tomu člověk rozumí, tím více se to zvrhává v nějakou pseudo hru, kde člověk drží jedno tlačítko a drtí dungeony a buďto vyhrává v automatu nebo ne.\nNioh tohle překonává díky bojovému systému a level designu, díky kterým by ta hra úplně v pohodě fungovala i bez toho lootu jako dost dobrá mlátička. Dokonce na začátku ten loot působí jako překážka, protože člověk chce mlátit a místo toho brouzdá v menu a porovnává desetiny procent. Tohle zahlcení odpadovým lootem, kterému hráč nerozumí, na začátku hry je největší překážkou ve vstupu do hry, taky mě to odradilo od prvního dílu a beru to jako jednu (z mála) chyb v designu hry. Nelze ani říci, že to je, aby ten začátek nenutil veterány jedničky, kteří ten loot asi milují, ti ho totiž ignorují, ví totiž, že je úplně k ničemu.\nNioh dělali lidi, co dělali Ninja Gaideny, tak bodejť by to nebyla dobrá mlátička i bez lootu. Proto by mě zajímalo jaký je přesah publika Diablovek a Nioh, protože si spíše myslím, že Nioh hrají hráči DMC, Ninja Gaiden a podobných her. Podobně se u Nioh vyvinula "combo mad" komunita, která se snaží hru hrát, co nejstylověji. Doporučuji některé z těch videí shlédnout, aby bylo vidět, jak ta hra vypadá, když ji nehraje herní novinář. 😀 Ani těch hráčů Souls her tam moc nebude, protože Souls se hrajou pro jiné důvody, lze u nich mluvit o "holistickém uměleckém zážitku" nebo o Gesamtkunstwerku, kdybychom chtěli čuchat vlastní prdy.\nV tomhle ohledu je vlastně Nioh vztyčeným prostředníčkem pro lidi, co říkají, že Dark Souls je diablovka a mlátička, protože Nioh je jakési "co by bylo, kdyby Dark Souls bylo diablovkou a mlátičkou" a je to úplně jiná hra.\nZásadní kvalitou Nioh, kterou ostatní mlátičky nemají, je množství obsahu. Množství je právě na úrovni diablovek. A vydá tedy na stovky hodin a hráč bude zažívat stále relativně nové situace. Zatímco jiné mlátičky vydají na takových deset.\nSpousta her se hraje hlavně kvůli výzvě samotné a v podstatě nemají moc hluboký smysl nebo příběh. Typickým příkladem podobné hry je třeba Dark Souls.\nDark Souls je úplně jiný typ hry. To nejde porovnávat. Asi jsi nehrál ani jednu z těch her. Na Dark Souls je to poslední, co mě zajímá ta výzva, přesto jsem ta nahrál stovky hodin.\nSekiro např. nabízí úžasný náhled do japonské mytologie a filozofie.\nTím náhledem myslíš Blade of the Immortal+Buddhism for dummies? No potěž.\npřesně tak. No potěž. Ty anagramy jsi vymyslel sám? Jaká to hlavička.\nZ historického a mythologického pohledu je Nioh 2 mnohem, mnohem napěchovanější než Sekiro. O té filozofii by se mohlo polemizovat, ale ve výsledku v těch hrách nějaká super hluboká filozofie není. Takže asi tak.\npff. Naprostá většina v Sekiro odkazuje na mytologii, folklore a historii a je to mnohem sofistikovaněji podané než v Nioh.\nTvůj názor není moc objektivní. Jako čech, který má povrchní znalosti o japonské mytologii, vydáváš rozsudky o tom, která hra má "sofistikovanější" odkazy na japonskou mytologii. To prostě takhle nejde.\nV tomhle případě má tvůj názor stejnou váhu jako názor američanů, kteří soudili "historickou přesnost" v Kingdom Come Deliverance. Pokud si ty jejich názory nepamatuješ, tak ti chci připomenout, že většina z nich byla mimo.\nOsobně se mi více líbilo Sekiro, ale musím uznat, že Nioh měla mytologii zpracovanou velmi zajímavě. Však taky spousta lidí zajímající se o japonskou historii a mytologii Nioh pochválila.\nje stejně "objektivní" jako jeho a oba jsme podali stejné množství argumentů. Na jeho nulové argumenty odpovím stejně. Dál k tomu nemám, co říci.\nNioh mě sice moc nebavilo, ale Nioh 2 je moje nejoblíbenější hra, co minulý rok vyšla. Je to pecka. Naprosto jednoduchý nápad "Co takhle udělat hru s diablo lootem, ale dát tomu zábavnou hratelnost." a výborné provedení. Dovolím si pár rad pro hráče.\n1) První tři levely jsou nejtěžší.\n2) Hra funguje jako Diablo 2. Má tři obtížnosti(NG,NG+,NG++), každá se odemkne po prolezení té předchozí. Doporučuji DLC, které jsou v PC verzi vestavěné, projíždět až v NG+. Mezi NG a NG+ můžete kdykoliv libovolně přepínat.\n3) Neřešte vybavení, dokud nejste v NG+. V NG+ vám začne padat vybavení vyšší rarity, která je lepší než cokoliv v NG. Na první projetí vám bude bohatě stačit nasadit si vždycky fialové vybavení nejvyššího levelu, co máte po ruce, jejich bonusy jsou na nízkých levelech strašně malé. Neřešte moc statistiky postavy, můžete prakticky kdykoliv udělat respec za pár kaček. Podobně se nebojte zkoušet zbraně, i když jim nemáte uzpůsobené staty, a začátku jsou bonusy ze statů minimální.\n4) Nepodceňujte magii a ninjutsu. Obzvláště doporučuji jedovaté shurikeny, ty dokážou trivializovat dva nejtěžší bosse ve hře, a ohnivé bomby zabíjí téměř všechno na jednu ránu.\n5) Používejte Burst counter(R2+kolečko na PS ovladači), vždycky když se objeví červený záblesk. Může se to zdát riskantní, a proto máte místo countru chuť blokovat, to se ale nevyplácí. Counter má dost volné načasování. Pro začátečníky doporučuji červený/brute burst counter, má nejjednodušší časování.\n6) Používejte Yokai Shift a Yokai kouzla, které dostáváte ze soul core z příšer.\nnení to tak dobré jako DS, ale přesto skvělá série\nNení to tak dobré jako Souls hry bez čísla, je to ale lepší než Dark Souls 2 a 3. :) Alespoň Nioh 2.\nZávidím lidem který baví ve hrách umírat. Mne bohuzel ne, tak je mi tenhle typ her zapovězen. Mrzí mne to ale prostě to nejde 🙂\nMé zážitky z cca 5hodinového hraní na PCčku:\nHra je podle očekávání naprostá špička, která člověka totálně pohltí. Nicméně spuštění doprovázelo 25 stran totálně nasr***ch fanoušků, protože vývojáři vůbec nespustili na Steamu pre-load. Takže všichni nadrženci na Nioh 2 (včetně mě) stahovali 60 GB v den vydání (osobně se mi to tady u mě v horách táhlo celý den). Plus hra má (dle diskuzí na Steamu) řadu technickcýh obtíží. Errory při spuštění, nevycentrovaná obrazovka ( = není vidět rozhraní a člověk se musí "poslepu" prokousat nastavením do úpravy rozlišení), ale i mnohem zásadnější chyby.\nNěkterým lidem hra pravidelně crashuje do widlí, mě naopak potkala zajímavost, vyznačující se tím, že (až na zdroje světla - louče, duše, svatyňky lesních duchů apod.) byla hra ponořená do pitch black jak řemen :-) Neviděl jsem nic a pořád laboroval v nastavení, zda tam nemám něco blbě (neměl, stačilo hru poute restartovat, jak jsem se dočetl na Steamu a vše OK - LOL).Čili přes drobné infarktové stavy vše funguje. Překvapivě chybí v grafickém nastavení antialiasing (wtf?) a obecně je grafické nastavení chudší, což mě u PC verze skutečně překvapilo a nejsem na tohle zvyklý. Nicméně hra na ultra VŠECH parametrů běží hlaďoučce a to při skálopevných 60 FPS (ovšem bavím se o fullhd čili 1080p/60 fps) i pod mou GTX 1060 / 6GB. Absolutní spokojenost nemohu proti plynulosti napsat ani jedno jediné křivé slovo.\nPocit ze soubojů je monstrózně skvělý :-) a mnohem variabilnější než u Dark Souls (jak ostatně Pavel zmínil). Svět Nioh je lahoda... Člověk je zpočátku zahlcen mnoha mechanikami hry, ale znovu musím vypíchnout komplexnost soubojového systému. Nehrál jsem Ghost of Tshushima, ale neberu-li v potaz tuto hru, tak se odvážím tvrdit, že v Nioh 2 jde o parník o nejlepší soubojový systém všech dob. Mé pořadí je: Nioh/Sekiro/Dark Souls. Asi tak... Nic jdu se trochu potrýznit a potřísnit.\nPS: Co mě totálně nadchlo (mimojiného) je fakt, že vámi vytvořenou postavu, hra propíše všude kde je to možné, takže se můžete svým krasavcem či krasavicí (v mém případě) kochat neustále: v úvodním menu sedí pod stromem, dále pochopitelně v cut scénách i obrazovkách jako skilly, vybavení, postava atd., ale dokonce i jako statický obrázek v úkolech apod. Hodně velká paráda. Takže si s tvorbou vyhrajte (jde stvořit opravdu COKOLIV).\nPPS: Jo a potvrzuji extrémně rychlé načítací časy i na PC platformě. Loading prakticky neexistuje ;-) Nádhera.\nProsím tě, jak je to na PC s ovládáním a případně nastavením klávesnice myš? Uvažuji o tom, ale zdá se mi že původně to bylo na prd. Jak to je? Děkuji předem.\nJeste nemuzu posoudit dvojku, ale prvni Nioh sem hral nekdy pred mesicem a ovladani na mysi a klavesnici bylo uz v defaultnim nastaveni naprosto skvely, intuitivni a bez problemu, coz me celkem prekvapilo, protoze si na to hodne lidi stezovalo. Jestli to u dvojky bude podobny, tak bych se vubec nebal.\nČlověče, na to se mě ptá (logicky) skoro každej, ale já bohužel nemohu sloužit. Sice jsem celoživotní PCčkář, konzoli jsem nikdy neměl (a mít ani nebudu - nechci), ale posledních 10 let hraju s připojeným xbox ovladačem. Ten komfort a fakt, že j drtivá většina her koncipována primárně pro ovladač mě prostě přesvědčil, že kombo k+m už jen opravdu na určité žánry (strategie, karetky apod.).\nAle mohu ti napsat/potvrdit, že v menu lze myš klasicky nastavit (citlivost, invertovaná atd.) a klávesy JDOU namapovat dle libosti. Mrkni: mapování kláves\nJaký je to ale zážitek na k+m, to nemohu skutečně posloužit.\nOk, díky za odpověď 😎\nVyšlo to na pc no konečně, pro někoho ale já to tak neřeším.\nTen PC port je příšernost. Raději se na to měli vykašlat.\nDropy k 20fps z neznámých důvodů, Xbox controller ikony na místo PC kláves. Tohle je prostě lenost nejvyššího kalibru. A takový ten argument, že hra se stejně hraje nejlépe na ovladači si můžou strčit někam. Když portuji hru na PC, mám počítat s K+M kombinací.\nRaději si dám znova Sekiro, než jim za toto platit.


Přehled odsouzených politiků. Rath si vysloužil nejdelší trest | Týden.cz\nPodvody a úplatky\nPřehled odsouzených politiků. Rath si vysloužil nejdelší trest\nVýběr případů vysoce postavených politiků, odsouzených v uplynulých letech v České republice k nepodmíněným trestům vězení:\n8,5 roku (nepravomocně) - David Rath\nBývalý ministr zdravotnictví (2005-2006), někdejší poslanec (2006-2013) a středočeský hejtman (2008-2012) byl odsouzen za korupci při veřejných zakázkách ve Středočeském kraji na 8,5 roku nepodmíněně. Ratha policie zadržela v polovině května 2012 s krabicí, v níž bylo sedm milionů korun. Podle policie šlo o úplatek za zmanipulovanou zakázku týkající se opravy buštěhradského zámku. Obžaloba, která Ratha vinila i z dalších trestných činů, byla podána začátkem dubna 2013, rozsudek vynesl soud ve čtvrtek.\n7,5 roku (nepravomocně) - Petr Kott\nBývalý poslanec (ve sněmovně 2002-2006), zvolený za ODS, později nezařazený a člen klubu US-DEU, byl letos v březnu nepravomocně v kauze kolem Davida Ratha odsouzen na 7,5 roku. Soud někdejšího ředitele středočeské pobočky VZP a později náměstka ředitelky kladenské nemocnice za sjednání výhody při zadání veřejné zakázky a poškození finančních zájmů EU potrestal také propadnutím majetku v hodnotě více než 20 milionů korun. K podobnému trestu byla odsouzena Kottova manželka.\nŠest let nepodmíněně (pravomocně) - Petr Wolf\nBývalý poslanec (ve sněmovně 2006-2010), zvolený za ČSSD a později nezařazený, byl souzen kvůli úvěrovému podvodu, zkreslování hospodaření a z porušování autorských práv. V lednu 2012 jej ostravský krajský soud poslal za zneužití státní dotace do vězení na pět let. Vrchní soud v Olomouci trest v říjnu 2012 zpřísnil na šest let vězení a pokutu pět milionů korun. Wolf do vězení nenastoupil a je na útěku, peněžitý trest ale uhradil.\nPět let (pravomocně) - Ivo Svoboda\nNěkdejší poslanec ČNR (1990-1992) a později ministr financí vlády Miloše Zemana (1998-1999) byl spolu se svou blízkou spolupracovnicí Barborou Snopkovou souzen kvůli hospodářským trestným činům z druhé poloviny 90. let, kdy stál ve vedení mělnické továrny na dětské kočárky Liberta. V březnu 2004 soud Svobodu za podvod a zvýhodňování věřitele poslal na pět let do vězení, stejně jako Snopkovou. Do vězení Svoboda a Snopková nastoupili v létě 2005, káznice opustili v roce 2008.\nPět let (pravomocně) - Roman Pekárek\nNěkdejší poslanec ODS (ve sněmovně 2012-2013) byl ještě před nástupem do dolní komory odsouzen na šest let. Krajský soud v Praze někdejšího místostarostu středočeského Kolína v květnu 2012 potrestal za to, že si v roce 2009 řekl o milionový úplatek za sjednání prodeje městských pozemků za nižší cenu. Už jako poslanci mu v prosinci 2012 odvolací pražský vrchní soud snížil trest o rok; Pekárek dostal také pokutu 250.000 korun. Do vězení nastoupil v únoru 2013.\nČtyři roky (pravomocně) - Alexandr Novák\nBývalý senátor za ODS (ve funkci 2000-2006) byl v roce 2012 potrestán za přijetí úplatku, který dostal jako starosta Chomutova. Podle vyšetřovatelů v roce 1999 jako chomutovský starosta získal 43 milionů korun za zprostředkování prodeje akcií města ve firmách Severočeská energetika a Severočeská plynárenská společnost. Novák musel uhradit i pětimilionovou pokutu, v dubnu 2013 jej k nástupu trestu odvezla policie. Za mřížemi strávil dva roky a jeden měsíc, z vězení odešel letos v červnu. Jeho předčasné propuštění se stalo terčem kritiky.


Protest po policejní střelbě se v Milwaukee zvrhl v násilí – Novinky.cz\nProtest po policejní střelbě se v Milwaukee zvrhl v násilí\nZabití podezřelého řidiče, kterého policie zastřelila během pronásledování v Milwaukee na středozápadě Spojených států, vyvolalo ve městě v noci na neděli hlasité protesty, které se zvrhly ve vlnu násilností. Informoval o tom server místního listu The Milwaukee Journal Sentinel. V ulicích se policii postavil dav asi stovky lidí, kteří postupně zapálili čerpací stanici a několik obchodů.\nSnímek policejního vozu po noční honičce ve městě Milwaukee\nneděle 14. srpna 2016, 7:58 - Milwaukee\n(Aktualizováno: neděle 14. srpna 2016, 9:11 )\nO incidentu, který násilnosti vyvolal, zatím není známo mnoho podrobností. Podle médií policejní hlídka v sobotu během silniční kontroly zastavila auto se dvěma pasažéry, kteří se pak dali před policisty na útěk. Během pronásledování jeden z policistů zastřelil 23letého muže, který měl u sebe zbraň. Zatím není jasné, zda s ní policisty ohrožoval nebo na ně vystřelil. Druhý z mužů byl zadržen.\nInformace o tom, zda se v případě policistů a podezřelých jednalo o černochy či bělochy, nejsou k dispozici.\nV noci se na severu města sešel dav protestujících, kteří na policisty házeli kameny a zapálili několik budov. Jeden policista byl zraněn, neupřesněný počet osob policie zatkla. Podle starosty města Toma Barretta se už ale situace zklidnila.\nVe Spojených státech v poslední době vyvolávají velké napětí případy, kdy při policejních zásazích umírají černoši, přičemž se mluví o rasové diskriminaci ze strany policie. Současnou vlnu napětí rozpoutaly na konci června dva případy, kdy policisté zabili obyvatele černé pleti ve státech Louisiana a Minnesota.\nV texaském Dallasu počátkem července během demonstrace proti policejnímu přístupu k černochům zastřelil černošský útočník pět policistů a dalších sedm zranil.


Kamarádka mi dává ‘rady’ jak vychovávat dítě - Diskuze - eMimino.cz\nkamarádka mi dává rady, jak vychovávat moje dítě. Má vzdělání v právu a rodinné terapii a asi právě proto si myslí, že je v pořádku mi říkat, jak vychovávat moji dceru a že ona ví nejlépe. Vždycky začne větou ‘ chtěla by jsi radu, díky které by jsi příště předešla slzám u dcery?’ Docela mně to začíná vadit. Ráda si popovídám o rozdílných stylech výchovy, ale opravdu je mi nepříjemné, když mi kdokoliv říká, jak vychovávat moje dítě. Naposledy mi psala po našem setkaní, jak bych neměla dceři říkat, aby se dělila o svoje hračky, ale nechat ji nezávisle se rozhodnout. Myšlenku chápu, ale přijde mi, že jen analyzuje moje kroky a přístup. Hlavně, pro ni je ta jediná cesta správná - tu, co vyčetla v knize. Vadilo by vám to? Jak reagovat? Možná to myslí dobře?\nJak reagovat? Proč ji to prostě neřeknes narovinu? Jestli je to kamarádka, tak to pochopí.\nNo a jsou ty rady dobre?\nAhoj, no tak jestli začíná větou,, Chtěla bys?,, no tak bych ji řekla, že bych nechtěla\nTaky mi to prislo v pohode, dokud se takhle pta, da se rict ne.\nKamarádka určitě ještě děti nemá, že\nZeptala bych se: chtěla bys radu, díky které bys priste predesla mému vydeptani?\nProč jí posloucháš? Řekni jí svoje, ne? Kde je problém?\nPrávě že má dceru, stejně starou, jako já…2,5 roku.\nMně by to nevadilo, stejně jako když mi radí kamarádka doktorka. Poslechnu si, něco si z toho vezmu, když ne, jedu si dál svoje. Já kámoškám taky radím z mého oboru, ale tak ony nejsou vztahovačné a berou to normálně.\n@Jitul.kaaa9Právě že má dceru, stejně starou, jako já…2,5 roku.\nTak jí prostě řekni " díky, ale žádnou radu nechci"…a je to…\nMožná to nemyslí špatně. Pokud se jinak projevuje zkousnutelně, vysvětlila bych jí, proč nejsem ochotna akceptovat to, co řekla(protože já bych nebyla) a pokud by to pobrala, víc bych to neřešila.\nJá nejsem všeobecně extra tolerantní k některým věcem, ráda si vyslechnu i jiné názory, ale na druhé straně, jsou názory, které u mě zapříčiní to, že nejsem ochotna ani tolerovat lidi, kteří je mají. Výchovný styl tvojí kamarádky je u mě už dost na hraně toho, co u lidí zkousnu. Ne proto, že mi řekla, že mám nějak vychovávat, ale prostě proto, že člověk, který má názor jako ona, u mě dost klesne.\nJi neumis rict, ze radu nechces?\nMě některé ženské radí běžně, je to vítané, v pohodě, a beru to. Nikdo přeci nemůže všechno vědět, tak proč si nenechat poradit? To je úplně normální., nebo ne?\nProsim radu. Stipnuti?\nNemám ráda neteř


Stáhněte si novou verzi softwaru ecoCALC — Česká republika (Čeština)\nDomů / O nás / Novinky / Stáhněte si novou verzi softwaru ecoCALC\nStáhněte si novou verzi softwaru ecoCALC\nNyní si můžete stáhnout verzi 3 softwaru ecoCALC. Nová verze nabízí mnoho nových funkcí a vylepšení.\nNová funkce Drag & Drop\nHlavní novinkou je funkce Drag & Drop, pomocí které doplníte svítidla a doplňky jednoduše přímo z e-katalogu. Funkce Drag & Drop je schopna natáhnout všechny detaily, včetně obrázků a dalších informací z katalogu a pomůže Vám připravit opravdu profesionální prezentaci.\nEcoCALC vždy zahrnuje investiční náklady, ale také umožňuje, aby se zohlednilo ovládání osvětlení, finanční a servisní aspekty šetrné k životnímu prostředí pro informovanější rozhodování.\nZcela nová grafika nejen vypadá skvěle, ale můžete si ji také sami přizpůsobit. Vyberte si typ grafu, upravte osy a popisy a vyberte si písma a barvy. Zkopírujte a vložte grafiku přímo do vlastních prezentací, nebo použijte standardní výstupy z ecoCALC pro demonstraci toho, jak efektivně snížit náklady.\nSnažíte se zjistit, proč vaše řešení není kompletní? Může to být způsobeno vaší volbou zdroje nebo je zvolen špatný režim údržby. Nové grafy vám umožní porovnat údaje o udržovacím činiteli a pomůže Vám pochopit důsledky výběru různých světelných zdrojů a může vám pomoci ušetřit více, než byste čekali.\nNakonec, je velmi snadné se zjistit, které údaje ještě potřebují vaši pozornost, protože všechna pole, které potřebujete zkontrolovat nebo upravit, jsou zvýrazněna a připravena pro vaše zadání.\nStáhněte si ecoCALC verzi 3 ihned\nDokonce i stažení ecoCALC je nyní jednodušší. Bez nutnosti vyplňovat registrační stránku, klikněte na tento odkaz a stahování se automaticky spustí.


Přijde vhod hypotéka? | Cool tip\nPřijde vhod hypotéka?\n20. 12. 2020 19. 8. 2021\nV lidském životě přicházejí i chvíle, kdy by bylo zapotřebí velké množství peněz. Člověk může dejme tomu pocítit potřebu koupit si nový dům či byt, může vyvstat potřeba investic do svého soukromého podnikání nebo jiná podobná finančně náročná záležitost, a člověk rázem zjistí, že není momentálně schopen dát takové velké peníze v krátké době naráz do kupy. A pokud je takový velký výdaj důležitý, není jiné cesty, než si vzít v nějaké finanční instituci půjčku.\nA o jakou půjčku se zajímat? Prakticky si lze zvolit kteroukoliv, u níž se podobně velké peníze s optimální dobou splácení a dalšími akceptovatelnými podmínkami nabízejí. A protože je to nejednou příliš náročná záležitost, u níž jen tak někdo neuspěje, je obvykle ideální volbou řešení nebankovní americká hypotéka Fahd.\nProč právě ta?\nU většiny půjček chtějí poskytovatelé už v předstihu prokázat dostatečné předpoklady žadatele k následnému splácení. Tedy požadují se dostatečně velké příjmy toho, kdo si chce půjčit, což se v případě mnoha lidí jenom těžko splňuje. Zatímco u uvedené nebankovní hypotéky tomu tak v podstatě není.\nU podnikatelů se požaduje dobře vypadající daňové přiznání coby důkaz solventnosti. Nebankovní společnost tu ale opět dokáže přimhouřit oko.\nU většiny půjček je nezbytné mít dokonale vypadající registry dlužníků, čímž se u nás nejednou lidé pochlubit nemohou. U nebankovní hypotéky ale nemusí být nějaký ten negativní záznam na obtíž.\nU mnoha půjček se schvalovací proces neúměrně vleče a je provázen značnou byrokratickou zátěží. Tady tomu tak ale není.\nZkrátka a dobře nabízí taková nebankovní hypotéka těm, kdo potřebují půjčit, nemálo výhod ve srovnání s konkurenčními nabídkami. A tím jediným, co žádá na oplátku, je záruka splácení v podobě zástavy nemovitosti. A to přece není pro mnohé z nás problém. Protože často nějakou tu nemovitost, jež se dá zastavit, máme. A proč si tím neusnadnit život, že?\n“Investujme do zlata!” říkají investiční odborníci\nPřeplatek na dani a jeho vrácení\nS americkým úvěrem může být každý milionář!\nJak co nejrychleji shodit nadbytečná kilíčka\nZásobování lékáren a přeprava zdravotnického materiálu\nReklamní předměty pro děti i dospělé\nMaminko, chtěla bych křečka\nCopyright © 2022 Cool tip. Theme: Masonry Brick by Bishal Napit. Powered by WordPress.


Page 12 - Packaging 5/2021\nTECHNOLOGIE / ETIKETY\nTiskárna etiket na zelené louce\nV posledních dvou letech provází část polygrafického průmyslu pokles zakázek. Jestliže tiskárny obalů a etiket mají jejich permanentní nárůst, jejich kolegové z komerčních tiskáren se potýkají naopak s jejich úbytkem. Ochromení společnosti, které představuje pandemie Covidu-19 a s ním spojená opatření, omezila množství používaných tiskovin a je otázkou, jestli se jejich počty vrátí na původní objemy. Tato situace dovedla leckteré majitele tiskáren k myšlence, rozšířit svoji produkci o tisk etiket. V dnešním článku se zaměříme na to, co je potřeba k vybudování takové tiskárny „na zelené louce“ a jestli má takový projekt naději na úspěch. Píše Martin Bělík, marketingový a produktový specialista společnosti Dataline Technology.\nPokud se nechcete zdržovat čtením tohoto článku, hned na úvod napíšu, že přeměnit si tiskárnu z ofsetové\nna etiketovou pochopitelně možné je, ale rozhodně to není tak jednoduché, jak to může vypadat na první pohled.\nPředstavme si modelovou tiskárnu, která má CtP, dvě ofsetové archové rotačky, řezačku a dokončovací stroje na vazbu V1, V2, falcovačku, laminátor. Dále disponuje něja-\nkým softwarovým vybavením pro přípravu tiskovin, zpravidla Adobe InDesign, a vyřazovacím SW, někdy má i zaveden workflow systém. Z to- hoto vybavení nelze pro tisk etiket využít prakticky nic, v některých případech lze použít pouze vyřazo- vací software, popřípadě workflow. Drtivá většina etiket se dodává navinutá do roliček a pro jejich tisk a dokončení nelze stávající zaříze- ní využít. Existují výjimky, např. grafické etikety, které se tisknou\nv arších na ofsetových strojích,\nale jedná se o velké zakázky, které dlouhodobě realizují specializova- né tiskárny, kterým budete těžko konkurovat a ani zde nedosáhnete nějakého závratného zisku. Chce- te-li se seriózně zabývat tiskem etiket, musíte tisknout z role na roli a převážně v roličkách také dodávat hotové etikety.\nAbyste se do toho mohli odpovědně pustit, je nutné rozšířit vaši tiskár- nu o další tiskový stroj. Je zapotřebí prozkoumat, jaké jsou možnosti\na najít, pokud existuje, ideální řešení. Můžete volit ze dvou technologií, které připadají v úvahu – flexotis-\nku a digitálního tisku. Flexotisk je klasická tisková technologie, která potřebuje pro tisk flexotiskové štočky a je určená především pro tisk delších zakázek a zakázek se statickými (neproměnnými) daty. Koupě flexotis- kového stroje znamená tedy i potřebu řešení výroby tiskových forem, tedy budu-li štočky nakupovat nebo si pořídím i vlastní technologii pro jejich výrobu. Zde je nutno zmínit, že vaše stávající CtP není pro tento účel použitelné. Výsledkem rozhodování bývá většinou nákup štočků od fi- rem, které se jejich výrobou zabývají. Přináší to tedy nižší flexibilitu a vyšší cenu. Je také nutno si uvědomit, že ceny flexoštočků jsou řádově vyšší než za ofsetové desky. Flexotisková technologie jako taková vyžaduje také větší a jiné praktické dovednosti od obsluhy a přináší mnoho zcela nových operací, se kterými jste se dosud v tiskárně nesetkali. Například podlepování a nalepování štočků\nna formové válce, používání různých rastrových válců atd. Vzhledem k re- lativní složitosti a komplikovanosti\n12 PACKAGING 5/2021


Villa Beallo - Airbnb\n서귀포시, Provincie Čedžu, Jižní Korea\nCelá nemovitost: chalupa s hostitelem Hyunhee\nZrekonstruovali jsme 80 let starý tradiční kamenný dům v Čedžu. Villa Beallo je určena pouze pro hosty. Hosté mohou využít celý dům a zahradu. K dispozici je pokoj, jeden obývací pokoj, jedna kuchyň a jedna toaleta.\nZrekonstruovali jsme 80 let starý tradiční lávový dům v Jeju stylu na dům pro hosty. Vedle domu je naše kavárna (Cafe Beallo) a parkoviště. Prostor je dostatečně široký pro čtyři osoby, ale může ubytovat celkem šest lidí s dodatečnými poplatky.\n4,66 z 5 hvězdiček z 85 hodnocení\n4,66 · 85 hodnocení\nVilla Beallo se nachází v blízkosti Seongsan Ilchulbong (Sunrise Peak), Seopjikoji a U-do Island. Route 1 Olle Trailu je v docházkové vzdálenosti. Přímo před domem je krásná pláž, kde si lidé užívají windsurfing a kitesurfing od jara do podzimu.\nS hostitelem Hyunhee\nVedeme kavárnu Cafe Beallo, která se nachází hned vedle penzionu.


Jak správně vybrat jízdní kolo - SPORT-INSPORT-IN\nCyklistika je v dnešní době velmi oblíbenou rekreační aktivitou. Tomu odpovídá nejenom množství cyklistů, ale i různých amatérských závodů nebo výletů. Samozřejmě pokud i vy toužíte po tom, stát se cyklistou, je třeba vědět, jak správně vybrat kolo, aby bylo pro vaše potřeby ideální. Prvním důležitým hlediskem je zvolit si mezi tím, zda chcete horské, tedy MTB, nebo trekkingové či silniční. Zmíněné varianty jsme seřadili dle vhodnosti do terénu. Pokud plánujete jezdit po silnicích i po lehčích nezpevněných cestách, je pro vás samozřejmě ideální zlatá střední cesta.\nNezapomínejte na odpružení\nDnes už by odpružení mělo být naprostou samozřejmostí u všech trekkingových kol. Především potom na přední vidlici, díky čemuž dokáže tlumit nárazy a zlepšit tak jak komfort, tak i bezpečnost jízdy. U některých z nich je také k dispozici odpružení sedla, což celkový komfort, hlavně na větších vzdálenostech ještě zlepší. Podíváme-li se na další typy, a to jsou kola horská, zde už bychom měli počítat i se zadní odpruženou vidlicí. Naopak u silničních s odpružením nepočítáme vůbec – není totiž třeba.\nDůležitá je velikost rámu\nJakmile máme jasnou představu, je třeba zaměřit se na velikost rámu. Ta je uváděna v palcích a nejčastějšími velikostmi je rozpětí od 15 do 24 palců. Pro běžnou postavu, která má 170 – 185 centimetrů je poté vybírat z velikostí devatenácti a dvacetipalcových kol. U postavy ještě o 10 centimetrů vyšší se už lze poohlížet po rozměrech 21 a 22 palců.\nKromě velikosti rámu je samozřejmě důležitá i hmotnost kola. Ta má vliv nejenom na pohodlí cesty, ale i na ovladatelnost. V současné době je třeba dbát na to, aby se hmotnost pohybovala okolo 10 – 12 kilogramů. Opět platí, že u silničních je to méně, u horských více. Často v tomto směru nemusí záležet nutně na pouze na použitých materiálech, ale i na dalších prvcích, které kolo má.\n« Turistika, aneb spalování kalorií s krásami přírody\nNárodní katastrofa »


Průměrná životnost koně: kdy jsou v nejlepších letech? | Be Able\nPokud jste nový majitel koně, možná vás zajímá, jak dlouho bude s vámi, kdy dosáhne svého vrcholu a jak starý je pro koně příliš starý?\njaká je průměrná délka života koně? Kůň obvykle žije 25 až 30 let. Hlavní věk pro duševní a fyzickou schopnost koně se liší. Většina koní však dosáhne svého vrcholu kolem věku 5 let, což trvá až do věku 15 let. Nicméně,“ prime “ nebo zralý věk pro koně se může také lišit.,\nv tomto článku budeme diskutovat o průměrné délce života koně a jeho hlavním věku.\ntaké se podíváme na to, jak stárnutí ovlivňuje schopnosti koně a srovnání mezi lidskými a koňskými roky.\nvěděli jste, že: Všechny registrované koně běží v Kentucky Derby sdílet své oficiální narozeniny jako 1. ledna. I když se hříbě narodilo 31. prosince, bude oficiálně považováno za rok 1. ledna.,\nprvních šest měsíců života koně\nKoně se rodí po březosti, 11 měsíců a dítě koně mohou dostat na nohy během několika hodin. Zůstávají po boku své matky po dobu 6 měsíců, dokud se nezbaví.\nje důležité, aby klisny a mladí koně zůstali na pastvině s jinými klisnami a hříbaty. Mohou běhat, cvičit a naučit se základy koňské společnosti.\nsamčí koně jsou valachováni ve věku od jednoho do dvou let. Vzhledem k tomu, hřebci jsou těžší řídit, většina stravování stáje odmítají mužské koně.,\ndo dvou let kůň často dosahuje 90% své zralé hmotnosti a výšky.\nběhem této části života koně se naučí základy, jako je zůstat stále pro zvedání, péči a koupání.\nintenzivní výcvik koní začíná přibližně ve dvou letech věku.\nvčasné školení je nezbytné pro všechny koně bez ohledu na to, zda se mají účastnit závodů nebo ne. Není pochyb o tom, že vycvičený kůň působí zrale ve srovnání s netrénovaným zvířetem.,\nvětšina závodních koní začíná svou mladistvou závodní kariéru ve věku dvou let.\nhlavní věk koně\nprime-věk koně životnost se pohybuje mezi 5 až 15 let. Většina koní je v nejlepších letech v době, kdy jim bude 5 let. To je přibližně ve stejnou dobu, kdy začínají svou oficiální závodní kariéru.\nvětšina skokových dostihových koní je na vrcholu své fyzické a duševní schopnosti ve věku od sedmi do deseti let. Pokud se o ně postará, mohou být stále fit a aktivní v době, kdy dosáhnou sedmnácti.,\nstáří u koní\nkoně jsou považováni za staré, když jim bude 20 let, to však neznamená, že by měl být kůň v důchodu. Stejně jako lidský věk odchodu do důchodu koní se u jednotlivých koní liší v závislosti na jejich životním stylu a péči, kterou dostali.\nkoně, kteří dostávají pravidelné odčervování, zubní prohlídky a úpravy stravy, s větší pravděpodobností zůstanou zdraví dobře do svých dvaceti let.\nkoně mohou dorůst do 45 let, ale někteří koně jsou zaznamenáni k dosažení velké pětky-o., Sugar Puff je nejstarší kůň moderní doby, který zemřel ve věku 51 let v roce 2009. Nicméně, nejstarší kůň, kdy se Starý Billy kůň, který dosáhl zralého věku 62 let,\nJak určit věk koně\nurčit věk koně nejpřesnější způsob, jak je kontrolovat registraci nebo chov papíry. Pokud jste koně adoptovali, chtěli byste provést kontrolu krku, abyste zjistili, zda byl kůň mikročipován původním majitelem.\nnejrozšířenější metodou pro určení věku koně je však vyšetření zubů., Ačkoli to není skutečná věda, ale s přiměřenými zkušenostmi, mohl by to být poměrně přesný odhad.\nod 1 do 5 let je odhad poměrně snadný na základě počtu dospělých zubů. Od věku 5 až 7, nový dospělé zuby začnou zobrazovat jasné známky opotřebení, zatímco ve věku mezi 7-8 7-rok háček je vyvinut kde horní řezáky rozvíjet háčky, které visí přes dolní řezáky.\nve věku 10 let se žvýkací konkávní tvář řezáků zplošťuje a zanechává za sebou světlé stínované značky.,\nChcete-li přesně určit věk koně mezi 10 a 20 lety, Galvayneova drážka se pečlivě zkoumá. Galvaynova drážka je nahnědlá svislá drážka, která se začíná vyvíjet z linie dásní horních řezáků a dosáhne konce zubů v době, kdy se kůň otočí 20.\nod 20 let začíná drážka Galvayne mizet kousek po kousku, počínaje gumline. Existuje řada faktorů, které by měly být také považovány například krmivo a stanoviště koně.,\nznámky, že váš kůň stárne\nstárnutí u koní je přirozený proces a ne nemoc. Proto může být starý kůň stále zdravý, i když ztratil část své horlivosti a energie.\nměli byste znát známky stárnutí u koní a to, co je normální pro staršího koně. Také, co můžete udělat, aby se váš kůň cítil lépe a užíval si zlatých dnů v jeho životnosti?\nutrácet příliš mnoho peněz a úsilí, které pomáhají udržet koně vypadat mladě, nestojí za to. Místo toho se zaměřte na to, aby se cítil pohodlně, zdravý a milovaný.,\nUvolněné prohnutý kůže\nstarší koně, pokožka uvolní a prohnutý. Jak tělo stárne, kůže začíná ztrácet svou pružnost.\nkůže se zdá být suchý a husté\nJejí vlasy se stane hrubší\nV některých kůň, šedivění vlasů začíná stárnutí\nTo je obyčejné pro koně, jak zhubnout, jak rostou starší.,\nmajitel koně by však měl zkontrolovat, jak velkou váhu jeho kůň ztrácí.\nnormální ztráta hmotnosti může být způsobena ztrátou svalové hmoty nebo může být způsobena zvýšenými kalorickými potřebami.\nkalorický požadavek se zvyšuje v chladnějších měsících, kdy je metabolismus koně aktivnější, aby udržel tělo v teple.\nArtritida nebo zánět v kloubech\nS kontinuální pohyb, klouby začít nosit dolů.,\nu mladších koní vyvolává zánět imunitní odpověď, což tělu umožňuje přirozeně se léčit.\nale u starších koní může tento přirozený proces hojení ztratit svou účinnost a mohou následovat informace s následnou bolestí. To může také snížit životnost koně.\nZubní problémy u koní\nMladší koně mají rezervy zuby asi 3 a půl palce, které neustále rostou spravovat opotřebení zubů.,\nu staršího koně jsou však tyto vyhrazené zuby často opotřebované. Takže starší koně někdy čelí problémům se zuby a potížím při žvýkání.\nPomalý imunitní reakci\nPozději v průběhu života koně, jeho T-buněk produkce vyčerpává.\nT-buňky jsou typem bílých krvinek, které pomáhají bojovat proti nemocem a infekci.\ns věkem se imunitní odpověď stává pomalejší a slabší, což činí koně náchylným k nemocem.,\nNěkdy se v důsledku artritické bolesti a zánětu kloubů, kůň může chodit s vratkou chůzi, nebo možná zjistíte, že je obtížné se dostat nahoru rychle, nebo udělat nějaké cvičení.\nv takových případech by měl být okamžitě konzultován veterinář.\nje také důležité udržet koně v pohybu.\nPokud je jízda příliš stará, projděte ji rukou. Také udržujte svého koně ve Velké stáji, kde bude muset chodit po jídle nebo vodě.,\nkoně je zpět, se může stát zakřivené jako svaly stanou diskety s věkem.\npodmínky se nazývají lordóza nebo sway-back. Mohlo by se to stát i mladším koním, ale pak tento stav nebude považován za související s věkem.\njak se starat o staršího koně?\nstejně jako lidé, věk odebírá vitalitu a energii koní.\nstarší koně budou také pomalejší., Toto snížení rychlosti a energie se děje u různých koní v různých věkových kategoriích. Někteří mohou být ve slušné kondici ve 20 letech, zatímco jiní začínají stárnout od 15 let.\nkdyž váš kůň začne stárnout, většinou závisí na jeho životním stylu a rutině péče.\nnechte to mít spoustu cvičení navržených podle toho.\nchůze je také dobrá pro staré koně, aby se zabránilo ztuhnutí kloubů.\nPokud artritida zraňuje koně špatně, vezměte jej k veterináři, aby mohl předepsat některé léky pro vašeho koně. Vzhledem k tomu, že se zuby začínají nosit s věkem, jsou nutné pravidelné kontroly.,\nkoně by také měli dostat vhodné krmivo pro seniory. Moje volba je dieta Purina Equine Senior.\nJak starý je kůň v lidských letech?\nneexistuje žádné srovnání mezi těmito dvěma. Ale zhruba můžete říci, že kůň žije tři lidské roky v jednom roce svého života. Takže 20 let starý kůň je v lidských letech kolem 60. Překročení 20 let značka dělá koně senior.\njaký je nejstarší žijící kůň?\nOld Billy je nejstarší kůň, který kdy žil v dokumentované historii koní. Narodil se v roce 1706 V Lancashire v Anglii., Starý Billy byl člun kůň, který strávil svůj život tažením člunů z kanálů i poté, co se jeho záda ohýbala, kvůli stáří. Jeho majiteli byli Mersey a Irwell Navigation. Naposledy vydechl v roce 1822, ve věku 62 let.\nJak starý může být kůň?\nto závisí na zdraví koně. Někteří koně mohou být jezdil dobře ve svých dvaceti letech, zatímco mnozí mohou být použity jako výcvik koní pro děti ve věku 20.\njak dlouho žije Americký Čtvrtkař?\nživotnost arabského koně.\njak udržet koně zdravé?,\njak se starat o amerického Quarter Horse?


Láká vás představa těla bez chloupků a neustálého holení či trhání? Zaregistrovali jste přístroje, které by vám to mohly splnit, ale nevíte, zda se nemalá investice do nich vyplatí? Čtěte dál, třeba vám moje zkušenost pomůže se rozhodnout.\nNa Faceboku na mě vyskočila před nějakou dobou reklama na testování Philips produktů, neváhala jsem a klikla na přiložený odkaz. Tím jsem se dostala ne web Philips, konkrétně do sekce Testování. Mimochodem, věděli jste, že něco takového existuje? Philips nabízí možnost přihlásit se jednoduchým formulářem k testování vybraných produktů z jejich nabídky, pak už stačí jen čekat, zda jste byli vybrání. Mě nejvíc zaujala právě možnost vyzkoušet přístroj Lumea Advanced, který slibuje postupné zabránění dorůstání chloupků. Netrvalo dlouho a od Philips jsem obdržela e-mail potvrzující možnost testovat. Skákala jsem radostí do stropu, to je asi jasné :)\nO přístroji jsem už samozřejmě měla nějaké informace z dřívějška, pár lidí kolem mě ho i vlastní a jsou moc spokojeni. Já osobně nemám nijak přehnané ani extra tmavé ochlupení, takže to nebylo nic, co by mě trápilo a chtěla bych se ho za každou cenu zbavit. Nicméně téměř každodenní holení a hlavně bolestivé zarůstání chloupků není nic, s čím bych se chtěla potýkat donekonečna. Možnost testovat Lumea tak byla víc než vítaná. Nemyslete si ale, že vybraný přístroj dostanete na testování "zadarmo". Abyste si mohli mašinku/y v hodnotě několika tisíc nechat, musíte splnit pár podmínek. Důležité je zmínit, že nikdo po vás nechce pochlebování a nepravdivé hodnocení. Výsledná recenze by měla vycházet čistě z vašich zkušeností a pocitů při testování. ostatně tak, jak to dělám vždy, jinak bych se do testování ani nehlásila, případně ho s díky odmítla.\nPřístroj jsem vyzkoušela hned druhý den po tom, co mi kurýr přivezl očekávaný balíček. Na začátku je vhodné udělat test reakce kůže a přečíst přiložený návod. Ten totiž obsahuje celou řadu kontraindikací, které nedovolují užití přístroje. Jednou z nich je třeba příliš tmavý odstín pokožky. Naštěstí má Lumea zabudovaný indikátor odstínu kůže, který v případě zjištění nevhodného odstínu přístroji jednoduše nedovolí vyslat světelný záblesk. Dalším významným důvodem nepoužití přístroje je tetování. Tedy, v návodu jsem ho nenašla, ale vyzkoušela jsem si bolestivost svého rozhodnutí na vlastní kůži. Uvedu to na pravou míru, pokud máte kdekoli na těle tetování, neznamená to, že Lumea nemůžete použít. Můžete, jen se vyhněte místům, kde se tetování nachází, a to pěkně z dálky. Mně stačilo, že jsem záblesk vyslala kousek od tetování, které mám na nártu, ovšem světlo ho i tak zachytilo, a to tedy bolelo! Místo bylo ještě několik hodin citlivé a bolest bych popsala ke spálenině ze slunce. Po pár hodinách však bylo po všem, a už jsem si na to dala při další aplikaci velký pozor.\nU většiny typů přístroje Lumea je více nástavců, které můžete použít na různá místa na těle. Můj typ, konkrétně Lumea Advanced SC1998/00 obsahuje nástavce tři. První, ten hlavní, slouží pro větší plochy, tedy hlavně nohy, ale já ho používám i na podpaží. Druhý je na oblast bikin a třetí na obličej, tedy hlavně myšleno pro použití nad horní ret apod. Okýnka pro vyslání záblesku jsou u dvou posledních nástavců menší a uzpůsobena tak, aby cílila opravdu jen na konkrétní menší plochy kůže. Kromě volby nástavce si můžete zvolit i intenzitu síly záblesku od stupně 1 (nejslabší) po stupeň 5 (nejsilnější). Doporučení na použitou intenzitu a konkrétní místo na těle najdete v tabulce, která je také obsažena v návodu. Myslím ale, že je vždy potřeba vyzkoušet, co sedí přesně vám. Asi bych ale z vlastní zkušenosti začala spíš slabší intenzitou (já začala 3) a postupně přidávat. Taky vám dám jednu radu, teplo je v pořádku, pálení už ne :))\nA funguje tedy přístroj Philips Lumea Advanced? Po prvních dvou ošetřeních nohou a podpaží jsem neviděla žádný výsledek, po třetím už jsem ale druhý den necítila známé strniště a večer na to nemusela holit v podpaží pár mm chloupků (ano, v podpaží mi rostly děsně rychle a každodenní holení bylo nutnost). Po čtvrtém ošetření mi chloupky v podpaží téměř zmizely a na nohou se objevují velmi sporadicky a v mnohem menší intenzitě růstu. Nohy tedy určitě ještě několikrát ošetřím, abych měla jistotu. Každopádně účinek IPL světla tímto můžu potvrdit a přístroj doporučuji. Vím, že investice není malá, ale ten pocit hladkých nohou (a čehokoli jiného) je k nezaplacení!\nMěli jste možnost přístroj vyzkoušet nebo po něm pokukujete? Co na něj říkáte? Budu se těšit na vaše komenty a postřehy!\nZuzana T 27. listopadu 2018 8:51\nTak ja som už uvažovala nad prístrojom, lebo presne to zarastanie chĺpkov mi vadí najviac a som rada, že si napísala svoju skúsenosť.\nStevenHWicker 15. února 2019 1:04\nVery informative and impressive post you have written, this is quite interesting and i have went through it completely, an upgraded information is shared, keep sharing such valuable information. Fire tv


💐 DORUČENÍ KVĚTIN PRESTON - ONLINE KVĚTINÁŘSTVÍ PRESTON\nKvětiny pro Preston Rovoz květin pro Preston - váš Preston květinářství\nPreston Květiny, podle příležitosti\nPreston Květiny, podle typu\nPreston Květiny podle barev\nPreston Květiny dle ceny\nKvětiny a dárkové koše pro Preston\nPreston Květinářství a dárky\nVítejte na domovské stránce květiny pro Preston. Vyrábíme, objednávání snadné online květin. Můžete si vybrat z naší bohaté nabídky: květiny, rostliny, kytice a další. Přidat volbu do nákupního košíku a postupujte podle pokynů. Jakmile Objednávka dokončena jen nechte zbytek na nás.\nJe to úkol květiny pro Preston k poskytování nejvyšší možný zákaznický servis. Zajistíme, že vaše objednávka bude doručena jako vyhledávaný. Pokud chcete opravdu zapůsobit, nezáleží na tom, jaké příležitosti: narozeniny, den matek, Den otců či jakékoliv jiné příležitosti, květiny pro Preston je správnou volbou pro vaše speciální okamžik.\nNaše kanceláře jsou OTEVŘENY a naše místní květinářství v Preston je OTEVŘENO PRO DODÁVÁNÍ.\nNabízíme doručení květin v Preston - Preston Květinářství\nPodívejte se na náš výběr dárkového košíku pro PrestonVýběr čokolády pro Preston\nPoslat květiny a dary na Preston s květinami pro Preston. Jsme specializováni na květiny, kytice, košíky, dárků a koláče na Preston.\nKVĚTINY V PRESTON - KVĚTINÁŘSTVÍ V PRESTON NABÍZEJÍ STEJNÝ DEN DORUČENÍ KVĚTIN\nKvětiny pro Preston - květinářství, které přináší stejný den květinové dodávky v Preston . Používáme rozsáhlou síť místních Preston květinářství a květiny kytice doručena v Preston.\nNECHTE NÁS POSTARAT SE O VAŠE KVĚTINY V PRESTON\nNechte Květiny pro Preston postarat se o vaše květinová aranžmá o příležitosti, včetně Narozeniny, kytice, Den matek květiny, Valentýna květiny, Novorozené Dítě, a mnohem více. Nabízíme velký výběr květin, rostlin, květinové aranžmá, koše a za velmi konkurenční ceny, které bude uzavřeno kdekoliv v Preston. Objednat on-line a mít své květinářství pro Preston postaráno o Květiny pro Preston.\nDORUČENÍ KVĚTIN V PRESTON\nTým na Internetové Květinářství je odhodlána poskytovat nejvyšší kvalitu květin, rostlin a dary jsou k dispozici v Preston, v nejkrásnější možnou cenu. Každý zákazník je pro nás velmi důležité a snažíme se dát naše maximum odborné pozornosti každé jedné objednávky. Celý náš personál se zaměřuje na poskytování nejvyšší úrovně zákaznických služeb pro vaše doručení květin v Preston.\nMÍSTNÍ KVĚTINÁŘSTVÍ V PRESTON\nDodáváme květiny, kytice ve více než 900 městech po celém světě. V každém městě, spolupracujeme se spolehlivými místní květinářství stejně jako je tomu u Preston. Práce s tímto sítě místních květinářství, jsme schopni zajistit, že budeme dodávat špičkovou kvalitu kytice a květiny zůstanou čerstvé. Postaráme se o váš poslední chvíli květina objednávky, nebo si můžete rezervovat krásnou kytici květin, měsíce předem.\nKvětiny pro Preston\n© Flowers for Preston • 2020


Smutná, Vlasta: Písně z Veselska. | Sdílený katalog JMK\nSmutná, Vlasta: Písně z Veselska.\nPísně z Veselska. Smutná, Vlasta\nSignatury svazku: HL 398\nPísně z Veselska. 2.díl /\nVlasta a Jaroslav Smutní ; [kresby Jožka Tomeček]\nDalší původce: Smutný, Jaroslav\nDalší původce: Tomeček, Jožka\nHodonín Okresní kulturní středisko 1980\nKlíčová slova: národopis, folklór, regiony, písně, zpěvníky, Veselí n. Moravou\nKnihovna Hroznová Lhota HL 398 218256 Dostupné\nPísně z Veselska.


Musíš jít s námi! (07) - Bez práva na život (Sedmý smysl 9) Ilka Pacovská\nMusíš jít s námi!\nRafanovo kouzlo zabralo. Terezka se cítila ospalá a všechno jí bylo jedno. Držela ji za ruku zvláštně vonící cizí žena. Muž, který šel s nimi, si sundal amulet a otevřel pro ně bránu kamsi do skal. Když prošli, zase si amulet nasadil. Kráčeli cestou mezi vysokými skalními masivy do brány pečlivě střežené pevnosti. Muže a ženu ale nikdo nezastavil, naopak jim strážní uctivě otvírali brány i dveře.\nKonečně vstoupili do budovy, kde žena v prvním patře bydlela. Důkladně omámenou Terezku umyla, převlékla ji do jednoduché čisté košile a položila do postele. Holčička ucítila další zklidňující a uspávací kouzlo.\nStejná žena ji i probudila. Teď už všechny stopy po omámení zmizely a Terezka si uvědomila, že je zle, že se stalo přesně to, čím ji strašila Hanka. Zalitovala, že si raději nezvolila pobyt u jednorožců. U nich by měla aspoň Hanku. Tady s ní nebude nikdo, koho zná.\n„Chtěla bych za Vronem,“ řekla ženě, která se ji snažila učesat.\n„Není žádný Vron a ani nikdy nebude. Smiř se s tím. Ale strach mít nemusíš. Členové našeho řádu se ti budou líbit. Jsou tu i děti. Určitě se s nimi skamarádíš.“\n„Já chci domů.“\n„Tady jsi doma. Nyní tě zavedu na naše shromáždění a určíme ti opatrovníka. Tak se snaž trochu usmívat, jinak tě nikdo nebude chtít.“\nTerezka se ošklivě zakabonila. Ženu to ale nerozházelo. Navlékla holčičce na krk podobný amulet, jaký viděla předtím u muže. Nazelenalý kámen na její hrudi se okamžitě zbarvil do ruda.\n„Tohle teď musíš pořád nosit. Je to důležité. Kdyby ses amulet pokusila sundat, budeš přísně potrestána,“ řekla tak důrazně, že holčička nenašla odvahu odporovat. Jen se po ženě vyčítavě koukla.\nAnita ji odvedla ke chrámu, u něhož se shromáždění konalo. Terezku překvapilo, jak mnoho lidí tu tiše přešlapovalo a na něco čekalo. Pak uviděla přicházet známého muže ve slavnostním oblečení.\nVelmistr prošel davem, který mu uctivě uvolnil uličku k chrámovému schodišti. Vystoupil na první plošinu, aby ho všichni viděli.\n„Vítám vás, moji milí, na pravidelném chvalozpěvu za našeho spasitele, za bdělého Sekurita,“ zazněl jeho zvučný hlas. Pak kývl na muže, který rovněž vystoupal nahoru a nyní předstoupil před shromáždění.\nZačal melodickým hlasem provolávat jakási hesla, kterým Terezka moc nerozuměla.\n„...zachránce náš. Za své životy vděčíme moudrosti jeho.“\n„Ctíme Sekurita,“ zapíval dav.\n„Dal pravidla řádu k dobru našemu.“\n„Ctíme Sekurita,“ opět zahučel dav.\n„Ve jménu jeho volíme pokoru a odříkání.“\n„Šťastný život patří moudrým a skromným.“\n„Jsme stoupenci míru a odkaz jeho nezradíme.“\nNakonec muž odstoupil a slova se zase ujal velmistr.\n„Než ti z vás, kteří potřebují očistu, vstoupí do chrámu, mám tu k projednání jednu záležitost. Byla nalezena malá dívka, jejíž rodiče zemřeli a která svým rodem patří k nám. Hledám dobrovolníka, který by se jí ujal a vychoval ji,“ pokynul Anitě a Terezce, aby přišly nahoru k němu.\nDav ztichl tak, že by bylo slyšet i minci, kdyby upadla.\n„Já, já, já si ji vezmu,“ tlačila se do předních řad mladá žena s divoce rozzářenýma očima.\n„Bláznivá Barka?“ zašeptal nespokojeně velmistr směrem k Anitě. „Copak tys předem nedomluvila, kdo se jí ujme?“\n„Ne, pane. Neřekl jste, že bych měla,“ znervózněla Anita.\n„Vždyť jsi vidajláma, proboha! Přece tě nebudu donekonečna vodit za ručičku!“ syčel šeptem. „Teď tu holku musíme dát Barce, protože nikdo jiný už se nepřihlásí. Ale možná by sis ji mohla nechat ty. Je nadaná.“\n„To ani náhodou. Je vzpurná a já zatím žádné následovníky nepotřebuji.“\n„Moc dobře se mi s tebou nespolupracuje, Anito. Doufám, že časem přijdeš k rozumu,“ zašeptal velmistr nevlídně.\nPak ale nasadil škrobený úsměv a vzal Terezku za ruku. Dovedl ji k mladé rozzářené ženě.\n„Barko Há, zde ti svěřuji do péče Terezu Há. Budeš zodpovědná za to, že bude pravidelně docházet na očistu, na blokaci magie, že si nikdy nesundá medailon a že neopustí vyhrazené prostory řádu. Vychovávej ji k pokoře a skromnosti, aby mohla být mezi námi spokojená a šťastná. Požádej správce, ať ti pomůže zařídit novou větší místnost, kam by se vešly potřeby pro vás obě.“\n„Děkuji, pane, moc děkuji. To je nejhezčí den mého života. Budu mít rodinu, dceru, to je nádhera. Jsem tak šťastná,“ sklonila se, aby velmistrovi políbila ruku.\n„Na očistu a blokaci ji odveď do chrámu hned teď, rozumíš?“ vytrhl jí muž svou ruku z dlaní a znechuceně si ji otřel o plášť.\n„Ano, pane,“ popadla Barka Terezku za ruku a opakovaně se hluboce klaněla.\nVelmistr gestem vybídl Anitu, aby se ujala slova.\n„Moji milí, děkujme osudu za každý krásný den pod záštitou našeho řádu.“\n„Ctíme Sekurita,“ zašuměl ještě jednou dav a začal se rozcházet.\nHolčička se v rozpacích zahleděla na svou novou opatrovnici a nebyla si jistá, co si o ní má myslet. Vlastně to byla docela hezká žena s dlouhými vlnitými mírně narudlými vlasy a lehce kyprými tvary. Jednoduché bavlněné šaty měla pomalované barevnými květy a vůbec celkově působila mezi zdejšími lidmi až nepřiměřeně vesele. Nejvíc ale Terezku mátly její oči. Nikdy se nedívala přímo. Oči pořád těkaly někde kolem, jako se třepotají motýli kolem objektu, který je zajímá.\n„Ty jsi Terezka? Já jsem Barka. Ale můžeš mi klidně říkat mámo. Teď ale musíme za Katem. Neboj se, je to Kat s velkým K, ne s malým.“\nHolčička poslušně cupitala za ženou, která mluvila, aniž se na ni přímo podívala. Vešly do chrámu, který měl hned za dveřmi čekárnu. Sedělo tu mlčky několik lidí. Posadily se na volnou lavici v rohu velice strohé místnosti. Kromě pár kreseb v omítce tu nebylo vyjma lavic vůbec nic.\nZvenku se ozval zvuk kovového klepadla a dovnitř vstoupili dva strážní, kteří vlekli zuboženého vězně. Dveře proti vchodu se rozlétly a jakýsi hubený muž pokynul strážným, aby vězně doprovodili dál. Muž poté prošel čekárnu a zkontroloval medailóny.\n„Á, ty jsi ta nová,“ zastavil se u Terezky. „A jak se máš ty?“ podíval se na Barku.\n„Moc dobře, Kate,“ odpověděla oslovená a prohrábla si své krásné vlasy.\n„A budeš na mě hodná, když vás vezmu přednostně?“ mrkl do Barčina výstřihu a uchopil mladou ženu za bradu, aby její oči natočil k sobě.\n„Vždycky jsem na tebe hodná.“\n„Tak jo, pojďte,“ kývl, aby ho následovaly.\nZavedl je do místnosti, která se Terezce ani dost málo nelíbila. Možná proto, že tu byly do zdi zapuštěné řetězy, zakončené pouty. Strážní právě kompletně připoutávali svého vězně a žertovali na jeho účet.\nOstatní přítomní byli připoutáni vždy jen za jednu nohu nebo za ruku, podle toho, kam pouto pasovalo lépe.\n„Tak pojď. Děti dáváme támhle,“ chytil Kat Terezku za předloktí. Barka se najednou sebrala a utekla zpět na chodbu.\n„Já nechci,“ snažila se protestovat vylekaná holčička.\n„Tuhle proceduru nemá rád nikdo. Ale bez ní to prostě nejde,“ muž jí nedal možnost se vzepřít. Když sáhla po magii, medailon ji změnil a Terezčiny ruce a nohy skoro zhadrovatěly. Kámen v medailonu se rudě rozzářil.\n„No vidíš,“ řekl jí téměř vlídně, když jí zacvakl pouto na noze, „a za hodinku to máš za sebou.“\nUprostřed místnosti bylo cosi, jako kašna s vodou. Kat k ní přistoupil, vytáhl z kapsy kus hadru a namočil ho. Pak se vrátil k Terezce a podložil mokrým hadrem její medailon: „Nech si to tam, nebude tě to tolik pálit.“\nJakmile odešel, zaplavila místnost zvláštní mlha a podlaha začala měnit barvu. Terezka ucítila, jak se kámen na medailonu propaluje do její hrudi. Magie pohltila všechny její smysly. Bylo to skoro až děsivé. Lidé kolem začali sténat. Terezka si vzpomněla na Vrona. Pořád ji napomínal, aby nečarovala. Jenže ona neposlouchala. A teď je to tady. Pomohlo by, kdyby se nepokoušela o magickou obranu? Pak ji ale ta mlha zabije. No a co? Ať si třeba umře! Bylo jí tak zle, že jí najednou bylo všechno jedno. Zhluboka se nadechla a pustila mlhu do svého těla. Přijala barvu podlahy za svou a najednou se jí úžasně ulevilo. Kámen přestal pálit, její magie byla pryč a až na to pouto, co měla na noze, se cítila volná. Ostatní se stále svíjeli v křečích na podlaze a sténali bolestí. Všichni, kromě jednoho. Podívala se na připoutaného vězně. Jejich pohledy se střetly. V té chvíli si uvědomila, že je to vlastně ještě kluk. Vypadal hrozně, ale oči měl jasné a byl stejně klidný jako ona. Rty měl suché a popraskané a krk rozdrásaný do krve. Jeho medailon byl vrostlý přímo v kůži.\nVzala mokrý hadr, co jí dal Kat a hodila mu ho. Překvapeně ho zvedl a pak si ho vyždímal přímo do úst a vděčně se na Terezku usmál. Nejvíc se usmívaly jeho oči.\n„Jak se jmenuješ?“ zavolala na něj.\nAle on jen ukázal na pusu a pokrčil rameny.\n„Já se jmenuji Terezie Vronová,“ oplatila mu úsměv a začala zkoumat své pouto, jestli by nešlo sundat. Kluk na ni ale začal gestikulovat a naznačoval jí, aby to nedělala. Jenže Terezka už si mezitím zula botu a stáhla pouto přes štíhlou nožku. Lidé kolem ní přestávali sténat a upadali do jakési bezvědomé letargie.\nTerezka nabrala do dlaní vodu z nádoby uprostřed místnosti a donesla ji zuboženému chlapci. Znovu se vděčně napil z jejích dlaní. Dotkla se škrábanců na jeho krku a ucítila v prstech slabé brnění. Čím bolavější bylo místo, kterého se dotkla, tím silněji ji brněly a pálily prsty, jako by skrz ně procházelo něco palčivého. Sama ani pořádně netušila, proč to dělá. Měla pocit, že to tomu klukovi pomáhá a ulevuje od bolesti. Cítila na sobě jeho upřený pohled. Byl tak zubožený a vychrtlý, že ho najednou přišlo Terezce líto, obtočila mu ruce kolem krku a objala ho. Jak se jejich medailony dotkly, zalil holčičku nádherný pocit sounáležitosti. Najednou si byla jistá, že tu má báječného kamaráda.\nMlha v místnosti začala ustupovat a Terezka polekaně vzhlédla. Kluk ukázal na prázdné pouto a na její nohu.\n„Mám si to zase navléknout?“ zeptala se.\nDůrazně přikývl a ukázal na lidi, co tu na podlaze leželi v bezvědomí. Sám se zavěsil do pout a tvářil se, že je bez sebe. Při tom na holčičku spiklenecky mrkl jedním okem. Pochopila, co jí chce říct a honem se vrátila na své místo. Jen botu už si nestihla zavázat.\nKdyž viděla, jak do dveří vchází Kat, položila se na zem a zavřela oči, jak to viděla u ostatních. Leknutím vyjekla v okamžiku, kdy jí muž na hlavu vychrstl misku vody.\n„Vstávej, maličká, je to za tebou,“ odemkl její pouto a trochu se zarazil nad rozvázanou botou. Pak ale mávl rukou: „Barka na tebe čeká na chodbě, tak utíkej.“ A šel polévat i ostatní, aby je probral z letargie.\nTerezka poslechla. Věnovala poslední pohled připoutanému klukovi, který úspěšně předstíral naprosté vyčerpání.\n„Máš ho krásně zelený,“ dotkla se jejího medailonu Barka, „tak to má být. A teď si musíme najít nový domov.“\nTerezka se zvědavě rozhlížela kolem sebe. Nikdy v životě neviděla komunitu, kde by se pěstovalo tolik plodin a choval se dobytek. Všechno pro ni bylo nové a zajímavé. Barka tu a tam pokřikovala na lidi a občas i na zvířata.\n„Ahoj, Dálo, čau Kryšpíne!“ Mladíci, kterým byl Barčin pozdrav určen, se ale odvraceli stranou a tvářili se, že neslyší.\n„Ahoj, ty velká tlustá krávo, kdy už se konečně otelíš?“ Terezka se ohlédla po dobytčeti, které dál bez zájmu přežvykovalo svou potravu. Všichni se chovali, jako by Barka vůbec neexistovala.\nTeprve když dorazili k úzkým uličkám mezi jednoduchými domky, chytil ženu za paži správce.\n„Pojď se mnou. Ukážu ti, kde teď s tou malou budeš bydlet,“ řekl jí přísným hlasem. Zavedl je až na konec jedné uličky a ukázal na předposlední dům.\n„Tady je to,“ vtáhl je dovnitř a otevřel dveře vlevo, „tahle místnost je teď vaše. Na postelích máte to, co potřebujete. Záchod je společný pro všechny, co tu bydlí.“\nZáchod byl podivná bedna, naplněná sypkou písčitou zeminou, nahoře měl kruhový otvor a víko, které Terezka zvědavě odklopila.\n„Když jsem teď máma, dostanu volné dny?“ zeptala se Barka správce.\n„Nejsi máma, jen opatrovnice. A žádné volné dny nedostaneš. Zítra tu malou vezmeš s sebou do práce. Je už dost velká, aby mohla třeba zalévat záhony. A ne abys zase přišla pozdě!“\nJakmile se k nim správce otočil zády a odcházel, Barka na něj rozpustile vyplázla jazyk. Pak Terezku postrčila dovnitř do místnosti: „Běž a ustel postele.“\nHolčička začala rozhrabovat hromádku s dekou, povlečením, košilemi, zástěrou a našla i jednoduché řemínkové boty.\n„Copak ty to neumíš?“ zamračila se na ni opatrovnice a strčila jí do ruky deku a povlečení. Terezka na to jen bezradně hleděla. Pak začala nešikovně strkat kousavou ovčí deku do hrubého povlaku.\n„Ty jsi ale nemožná,“ odstrčila ji hrubě Barka a udělala to sama. Terezka byla zmatená. Co tu vlastně od ní chtějí? A proč ji nenechali u Vrona, když o ni tady nikdo nestojí?\nZvenčí se ozvalo pět tupých dřevěných úderů.\n„No vida, je tu večeře,“ zlepšila se Barce nálada jako mávnutím kouzelného proutku.\n„Ale ty tu zatím musíš počkat, protože očištění nemají na večeři nárok. Sedni si na postel a ani se nehni. Já se za chvíli vrátím,“ nařídila holčičce a vyběhla ven. Terezka opatrně vykoukla za ní a sledovala, jak se její opatrovnice vzdaluje. Sotva byla z dohledu, hned začala zvědavě prozkoumávat okolí domečků. Ale moc k vidění tu nebylo. Pár květin, pár bodláků, hora zeminy, která se nápadně podobala té v záchodové bedně. Dál už se neodvážila, aby se neztratila. Řady domků v okolí se sobě podobaly jako vejce vejci.\nZamířila raději zpět k jejich novému obydlí a ve dveřích se srazila s cizím mužem.\n„Ty tu bydlíš?“ podivil se.\nKývla a ukázala na dveře vlevo.\n„Nejsi ty ta holka, co se jí ujala Barka?“ zvedl obočí muž.\nPodívala se na něj a nevěděla, co říct.\n„Byla jsi na očistě, že? Asi ti nedali večeři. Máš hlad?“\n„Tak si vezmi tohle,“ muž podal Terezce kukuřičnou placku.\n„Děkuju,“ natáhla se vděčně po jídle.\nZ místnosti vpravo se ozval pláč.\n„Ach jo, to zas bude noc,“ zasmušil se spolubydlící a vkročil do svého pokoje. Terezka zvědavě nakoukla za ním. Na posteli brečelo asi dvouleté dítě. Muž ho vzal do náruče a hladil ho po zádech. Moc to ale nepomohlo. Dítě plakalo dál.\n„Chybí mu máma,“ vzdychl, posadil se a dítě si dal na klín. Terezka strčila do pusy poslední kus placky a začala na mrňouska dělat obličeje. Dítě se utišilo a zvědavě ji pozorovalo. Pak se po ní natáhlo a Terezka si vlezla na postel a dováděla s ním, dokud jí neusnulo v náručí. Opatrně ho položila ke stěně a lehla si vedle něj. V ten moment usnula i ona.\nRáno se ale probudila ve své posteli. Někdo ji musel přenést. Vedle hlasitě chrápala Barka. Jakmile Terezka odběhla na záchod, žena se vzbudila. Protáhla se a vyskočila z postele. Uvázala si zástěru a vyběhla ven. Ve dveřích ji zarazil jejich spolubydlící.\n„Počkej, Barko, snad tu malou vezmeš aspoň na snídani, ne?“\n„Už ji nechci, už mě nebaví.“\n„Dítě ale nemůžeš odložit jako špinavý šátek.“\n„Hm, tak na co čeká? Ať jde se mnou,“ pokrčila žena lhostejně rameny.\n„Vezmi si zástěru a běž s Barkou,“ vybídl muž Terezku.\nPoslechla ho a měla co dělat, aby svou opatrovnici dohonila. V jídelně bylo příliš mnoho lidí a Terezka netušila, co má dělat, aby dostala jídlo. Barce jakási žena podala pečivo a džbánek. Ta se napila a kulaté pečivo snědla, aniž se starala o holčičku, která ji hladově sledovala. Když Barka odložila džbánek na dřevěný stůl, Terezka z něj vypila poslední zapomenuté kapky a hned musela spěchat, aby se jí Barka neztratila v davu. Po nějaké době spolu s ní dorazila do rozlehlé zeleninové zahrady.\nMuž, který tu organizoval práci, poslal Barku, aby vyplela záhon s řepou a Terezce vrazil do ruky konev na zalévání. Chvíli ji to bavilo, ale pak spíš pobíhala od záhonu k záhonu a honila motýly. V poledne na ni Barka zapomněla, takže holčička nedostala ani oběd. Nijak se tím netrápila a dala si několik mrkví. Při tom ji nachytal hlídač.\n„To se nesmí. Tady si sama nic brát nemůžeš,“ napomenul ji. „Jak to, že nejsi na obědě s Barkou?“\n„Nevím. Nic mi neřekla.“\n„To je taky nápad svěřovat dítě takové bláznivce,“ hartusil muž a vytáhl z kapsy kus okoralého chleba. „Jestli máš hlad, tak si dej,“ nabídl ho Terezce, která ho zhltla na tři kousnutí.\nMuž ji pak zavedl ke správci zahrady. Tam holčička zůstala, dokud se lidé nezačali pomalu vracet zpět.\n„Barko, takhle by to nešlo!“ pokáral správce mladou ženu, když se vrátila do práce. „Jednou sis tu malou vzala na starost, tak o ni musíš pečovat. Musí být čistá, najedená a musí znát zdejší pravidla. Dnes to, že tu ta malá kradla mrkev, přehlédnu, ale ať už se to neopakuje.“\nTerezka znovu dostala konev a zase ji správce poslal zalévat. Už ji to nebavilo ani trochu, ale dávalo na ni pozor příliš mnoho lidí, takže se neodvážila někam utéct.\nKdyž pak večer odcházela s Barkou pryč, zatáhla ji žena stranou od ostatních lidí.\n„Tak ty jsi zlodějka, co?“ otočila holčičku k sobě a začala s ní zuřivě třepat. „To jsem si vzala k sobě pěknou zmiji. Copak nevíš, jak se máš chovat?! Jen počkej, jí tě to odnaučím...“\nA Barka začala Terezku bít po hlavě, po zádech, zkrátka kam se trefila. Holčička se schoulila do klubíčka a chránila si hlavu. Vtom Barka ucítila, jak jí tuhnou ruce, a Terezčin medailon se začal barvit do ruda.\n„Ty zmije, malá! Tak ty budeš kouzlit?!“ Barka ji od sebe odstrčila tak prudce, až se při dopadu na zem několikrát překulila. „Já už tě nechci, rozumíš?! Nechci tě, nechci!!!“\nTerezka se dívala, jak od ní žena utíká pryč a rozplakala se. Seděla na místě skoro až do tmy a doufala, že si pro ni někdo přijde. Pak se zvedla a zamířila směrem, kterým žena odešla.\n„Copak tu děláš?“ oslovil ji najednou vlídný ženský hlas.\n„Já jsem se ztratila,“ fňukla holčička.\n„Ty jsi ta Barčina, že?“ usmála se stará žena. „Tak pojď, pomůžu ti najít cestu domů.“\nV uličce mezi domy potkaly muže, který s Terezkou bydlel ve stejném domku.\n„Ale, ale, kdepak se takhle večer touláš?“ oslovil ji.\n„Víte, kde bydlí, Lukáši?“ zeptala se stará žena, co holčičku přivedla.\n„Samozřejmě. Barka dostala byt hned vedle mého.“\n„Tak ji zaveďte domů a vyřiďte Barce, aby si ji lépe hlídala. Takhle malé dítě se přece nemůže samo potulovat.“\nMuž vzdychl a vzal Terezku za ruku: „Tak pojď se mnou. Musím ještě tady vedle k jedné tetě pro lék na odřeniny.“ Pak otočil ruku holčičky: „Koukám, že ho taky budeš potřebovat, máš loket celý krvavý. Co jsi dělala, prosím tě?“\nTerezka mlčela a poklusávala, aby stačila mužovu rychlému tempu. Pak vyzvedli u jedné ženy mast a zase zamířili k domovu. Už zdaleka slyšeli řev, který se z domku rozléhal. Muž pustil ruku holčičky a vrazil poklusem dovnitř.\n„Co to s Janičkou děláš?!“ zuřivě se obořil na Barku. „To ji neumíš pohlídat ani pět minut?!“\nTerezka se dívala, jak muž bere batole do náruče a láskyplně ho konejší. Stejně zamračeně to pozorovala i Barka. Pak si všimla Terezky a podívala se na ni zvláštním pohledem.\n„Ty ses ke mně konečně vrátila, moje maličká?“ usmála se Barka a natáhla ruce, jako by čekala, že se jí holčička vrhne do náruče.\nTerezka ji ale pozorovala nedůvěřivým pohledem a nevěděla, co má dělat.\n„Mám hlad,“ oznámila Barce.\n„Tak pojď honem domů,“ zatáhla ji Barka do pokoje, kde bydlely.\n„Ty jsi teď moje děťátko a musíš mě mít ráda,“ řekla sladkým hlasem a pokusila se vzít Terezku do náruče. Ta se ale kroutila a vzpírala.\n„Dej mi pusinku, já jsem teď tvoje máma.“\n„Nechci,“ odstrkovala ji Terezka vší silou.\n„Tak nic k jídlu nedostaneš!“ naštvala se najednou Barka a holčičku odhodila na postel.\nTerezka se rozplakala.\n„A neřvi, nebo tě vyhodím z baráku!“ okřikla ji zlostně pěstounka. Terezka si zalezla pod deku a snažila se, aby její vzlyky nebyly příliš hlasité. Nakonec do jejího trápení vstoupil spánek. Zdálo se jí, jak večeří s Hankou a Vronem. Byl to tak živý a krásný sen, že se ani nechtěla probudit.\nRáno byla opět v místnosti sama. Ze spaní ji vlastně vyrušilo dětské povykování. Opatrně nakoukla do vedlejšího bytu.\n„Jen pojď dál, Terezko, namažu ti ten tvůj odřený loket.“\n„Kde je Barka?“ podivil se, když se i s malou přichystal k odchodu z domova. „Snad ti zase neutekla?“ zamračil se.\nTerezka jen lhostejně pokrčila rameny. Byla ráda, že je žena pryč.\n„Víš co? Zajdeme na snídani společně a pak se zastavíme za panem správcem. Takhle by to prostě nešlo. Barka není vhodný opatrovník.“\nMuž vzal do náruče Janičku a s Terezkou za ruku vyrazil do jídelny. Tentokrát si holčička všimla klecí s potrestanými lidmi. V jedné netečně seděla žena, opřená o mříže a hlavu v dlaních. V druhé zahlédla známou zuboženou postavu.\n„Co je to?“ zeptala se muže.\n„Pojď pryč,“ táhl holčičku směrem ke stolům, kde se snídalo, „tohle není podívaná pro děti.“\nTerezka se podvolila a pak na chvíli zapomněla na vězněné osoby, protože se podávalo výborné čerstvé pečivo s marmeládou a ona už měla opravdu velký hlad. Posadili se s jídlem k jednomu dlouhému stolu.\n„Jestli chceš ještě jednu buchtu, tak si doběhni, oni ti dají,“ usmál se muž a kývl bradou směrem k výdejně potravin.\nTerezka poslechla a doběhla si ještě pro další pečivo. Jak se loudala zpět ke stolu, vzpomněla si na klec s vězněným chlapcem. Okamžitě tam zamířila, aby se podívala zblízka. Nikdo si jí nevšímal, takže se dostala až k mřížím.\n„Ahoj,“ řekla tiše a chlapec zvedl hlavu. Jeho pohublá tvář se na Terezku usmála.\n„Chceš buchtu?“ ulomila půlku ze svého pečiva a prostrčila ji mřížemi.\nChlapec zavrtěl hlavou a snažil se holčičce naznačit, aby se ohlédla.\n„Tohle se nesmí,“ chytila Terezku zezadu za oblečení stráž a odtáhla ji dál od mříží. To už přiběhl i Luke a vzal Terezku do náruče.\n„Je tu nová. A Barka jí ještě pořádně nevysvětlila, co se smí a co ne,“ zamračeně pozoroval strážného, připraven holčičku bránit.\nStrážný se na něj podíval a soucitně pokrčil rameny: „No tak jí to vysvětli sám. Dneska jsem jako nic neviděl. Ale příště už na ni dej pozor.“\nVtom se ozval usedavý řev. Janička, která sem přicupitala za svým otcem, stála před vedlejší klecí a zoufale plakala. Muž postavil Terezku na zem a běžel za dcerkou. Také žena v kleci se postavila a tiše plakala.\n„Janičko, moje Janičko, co nám to udělali?“\nMuž vzal dvouleté dítě do náruče a jen zvuk skřípajících zubů prozrazoval emoce, které v sobě dusil.\n„Zas... velmistr, zabiju ho. Tohle už přesahuje všechny meze. Zabiju ho!“ cedil zlostně mezi zatnutými zuby.\nŽena přitiskla zoufalou tvář na mříže a její oči se snažily muže skoro hypnotizovat.\n„Ne, Lukáši, to ne! To nesmíš! Janička nemůže zůstat sama. Starej se o ni. Prosím!“\n„Stejně tu jednou někoho zabiju,“ dál skřípal zuby a po malých krůčcích couval od klece pryč.\nTerezka se ohlédla po druhé kleci a uviděla chlapce, jak rovněž stojí u mříže a zamračeně pozoruje celou scénu. Napadlo ji, že má asi žízeň. Odběhla k nedalekému stolu, sebrala jeden opuštěný nedopitý hrnek s čajem, a zatímco se ostatní dívali ke kleci s ženou, podala ho klukovi. Ten ho vděčně přijal a jedním hltem vyprázdnil. Terezka si od něj prázdný hrnek vzala zpátky a vrátila ho na místo, odkud ho vzala. Pak ucítila, že ji někdo sleduje. Rychle se ohlédla a střetla se s Lukášovým pohledem. Natáhl k ní ruku, aby se ho chytila. Naposledy se ohlédla ke kleci s chlapcem a pak poslušně vložila svou malou dlaň do mužovy ruky.\nVedl ji mlčky mezi lidmi, co je sledovali soucitnými pohledy. Janička ještě pořád vzlykala a nechtěla se uklidnit.\n„Asi má hlad,“ zvedla k ní oči Terezka.\n„Nemá hlad. Chtěla by mámu. Ale tu jí zavřeli do klece,“ odvětil muž tiše s ponurým výrazem ve tváři.\n„Protože podala jídlo svému synovi. To je ten, co jsi mu dala kus buchty a hrnek s pitím.“\n„Protože to nařídil velmistr.“\n„Velmistr je muž, kterej může úplně všechno. Nařizuje, co se smí a co nesmí. Rozhoduje, jestli někdo bude žít nebo ne. A kdo se mu postaví, ten umře.“\nTerezka tak úplně nechápala, o čem muž hovoří, ale velice dobře vnímala, jak je rozzlobený. Raději se přestala vyptávat.\nLuke svou dceru a Terezku odvedl k ženě, která ve velkém stanu pečovala o několik dětí, a tam je přes den nechal. Děti dostaly v poledne jídlo přímo od ženy a mohly si odpočinout ve velkém stanu, kde byly i polštáře a deky. Terezka si smutně uvědomila, jak moc se jí stýská po Vronovi a Hance. Tady měla jen Janičku, která k ní za tu chvíli, co se znaly, až nepochopitelně přilnula. Pořád za ní běhala a chtěla si s ní hrát. Terezka si všimla, že kámen na krku malé holčičky se toho rána zbarvil skoro do červena. Byl ještě o stupínek červenější než ten její.\nVečer je Luke obě odvedl na večeři. Dával si dobrý pozor, aby držel obě holčičky co nejdál od klecí. Teď už byl spíš smutný než rozzlobený. I jeho kámen na amuletu byl hodně do červena.\n„Budu muset požádat správce, aby ti našel jinou opatrovnici,“ pohladil Terezku po hlavě.\n„A budu pořád bydlet s vámi?“ zeptala se váhavě. Vedle Lukáše se cítila lépe než s ostatními.\n„To asi ne. Ale možná se někdy uvidíme u snídaně nebo u večeře. Nebo v chrámu. Tam to ale obvykle není moc příjemné. Jenže všichni, komu zčervená v amuletu kámen, tak jako nám, si tam nakonec musí zajít.“\n„Půjdeme už dneska?“ zajímala se.\n„Tak moc to zase nespěchá,“ usmál se muž. Pak se zarazil: „Ty se tam nebojíš jít?“\n„Copak tobě nebylo špatně?“ podivil se.\n„Jenom chviličku. Pak jsem šla pro vodu tomu klukovi, co je v kleci.“\n„On tam byl uvázaný a nemohl si svléknout provaz tak jako já.“\n„On tě požádal o vodu?“\n„Ne. On nemluvil. Ale žízeň měl.“\n„A co na to říkali ostatní?“\n„Nic, ti jenom leželi a nekoukali se.“\n„Chceš říct, že všichni ostatní byli v bezvědomí, jenom ty a můj syn ne?“\nTerezka nevěděla, co na to odpovědět, tak jenom důvěřivě hleděla muži do očí. Luke se tvářil zamyšleně.\n„Vzal si vodu,“ dodala nakonec, když Luke nic neříkal, „jenom nechtěl říct, jak se jmenuje.“\n„Jmenuje se Luke stejně jako já,“ pohladil ji muž po hlavě, „jsi moc hodná, že jsi mu dala napít. Ale už to nedělej. Strážný by tě mohl uhodit.“\n„Tam žádný strážný nebyl.“\n„Jasně že ne. Když jsou všichni bez sebe, tak je nikdo hlídat nemusí.“\n„Ale my jsme byli vzhůru,“ vycítila Terezka, že právě tahle informace udělala muži radost, tak ji ještě jednou zdůraznila.\nLuke si prohrábl vlasy a zavrtěl hlavou: „Jsi opravdu zvláštní dítě. Víš co? Nebudeme správci nic říkat a necháme věci tak, jak jsou teď. Barce určitě nebude vadit, když se o tebe postarám já.“\nJeště ten večer muž přestěhoval Terezčinu postel k sobě. Barka byla nadšená. Pečovat o dítě ji obtěžovalo. Nyní měla pro sebe krásnou velkou místnost, kam si mohla zvát návštěvy. Hned se zase začala na Terezku usmívat. Ta se ale od ní držela dál, už Barce nedůvěřovala.\nPokud si Luke myslel, že si nikdo ničeho nevšimne, mýlil se. Už další den se všechno doneslo velmistrovi. Ten si okamžitě dal zavolat vidajlámu.\n„Anito, takhle by to nešlo. Když se v komunitě děje něco jinak, než předpokládáme, musíš mi to hlásit a neprodleně se o tom se mnou poradit. Doufám, že víš, o čem mluvím!“\nMladá žena se pod přísným velmistrovým pohledem začala ošívat. „Máte na mysli to dítě, co jsme svěřili Barce?“\n„Proč jsi za mnou nepřišla a neřekla mi, že opatrovnictví nefunguje?“\n„Vždyť se nic neděje. Všechno se vlastně vyřešilo samo. Terezu si vzal na starost otec toho uvězněného chlapce. Musí teď pečovat o dvě malé holky, takže nebude mít čas dělat potíže u klecí.“\n„On se té holky ujal dobrovolně?“\n„Už to tak vypadá. Možná bychom mohli propustit jeho ženu, aby mu to nakonec nevlezlo na mozek a neruply mu nervy.“\n„Nejsem si jist, jestli se mi to líbí. Neměli bychom to děcko raději svěřit někomu jinému?“ zamračeně hleděl na Anitu velmistr, „Víš aspoň, proč se té cizí holky ujal?“\n„Prý si moc hezky hraje s jeho malou dcerkou.“\n„Mohu pustit z klece jeho ženu?“\n„No dobrá, v pátek ji pusť,“ přikývl po chvilce velmistr, „ale ručíš mi za to, že se k Lukášovi v kleci už nikdo z jeho rodičů nepřiblíží. V době jídla tam pošli víc strážných.“\n„Jak si přejete, pane,“ usmála se Anita spokojeně, že tentokrát vyvázla bez velkého kázání, a byla překvapená, jak je velmistr až nezvykle vstřícný.\nV pátek ráno osobně nechala otevřít klec se ženou a pomohla nešťastnici ven.\n„Tvůj trest skončil. Jdi se najíst, umýt a na zotavenou máš dva dny, které můžeš strávit odpočinkem,“ oznámila jí oficiálním tónem. Pak ji postrčila pryč od klece a tiše dodala: „Hlavně už nedělej žádné hlouposti, nebo tvoje malá holčička zůstane bez mámy!“\nŽena byla slabá a zapotácela se. Z davu přihlížejících se natáhly přátelské ruce, aby ji podepřely. Anita sledovala její odchod a mračila se. Nedočkala se ani žádného nadšení ani slov díků. Trochu znechuceně si pomyslela, že velmistr má pravdu, když tvrdí, že dobrými skutky si autoritu nikdo nezíská a že přísnost je jediná cesta, jak v komunitě udržet pořádek.\nJako první svou maminku uviděla Janička. Vytrhla se Terezce, která ji držela za ruku, a s výskáním se rozběhla k mámě.\nTerezce až vhrkly do očí slzy. Přesně tak by se ona vrhla do náruče Vrona, kdyby tu teď byl. Jenže tu nebyl. Snažila se nerozplakat a stejně jako všichni kolem ní i ona upřeně sledovala dojemné setkání rodiny. Na ni jako by zapomněli. Už se chtěla sebrat a utéct, ale otec Janičky náhle vstal, udělal dva kroky a zdvihl ji do náruče.\n„Tohle je Terezka,“ oslovil svou ženu, „nikoho nemá a Barka, která je její opatrovnicí, se o ni nestará. Takže teď bydlí u nás.“\n„Tejeska,“ ukázala prstíkem i Janička v matčině náruči.\n„Ráda tě poznávám,“ usmála se žena a ztěžka se posadila. Bylo vidět, že je příliš unavená na to, aby dívku uvítala srdečněji. Jednou rukou objímala Janičku a tou druhou si občas uždíbla nepatrné sousto z pečiva na stole. Muž Terezku posadil vedle sebe. Chtěl na lavici posadit i Janičku, aby své ženě uvolnil ruce, ale dítě se nechtělo od mámy hnout.\n„Má červený amulet,“ prohlížela si žena nevěřícně šperk své malé dcery, „bude muset do chrámu. Nezdá se ti to divné? Začíná to u ní nějak brzo.“ Bezradně pohlédla na manžela.\n„U Lukáše to začalo taky brzo, vzpomínáš si?“ zareagoval s neznatelným povzdechem.\n„Je ještě příliš malá na tu hrůzu, co ji v chrámu čeká.“\n„Ukaž,“ natáhla ruku Terezka, aby si prohlédla amulet holčičky. „To nic není, vždyť je jenom malinko červený.“\n„Ale měl by být zelený.“\n„Tak jo,“ usmála se Terezka a žena zalapala po dechu.\nJako by se najednou probrala z letargie. Šokovaně střídavě hleděla na Terezku a na amulet své dcery. Kámen batolete byl najednou krásně zelený. Zato Terezčin amulet žhnul nyní do ruda.\n„Chceš taky?“ natáhla se Terezka i k amuletu Janiččiny matky a dotkla se ho dvěma prsty.\n„A co ty?“ usmála se na Lukáše. Muž byl tak překvapený, že ruku holčičky zachytil až poté, co sáhla i na jeho na kámen v amuletu.\n„Co to proboha děláš?“ zašeptl, otočil ji k sobě a zastrčil její šperk, který teď svítil opravdu rudě, za oblečení. „Teď budeš muset do chrámu ty!“\n„Mně to nevadí,“ usmála se Terezka a vesele pokrčila rameny.\n„Jak to jenom udělala?“ nemohla se žena vzpamatovat z údivu.\n„Tady o tom nebudeme mluvit,“ tiše rozhodl Luke. „Až se najíš, doprovodím tě i s dětmi k nám domů.“\nOd té chvíle měla Terezka mámu Hedvu.\nŽena se rychle zotavila a zahrnula děvče do své rodiny s takovou samozřejmostí, že tím byl překvapen i Luke. Postupně vyplouvaly na světlo i podrobnosti o Terezčině minulosti.\n„Hrozně si vymýšlí,“ šeptala večer manželovi Hedva, když mu tlumočila Terezčiny historky. „Ale k Janičce se chová moc hezky. Měli bychom požádat vidajlámu, aby nám ji svěřili napořád,“ dodala.\n„Asi máš pravdu,“ přikyvoval, „poradím se o tom s doktorem.“\n„A taky se zeptej, kdy už konečně pustí našeho Lukáše. Mám skoro pocit, že ho v té kleci chtějí nechat umřít.“\n„Už jsem se ptal,“ zamumlal muž neochotně.\n„Doktor je přesvědčen, že se na útěku muselo stát něco neobvyklého.“\n„Opravdu? Ty mě děsíš!“\nLuke pevně objal svou ženu a pokusil se zarazit další vyptávání něžným polibkem.


Zvolte pod "Úhrady" funkci "Fotografická úhrada" v horním menu.\nOfotografujte svoji fakturu nebo doklad k úhradě. Položte příslušný dokument na co nejtmavší podklad, držte chytrý telefon vodorovně nad ním a zmáčkněte tlačítko kamery.\nAlternativně můžete také fakturu předat do aplikace jako PDF dokument. Po otevření příslušného dokumentu jednoduše použijte funkci "Sdílet".\nNyní počkejte, až budou do formuláře převzaty všechny údaje relevantní pro platbu. To většinou trvá pouze několik vteřin.\nZkontrolujte údaje úhrady a schvalte příkaz pomocí TAN.


Kardiožurnál 5 - AFFIRM - Kardioblog\nPátá epizoda podcastu (nejen) pro mladé kardiology.\nTento podcast je určen jen a pouze k edukačním účelům. Ačkoliv se snažíme být maximálně přesní a vše podrobně nastudovat, jsme přece jen mladí kardiologové a můžeme dělat chyby. Medicína je navíc i umění a neustále se vyvíjí. Názory se mohou lišit lékař od lékaře. Je proto třeba naše názory brát s rezervou a vždy přihlédnout k doporučeným postupům, lokální praxi a zejména k pacientovi před Vámi. V ideálním případě si danou studii pročtěte sami a udělejte si vlastní názor.\nprospektivní randomizovaná open-label superioritní studie, která vyšla v r. 2002, porovnávala strategii kontroly rytmu se strategií kontroly frekvence u pacientů s fibrilací síní (převážně farmakologicky)\npřed studií byl předpoklad, že kontrola rytmu je superioritní\n213 klinik v USA a Kanadě\nči jiný rizikový faktor CMP: hypertenze, DM2, vaskulární onemocnění, dysfunkce levé komory\nfibrilace síní u které se dalo očekávat, že bude rekurentní\nkontraindikace k antikoagulační léčbě\nnemožnost podávat alespoň 2 léky z obou skupin\npokud měl lékař pocit, že pacient jednu ze strategií nemůže tolerovat\nrandomizováno 3989 pacientů\n26 pacientů lost to follow-up\nmedián follow-up 3,5 roku\nprůměrný věk 69,7 let\nICHS 25%, hypertenze 50%, CHSS 25%\nzejména farmakologická: amiodaron, sotalol, flekainid a propafenon, méně často prokainamid, dofetilid, moricizin, disopyramid a další\ncílem vyzkoušet několik léků – nejčastěji zdaleka používán amiodaron\nelektrické kardioverze dle chuti\nněkolik pacientů izolace plicních žil, několik pacientů MAZE a několik pacientů síňový defibrilátor\npo 4 týdnech, ideálně po 12 týdnech se sinusovým rytmem mohli vysadit antikoagulaci\nbetablokátor, verapamil/diltiazen a digoxin\ncíl v klidu pod 80/min, při zátěži pod 110/min (6 min walking test)\nradiofrekvenční ablace AV junkce – 5% pacientů\nRATE -> RHYTHM 15%\nRHYTHM -> RATE 37%\nanalýza intention to treat (pacient hodnocen ve skupině do které byl randomizován)\nPrimární endpoint: celková mortalita\nkontrola frekvence 25.9% versus 26,7% kontrola rytmu – statisticky nevýznamný rozdíl\nkompozitní smrt + invaliduzující cévní mozková příhoda nebo anoxická encefalopatie + významné krvácení + srdeční zástava\nkontrola frekvence 32.7% versus 32% kontrola rytmu – statisticky nevýznamný\ndalší sekundární endpointy jako Torsades des Pointes také nevýznamný rozdíl\ncévní mozková příhoda – mezi skupinami nebyl rozdíl\nNaše osobní interpretace (udělejte si vlastní): obě strategie – kontrola rytmu i kontrola frekvence jsou validní; u velké části pacientů (zejména asymptomatických a starších a polymorbidních) je možné volit kontrolu frekvence.\naffirm, fibrilace síní, kardiožurnál, kontrola frekvence, kontrola rytmu, podcast


ŽENA-IN - Nařízení o pravidlech chování manželek během MS\nNařízení o pravidlech chování manželek během MS\nČeští fotbalisté sice budou poprvé hrát až v pondělí proti USA, ale už dnes mi kamarádka e-mailem poslala toto nařízení...\nDnes začíná Mistrovství světa ve fotbale. Čeští fotbalisté sice budou poprvé hrát až v pondělí proti USA, ale už dnes mi kamarádka e-mailem poslala toto nařízení:\no pravidlech chování manželek v době konání\nV době od 9.6.06 do 9.7.06 je manžel absolutním vládcem nad TV přijímačem a jeho dálkovým ovládáním.\nO přestávce má manželka 15 minutové právo vstupu, aby mohla vyprázdnit popelníky a nahradit prázdná nápojové láhve chlazenými plnými láhvemi. V případě zájmu se podávají různé pamlsky. Šustění s obaly je nepřípustné. Verbální komunikace je zakázaná.\nNejpozději 30 minut před začátkem zápasu musí manželovi předložit s láskou připravené zpravidla teplé jídlo. I v této době musí byt klapačka manželky zavřená, aby manžel nebol rušen při mentální přípravě na nadcházející hru.\nV době konání mistrovství světa je nutné se vyvarovat jakékoliv činnosti sloužící k rozmnožování. Manželka má zakázané nosit oblečení, které by mohlo u manžela vyvolat touhu po takovéto činnosti.\nV případě, že manžel velkodušně dovolí manželce zhlédnout na minutku anebo dvě průběh hry, musí se tato zdržet jakýchkoliv projevů a otázek, které by prozradily její nedostatečnou úroveň fotbalovotechnického intelektu (např.: Co je to ofsajd?). Okamžitým vykázáním z místnosti budou ohodnocené poznámky typu: "Ach, ten Beckham dnes opět vypadá úžasně".\nJestliže manželky neporuší ani jedno ustanovení předcházejících článků, manžel je povinný odměnit manželku tím, že:\nc) při spotřebě pokrmu uvedeného v § 6 nebude neustále připomínat kulinářské schopnosti své matky.\nNařízení nabývá účinnosti dne 9. června 2006.\n...naštěstí můj přítel je nefotbalový! Ale jak je to u vás? Co se změní se začátkem šampionátu? Jak se začne chovat Váš manžel? Napište: redakce@zena-in.cz\nP. S.: protože Natálka stejné nařízení vydala už včera, přidávám pár informací navíc (díky Rikině za upozornění):\nNa Staroměstském náměstí v Praze již dnes začíná v 16:30 Pražské fotbalové léto. Je připravena velkoplošná projekce všech zápasů MS plus kulturní akce. Od 18 hodin můžete vidět úvodní utkání Německo - Kostarika.\ndocela ty pravidla chápu...\nvifina: já neznám žádnýho chlapa, kterej kouká v televizi na fotbal...\nMy to máme doma naopak. Já čučím na fotbal pořád a manžela to nebaví\nMy máme naštěstí každý svoji televizi, tak je to v pohodě. Taky se sice ráda na fotbal podívám, ale sama, v klidu. Nemíním poslouchat manželovy chytré rady pro hráče.\nten muj fotbal miluje,ale jen na nej kouka,hrat jsem ho nevidela.jak to u nas ted bude,nevim,jeste jsme spolu mistrovstvi neprozivali,ale nedavno skoncil nejaky jiny sampionat jeho "rodneho" tymu, a probihalo to tak,ze na fotbal chodil vedle do klubu na obri televizi a to se mne jeste optal,jestli muze,a kdyz nahodou pusti telku a nejde nejaky program s fotbalem,tak se taky pyta zda se na to muze divat.kdyz reknu ze ne,tek to respektuje a prepne to.Neni podpantoflak,jen spolu jeste nejsme tak dlouho,aby pro nej byl fotbal dulezitejsi nez stravit cas se mnou a v budoucnu to budeme resit minimalne dvema tv\nHuráááá, konečněěěěě ... aspoň bude v té bedně něco pořádného ke koukání.\nPivo už nachystáno je a my doma přichystáni "v zákleku" taky.\nJak tak zjišťuji, mezi fandy zrovna nepatříte\nDěkuju pánubohu a všem jeho andělům, že můj drahý má sport a zejména fotbal dočista u řiti\nTak u nás to neplatí, můj nesleduje v televizi žádný sport, takže ani fotbal. My si raději pustíme nějaký osvědčený prima film u lahvinky vína.\nTak to já už se na MS moc těším, jsem do fotbalu cvok,takže u nás doma je to O.K. a když už budu chtít koukat na něco jiného,tak druhá TV to jistí\nještě že se mě to netýká ...\nvifina: arna2005: znám ještě min. tři další\nUž aby to bylo za náma\nTak u mě je to obrácený. Já budu ta co bude sedět s lahváčem u TV a fandit a můj drahoušek mě bude obskakovat, protože ho fotbal nebaví (on je snad jedinej takový mužský exemplář co nesleduje fotbal).\nJe to velmi vtipné. U nás to bude jistě platit , ale máme ještě jednu televizi\nVčera a předevčírem jsem tohle "obdržela" v několika exemplářích.\nFotbal i hokej jsou celé naší rodině ukradený - ztratit čas čuměním na to, jak se 22 týpků honí za mičudou?!\nlinde: nejen včera. V různých diskusích už se to tu motá týden.\nZas tak vtipné to není, aby to tu muselo být tři dny za sebou. To už je vážně taková nouze o příspěvky?


Putin říká: Pro liberalizmus je příliv migrantů špatný - ČeskoBezCenzury.cz\nDomů Politika Putin říká: Pro liberalizmus je příliv migrantů špatný\nPutin říká: Pro liberalizmus je příliv migrantů špatný\nRuský prezident Vladimir Putin vystřelil na summitu 20 v Japonsku nový širokopásmový program proti západnímu liberalizmu a řekl, že politiky, jako je přijetí migrantů, zranily zájmy lidí.\nPo sobotním summitu v Osace, Putin obvinil, že vítězství Donalda Trumpa v prezidentských volbách v roce 2016 v USA a pokles popularity tradičních stran v Evropě byly zakořeněny v rostoucím veřejném zděšení s tradičními liberálními politikami.\nŘekl, že Trumpovo volební vítězství je poháněno rostoucím rozčarováním liberálních politik.\n“Liberální myšlenka začala jíst sama,” řekl Putin na tiskové konferenci. “Miliony lidí žijí svůj život a ti, kdo tyto myšlenky propagují, jsou od nich odděleni.”\nObvinil také, že příliv migrantů do Evropy porušil práva lidí. “Lidé žijí ve své vlastní zemi, podle svých vlastních tradic, proč by se jim to mělo stát?” řekl Putin.\nRuský vůdce dodal, že zatímco „liberální myšlenky zůstávají atraktivní jako celek“, výsledky voleb ukazují, že lidé chtějí změnu.\nPutin přivítal jeho setkání s Trumpem v pátek na okraji summitu G-20 jako “business-like a pragmatický”.\n“Řešili jsme téměř celý seznam otázek společného zájmu,” řekl.\n“Samozřejmě jsme hovořili o situaci v různých částech světa. Celkově byly tyto konzultace užitečné.”\nŘekl, že požadavky ruského zasahování do amerických voleb byly součástí agendy jeho rozhovoru s Trumpem.\nNa začátku pátečního setkání se ruský vůdce zasmál, když reportér křikl o Trumpově varování, že Putin „nebude se vměšovat“ do prezidentských voleb v roce 2020.\nNa otázku, zda se o této otázce diskutovalo během schůzky, Putin řekl, že “jsme o tom mluvili”.\nŘekl, že věří, že je nutné „obrátit stránku“ ve vztazích s USA, které od doby studené války klesly na nejnižší úroveň.\nV listopadu, Trump náhle zrušil plánované kolo rozhovorů s Putinem na okraji summitu G-20 v Argentině o ruském zabavení ukrajinských námořních lodí a jejich posádek. Rusko udržovalo námořníky ve vazbě před soudem.\nPutin řekl, že Trump tuto otázku vznesl během páteční schůzky a učinil z ní prioritu.\nRuský vůdce řekl, že námořní incident byl provokací bývalého ukrajinského prezidenta a naznačil, že ukrajinští námořníci by mohli být propuštěni po skončení soudního procesu.\n“Měli bychom počkat, až skončí a pak se s tím vypořádat,” řekl.\n“Oni jen plnili rozkaz, ale porušili ruské právo.”\nPutin řekl, že se s Trumpem shodli na tom, že vrcholní diplomaté národů by měli pokračovat v diskusi o možném rozšíření smlouvy o novém snížení jaderných zbraní, která vyprší v roce 2021.\nHovořili také o potřebě podporovat rozvoj bilaterálních hospodářských vazeb, řekl Putin.\nPutin také reagoval na kritiku zpěváka Eltona Johna, který obvinil Putina poté, co onabídl kritický pohled na západní důraz na LGBT práva.\n“Hluboce ho respektuji, je to hudební génius a my všichni jeho výkon milujeme, ale věřím, že se mýlí,” řekl Putin.\nJohn a tvůrci jeho biopického filmu “Rocketman” ostře kritizovali rozhodnutí ruského distributora cenzurovat scény z nového filmu s homosexuálním sexem a užíváním drog.\nPutin argumentoval tím, že ruský zákaz „propagandy“ LGBT kultury mezi dětmi je zaměřen na ochranu před agresivním proselytizováním LGBT komunitou.\n“Nechte, aby člověk vyrostl první, než se rozhodne,” řekl Putin. “Nechte děti v klidu.”\n“Náš postoj vůči komunitě LGBT je naprosto klidný a nestranný,” dodal, že “tato část komunity agresivně prosazuje svůj názor na ostatní.”\nMezinárodní skupiny pro lidská práva prohlásily, že ruský zákon o “gay propagandě” prohloubil nepřátelství vůči LGBT osobám v zemi a potlačil přístup ke vzdělávání a podpůrným službám zahrnujícím LGBT.\nTaké silně protestovali proti tvrdému zákroku proti homosexuálům v převážně muslimské republice Čečenska v roce 2017, kde bylo podle aktivistů zatčeno a podrobeno mučení více než 100 homosexuálů.


Sajjid Kašua: Druhá osoba singuláru | Knihomola\nRomán s perfektně prokreslenou psychologií všech postav mě rozhodně nenechal na pochybách, že tohle je jedna z nejlepších knih, s jakou jsem měla tu čest. // What Jane Read\nPistorius & Olšanská • 2014\nÚstřední postavou románu, přeloženého již do třinácti jazyků, je ambiciózní muž, jeden z nejlepších arabských právníků v Jeruzalémě. Vlastní prosperující advokátní kancelář, má dům, manželku a dvě dět...�, má dům, manželku a dvě děti. Jednoho dne zakoupí v antikvariátu Tolstého Kreutzerovu sonátu a v ní nalezne lístek určený neznámému muži, evidentně psaný rukou jeho manželky. Stravován podezíravostí a palčivou žárlivostí se pustí do pátrání po předchozím majiteli knihy. Ve druhé dějové linii vystupuje Amir Lahab, chudý vesnický Arab, který přijel do Jeruzaléma studovat sociální práci. Postupně vychází najevo, že se oba protagonisté snaží opustit nejen společenskou třídu, z níž pocházejí, ale též nechat za sebou větší část svého arabského dědictví. Kašua s nesmírnou citlivostí a bystrým smyslem pro absurdno rozvíjí příběh o lásce, zradě a cti a nastoluje otázku, zda člověk skutečně může shodit starou kůži a znovustvořit sebe sama. Druhá osoba singuláru je psychologickou mozaikou a pronikavou sondou do smýšlení jednotlivců, kteří utvářejí rozdělenou izraelskou společnost. Ve spletité sonátě hlasů a identit jsou naznačeny iracionální výbuchy hněvu a žárlivosti, jimiž se vyznačuje vynucené manželství mezi Araby a Izraelci, i naděje do budoucna, že oba národy tak jako hlavní postava v Tolstého románu jednoho dne uznají své slabosti a budou usilovat o odpuštění.\nOriginálny názov: Second Person Singular\nBeletrie Druhá osoba singuláru Knihy Recenze Sajjid Kašua\nO Druhé osobě singuláru přede mnou nejednou básnila má kolegyně a jsem moc ráda, že jsem si tu knihu nakonec přečetla. Trvalo mi skoro měsíc, než jsem o ní napsala, částečně proto, že jsem si potřebovala ujasnit, co vám o ní vlastně budu chtít povědět a částečně proto, že na svůj blog poslední dobou docela kašlu a o knihách teď píšu každý čtvrtek sem. Sajjid Kašua je spisovatel pocházející z[...]\nÚstřední postavou románu, přeloženého již do třinácti jazyků, je ambiciózní muž, jeden z nejlepších arabských právníků v Jeruzalémě. Vlastní prosperující advokátní kancelář, má dům, manželku a dvě děti. Jednoho dne zakoupí v antikvariátu Tolstého Kreutzerovu sonátu a v ní nalezne lístek určený neznámému muži, evidentně psaný rukou jeho manželky. Stravován podezíravostí a palčivou žárlivostí se pustí do pátrání po předchozím majiteli knihy. Ve druhé dějové linii vystupuje Amir Lahab, chudý vesnický Arab, který přijel do Jeruzaléma studovat sociální práci. Postupně vychází najevo, že se oba protagonisté snaží opustit nejen společenskou třídu, z níž pocházejí, ale též nechat za sebou větší část svého arabského dědictví. Kašua s nesmírnou citlivostí a bystrým smyslem pro absurdno rozvíjí příběh o lásce, zradě a cti a nastoluje otázku, zda člověk skutečně může shodit starou kůži a znovustvořit sebe sama. Druhá osoba singuláru je psychologickou mozaikou a pronikavou sondou do smýšlení jednotlivců, kteří utvářejí rozdělenou izraelskou společnost. Ve spletité sonátě hlasů a identit jsou naznačeny iracionální výbuchy hněvu a žárlivosti, jimiž se vyznačuje vynucené manželství mezi Araby a Izraelci, i naděje do budoucna, že oba národy tak jako hlavní postava v Tolstého románu jednoho dne uznají své slabosti a budou usilovat o odpuštění.


Kniha Tajemství mého otce, recenze knihy Blog nakladatelství Alpress\nKniha Tajemství mého otce, recenze knihy\nKniha Tajemství mého otce, recenze…\nAutor knihy Rachel Givney\nO čem kniha Tajemství mého otce je?\nRomán TAJEMSTVÍ MÉHO OTCE mě velmi mile překvapil. Poutavé vyprávění, situované do raného období 2. světové války, vás zavede do polského Krakova. Poznejte mladou dívku Marii, která se kromě odhalování rodinné záhady potýká i s úzkoprsými předsudky a opomíjeným postavením žen ve společnosti.\nZatímco nad Evropou se stahují mračna druhé světové války, Marie se v Krakově pokouší najít matku, která před šestnácti lety záhadně zmizela. Zároveň se zamiluje do židovského mladíka, což je vzhledem k dané době velmi nebezpečné. Šok ze zvěrstev, která se začínají dít, ale rozhodně není tak velký jako pravda, kterou se dozví o vlastní matce.\nRomán Tajemství mého otce je poutavým čtením o lásce, starém tajemství i mezilidských vztazích. Kromě hlavní dějové linky, pátrající po rodinné záhadě, se vám dostane výjimečného náhledu do společnosti, v kterém žena nemá možnost profesního růstu a je opomíjena i znevažována. Židovská otázka tuto problematiku ještě více zviditelňuje a přiostřuje. Pro mě tato kniha byla velkým překvapením.\nPříběh vyprávěný er-formou se odehrává v Krakově roku 1939 v raných časech 2. světové války. Čtenářův zrak je upřen na hlavní postavy vyprávění – Dominika a Marii Karských. Otec prožívá se svojí dcerou idylický vztah naplněný souzněním až do té doby, než ho naruší Mariina náklonost k židovskému příteli Benovi i její neutuchající zvědavost poznat svoji matku a odkrýt otcovu tajemnou minulost. V polovině knihy vplouvá do hlavní osy příběhu druhá dějová linie spadající do roku 1918. Vypráví příběh Heleny, který se bytostně dotýká rodiny Karských.\nAutorka Rachel Givney má velmi čtivý a záživný styl, v kterém se snadno orientujete, a dokáže vás od první stránky vtáhnout do svého rozmanitého děje. Vystavěná zápletka v sobě ukrývá mnoho témat a každá z nich září čtenářskou atraktivitou a rychlým sledem událostí.\nOdkaz na celou recenzi knihy Tajemství mého otce\nOdkaz na recenzi knihy Tajemství mého otce (LaCultura.cz)\nCategory: RecenzeOd Miroslava Ruprechtová 19.1.2022\nPreviousPrevious post:Kniha Blázzznivé námluvy – knižní novinky 3. týdneNextNext post:Kniha Jóga – Krok za krokem snadno a s radostí – knižní novinky 4. týdne


Rogue Company - střílečka, ve které se najdeš | Gamesmag.cz\nDomů/Novinky/Rogue Company – střílečka, ve které se najdeš\nAdriana "Arkedona" Malá23. 7. 2020\n0 779 Méně než minuta\nHi–Rez Studios před pár dny pustilo do světa novou pecku –Rogue Company. Tato taktická akční střílečka se již svým trailerem snaží ukázat, že na své si zde přijdou všichni. Dostupní hrdinové oplývají různými dovednostmi, přičemž každý z nich tvoří jeden pomyslný puzzle dílek ve virtuální Rogue family. Budete mít na výběr ze zbraní palných, ale i výbušných. Navíc bude jen na vás, jestli zvolíte raději obranu nebo útok.\nV současné době je hra dostupná za 15 dolarů pouze jako uzavřená beta pro PC, PS4, Nintendo Switch a Xbox One. Pokud ale za hru nechcete platit, tak nezoufejte – po skončení bety bude dostupná zdarma.\nClosedBeta FPS/TPS nintendo switch novinky pc ps4 RogueCompany xbox one Zdarma\nWarhammer: Age of Sigmar – Storm Ground je už za dveřmi!