Britské poválečné tanky :: Militarybox\n> Úvodní stránka > Britské poválečné tanky\nBritské poválečné tanky\nVelká Británie jako první stát nasadila tanky v boji a vždy si udržovala pozici důležitého dodavatele obrněnců. Tank Centurion se stále považuje za jednu z nejlepších konstrukcí v historii bojových vozidel a jeho modernizované verze pořád dobře slouží, avšak bojové i komerční úspěchy sbírají také jeho následovníci.\nKonstrukce britských tanků z meziválečného období i většina typů z druhé světové války stále představují kontroverzní téma. Ostrovní monarchie se totiž tvrdohlavě držela filozofie, dle níž se tanky členily na dvě až příliš specializované kategorie. Výsledky jejich nasazení tak leckdy nebyly moc oslnivé. Britové se z oné "pasti" dostali až s novým středním vozidlem Centurion, které díky svým kvalitám a ohromnému vývojovému potenciálu přineslo velkou "rehabilitaci" britské tankové konstrukční školy. Na úspěchy tohoto tanku navázal typ Chieftain, po němž se objevil obrněnec Challenger a zatím i poslední britský tank Challenger 2. Pokračování kariéry se však nedávno dočkal i veterán Chieftain, jelikož zoufalá irácká armáda nasadila repasované obrněnce tohoto typu do boje proti Islámskému státu.\nKonečně opravdu „univerzální“ tank\nV období mezi světovými válkami se Velká Británie a Francie (a také země jimi ovlivňované, a to včetně Československa) držely dělení tanků na typy "pěchotní" (Infantry) a "křižníkové", občas označované i jako "jezdecké" (Cruiser nebo Cavalry), což poté pokračovalo i ve druhé světové válce. V ní se však projevily zásadní slabiny této koncepce, která produkovala vozidla příliš specializovaná a nevyvážená. "Pěchotní" tanky sice disponovaly silným pancéřováním a výkonnější výzbrojí, ale byly příliš pomalé. Typy Matidla, Valentine a Churchill tedy odvedly svůj díl práce, avšak manévrový charakter většiny bojů ve druhé světové válce dokázal, že jde o víceméně slepou uličku. Naproti tomu "křižníkové" tanky byly výrazně rychlejší, zaostávaly ovšem po stránce pancéřování a většinou i výzbroje. Po vozidlu Crusader přišly tanky Centaur a Cromwell, aby se posledně zmíněný typ stal základem pro tank Comet, nejlepší britský tank, který byl ve druhé světové válce opravdu nasazen.\nbritské tanky Comet - Duben 1945 (PD)\nComet měl 17liberní (76,2mm kanón), jenž předčil i německé 75mm kanóny. Také Cromwell poté vykázal pozoruhodnou životnost, když byl jeho 75mm kanón později vystřídán 20liberní (84mm) zbraní a výsledné vozidlo nazývané Charioteer zůstalo ve službě dlouho po válce, také tank Comet vydržel až do konce 50. let. To vše ale nic neměnilo na skutečnosti, že pancéřování "křižníků" zkrátka nemohlo odolat střelbě z výkonných (proti)tankových kanónů. V roce 1943 tak byly sestaveny požadavky na vozidlo, jemuž se říkalo "univerzální tank". V podstatě mělo jít o "křižník", jehož pancéřování by bylo silnější než u "pěchotních" tanků a vzdorovalo by i granátům proslavených německých 88mm děl. Základ nového vozidla tvořil podvozek Cometu, jenž byl ale prodloužen, dostal jeden pár pojezdových kol navíc a nový způsob zavěšení kol. Na korbě se objevila nová věž, která měla nést silnější výzbroj. Tak se zrodil úspěšný tank Centurion.\nZměny výzbroje prvních Centurionů\nPůvodní specifikace žádaly, aby obrněnec vážil maximálně 40 britských tun (tedy zhruba 38,5 metrických tun), záhy se ovšem ukázalo, že pancéřování schopné odolat "osmaosmdesátce" to prostě vylučuje. Vedení britské armády tudíž souhlasilo s nárůstem zhruba na 50 tun, ačkoli to znamenalo nutnost kupování nových podpůrných vozidel. Každopádně ale byla v květnu 1944 hotova maketa ve skutečné velikosti a následovala sekvence verzí, jež měly fakticky zkušební charakter a ověřovaly různé sestavy výzbroje. Centurion tedy začínal se 17liberním (76,2mm) kanónem, kromě kterého ale nesl ještě kanón Polsten ráže 20 mm na levém boku věže a různé počty kulometů BESA (tzn. fakticky britskou verzi brněnského těžkého kulometu ZB-53) ráže 7,92 mm.\ntank Centurion Mk I\n(foto: Royal Ordnance Factories (?) / archiv / FU)\nNěkteré exempláře Centurionu dostaly kulomet umístěný ve věži vzadu, kdežto jiné měly kulomet mířící normálně dopředu a v zádi věže únikový otvor. Následně byl kulometem BESA vystřídán i 20mm kanón, byť u pozdějších variant dostaly přednost americké kulomety Browning ráže 7,62 mm, z nichž jeden byl instalován ve věži koaxiálně vedle kanónu a druhý na věži jako nezávislý (protiletadlový). První prototypy Centurionů opatřené 17liberními děly a kulomety BESA dorazily do Belgie v červnu 1945, a tudíž nasazení ve válce již nestihly, ale zkoušky potvrdily, že vznikla opravdu povedená konstrukce. V listopadu 1945 přišel kontrakt na plnohodnotnou sériovou výrobu 800 kusů, další objednávky záhy následovaly a pokračoval i vývoj Centurionu. Vozidel se 17liberními děly tak vzniklo poměrně málo a od verze Mk 3 se do tanků instaloval nový 20liberní (84mm) kanón. Počínaje verzí Mk 5 se užívaly již zmíněné americké kulomety. Věže Centurionů byly nejdříve částečně lité a částečně svařované, později se však přešlo ke kompletnímu odlévání. O pohon obrněnců se staral benzínový dvanáctiválec Rolls-Royce Meteor, který zajistil výtečnou pohyblivost.\nPovedený britský obrněnec ve válce\nDůležitá změna se dostavila u verzí Mk 5/2 a Mk 6, které obdržely kanón Royal Ordnance L7, nepochybně nejlepší a nejznámější 105mm tankový kanón v dějinách, jehož rozmanité verze a kopie stále najdeme v desítkách armád a typů vozidel. Vedle výzbroje se zlepšoval také pancíř Centurionů a potom proběhla rovněž modernizace přístrojového vybavení, jelikož od varianty Mk 6/1 se instalovaly infračervené senzory. Tanky Mk 6/2 dostaly zastřelovací kulomet, který umožňoval překvapivě přesné určení vzdálenosti cíle, a oba tyto prvky se poté objevovaly i na dalších variantách Centurionů, jejichž modernizace skončila až provedením Mk 13, ve kterém byla aplikována všechna předchozí zdokonalení. Poslední Centuriony odešly z britské armády koncem 70. let, ale ještě řadu let pokračoval provoz některých odvozených variant, protože na šasi Centurionu vzniklo i mnoho speciálních vozidel. Byl to mj. ženijní tank Centurion AVRE s demoličním dělem ráže 165 mm, mostní tank Centurion Bridgelayer, vyprošťovací obrněnec Centurion ARV či vozidlo pro podporu vyloďovacích operací Centurion BARV. Zkoušela se i řada samohybných děl na bázi Centurionu, mezi nimi obludný stíhač tanků opatřený kanonem ráže 183 mm, všechna tato vozidla ovšem zůstala pouze v prototypu. Celkově z továren firmy Royal Ordnance Factory ve městech Leeds a Wolwich a společností Leyland a Vickers vyjelo 4423 vozidel "rodiny" Centurion, z nichž mnoho putovalo do zahraničí. Sami Britové nasadili svoje Centuriony v Koreji a v suezské operaci v roce 1956, kdežto ty australské se objevily ve Vietnamu. Indické Centuriony bojovaly proti Pákistánu, rozsáhle tento typ používala i armáda Jihoafrické republiky a objevil se na obou stranách izraelsko-arabských válek, protože jej měli Izraelci i Jordánci (u těch nesl název Tariq). Britové nasadili speciální odvozené varianty ještě v Severním Irsku a na Falklandách a dokonce i ve válce v Zálivu v roce 1991, což znovu jasně dokazuje, o jak povedenou konstrukci vozidla se jednalo.\nZahraniční varianty Centurionů\nVětšina z více než 4400 zhotovených tanků Centurion zamířila do zahraničí. Někteří uživatelé se ale nespokojili s tím, co dodaly britské továrny, a začali svoje tanky modifikovat. Nesporně vedoucí pozici získal Izrael, kde britský tank obdržel název Sho’t (Bič) a od 60. let prodělal několik úprav, které výrazně zvýšily jeho bojovou hodnotu. Na místo původního benzínového motoru přišel americký diesel Continental s převodovkou Allison, později byl instalován nový systém řízení palby, nový mechanismus otáčení věže a dynamické pancéřování Blazer. Kromě modernizování Centurionů je však Izraelci využili též jako vynikající platformu pro rozmanitá účelová vozidla, hlavně vysoce odolné pěchotní transportéry, jejichž tři generace nesou jména NagmaSho’t, Nagmachon a Nakpadon. Dalším derivátem Centurionu je ženijní vozidlo Puma, které spolu se zmíněnými pěchotními transportéry dosud úspěšně slouží. Izraelský příklad pak inspiroval Jordánsko, které na šasi Centurionu zkonstruovalo obrněnce Temsah a MAP. Izrael přímo pomohl dalšímu důležitému provozovateli Centurionů, a sice Jihoafrické republice, kde byly Centuriony přestavěny do série tanků zvaných Olifant (Slon).\nizraelský tank Sho’t jihoafrický výrazně modernizovaný Olifant Mk 2\n(foto: Josh Evnin / CC BY-SA) (foto: Bob Adams / CC BY-SA)\nPostup byl podobný jako v samotném židovském státě, tedy nejdříve nový dieselový motor, posléze nový systém řízení palby, zvýšená odolnost a další změny. Finální verze Olifantů ale dospěly ještě dále než Sho’t, protože mají i přepracovanou korbu a věž, takže už se prakticky jedná o nový tank. A jakkoliv se to s ohledem na stáří Centurionu může zdát neuvěřitelné, Olifanty posledních provedení má jihoafrická armáda dosud v provozu jako své jediné tanky. Komplexní omlazení absolvovaly i Centuriony ve Švédsku, které je ale již dávno vyřadilo.\nPoslední britský těžký tank\nParalelně se středním Centurionem byl vyvíjen i těžší obrněnec, od kterého se čekalo, že bude Centurionům poskytovat palebnou podporu na větší vzdálenosti. Měl proto mít silnější kanón, ale první varianta, která vznikla v roce 1952 pod jménem Caernarvon Mk 1, dostala věž tanku Centurion Mk 2 se 17liberním (76,2mm) kanónem. Zůstala v jediném kuse, po kterém vzniklo cca dvacet vozidel Caernarvon Mk 2, která nesla věž z Centurionu Mk 3 s 20liberním (84mm) dělem. Definitivní podobou se pak až v roce 1955 stal přepracovaný těžký tank Conqueror, do jehož věže byl zabudován (na tehdejší dobu) mimořádně silný 120mm kanón, příbuzný zbrani z amerického tanku M103; také dva jeho kulomety pocházely z USA. Kromě působivého děla se mohl Conqueror pochlubit i tehdy supermoderním systémem řízení palby, do něhož náležel i samostatný kopulový zaměřovač velitele, který mohl hledat cíle a předávat je střelci, který je ničil střelbou, zatímco velitel už vyhledával další cíl.\ntěžký tank Conqueror (PD)\nTěžký tank armády Jejího Veličenstva mohl takříkajíc "přestřílet" i nejtěžší sovětské obrněnce série IS, proti kterým byl koneckonců vlastně vytvořen. Jeho hlavní slabinu představovala obrovská hmotnost (65 tun) a s ní spojená nízká pohyblivost, navíc Conqueror neunesla většina mostů. Celkem bylo zhotoveno 185 kusů (z nichž část však představovaly přestavěné Caernarvony), jež vydržely ve službě do poloviny 60. let. Tehdy již bylo jasné, že klasické těžké tanky vyčerpaly svůj potenciál a že budoucnost patří univerzálním typům třídy MBT (Main Battle Tank).\nDobře vyzbrojený a odolný Chieftain\nNavzdory nepochybným kvalitám a modernizacím Centurionu však bylo již v polovině 50. let zřejmé, že tento tank má svůj zenit za sebou. Britská armáda požadovala nový tank, jenž by se mohl rovnocenně postavit proti novým sovětským obrněncům T-54/55 a T-62. Firma Leyland ale tentokrát nečekala na oficiální zadání od generálů a v roce 1956 jako soukromou iniciativu postavila prototypy nového vozidla, teprve vlastně až na bázi jejich zkoušek vzniklo ono nové zadání, jemuž firma Leyland pochopitelně dokonale vyhověla. V roce 1959 začala nové tanky testovat armáda, která jim dala jméno Chieftain a navrhla některé změny, které se týkaly tvarů korby a hlavně pohonného systému.\n(foto: Andrew Skudder / CC BY-SA)\nTen se pak ukázal jako hlavní, resp. možná jediná slabina nového obrněnce, který jinak skutečně exceloval. Coby primární vyzbroj totiž Chieftain dostal kanón L11A5 ráže 120 mm, první kanón této ráže použitý na středním tanku (podobné zbraně totiž dosud nesly jen těžké tanky jako britský Conqueror). Zbraň s drážkovanou hlavní užívala dělené střelivo, jehož prachové náplně měly spalitelné obaly (a proto nebylo třeba vyhazování prázdných nábojnic z tanku) a byly skladovány ve schránce naplněné vodou, což pochopitelně výrazně zvyšovalo bezpečnost. Chieftain nesl také dva 7,62mm kulomety L7, jeden koaxiálně vedle kanónu a druhý nezávisle ovládaný na věži. Na špičku náležel také z hlediska odolnosti, k jejíž úrovni přispíval neobvykle velký sklon čela věže i korby, což dávalo obrněnci skutečně charakteristické tvary. Efektivní tloušťka pancéřování čela věže činila asi 195 mm, nešlo však už pouze o klasickou ocel, nýbrž o první generaci vrstveného pancíře, v jehož vývoji se potom Britové dostali na absolutní špičku. V roce 1965, kdy začala sériová výroba vozidla Chieftain, šlo o pravděpodobně nejlépe chráněný tank světa a podle některých dnešních odborníků to byl zřejmě celkově nejlepší typ tanku období 60. a 70. let.\nTank, který zničil autíčko Mr. Beana\nTehdejší hodnocení tanku Chieftain však byla rozpačitá, za čímž stála mj. již zmíněná slabina, kterou tvořila pohonná soustava. Vícepalivový dvoutaktní agregát Leyland L60 s protiběžnými (protilehlými) písty byl zdánlivě supermoderním výkřikem techniky, avšak naneštěstí byl zpočátku extrémně nespolehlivý. Výrazné zlepšení se dostavilo až v 70. letech, kdy nastoupila nová verze motoru s vyšším výkonem a dobrou spolehlivostí. Vývojem ale procházel i systém řízení palby. První podoba tanku Chieftain používala tentýž prvek jako pozdější Centuriony, tj. 12,7mm zástřelný kulomet, pomocí jehož značkovacího střeliva se dala určit vzdálenost cíle velice přesně, avšak nevýhodou bylo prozrazení pozice britského tanku. Vedle toho nesl Chieftain též infračervený senzor s aktivním nasvícením, který měl podobný nedostatek. Na konci 70. let se proto začaly místo zástřelných kulometů montovat laserové dálkoměry Barr and Stroud LF-2, modernizace na podobu Mk 11 přinesla nahrazení původního senzoru pasivním termovizním čidlem TOGS (Thermal Observation Gunnery Sight) a v 90. letech byly tanky opatřeny balistickými počítači značky Marconi. Dostaly i přídavný vrstvený pancíř Stillbrew a ve službě zůstaly do poloviny 90. let, jak dokazuje mj. epizoda seriálu Mr. Bean, kde žluté autíčko Rowana Atkinsona zničil právě tank tohoto typu. Podobně jako v případě Centurionu vznikla i řada odvozených variant, mj. opět mostní, vyprošťovací či ženijní vozidla. Chieftain byl exportován především do Íránu (ten odebral celkem přes 900 kusů), dále do Ománu a Kuvajtu. Pro Írán pak byl navržen i tank Shir 1 s novou pohonnou soustavou, ovšem po tamním převratu v roce 1979 byla tato varianta dodána do Jordánska pod novým názvem Khalid (nijak nesouvisí se stejnojmenným vozidlem z Pákistánu).\n(foto: Simon Q / CC BY)\nNěkolik desítek tanků Chieftain ukořistil od Íránu a Kuvajtu také Irák, jenž je po krátkodobém provozu poslal na vrakoviště. Odtud ale byly irácké obrněnce nedávno vytaženy a po repasování vyrazily do boje proti Islámskému státu.\nExportní obrněnce Vickers\nZvláštní kapitolu v dějinách britských tanků představuje snaha společnosti Vickers prosadit se na světovém trhu s vlastní soukromou konstrukcí tanku. Ten měl sloužit jako nástupce vozidel řady Centurion v zemích, pro něž byl Chieftain příliš těžký a drahý. Na počátku 60. let se tedy objevil obrněnec, který se nejčastěji označuje jako Vickers MBT. Prvním odběratelem se stala Indie, kde vznikl i závod pro licenční výrobu vozidel s domácím jménem Vijayanta (Vítěz).\n(foto: Pogaface / CC BY-SA)\nTank dostal osvědčený kanón L7 ráže 105 mm, převzal také některé prvky typu Chieftain (mj. motor, převodovku a systém řízení), byl však podstatně lehčí a jednodušší. Do indické armády se první vozidla z licenční produkce dostala v roce 1965. Prakticky stejná vozidla zakoupil též Kuvajt, ale firma Vickers pokračovala ve vývoji. Instalovala do tanku americký motor Detroit Diesel, upravila věž a vybavila tank novým systémem řízení palby. Pozdější verze Vickers MBT Mk 3 se dostala do výzbroje Keni, Nigérie a Tanzanie; kromě asi 2200 tanků Vijayanta bylo celkem zhotoveno přes 280 exportních tanků Vickers. Na jejich podvozcích vznikala i vyprošťovací a mostní vozidla, která se také dočkala komerčních úspěchů. Firma Vickers tedy předpokládala, že se jí bude stejně dobře vést i nadále, a koncem 70. let se pustila do dalšího projektu. Vznikl tank MBT Mk 4 Valiant, jenž měl již 120mm kanón a vrstvené pancéřování Chobham, ovšem nepovedlo se mu získat žádnou zakázku. Jako poslední pokus se pak objevil obrněnec Vickers MBT Mk 7, který nesl věž z typu Valiant na podvozku, jenž přebíral některé prvky úspěšného německého tanku Leopard 2. "Sedmička" úspěšně prošla zkouškami v Egyptě, nakonec však i toto ambiciózní vozidlo zůstalo jen v jediném prototypu.\nOd projektu Shir k typu Challenger\nChieftain byl ve své době opravdu nedoceněn, na čemž se vedle popsaných počátečních potíží s motorem podepsaly rovněž výsledky ve válce Iráku s Íránem. Tanky druhé země tam utrpěly nepříjemné ztráty i proti starší irácké technice, avšak na tom nesla největší vinu špatná úroveň íránských osádek, nikoli Chieftain jako takový. A byla to právě ona zakázka na tanky Shir pro Írán, která demonstrovala další potenciál britského vozidla. Shir 1, vybavený novým motorem Rolls-Royce Perkins CV12, totiž představoval fakticky přechodový typ k dalšímu vozidlu, jež firma Leyland navrhla jako přímé pokračování konstrukce Chieftainu. Tank nazvaný Shir 2 se shodoval s "jedničkou" použitím nového motoru a v podstatě také celkovou konfigurací, jenže zároveň přinesl i zásadní změnu v podobě aplikace nového vrstveného pancéřování Chobham. Změna režimu v Íránu znamenala pro program Shir značný problém, ale nakonec se oba tanky uplatnily, protože jak již bylo uvedeno obrněnce Shir 1 koupilo Jordánsko, zatímco Shir 2 vzbudil trochu nečekaně zájem u britské armády. Ta zpočátku usilovala o nástupce tanku Chieftain v rámci společného britsko-německého projektu MBT-80, avšak ten skončil neúspěšně, a tak se Britové dostali do slepé uličky. Z té je vyvedl tank Shir 2, který takřka perfektně splňoval to, co si armáda Jejího Veličenstva od nového tanku přála.\n(foto: Simononly / CC BY)\nKromě technické příbuznosti s tankem Chieftain nabídnul větší odolnost a vyšší pohyblivost, za kterou stál nejen dieselový agregát Rolls-Royce Perkins CV12, ale také převratný hydropneumatický princip zavěšení kol. Již v roce 1980 tedy britská armáda oznámila, že objednává přepracované tanky Shir 2 pod názvem Cheviot, který se však brzy změnil na Challenger. Sériová produkce se rozběhla roku 1983 ve firmě Royal Ordnance Factory v Leedsu, kterou o tři roky později koupila zbrojovka Vickers. Do britské armády pak bylo celkově zařazeno přes 240 tanků typu Challenger.\nNeúspěchy v soutěži a úspěchy v boji\nČtyři roky po zahájení služby se tank Challenger ocitnul pod neobyčejně silnou palbou, nikoli ovšem od nepřítele, nýbrž od politických a mediálních kritiků. Britské obrněnce se zapojily do soutěže Canadian Army Trophy Competition 1987, jež se uskutečnila v Západním Německu a v níž soupeřily tankové jednotky NATO mj. v přesnosti střelby. Britové, ačkoli byli pokládáni za favority, se nakonec umístili na šokujícím posledním místě! Britská armáda se rozhodla, že už se této soutěže nikdy nebude účastnit, a samozřejmě i bránila Challenger s tím, že skutečné kvality bojových vozidel nelze vyhodnotit podle soutěží v "umělých" podmínkách. Faktem je, že do soutěže vyrazily čerstvě vyrobené tanky, které neprošly testy a jejichž osádky dosud ani neuměly správně užívat vyspělý, ovšem náročný infračervený zaměřovací senzor TOGS. Jistě však nepřekvapí, že kritiky to neumlčelo a že Challenger poté hodně těžko hledal uplatnění na světovém trhu. Nakonec nalezl jen jediného odběratele, a to opět Jordánsko, kde byl obrněnec vyráběn licenčně pod názvem Al-Hussein. Kvůli neutichající kritice se poté s velkým napětím čekalo na výsledky prvního opravdového bojového nasazení Challengerů, které přišlo v rámci operace Desert Sabre, tj. pozemního úderu proti iráckým jednotkám v lednu 1991.\nChallenger při svém bojovém nasazení (PD)\nMnožily se katastrofické předpovědi ohromných ztrát, avšak výsledek britského podílu na této operaci byl pro všechny zastánce britského vozidla více než dostatečnou satisfakcí. Challenger se projevil jako velmi efektivní zbraň, z hlediska spolehlivosti jasně překonal americký typ M1 Abrams a (což bylo vzhledem k výsledkům soutěže vůbec nejzajímavější) připsal si i stále platný rekord v největší prokázané vzdálenosti zásahu nepřátelského tanku, když zničil irácký T-72 na dálku asi 5200 metrů. Velitel britské 7. obrněné brigády to shrnul lakonicky: "Challenger je tank pro válku, ne pro soutěže." Poslední vozidla opustila službu v roce 1999 a většina byla prodána do Jordánska, které tak dnes provozuje téměř 400 kusů.\nNaprosto přepracovaný Challenger 2\nJediným typem tanku v britské armádě je dnes vozidlo Challenger 2, které se původně zrodilo jako projekt hloubkové modernizace původního Challengeru. Nakonec ovšem byly změny tak silné, že jde fakticky o nový tank, jenž má se svým předchůdcem společných údajně méně než 5 % součástek, ač základní koncepce zůstala stejná. Opět je použit 120mm drážkovaný kanón, ale typ L11A5 z Chieftainu a prvního Challengeru byl nahrazen typem L30A1 s delší hlavní. Pomocnou výzbroj tvoří opět dva 7,62mm kulomety, jeden koaxiální vedle kanónu a druhý na věži jako samostatně ovládaný, zvláštností "dvojky" ovšem je, že koaxiální kulomet odpovídá typu L94A1, což je britská licenční podoba jinak ne zrovna rozšířeného amerického kulometu Hughes EX-34. Úplně se změnil systém řízení palby, protože kromě infračerveného a nočního senzoru TOGS II se objevil též nezávislý panoramatický zaměřovač pro velitele. Tank Challenger 2 rozhodně patří na špičku z hlediska pancéřové ochrany, v níž se uplatňuje vrstvený pancíř Chobham II, známý také jako Dorchester.\nModernizovaná podoba, vhodná mj. pro boje ve městě, může být opatřena i dynamickou (výbušnou) a mřížovou ochranou a v neposlední řadě dálkově řízeným kulometem nebo granátometem na věži. Služba tanků Challenger 2 začala v roce 1998 a zatím absolvovaly jen jediné "ostré" nasazení, a to během invaze do Iráku v roce 2003 a následných bojů v této zemi. Tanky se mimořádně osvědčily i v asymetrickém boji, kde se potvrdila jejich vysoká odolnost. Vedle základní verze vznikly tři odvozené varianty, a sice mostní tank Titan, ženijní obrněnec Trojan a vyprošťovací vozidlo CRARRV. Tank Challenger 2 byl exportován jen do jediné země, kterou je Omán. Britská armáda svoje obrněnce opakovaně modernizuje a předpokládá, že si je nechá ve službě ještě řadu let. Od loňského roku však probíhají také stále intenzivnější a konkrétnější diskuse o jeho případném nástupci, takže je možné, že již vznikají první specifikace či návrhy britského tanku nové generace.\nChallenger 2 při střelbě\n(foto: Wes Calder / MOD UK / OGL)\nParametry britských poválečných tanků\nPoslední revie článku: 31.5.2016\nbritské tanky | britské poválečné tanky | Challenger 2


Bob's Content - Chronomag fórum\nBob replied to chronomag-restart-vlaken's topic in Ostatní diskuse a zábava\nBob replied to African's topic in Ostatní diskuse a zábava\nMarfael: ja nevim jestli jsi to sem uz psal, ale ty jsi sportovec, nekurak a staras se o sebe? Tak to jsi v klidu to se te Covid netyka\nBob replied to Pepso's topic in Ostatní diskuse a zábava\nBob replied to decebal's topic in Ostatní diskuse a zábava\nJo jak rikas dosel jsem ke stejnymu vysledku, macos 32bit na M1 nepojedou, win 10 arm se daji pres parallels, ale nemaji podporu 32bit aplikaci. UOL na update tohoto staryho softu kasle, tlaci web verzi na kterou si nejak nemuzu zvyknout. Jedina sance je virtualizace linuxu, ale s tim nemam zadny zkusenosti. Prinejhorsim budu muset koupit jen na ucetnictvi extra pocitac\nNejde mi o tu webovou, ale o ucetni aplikaci, ta jede bud ve windows 32bit nebo starsich OSX 32bit. Nevim jestli tyto systemy jdou virtualizovat na M1, pripadne Linux\nZkousel jste nekdo rozchodit UOL ucetni program na macu s M1 pres virtualizaci?\nBob replied to a topic in Srazy\ndneska Etrafika cca 16:00\nTo je fakt, ve starym byte na Praze 10 byly pod stropem krabice, uz asi budou zamalovany, tam to muze byt prerusene pred zasuvkou ona to bude prkotina, jen ji najit\nTo fakt neni faze, ale kolik ty chytraku\nNo mas to v peknym stavu z kazdyho kabelu musi jit jeden drat na cernej sroubek a druhej na modrej a zlutej zaroven zkus jestli neni nejakej zlomenej, treba v te izolaci, pak by se musel nastavit, pripadne zkus povolit dobre tam ten drat usadit a zase utahnout s tou zkouseckou jsem myslel at si zkusi jestli to neni zivy, ze by to promeroval jsem necekal\nKuncak: vem si zkousecku, vyhod jistic a rozdelej zasuvky vzdy si radsi zkus levou diru zkouseckou jestli tam neni proud, pak dotahni sroubky a kontroluj draty, bud bude vypadlej nebo muze byt ulomenej pokud tam mas hlinik. Muze byt vypadla jak faze tak nula faze v levo, zlutej na kolik, modrej v pravo pokud je tam hlinik tak je zlutej a modrej v jednom dratu pres oba kontakty je to primitivni\nTaky si delam hezci odpoledne\nBob replied to 5etter's topic in Čínské hodinky (a Asie mimo Japonska)\nJa bych ty cinomrdy definitivne smazal at jdou na jimi preferovane fora\nKonecne jsem nebyl linej si zatopit na balkone\nTak to zkusime pristi tyden? Ja to nakonec tento taky nedam\nBob replied to kejklik's topic in Ostatní diskuse a zábava\nJa dneska bucek s cockou\nTak co panove dame ve ctvrtek prvni letosni etrafiku?\nBob replied to gandalf's topic in Ostatní diskuse a zábava\nNo cela kuchyne je tim citit, zachvilku vytahnu respirator\nTak susim prebytky, to jsem zvedav jak to dopadne\nNo ty auta budou asi rychle zaplaceny\nDneska jen neco malyho Oliva V Melanio LE 2021\nDneska jsem delal kachni prsa, k tomu jablka s portakym a bramborovy kroketky, fajn to bylo\nBob replied to Bert's topic in Ostatní diskuse a zábava\nUz je to tady, bude aktivace clanku 66\nAsi videla predatora


Luka konečně postoupila a vlasy musely dolů! - Jihlavský deník\nLuka konečně postoupila a vlasy musely dolů!\nLuka nad Jihlavou – Tým kouče Davida Votavy mohl už před nedělním domácím zápasem slavit. Rivalové z Horní Cerekve a Kamenice totiž opět zaváhali.\nFotbalisté Luk (v bílém) se právě nachází v postupové euforii. Všichni po nedělním utkání navíc museli pod nůžky kadeřnici, která je připravila o vlasy. „Někteří, jako třeba kapitán Trombelli, bojovali, ale nakonec podlehli,“ směje se kouč Votava. | Foto: Deník/ Kamil Vaněk\nJe rozhodnuto! Fotbalisté Luk nad Jihlavou si v příští sezoně zahrají I. A třídu. Po dlouhém snažení vrátit se do druhé nejvyšší krajské soutěže to tentokrát vyšlo. A hráči i realizační tým na tento moment nějakou dobu nezapomenou – přišli totiž o pokrývku hlavy.\nObrovský kámen ze srdce spadl trenérovi Luk nad Jihlavou, když mu byly sděleny sobotní výsledky soupeřů, kteří by ještě mohli jeho celku znepříjemnit postupovou cestu a dostat malinko pod tlak. Kamenice prohrála v Chotěboři s místní rezervou a Horní Cerekev doma překvapivě padla s Pacovem B, taktéž celkem, který se zachraňuje. „V tu sobotu večer, když jsem se to dozvěděl, tak to bylo něco neskutečného, to bych přál každému trenérovi," říká nadšený David Votava. „Aspoň teď máme zase chvilku klid," doplňuje.\nSvé soupeře mají rádi\nJiž před nedělním domácím zápasem s Lípou měla Luka jistotu, že je o první místo už nikdo nepřipraví. „My si všichni vysnili ten poslední zápas vyhrát sami, ale oni nám to nedovolili. Ne že bychom se na Kamenici a Cerekev zlobili, my je naopak máme za to rádi," usmívá se Votava.\nAle právě to se prý podepsalo na rozlučkovém utkání před svými fanoušky, kteří z výkonu a konečného výsledku 1:1 nemohli být nijak unešení. „Dá se říci, že celá ta euforie proběhla v sobotu navečer, a podle toho to také na hřišti vypadalo. Ne, že by hráči slavili, ale bylo to v podvědomí, že už je hotovo a přistoupilo se k tomu možná až moc lajdácky," myslí si trenér Luk. „Pokud bychom ho museli nějakým způsobem zvládnout, určitě by se k tomu přistoupilo daleko lépe," dodává kouč.\nSamotný zápas s Lípou navíc ovlivnil vytrvalý déšť. „Ač je v Lukách abnormálně vynikající hřiště, tak ten terén byl těžký," říká Votava a pokračuje: „My se chtěli předvést, ale to hřiště nám to moc neumožňovalo. Měli jsme mírnou územní převahu, ale na druhou stranu je remíza celkem zasloužená. My jsme si kromě toho penaltového zákroku žádné šance nevytvořili, oni měli jednu v první a z druhé pak vyrovnali."\nA po utkání se mohly postupové oslavy rozjet naplno. „To bylo první kolo, takové neplánované, ale o to hezčí. To druhé bude týden po skončení soutěže," nastiňuje trenér.\nHráči vzdorovali, ale podlehli\nTen se nevyhnul i masovému stříhání vlasů. Prezidentem počínaje a všemi hráči konče, takový byl totiž neúprosný „hlas lidu", který připravil loucký realizační tým i hráče o pokrývku hlavy. „Ani nevím, kdo to vymyslel. Prostě to na začátku oslav vyplynulo a už teď jsme získali spoustu popularity, a myslím, že není ani všem dnům konec," směje se David Votava.\nNěco podobného už zažil za svého působení v Batelově, a tak šel na řadu jako první. „To jsme museli úplně dohola, a u mě to nebylo ani tak těžké. Ale tady pár kluků vyměklo a mají to jen na ježka. Někteří, jako kapitán Trombelli, bojovali do poslední chvíle, vymlouvali se, ale nakonec podlehli. Museli všichni, a ti, co se nezúčastnili, to mají za domácí úkol, jinak se nemohou zúčastnit letní přípravy," vyřkl neúprosný verdikt trenér Luk nad Jihlavou.\nNa novém zjevu svého týmu našel i pozitiva. „V Pacově budeme nečitelní a rychlejší," směje se kouč, který má už o posledním utkání sezony jasno. „Dám prostor všem hráčům, kteří nedostali na jaře takový prostor. Nejedeme tam na výlet, to ne, soutěž nechceme znehodnotit. I ti hráči, kteří nastoupí, mají kvalitu a my tam budeme chtít vyhrát. I když jsme si vědomi toho, že domácí musí vyhrát a určitě si pomůžou někým z áčka, tak se toho výkonu neobávám," uzavírá David Votava.


2.4.2019 << Kategorie: Obecné\n"Áčko" jede ven, "Béčko" hraje doma. Začíná i dorost.\nTři družstva našeho sportovního klubu se o víkendu představí na zelených trávnících. K obou mužským týmům, které již jarní část sezony rozehrály, se připojí i dorostenci.\n"Áčko" papírovým favoritem\nPo nedělním vyplenění Velkého Beranova, bude chtít naše první mužstvo navázat na dobrý vstup do jarních odvet a potvrdit svoji výkonnost na hřišti předposledního Rantířova. "Áčko" však nečeká na hřišti tamního Ježka jednoduchý zápas. To potvrdil náš sobotní soupěř minulé kolo, kdy se mu v záchranářském souboji podařilo zvítězit na hřišti o příčku výše postaveného Štěpánova. Při podzimním měření sil zvítězilo "A" mužstvo poměrem 3:0. Góly vstřelili Novotný, K. Svoboda a Mateo Premar.\nÚvodní hvizd je naplánován v sobotu na 15:30. Odjezd autobusu od kabin je 13:30.\n"Béčko" se představí poprvé doma\nNaopak vzpomínat na minulé kolo nechce naše "B" mužstvo. To podlehlo rezervě Koutů rozdílem třídy a chuť si bude chtít spravit doma s Radoticemi. Ty minulé kolo překvapivě prohrály doma s posledním Jakubovem a nenavázaly tak na kanonádu z úvodní kola, kdy přejely domácí Třebenice poměrem sedm ku jedné. "Béčko" by pro klidnější zbytek sezony potřebovalo vyhrát, aby se odpoutal od spodku tabulky. Podzimní vzájemné utkání skončilo remízou 4:4, přičemž Radotice vyrovnávaly až v nastavení gólem z penalty. Zápas také orazítkovaly dvě červené karty, když si oba týmy rozdělily po jedné. Dvě branky vstřelil Kvapil, jednu Buďa a taktéž jednu Kosmák. Dá se tedy očekávat vyrovnané utkání.\nNedělní měření sil začíná v 15:30. Bufet bude samozřejmě otevřen.\nDorost jede do Bystřice\nZimní přestávka konečně končí i dorostencům. Ty čeká výjezd do Bystřice nad Pernštejnem. Tamní celek přezimoval s pětadvaceti body na prvním místě. Náš celek naopak strávil zimní přestávku na úplně opačném pólu tabulky. S jedním bodem je beznadejně poslední. Při minulém setkání vyhráli dorostenci Bystřice poměrem 3:1, když o svém vítězství rozhodli až ve druhém poločase. Jedinou branku našeho celku vstřelil nejlepší střelec D. Ledecký.\nVýkop čeká dorost v sobotu v 10 hodin. Odjezd od kabin je v 7:30, jede se autobusem.


41–50 firem z 191 nalezených Filtry\n41Meditrade,spol. s r.o.1 pobočka\nPatočkova 1471, Praha 6 Bezdlužná\nAmerický národní tým juniorského golfu. Nabízíme výuku golfu dětem i dospělým.\nuskidsgolf.cz 220 513 532\n42Hostinec U Zlaté Lípy\n44GOLFOVÁ SPOLEČNOST ÚJEZD NAD LESY - KLÁNOVICE o.s.\nTřebětínská 591, Praha 21 Újezd nad… Bezdlužná\nProvozujeme golfový klub a organizujeme turnaje. Naše občanské sdružení bylo založeno s cílem vracet golfu jeho starobylé hodnoty sportovní a společenské.\ngsuk.cz 602 207 500\n45Čezproka s.r.o. - cestovní kancelář Praha\n(1) Bělehradská 23, Praha 2 Bezdlužná\nCestovní kancelář ČEZPROKA je česká soukromá společnost zaměřující se na cestovní servis pro firmy a jednotlivce dle individuálních požadavků klientů, incentivní turistiku, organizaci výstav veletrhů, prezentačních akcí, cateringový servis, reklamu. Nabízí bohaté zkušenosti z oblastí teambuildingu…\ndovolenanamiru.eu 602 307 599\n46Golf club Mladá Boleslav, z. s.\n(281) Mladá Boleslav 72, Mladá Boleslav Bezdlužná\ngolfmladaboleslav.cz 739 456 992\n47Golf Driving Šárka Praha, z.s.1 pobočka\nNad lávkou 672/5, Praha 6 - Vokovice\nMladý golfový klub, který vznikl ve spolupráci s drivingem Divoká Šárka. Snažíme se pro každého člena najít slevu na hřištích, která má oblíbená.\ngdsap.cz 774 719 225\n48Golf Mstětice, Golfový rezort Mstětice\n50SPORT KLUB 171


Kraj Jihočeský, okres České Budějovice, Trhové Sviny - Veselka\nGPS souřadnice: 48.873756N, 14.584707E\nVeselka je obcí, místní částí nebo osadou spadající pod obec s pověřeným obecním úřadem Trhové Sviny\nVzdálenost meteostanice od obce Veselka: 5 km\nPoslední data: 19.10.2021 01:57\nAquaworld Lipno je ve vzdušné vzdálenosti 37 km od obce Veselka?\nDřevěná Rosenauerova kaple u Jelení je ve vzdušné vzdálenosti 52 km od obce Veselka?\nJaponská zahrada Oleško je ve vzdušné vzdálenosti 115 km od obce Veselka?\nZOO Dvorec je ve vzdušné vzdálenosti 5 km od obce Veselka?\nVysoká (1034 m) je ve vzdušné vzdálenosti 21 km od obce Veselka?


PRVNÍ<<< PŘEDCHOZÍ < zobrazuji záznamy od 2361 do 2385 > NÁSLEDUJÍCÍ >>> POSLEDNÍ\n1.8.2011 18:15 / Redakce Linuxsoft.cz\nByla vydáná nová verze distribuce LinuxLexOS 11 Gnome 3 Shell. Jedná se o Ukrajinsko-Rusko-Český projekt, který funguje již třetím rokem. Více na oficiálních stránkách projektu.\n28.7.2011 18:15 / Radim Kolář\nVyšla Cassandra 0.8.2 opravující poměrně závažné, ačkoliv pro většinu uživatelů nepodstatné, nedostatky v integritě dat. Upgrade se doporučuje, stačí jen vyměnit binárky konverze dat není nutná. Více podrobností zde.\n27.7.2011 18:31 / Radim Kolář\nProblémem jak rozchodit Apache Nutch pod OS Windows se zabývá tento blog post. Řešení je založené na XAMPP a Cygwinu. Nutch je web crawler napsaný nad frameworkem Hadoop.\n21.7.2011 06:06 / MaReK Olšavský\n2×12 zajímavostí o GNU/Linuxu. Na stránkách Business Insider je připomenuto 12 náročných, či častých využití GNU/Linuxu. Na stránkách The Geek Stuff jsou důvody, proč je nejlepší administrátor ten líný, což jde lépe v Un*xu.\n20.7.2011 16:15 / Radim Kolář\nCertifikační autoria CAcert.org vydala nový Class 3 certifikát podepsaný algoritmem sha256WithRSAEncryption protože MD5 se již nepovažuje za bezpečné.\n20.7.2011 06:45 / MaReK Olšavský\nO vítězství Apple nad HTC v soudním sporu kolem Androidu se psalo i na českých IT webech, Apple napadl HTC za porušení IP v Androidu. Na stranu HTC se přidal Google, protože Android je především jeho systém.\n20.7.2011 06:31 / MaReK Olšavský\nV lokálních sítích občas nemáte přehled o všech připojených zařízeních (nemusí to být jen počítače), krátký návod na získání přehledu a běžících služeb napsala Carla Schroder pro Linux.com.\n20.7.2011 06:20 / MaReK Olšavský\nPokud jste nadšenými propagátory GNU/Linuxu, bude pro Vás zajímavý článek o zbytečné práci, kde autor kritizuje vzdělávací web Tutor.com, jehož použití je vázáno na „jediný správný prohlížeč“ MS IE7. Zarážející v zemi, kde neMS systémy nejsou přehlédnutelnou minoritou.\n19.7.2011 06:51 / MaReK Olšavský\nScreenshoty jsou již dlouhou dobu přijímány jako standardní součást článků, ale vývoj jde kupředu a součástí článků se stávají i doprovodná videa. Jak vytvářet doprovodná videa v GNU/Linuxu se dozvíte na stránkách Linux.com.\n19.7.2011 06:29 / MaReK Olšavský\nIntel Atom je chápán jako slabý mikroprocesor s nízkým příkonem, vhodný jedině do nettopů a netbooků. Tento mýtus nabourává SeaMikro, jež uvedla server s 384 Intely Atom, který se dá označit za „úsporný“. Cena US$ 237 000 není zajímavá pro každého provozovatele menších serverů, ale je adekvátní výkonu.\n18.7.2011 06:48 / MaReK Olšavský\nOT: Malá ekxurze do minulosti. Na blogu pagetable vydal jeden z autorů článek o vzniku FCopy pro kopírování disket na Commodore C64.\n18.7.2011 06:34 / MaReK Olšavský\nNový Unix Plan 9 se nikdy neprosadil a zůstal spíše „hračkou“ pro programátory. Na světě je fork systému Plan 9, 9front, jehož vývojáři vytáhli vývoj mimo Bell Labs. Podaří se myšlenky dotáhnout do konce a zajímavý systém dostat do produkční fáze?\n18.7.2011 06:27 / MaReK Olšavský\nMicrosoft jako přispěvatel do vývoje Linuxu (jádra) donedávna znělo jako velká utopie, ne však poslední přibližně 2 roky. Malý přehled příspěvků MS do Linuxu 3.0 napoví, že většina příspěvků se týká ovladačů MS HyperV.\n15.7.2011 16:08 / Radim Kolář\nVyšel Groovy 1.8 - skriptovací jazyk pro Java platformu. seznam změn. Vylepšen byl zejména výkon a podpora closures.\n15.7.2011 06:35 / MaReK Olšavský\nOT: Tip pro grafiky, kteří tvoří v Inkscape, na vytvoření „skleněné“ ikony vyšel na stránkách Free Software Magazine.\n15.7.2011 06:31 / MaReK Olšavský\n64 bitový Adobe Flash player se negativně proslavil, protože Adobe jej chvíli vyvíjelo, pak jej dalo k ledu a zase začalo s vývojem i podporou. Novinkou je zveřejnění beta verze Adobe Flash 11, která opět nabízí i 64 bitovou verzi (informují např.: Linux Devices, nebo The Register) i pro Linux.\n15.7.2011 06:09 / MaReK Olšavský\nO tom, že GNU/Hurd se někdy dostane do produkční verze se píše velmi dlouho, ale zatím je vydání v nedohlednu. Na stránkách Phoronix vyšel článek s novinkami kolem systému GNU/Hurd, z něhož plyne, že systém je ještě stále živý a vyvíjený. Dočkáme se někdy?\n13.7.2011 06:46 / MaReK Olšavský\nRedHat vydal JBoss AS 7, na stránkách The H vyšel souhrn novinek, mezi něž patří rychlejší start, menší paměťové nároky, či vylepšení modulární architektury.\n13.7.2011 06:32 / MaReK Olšavský\nMicrosoft neustále nedokáže prosadit moderní Windows 7 a definitivně odstavit úspěšné, ale dnes již beznadějně zastaralé Windows XP. Uživatelé Windows XP mohou ještě 3 roky těžit z podpory MS, byť se dá očekávat, že ta bude klesat jen na opravy bezpečnostních chyb.\n13.7.2011 06:26 / MaReK Olšavský\nO hrátkách Ubisoftu s XENem vyšel článek na Phoronixu. Ubisoft je jedna z největších firem starajících se o vývoj a distribuci her. Ubisoft zkouší nové technologie a hledá vývojáře pro tvorbu her, jež poběží v módním cloudu.\n12.7.2011 06:48 / MaReK Olšavský\nNa webu Debianu byla zveřejněna stránka s ČKD o patentech, jež by měla pomoci s orientací vývojářů v problematice. Dokument byl připraven ve spolupráci s právníky Software Freedom Law Center a přestože se opírá o americký systém práva, bude většina platit i v EU.\n12.7.2011 06:42 / MaReK Olšavský\nNa poli MP3 přehrávačů se velmi proslavil iRiver a nyní vztupuje na další bojiště, když čtečku e-knih s přístupem do Google eBooks. Zatím bude iRiver Story HD atraktivní především pro ty, kdo umí anglicky. Story HD je první čtečka s podporou rozlišení XGA (1024×768 px).\n11.7.2011 06:28 / MaReK Olšavský\nO blížícím se vydání Javy 7 píše Datamation. Pokud chcete testovat, nebo být s vývojem připraveni na novou generaci, můžete stáhnout RC1.\n11.7.2011 06:11 / MaReK Olšavský\nUživatelé CentOSu se dočkali vydání verze 6.0, celých 242 dní po vydání RHEL6 a 129 dní po konkurenčním projektu Sceintific Linux. DVD můžete objednávat z našeho Linux CD Shopu, do poznámky připiště, kterou chcete verzi.\n9.7.2011 11:50 / Radim Kolář\nVyšla aktualizace MTA Sendmail 8.14.5 po 1.5 roce. Nic nového, jen velmi málo nevýznamných bugfixů. Podrobnosti zde. Na Sendmailu nové generace se pracuje v projektu Meta1.\nzobrazuji záznamy od 2361 do 2385 PRVNÍ <<< PŘEDCHOZÍ < > NÁSLEDUJÍCÍ >>> POSLEDNÍ


Cyklotrasa Brno Líšeň - Vodní nádrž Pod Hrádkem – Horákovský hrad | Toulejse.cz\nÚvodní stránka Tipy na výlety Cyklotrasy a cyklostezky Brno Líšeň - Vodní nádrž Pod Hrádkem – Horákovský hrad\nCyklotrasa Brno Líšeň - Vodní nádrž Pod Hrádkem – Horákovský hrad\nNenáročný výlet vhodný na jedno odpoledne, případně pro rodiny na celý den. Zavede vás těsně za hranice města Brna.\nVýlet začíná v Brně, místní části Líšeň na křižovatce ulic Ondráčkova a Šimáčkova. Vydejte se tedy po ulici Ondráčkova (cyklotrasa č.5005) ven z města. Silnice je to nepříliš frekventovaná. U zastávky Podolská zahněte doleva na ulici nazvanou Mariánské údolí. Údolí vede kolem potoka a v jeho průběhu je možné občerstvit se v restauraci nebo se napít z pramene nazvaného Líšeňský vrt. Voda má jedinečné složení, obsahuje optimální množství minerálů a je prý léčivá.\nCirka po třech kilometrech dorazíte k vodní ploše nazvané " U Kadlecova mlýna". Tento rybník je využíván při letních i zimních sportech. Pokračujte tedy po jeho břehu směrem dále a cesta vás navede přes most na opačnou stranu. Nad rybníkem se nachází ještě další vodní plocha – v.n. Pod Hrádkem. Co do plochy je stejná a je podobná i svým protáhlým nudlovitým tvarem.\nV podstatě se skládá ze dvou částí oddělených pásem zeleně. Na jejím břehu zachyťte modré pásové značení, a vydejte se po něm směrem ke zbytkům hradiska. Kola raději zamkněte dole, neboť stoupání je sice krátké, ale přesto prudké. Horákovský hrad je zalesněný kopec s pozůstatky bývalého hradu. K vidění jsou pouze příkopy a zbytky zdiva. Pokud k hradu přistupujete až z druhé strany poloostrova, nedaleko můžete ochutnat další místní pramen minerální vody – vrt u Muchovy boudy.\nPro optimální zakončení výletu se zastavte v Muchově boudě, restauraci, kterou najdete u stejně pojmenovaného rozcestníku při cyklotrase č.5083. Nejkratší cestou zpět do Brna je cesta kterou jste přijeli. Jako alternativa se nabízí cesta po cyklotrasách č.5005 a 5083 do Šlapanic, kde je vlaková zastávka.\n(14.8km) Délka: 49km Obtížnost: Těžká\n(16.1km) Délka: 15km Obtížnost: Lehká\n(16.7km) Délka: 12km Obtížnost: Těžká\n(17.1km) Délka: 16km Obtížnost: Lehká\n(23.2km) Délka: 18km Obtížnost: Lehká\n(9.0km) Přírodní památka


Do Krtečka přijela natáčet Česká televize - Písecký deník\nDo Krtečka přijela natáčet Česká televize\nPísek - V prostorách píseckého Klubu Krteček natáčel štáb České televize krátký dokument o práci tohoto občanského sdružení.\nNa snímku pracuje v herně klubu Krteček kameraman Jan Horáček. | Foto: Deník/ Pavel Hubka\nTo už v současné době soustřeďuje zhruba šedesát klientských rodin, jejichž děti trpí nějakým zdravotním postižením. Televizní dokument v režii Aleše Sobotky uvidí zájemci v neděli 30. března ve 14 hodin v projektu Pomozte dětem. Dárci peněz se tak mohou blíže seznámit s organizací, které jejich prostředky pomáhají.


Krveprolití v Peru – policie střílela do odpůrců výstavby dolu — ČT24 — Česká televize\nKrveprolití v Peru – policie střílela do odpůrců výstavby dolu\nLima - Chudí vesničané vítězí nad vlastní vládou a cizími těžařskými společnostmi. Ale za cenu krveprolití. Několik tisíc obyvatel peruánského státu Puno u hranice s Bolívií zablokovalo letiště u města Juliaca, aby zastavili výstavbu kanadských dolů na stříbro. Policie do nich spustila ostrou palbu. Zemřelo pět lidí a 30 jich bylo zraněno. Vláda po incidentu od mezinárodního projektu odstoupila.\n„Lidé, co tu umřeli, mají rodiny, děti. To je nemožné, co se tu děje! Nemůžou nás povraždit jen proto, že bráníme řeku Ramis před zamořením,“ říká účastnice protestu.\nDemonstranti ale nakonec i za vysokou cenu ztráty několika lidských životů uspěli. Vláda pod vlivem tragédie od kontraktu s firmou Bear Creek obratem odstoupila. Jenže Kanaďané se chtějí soudit. Do stříbrných dolů už investovali 96 milionů dolarů a zrušení smlouvy nazývají ilegálním vyvlastněním.\nZahraniční firmy chtěly do těžby nerostů v Peru v příští dekádě nalít přes 50 miliard dolarů. Nejchudší Peruánci se proti plánům na doly a hydroelektrárny vzbouřili na několika místech. Peníze, které kontrakty jejich zemi přinesou, se totiž nikdy nedostanou až k nim. Jim zbude jen zničené životní prostředí.


Jan Kovalovský: Korelace na zlatě oslabuje\n08. června 2015, 07:23 - Jan Kovalovský\n08. června 2015, 07:23\nPokud se podíváme na pokles ceny zlata v delším období, všimneme si silného nárazníku při úrovni 1200 dolarů za troyskou unci. Pokles ceny přešel v pohyb stranou neboli v konsolidaci. K narušení setrvalého poklesu přispěly pravděpodobně těžební náklady, které se u většiny těžebních společností pohybují právě v blízkosti 1200 dolarů za unci.\nAby těžaři udrželi cenu zlata nad těžebními náklady, modifikují těžební kvóty. Tím přímo ovlivňují cenu zlata, ale také narušují vzájemnou korelaci zlata, dolaru a kapitálových trhů. Zlato vnímané jako bezpečný přístav již tak výrazně nereaguje na výprodeje na kapitálových trzích a také nedorovnává svoji cenu s posilujícím nebo oslabujícím dolarem.\nDlouhodobější konsolidace ceny zlata v rozpětí 1170–1300 dolarů za troyskou unci při oslabení korelační vazby lze využít ke vstupům do krátkých, nebo také do dlouhých pozic. Vstup do pozice by se tak mohl časovat právě na dosažení jedné z hodnot.\nNapříklad při poklesu ceny k 1170 dolarům by investor nakoupil fyzické zlato a následně po dosažení nebo přiblížení k hodnotě 1300 dolarů pozici uzavřel prodejem. V případě spekulace na pokles ceny není možné využít zlato fyzické, ale je třeba sáhnout po investičních certifikátech, které s poklesem ceny zlata zvyšují svoji hodnotu. Stejně tak pokud tento 11procentní pohyb z 1170 na 1300 dolarů za unci není pro některé investory dostatečně zajímavý, je možné využít pákových investičních nástrojů, které s větší mírou rizika mohou zhodnotit kapitál o více než 500 procent.\nAutor je vedoucí Patria Forexu


Veřejný ochránce práv - Prohlášení ochránkyně k výrokům JUDr. Křečka na TV Prima\nAktuálně > Tiskové zprávy 2016 > Prohlášení ochránkyně k výrokům JUDr. Křečka na TV Prima\nProhlášení ochránkyně k výrokům JUDr. Křečka na TV Prima\nVýroky a hodnocení pronesená JUDr. Stanislavem Křečkem k reportáži televize Prima v kauze „iráckých křesťanů“ dne 18. 2. 2016 ve zpravodajství této televize nejsou stanoviskem instituce veřejného ochránce práv.\nBez ohledu na obsah tohoto vyjádření je politováníhodné, že můj zástupce hodnotí celou kauzu veřejně v okamžiku, kdy je skupinou senátorů teprve podána stížnost Radě pro rozhlasové a televizní vysílání, která má věc podrobně prošetřit. Hodnocení této kauzy nespadá do jeho agendy a bylo navíc učiněno pro médium, proti němuž stížnost senátorů směřuje.\nNemůžeme vyloučit, že se některý z aktérů později obrátí na veřejného ochránce práv, aby posoudil, zda Rada pro rozhlasové a televizní vysílání vyhodnotila stížnost na TV Prima v souladu se zákonem a s principy dobré správy. Předčasné vyjádření JUDr. Křečka tak narušuje princip zdrženlivosti a nestrannosti, jímž jsme oba vázáni.\nJe rovněž otázkou, zda konkrétním hodnocením problematické reportáže namísto Rady, jakožto úřadu k tomu povolanému, a dříve než tento úřad případ vůbec projednal, neporušil JUDr. Stanislav Křeček § 1 odst. 9, který nám oběma zakazuje zasahovat do činnosti úřadů jiným způsobem, než stanoví zákon o veřejném ochránci práv.\nMgr. Anna Šabatová, Ph.D., veřejná ochránkyně práv


Filmové premiéry: Muž, který zabil Dona Quijota, Manžel na zkoušku, Ant-Man a Wasp či Profesoři zločinu: Velké finále - Novinky.cz\nNovinky.czKulturaFilmové premiéry: Muž, který zabil Dona Quijota, Manžel na zkoušku, Ant-Man a Wasp či Profesoři zločinu: Velké finále\nFilmové premiéry: Muž, který zabil Dona Quijota, Manžel na zkoušku, Ant-Man a Wasp či Profesoři zločinu: Velké finále\nZároveň s premiérou na karlovarském festivalu jde do kin Muž, který zabil Dona Quijota. Ztrátou paměti je postižen hrdina filmu Manžel na zkoušku. Filmový svět studia Marvel se rozrůstá o snímek Ant-Man a Wasp o hrdinech, kteří se umí zmenšovat. Zločinci s vysokoškolským diplomem řádí v komedii Profesoři zločinu: Velké finále, Hurikánu čelí hrdinové filmu Než přišla bouře. Přežít dvanáct hodin bez pomoci policie i záchranářů chtějí hrdinové filmu První očista.\nToby býval idealistickým filmovým studentem. Jeho ztvárnění příběhu Dona Quijota, které natočil, mělo obrovský úspěch. Ale teď je Toby arogantní a cynický režisér reklam. Poté, co se mu dostane do rukou stará kopie jeho studentského filmu, vydává se na místo, kde před mnoha lety svůj opus vytvořil. Zjišťuje, že jeho tehdejší počin měl na obyvatele ospalé vesnice strašlivý vliv...\nMuž, který zabil Dona Quijota, Španělsko/Belgie/Portugalsko/Velká Británie, 2018, sci-fi, 132 min., režie: Terry Gilliam, hrají: Adam Driver, Jonathan Pryce, Olga Kurylenková, Stellan Skarsgård, Jason Watkins a další.\nUpoutávka na film Manžel na zkoušku\nLeonardo je bohatý a rozmazlený playboy, který si celý život jen užíval. Po jedné divoké párty vypadne z jachty a druhý den ho najdou bezradného v ulicích Oregonu. V nemocnici zjistí, že utrpěl ztrátu paměti a vyhlásí pátrání po jeho rodině. A tehdy si pro něj s úsměvem a falešným oddacím listem přijde Kate, kterou nedávno ponížil...\nManžel na zkoušku, USA 2018, romantická komedie, 112 min., režie: Bob Fisher, Rob Greenberg, hrají: Anna Farisová, Eugenio Derbez, Eva Longoria a další.\nUpoutávka na film Ant-Man a Wasp\nPo událostech filmu Captain America: Občanská válka musí Scott Lang čelit následkům svých rozhodnutí. Sotva se mu podaří najít rovnováhu mezi osobním životem a povinnostmi, které má jako Ant-Man, objeví se Hope van Dyneová a Dr. Henry „Hank” Pym s novou naléhavou misí. Scott musí znovu obléci zmenšovací oblek, naučit se bojovat po boku Wasp a s její pomocí odhalit tajemství z minulosti.\nAnt-Man a Wasp, USA 2018, akční sci-fi, 118 min., režie: Peyton Reed, hrají: Paul Rudd, Evangeline Lilly, Michael Douglas, Michelle Pfeifferová a další.\nUpoutávka na film Profesoři zločinu: Velké finále\nPietro Zinni a jeho spolek zločinců nikdy neprohrává ani nevyhrává. Namísto svobody si jeho členové odpykávají tresty za zločin, který nespáchali. Zároveň je pronásledují přízraky z minulosti, především tajemná droga zvaná Sopox. Pietro odhalí, že slouží jako nástroj rafinované pomsty a jeho profesorská banda je jediná, která tomu dokáže zabránit...\nProfesoři zločinu: Velké finále, Itálie 2017, krimi komedie, 102 min., režie: Sydney Sibilia, hrají: Edoardo Leo, Valerio Aprea, Valeria Solarino, Paolo Calabresi a další.\nNež přišla bouře, USA 2018, dobrodružný, 99 min., režie: Baltasar Kormákur, hrají: Shailene Woodley, Sam Claflin, Grace Palmer, Jeffrey Thomas a další.\nÚspěšná hororová série přichází po třech dílech se svou první kapitolou. Vláda původně naplánovala Očistu jako svérázný sociologický experiment. Aby na zbytek roku snížila úroveň kriminality pod jedno procento, vytipovala si jednu velkou městskou čtvrť, a v ní povolila zločin. Celá oblast je samozřejmě prošpikována kamerami a národ dostává zdarma zvrácenou reality show, která však diváky příliš nebaví, aspoň zpočátku...\nOčista, USA 2018, akční horor, 113 min., režie: Gerard McMurray, hrají: Melonie Diazová, Marisa Tomei, Lex Scott Davis, Steve Harris a další.


Life (2003) - film online zdarma\nKrátky film Bruna Bozzettiho z roku 2003 rozpráva o tom, ako stvoriteľ vytváral ďaľší zo svojich svetov. Postupne na ňom stvoril prírodu, zvieratá a ľudí spolu ...pro celý popisek se přihlašte. Film Life online.\nKvalitní film ke zhlédnutí na tomto webu. Režie se v tomto filmu ujme Bruno Bozzetto, což potěší všechny fanoušky. Solidní herecké výkony jen doplňují kvalitní režii. Současný internet již nemá problém s online streamováním kvalitního videa, filmy online jsou tak snadno dostupné. Pokud se rozhodnete film raději zhlédnout později z pevného disku, využijte tlačítko a stáhněte si ho z hellspy. Tlačítko csfd.cz Vás dostane přímo na profil tohoto filmu. Life ke stažení. Film si přehrajete pomocí kliknutí na obrázek níže. Streamuj.tv používáme proto, že se jedná o kvalitní videohosting s HD přehráváním bez reklam. Zdarma si film přehrajete přes Netu.tv, na Streamuj.tv je nutné zaplatit symbolický poplatek za lepší kvalitu bez reklam. Možností je také film nahrát do svého počítače například z úložiště Hellspy.


Morisova dobrodružství - UK - oh, so British! - Dobré zprávy přicházejí v pátek\nÚvod › UK - oh, so British! › Dobré zprávy přicházejí v pátek\nDobré zprávy přicházejí v pátek\nExistuje důvod, proč lidstvo v 21.století miluje pátek. Je to poslední den pracovního týdne, kdy ti z nás, kteří nepracují na směny můžou ráno vstát a říct si: "Už brzy to bude za mnou." Ti z nás, kteří na směny pracují, si zřejmě ani neuvědomí, že je pátek, protože prostě mají zpřeházené vnímání času. Je jim jedno, co je za den. Důležité je vědět, jestli je to day off nebo normální pracovní den.\nI já si jen stěží uvědomuju, že je dnes pátek. Protože pracuju od minulého pátku a ještě i zítra pracovat budu. Stejně tak si v neděli neuvědomím, že je neděle, ale nastane pro mě day off. Práce na směny není můj kobyl. Práce na recepci na druhou stranu není zas tak špatná. Velmi dobře se tak dají procvičit skills jako vnímání emocí druhého (vidím, zda je host naštván nebo ne), umění mlčet v pravý okamžik (když se někomu něco nelíbí a vy ho v duchu posíláte někam s omluvným úsměvem dementa na tváři) a umění artikulace (když už po milionté říkám slovo "reception", musím se sakra snažit). Mé tělo už si zvyklo na to, že den a noc je abstraktní pojem.\nAle ne nadlouho. Jelikož je pátek dnem pohody, lásky a porozumění, volají vám v pátek lidé, kteří vám sdělují dobré zprávy. Vesmír si naštěstí zapamatovat, že dnešek je pátkem i pro mě a seslal mi takovou dobrou zprávu. Skrze muže jménem Shaun. Shaun je teď moje oblíbená lidská bytost a když mi zavolá, mám upřímnou a velmi intenzivní radost. Shaun totiž ví, že stále hledám práci v IT. A ví to i Erik, se kterým jsem se viděla v půlce ledna na pohovoru. A právě on si na mě vzpomněl, když se jim ve firmě naskytla nová příležitost. A jal se volat Shaunovi a ten pak zavolal mně.\nVýsledkem celé této relace je to, že to nebude trvat dlouho a já budu mít minimálně na 3 měsíce kontrakt s firmou, která dělá SW compliance. A když se za ty 3 měsíce osvědčím, tak to bude natrvalo. Takže teď přichází má chvíle ukázat, co ve mně vězí. Vesmíre, děkuji ti za návrat do světa lidí s normální pracovní dobou. Děkuji ti, že jsi mi opět přinesl pátek. A víkend.\nŽivot ve Washingtonu\nUK - oh, so British!


Dvě ženy, dva osudy, dvě stejné šance... | Femina.cz\nFemina.cz > sex a vztahy > Dvě ženy, dva osudy, dvě stejné šance…\nVěrka sedí na kraji lůžka malé místnůstky s ultrazvukem. Vyšetření už má za sebou, nyní ji čeká transfér, již podruhé. Toto další kolo už zvládá lépe, ví do čeho jde, co je nepříjemné a jak se toho, či onoho vyvarovat. Je vyrovnaná, klidná, tak jako většina žen, které již jednou porodily, či prošly dveřmi asistované reprodukce. Hraje se tu na přírodu, na náhodu, na fakta, a ta jsou mnohdy smutně pádná. Věrky manžel je tu hospitalizován po včerejším odběru semene. Spermie mu museli doslova vypreparovat z tkáně nadvarlete.\nVěrka má o něj strach a je jí ho nesmírně líto. V očích má slzy dojetí, co její drahý muž vytrpí. Je si jistá, že je to pro muže horší, než gynekologické vyšetření, kterým prošla a prochází ona. V danou chvíli má rozhodně pravdu, podstoupil chirurgický zákrok, protože to byla jediná cesta k oplodnění vlastní ženy, vlastní spermií.\nVěrka je ale zdravá a může přijmout sperma jakéhokoli jiného zdravého dárce. „Nabízeli nám tuto variantu, ale říkali jsem si, že když už takto, tak SVOJE!“ A když to nepůjde, pak se uvidí. Věrka je smířená s tím, že miminka se třeba ani nedočká. Je nesmírně křehká, působí jako holčička v tom domácím úboru bledě modré bavlněné košile s knoflíčky a kytičkami na živůtku. Ale z obličeje čtu výraz ryze ženský. „Pokud to nepůjde, tak se prostě nic neděje. Milujeme se i tak. I doteď to bylo hezký.“\nVěrka ale netají, že si také prošli peklem. Druhý pokus zveřejnili v rodině a museli se i tu potýkat s předsudky, náboženskými mýty a šokem tchýně, která se trápila vinou za synovo onemocnění, jehož následky jsou zjevné a evidentně podceněné nedostatečnou léčbou. Její syn nyní nemůže počít dítě přirozenou cestou, nemůže dokonce ani sperma odevzdat ve zkumavce jako jiní řadoví pacienti kliniky, musel si svůj chvost nechat „pohladit“ skalpelem.\nI přes krušné chvilky, provází Věrčino manželství pohoda, láska a pochopení. Na tomto základu Věrka staví. „Chováme se k sobě stejně, jako kdyby se nic nestalo a nedělo, vždyť\nživot je jeden velký pokus. Je třeba jej stále zkoušet a pokoušet.“\nZatímco Věrka napjatě vyhlíží sestřičku, která ji odvede na operační sál – a v rukou jistě stále svírá otevřenou knihu povídek Šimka a Grosmana, netuší, že na jiném pokoji se už bavím s mladou slečnou, jejíž přítel prošel onkologickou léčbou právě jako oni dva baviči.\nPetra je na rozdíl od Věrky vyděšená, nervózně vypíná televizi, kterou si zkracuje dobu, než přijde lékař provést zákrok. Neví přesně, co se bude v několika dalších minutách dít, ani se po tom příliš nepídí, nevědomost ji činí klidnější. I na mne kouká právem jako na cizí ženskou, se kterou si má povídat o tom nejniternějším, co ji kdy potkalo. Je silná. Je skutečně statečná. Je to ženská, která ví, co chce a bere věci, tak jak přichází.\nA bohužel to nejsou to fráze. Petra před rokem požádala partnera, aby si nechal zmrazit sperma, protože onkologická léčba, jíž bylo nezbytné řešit nemoc, jež mladého přítele nečekaně postihla, s největší pravděpodobností ublíží i jeho hbitým spermiím. Také Petra má tedy dnes oplodněné své vajíčko spermiemi svého partnera. Je docela zdravá a pevně doufá, že její přítel už také. Loni mu aplikovala injekce k léčbě chemoterapie, letos si měli úlohu vyměnit. „Čekala jsem, že mi to oplatí, často jsem koukala, jak zatíná zuby, moc to neumím, není mi z toho totiž dobře, ale on už nechtěl o ničem lékařském ani slyšet.“\nPetra tedy nakonec překonala sama sebe, přiznala totiž, že běžně omdlévá z injekcí, či z odběru krve. K ambulantnímu lékaři se však Petře pro pomoc chodit nechtělo, přesněji řečeno, nechtělo se jí složitě a potupně vysvětlovat proč si stimuluje vaječníky. Přece jenom její malá vesnička středisková citlivé problémy neschová. Působila by podezíravě už jen proto, že dávek je mnoho a musí se aplikovat v danou hodinu. Jako žena činu, si tedy našla vlastní systém…\n„Pokaždé jsem si lehla úplně na záda a mírně pokrčila nohy – poprvé jsem totiž omdlela i sama doma, a pak jsem nevěděla, jestli jsem si píchla celou dávku…“ Jakmile se Petra probrala z mrákot, zkoumala injekční stříkačku, ale už nesebrala odvahu hormonální sérum dopichovat. I teď krčí nos v bolestně vzpomínce, ale pak ji rozesměje jiná. „Taky jsem si nemohla najít tukovou řasu,“ poplácává se po báječně plochém bříšku.\nPro ženu je psychicky poměrně těžké hledat na sobě tukové vrstvy, do kterých je třeba zasunou jehlu. „No přece nejsem tlustá !“ Tlustá tedy Petra rozhodně není, v letní šatkách jí to parného květnového dne velmi sluší. Přijela ze sto kilometrů vzdálené vesničky, odkud už jen přes most, co by kamenem dohodil, pochází i její přítel. Žili si tu vedle sebe a přitom se neznali, pak je pevně spojila přítelova nemoc a touha vyrobit zázrak.\nNa miminko se oba moc těší, doufají a občas si zoufají.\n„Bude z něj dobrý táta “ ptala jsem se na adresu přítele, Petra nevěděla. Jako řada dalších mladých žen ještě neuvažovala o svatbě a dokonce neměla pro potenciální miminka v zásobě jména… možná pro jistotu.\nVěrka a Petra, dvě ženy, dva rozdílné životy, ale stejné šance a stejnou proceduru před sebou.\nPříběh Tomáše… je to moje dítě\nPříběh Mirky… nebyl ten pravý.\nPříběh Majky.. plány jsou nanic!\nPodělte se s feminami o své zážitky…\nVíce o tématu: léčbaoplodněnípřírodarodičovstvíspermietkáňtouha po miminku


Henry Rollins, Detailes Magazine, 1993:\nJsem přesvědčen o tom, že ‘definici’ lze definovat také jako ‘reinvenci’. Nebýt jako vaši rodiče. Nebýt jako vaši přátelé. Být sám sebou.\nJako kluk jsem neměl žádnou sebeúctu. Vše, čím jsem byl, bylo výsledkem strachu, který jsem cítil, a ponížení, kterému jsem byl vystavován. Strachu z rodičů. Ponížení od učitelů, kteří mě nazývali odpadem a předpovídali mi kariéru sekače trávníků. A pak tu byl teror od mých spolužáků. Byl jsem zastrašován a dostával jsem nakládačku kvůli mé barvě pleti i kvůli mému vzrůstu. Byl jsem vyzáblý a nemotorný a když si mě ostatní dobírali, nedivil jsem se tomu a neutíkal jsem před tím.\nVšechno jsem to chápal. Budil jsem odpor. Při sportu se mi vysmívali. Retard. Jediné, v čem jsem byl dobrý, byl box, ale to jen proto, že jsem všechnu tu zlost v sobě přetavil v divokost a nepředvídatelnost. Bojoval jsem jako smyslů zbavený a ostatní si mysleli, že jsem blázen.\nCelou dobu jsem se nenáviděl.\nI když to teď zpětně vypadá jako totální blbost, já se jim tehdy hrozně chtěl podobat — mluvit jako oni, oblékat se jako oni, nosit se s lehkostí a beze strachu, že mě na půl cesty do třídy nikdo nezmlátí. Roky plynuly a já se naučil držet to vše v sobě. Mluvil jsem pouze s několika kluky z mé třídy — lůzry stejně jako já. Někteří z nich patří stále k těm nejlepším lidem, jaké jsem kdy poznal. Začni se bavit s klukem, jehož hlava se několikrát ocitla v záchodové míse, chovej se k němu s úctou, a najdeš toho nejloajálnějšího přítele. Nicméně, s kamarády či bez nich, škola stejně stála za hovno. Učitelé mi ji řádně znepříjemňovali a já je taky neměl příliš v oblibě.\nAle pak přišel pan Pepperman, můj nový poradce. Mohutně stavěný a hrůzu budící veterán z Vietnamu. V jeho třídě si nikdo nedovolil bez dovolení mluvit. Jednou to kdosi zkusil a pan P. ho zvedl ze země a přišpendlil k tabuli. Pan P. viděl, že nejsem ve formě, a tak se mě jednoho říjnového pátku zeptal, jestli jsem někdy cvičil s činkama. Odpověděl jsem, že ne.\nNavrhnul mi, ať vyberu svoje úspory a koupím si u Searse padesátikilovou nakládačku. Hned jak jsem vyšel ze dveří jeho kanceláře, už jsem vymýšlel výmluvy, které mu v pondělí navykládám, proč jsem si žádnou činku nekoupil. Na druhou stranu jsem se díky tomuto jeho zájmu cítil aspoň trochu výjimečně. Můj vlastní otec se o mě nikdy ani zdaleka takto nezajímal. Tu činku jsem šel koupit hned v sobotu, ale nemohl jsem ji ani donést k mámině autu. Musel jsem si od prodavače půjčit vozík, za což se mi od něj dostalo posměchu.\nNastalo pondělí a já vešel do školní kanceláře pana P. Oznámil mi, že si pro mě nachystal cvičební program. Chystal se mě trénovat a začal tím, že mě čas od času, když to nebudu čekat, udeří na solar plexus. Když tu ránu ustojím, bude to známka toho, že se naše spolupráce někam vyvíjí. Já se v žádném případě nehodlal pozorovat v zrcadle nebo o mém cvičení komukoliv ve škole říkat. V posilovně mi pan P. ukázal deset základních cvičení. Dával jsem větší pozor, než jsem kdy věnoval kterémukoliv předmětu ve škole. Nechtěl jsem to podělat. Došel jsem domů a hned večer se pustil do cvičení.\nTýdny ubíhaly a kdykoliv mi pan P. uštědřil na chodbě ránu, poslal mé knížky do vzduchu a mě na zem. Ostatní studenti zjevně nevěděli, co si o tom myslet. Uběhly další týdny a já si vytrvale přidával na činku další a další kotouče. Vnímal jsem v sobě rostoucí sílu. Cítil jsem ji.\nTěsně před Vánočními prázdninami, když jsem byl na cestě do třídy, jakoby odnikud se objevil pan Pepperman a vrazil mi jednu ránu do hrudi. Zasmál jsem se a pokračoval v chůzi. Měl ses vidět, řekl mi poté. Když jsem došel po škole domů, utíkal jsem do koupelny a vyhrnul si tričko. Viděl jsem tělo, ne jen skořápku chránící můj žaludek a srdce. Můj biceps byl vyboulený. Moje hruď byla jasně viditelná. Cítil jsem se silný. To bylo poprvé, co si pamatuju, kdy jsem byl na sebe hrdý. Něco jsem dokázal a nikdo mi to nemohl vzít. Od té chvíle už jsem si nenechal nic namluvit.\nTrvalo mi spoustu let, než jsem plně docenil vše, co mě Železo naučilo. Považoval jsem ho za protivníka — zvednout něco, co nemůže být zvednuto. To byla chyba. Když se Železo nechce odlepit od země, je to ta nejlaskavější věc, kterou vám může nabídnout. Pokud vyletí vzůru a prorazí strop, nenaučí vás to nic. Takhle k vám Železo promlouvá. Říká vám, že materiál, s nímž pracujete, zvládnete jen tehdy, když se mu budete podobat. To, s čím bojujete, zároveň bojuje s vámi.\nTeprve s blížící se třicítkou jsem zjistil, jak velký dar mi cvičení přineslo. Naučil jsem se, že nic dobrého nevzejde bez práce a jistého množství bolesti. Po každé sérii, která zanechá mé tělo v třesu, vím o sobě něco víc. Když se mi přihodí něco zlého, vím, že to nemůže být tak zlé jako tento trénink.\nDřív jsem se snažil s bolestí bojovat, ale teď je mi jasné, že bolest není můj nepřítel, je to mé volání po výjimečnosti. Pracujete-li ale se Železem, musíte být při své interpretaci bolesti opatrní. Nejvíc zranění způsobených Železem pochází z ega. Jednou jsem pár týdnů zvedal váhy, na které mé tělo nebylo připraveno, načež jsem několik měsícu nemohl zvednout nic těžšího než vidličku. Zkuste zvednout to, na co nejste připraveni, a Železo vám dá malou lekci o zdrženlivosti a sebekázni.\nNikdy jsem nepotkal skutečně silného člověka bez sebeúcty. Myslím, že spousta opovržení — jak vůči sobě, tak navenek — se vydává za sebeúctu: představa budování sebe sama tím, že budete stoupat po ramenou ostatních, namísto svým vlastním úsilím. Když vidím kluky cvičící jen kvůli tomu, aby lépe vypadali, považuju to za marnivost v té nejhorší podobě — jako kreslené postavičky, reklamní tabule pro nevyrovnanost a nejistotu. Síla se odhaluje skrze charakter. To je to, čím se liší pan Pepperman od namakaných vyhazovačů v klubech, kteří jen vykazují násilníky.\nSvalová hmota se nerovná vždy síle. Síla znamená laskavost a citlivost. Síla znamená porozumění tomu, že vaše energie má jak fyzický, tak emocionální původ. Že pochází z těla i z mysli. A ze srdce.\nYukio Mishima řekl, že si nedokáže užít představu milostného vztahu, pokud se necítí silný. Milostný vztah je tak silná a všeobjímající vášeň, kterou slabé tělo nedokáže dlouhodobě ustát. Já osobně mám nejvíc romantických myšlenek během cvičení se Železem. Jednou jsem byl zamilovaný do ženy. Nejvíc jsem na ni myslel tehdy, když mým tělem projížděla bolest ze cvičení.\nVšechno ve mně ji chtělo. Tak moc, že sex byl pouhým zlomkem celé mé touhy. Byl to ten nejsilnější prožitek lásky, který jsem kdy pocítil, avšak ona žila daleko a nevídali jsme se příliš často. Cvičení bylo jedním ze zdravých způsobů, jak se vyrovnat se samotou. Až doteď, když cvičím, obvykle poslouchám nějaké balady.\nUmožňuje mi to soustředit se na lekce, které si pro mě Železo přichystalo. Poznávat, co v Tobě je, je vždy dobře stráveným časem, a já nenašel žádného lepšího učitele. Železo mě naučilo, jak žít. Život je schopen vás totálně rozhodit. To vše, co se v současné době okolo nás děje — je zázrak, pokud jste se nezbláznili. Lidi se stali oddělení od svých těl. Netvoří už celek.\nVídávám je přesunovat se z jejich kanceláří do aut a do svých domovů na okrajích měst. Neustále vystresovaní, nevyspaní, špatně se stravující. A špatně se chovající. Jejich ego zdivočelo; jsou motivováni něčím, co je nakonec zničí. Potřebují Železnou Mysl.\nBěhem let jsem spojil meditaci, akci a Železo do jedné jediné síly. Věřím, že pokud je silné tělo, mysl produkuje silné myšlenky. Čas strávený bez Železa způsobuje degeneraci mé mysli. Uvádí mě to v silnou depresi. Moje tělo umlčuje mou mysl.\nŽelezo je tím nejlepším antidepresivem, které jsem našel. Není lepší cesty, jak bojovat se slabostí, než skrze sílu. Jakmile jsou mysl a tělo probuzeny ke svému potenciálu, je nemožné vrátit se zpět.\nŽelezo Ti nikdy nelže. Můžeš vyjít ven a naslouchat všem druhům drbů, poslouchat, že jsi bůh nebo totální bastard. Železo Tě vždycky spraží. Železo je skvělý referenční bod, bezmezný dárce perspektivy. Vždy navádějící, jako maják v černočerné tmě. Železo se stalo mým nejlepším přítelem. Nikdy mě nezradilo, nikdy neuteklo. Přátelé můžou přicházet a odcházet. Ale 100 kilo vždycky zůstane 100 kilo.\n#iron #henry_rollins #training #strength_training


Zemřel profesor Dušan Hendrych, odborník na správní právo - Svět práva - Advokátní deník\nČeská advokátní komora s lítostí přijala zprávu, že v pondělí 25. ledna 2021 zemřel ve věku 93 let prof. JUDr. Dušan Hendrych, CSc., český odborník na správní právo a emeritní profesor Právnické fakulty Univerzity Karlovy v Praze.\nProfesor Dušan Hendrych působil na Právnické fakultě UK jako vedoucí Katedry správního práva a správní vědy a v letech 1994–2000 pak jako děkan Právnické fakulty. Zaměřoval se zejména na obecné otázky správního práva, správní vědu a organizaci veřejné správy. Dále byl členem rady doktorského studijního programu veřejná a sociální politika na Fakultě sociálních věd UK, vědecké rady Technické univerzity v Liberci a akademické rady institutu CEVRO.\nZabýval se i publikační činností, je autorem publikací z oboru správního a ústavního práva – Ústava České republiky – komentář, Správní vědy: teorie veřejné správy, Správní právo. Obecná část a Právnický slovník. Byl členem redakčních rad časopisů Právní rozhledy a Správní právo.\nProf. JUDr. Dušan Hendrych, CSc., byl také držitelem ocenění Právník roku 2011 v kategorii Správní právo.\nSpolečně s námi si můžete profesora Hendrycha připomenout v krátkém rozhovoru, který poskytl u příležitosti převzetí ocenění Právník roku 2011.\n„Když jsem studoval práva, tak správní právo byl jeden z nejodpornějších oborů, které jsem znal.“\nvysokoškolský pedagog Právnické fakulty UK\nNo tak, mě to překvapilo. V mém věku už jsem nečekal, že něco takového by ještě mohlo přijít.\nVěnujete se správnímu právu celý profesní život?\nA víte, že ne. Jestli mohu trochu humorně… Když jsem studoval práva, tak správní právo byl jeden z nejodpornějších oborů, které jsem znal. Možná, že to bylo lidmi, kteří ho tehdy učili. A já jsem se k němu dostal až po roce 1968, před tím jsem se spíš věnoval hospodářskému právu. Přešel jsem do Ústavu státní správy a tam jsme veřejnou správu dělali.\nA myslíte, že dnes už je pro studenty lákavější?\nSnažíme se, ale studenti ho nemají rádi.\nVětšina studentů práv, a já to respektuji, chce být advokáty nebo soudci. Tam s tím správním právem nepřicházejí tolik do styku. Oni prostě vidí úředníka Ministerstva vnitra. Ale nevidí, že je tu i soudce ve správním soudnictví. Myslím, že v životě jim správní právo chybí. Na mě se často obracejí hotoví advokáti s dotazy, které jsou pro mě někdy směšné. Oni tomu nevěnovali pozornost, a tím pádem jim to uniklo.\nCo je pro Vás osobně na správním právu nejzajímavější?\nPro mě je nejzajímavější, když je to spojeno s realitou správního života. Úřadů, obcí, krajů…\nA co „lék“ na to, aby bylo správní právo jednodušší – alespoň z hlediska počtu předpisů?\nNo to je můj dlouhodobý zájem – to, aby se to maximálně zjednodušilo. Zastávám teorii, kterou tedy nesdílí všichni moji kolegové, že základem práva je soukromé, smluvní právo. A to správní, a vůbec veřejné, by mělo být jen v rozsahu, kdy stát vstupuje do vztahů z důvodu veřejného zájmu. Ale i v klasických liberálních státech, jako je Anglie či Amerika, počet předpisů stoupá. Je to složitostí společenského života.\nPředchozí ÚS odmítl ústavní stížnost ženy proti rozhodnutí o hospitalizaci její dcery\nNásledující Česká národní banka bude zřejmě moci po bankách žádat změnu auditora


Ubytování Kaunas - rezervace hotelů - Pensionhotel\nEvropa > Litva > Kaunas\nHotely Kaunas - zarezervujte si ubytování v hotelu\nNacházíte se na stránce ubytování města Kaunas na rezervačním portálu PensionHotel. Naleznete zde velké množství všech tipů hotelů nacházejících se v tomto městě a blízkém okolí. Ubytování pro svou dovolenou zde najdou jak jednotlivci, tak rodiny s dětmi. Zvolte si nejkrásnější ubytování pro vaši dovolenou, včetně on-line rezervace.\nMax. kapacita: 211\nKategorie hotelů Kaunas\nPro ty, kdo se rozhodli navštívit Kaunas a jeho blízké okolí je PensionHotel schopen uspokojit všechna přání v oblasti ubytování, jak pro jednotlivce, tak pro skupiny, pro krátké obchodní cesty i dlouhou dovolenou.\nTen kdo má rád klid a soukromí, vybere si z nabídky menších a levných rodinných hotelů ve Kaunas, kde je atmosféra takřka domácí a ubytování je vhodné především pro rodiny s dětmi nebo zde akceptují psy a jiné domácí mazlíčky.\nKdo bude hledat pozorněji, najde zde i netradiční romantické ubytování, to je takové, které pro zamilované klienty nabízí večeře se svíčkami a vířivku se šampaňským. Můžete si tak zvolit nejvhodnější ubytování pro vaši cestu či dovolenou ve městě Kaunas, včetně on-line rezervace.


Jakou velikost obrázku mám zakoupit? - Nepřetržitá zákaznická podpora společnosti Shutterstock\nJakou velikost obrázku mám zakoupit? Současné služby on-line vám umožňují vybrat různé velikosti fotografií v závislosti na potřebách vašeho projektu. Ušetříte si tak potíže se stahováním příliš velkého obrázku a úpravou jeho velikosti. Místo toho můžete zvolit rozlišení, jež potřebujete pro svůj projekt - ať už jde o blog, brožuru nebo obchodní prezentaci - a použít soubor tak, jak je. Níže uvádíme tři typy rozlišení obrázků, běžné použití těchto velikostí a některé chytré postupy pro uživatele fotografií z fotobanky.\nObrázky s nízkým rozlišením\nVelikost těchto malých souborů se obvykle pohybuje v rozmezí od 150 kB do 300 kB, v závislosti na jejich hodnotě DPI (počet bodů na palec). Doporučujeme je použit na čtvrt stránky webových stránek (nebo menší), pro přílohy e-mailů a malá tisková média. Pokud vytváříte větší brožuru nebo tisknete na vlastní velikost papíru, bude vzhled konečného produktu mnohem lepší, pokud použijete rozlišení obrázku 300 DPI nebo vyšší. Pro digitální prezentace bude téměř každý obrázek s nízkým rozlišením bohatě postačovat.\nObrázky se středním rozlišením\nObrázky středních velikostí jsou ideální pro umístění na velkou plochu webových stránek a pro řadu tiskových aplikací. Rozlišení od 300 KB do 1 MB lze použít pro dokumenty, papírenské zboží a vizitky. Všechny tyto soubory mají velikost 300 DPI.\nObrázky se vysokým a maximálním rozlišením\nVelké obrázky jsou vhodné pro téměř všechny projekty, včetně obrovských plakátů, celoplošného umístění na webových stránkách, uměleckých výtisků a časopisů. V programu Shutterstock mohou být tyto velikosti od 3 do 30 MB. Někteří fotografové do fotobank nahrávají také typ velikosti Super, která může být o několik MB větší. V každém případě mají tyto obrázky s vysokým rozlišením více než dostatečné množství pixelů, což se hodí pro většinu tiskových aplikací.


Ovládání z mobilu a tabletu :: Naše N-ko\nÚvod > Technika > Digitál > Ovládání z mobilu a tabletu\nMám vyzkoušeno ovládání výhybek a cest s využitím bezplatného software JMRI. Způsob ovládání výhybek popsal sidlo na své stránce https://sites.google.com/site/sidloweb/jmri/4-vyhybky, ovládání cest připravuje. Je mi jasné, že pro řadu modelářů je využití počítače pro ovládání kolejiště nepřijatelné či dokonce nepředstavitelné, najdou se ale určitě i takoví, kteří to ocení. Je mnohem jednodušší zejména u složitějšího nebo rozsáhlého vlečkového areálu stavět ucelené cesty a nemuset stavět jednotlivé výhybky, je to nejen pohodlnější, odpadnou také zkraty při vjezdu na opačně postavenou výhybku, což může vést za určitých okolností ke zničení sběračů nebo i koleček. Důsledky takového stavu popisuji jinde. K ovládání pak lze použít mobil nebo tablet – stačí třeba již nepoužívaný mobil bez SIM karty, já takto používám svůj starý iPhone. Na mobilu lze současně ovládat lokomotivu a cesty, na tabletu dokonce až čtyři lokomotivy. Lze tak dokonce dvěma prsty na ruce ovládat současně dvě lokomotivy a realizovat přípřež. Lze si také vybrat ovládání jedním směrem s přepínáním směru jízdy, nebo s nulou uprostředed, což se uplatní při posunu.


Odborná stanoviska k očkování proti covid-19 se (konečně) sjednotila | Blog\nNa přelomu roku byla zveřejněna dvě stanoviska, která se poměrně výrazně rozcházela v názoru na testování protilátek proti SARS-CoV-2 před očkováním proti covid-19.\nČeská společnost alergologie a klinické imunologie ČLS JEP (ČSAKI) úvodem svých doporučení zdůrazňovala, že „…očkování jako takové obecně podporujeme jako jeden z možných způsobů, jak se vypořádat se současnou epidemií SARS-CoV-2. Ale velmi důrazně doporučujeme respektovat obecné kontraindikace očkování, včetně konkrétních týkajících se SARS-CoV-2.“ Potřebu individualizace očkování zdůvodnila tím, že pak „…nebudeme čelit případným nežádoucím účinkům, které jinak velmi nahrávají odmítačům očkování.“\nProto ČSAKI doporučila neočkovat zatím osoby, které prokazatelně onemocnění covid-19 prodělaly v minulosti (potvrzené PCR testem), pokud byly stanoveny a detekovány specifické IgG/IgA protilátky v období více než 3 měsíce po onemocnění. U osob, které jsou ve velkém riziku infekce SARS-CoV-2, doporučila před případným očkováním poměrně komplikovaný algoritmus: Provést aspoň orientační test na protilátky z kapky krve (nebo ELISA test na protilátky ze séra). Pokud by vyšel pozitivní, nebylo by třeba zatím očkovat. Pokud by vyšel negativní, doporučila provést antigenní test z výtěru z nosohltanu – pokud by vyšel pozitivní, ověřit metodou PCR, pokud by i tak vyšel pozitivní, zatím neočkovat. Tento postup doporučovala ČSAKI i jinak zdravým osobám, které by váhaly, zda se mají nechat očkovat proti koronaviru.\nNaopak Česká vakcinologická společnost ČLS JEP (ČVS) vydala své doporučení, které v médiích komentoval její předseda prof. MUDr. Roman Chlíbek, PhD.: „ČVS se shodla na závěru, že testování na covid-19 před očkováním není efektivní ani přínosné a nedoporučuje ho provádět. Nedoporučujeme provádění ani PCR, ani antigenních testů.“\nOstatně, žádný požadavek na testování protilátek před očkováním není uveden ani v příbalovém letáku vakcíny od firmy Pfizer, ani v jejích registračních dokumentech.\nTestování před očkováním? Definitivní společné ne!\nTeprve 21. ledna vyšlo Doporučení pro očkování proti onemocnění covid-19 mRNA vakcínami jako společné stanovisko České vakcinologické společnosti ČLS JEP, České společnosti alergologie a klinické imunologie ČLS JEP, Společnosti infekčního lékařství ČLS JEP a Společnosti pro epidemiologii a mikrobiologii ČLS JEP.\nPodle tohoto společného dokumentu se neočkují osoby, které prodělávají akutní infekční onemocnění jakéhokoliv původu, zejména příznakové osoby s akutním horečnatým stavem. Prodělané onemocnění covid-19 není kontraindikací očkování. Očkovat se mohou osoby, které covid-19 prodělaly, a to obvykle za 3 měsíce po onemocnění (z důvodu prioritizace dostupných dávek pro více potřebné rizikové skupiny). V případě vysoce exponovaných osob k nákaze covid-19 je možné očkování zahájit i dříve.\n– O 3 měsíce po aplikaci monoklonálních protilátek proti SARS-CoV-2 nebo rekonvalescentní plazmy. Důvodem odložení očkování je zabránění možné interference léčby protilátkami s imunitní odpovědí vyvolanou vakcínou,\n– Osobám, které onemocněly covid-19 po aplikaci první dávky. Těmto osobám se doporučuje odložit podání druhé dávky 3 měsíce po odeznění příznaků nebo ukončení izolace,\n– U osob v karanténě z důvodu kontaktu s jedincem infikovaným SARS-CoV-2. Očkování lze zahájit bezprostředně po ukončení karantény.\nPlné znění Doporučení si můžete stáhnout ZDE


This War of Mine: The Little Ones - hry.seznam.cz\nDěti přináší několik nových prvků, ale není jich mnoho. Jakmile si okoukáte všechny kontextuální hlášky a novinky, jež dítě nabízí, zůstává jen působivá reflexe vašich činů a několik příběhů jednotlivých dětí, což je málo. Kapitolou samou pro sebe je fakt, že děti nemohou zemřít. Ve hře, která zobrazuje hrůzy války, to vykreslení atmosféry zoufalství škodí. Poznámka: Hodnocení platí pro PC verzi, pro kterou je The Little Ones opravdu pouze přídavkem. Verze pro konzole v sobě obsahují i celou původní hru - proto také stojí víc peněz - a tak je na ně třeba nahlížet.\nVydání: 1. června 2016\nŠtítky: válečná, dlc, survival, filosofie, datadisk, adventura, simulace\nPůvodní This War of Mine je jednou z nejpůsobivějších her posledních let. Nejen na konto povedeného systému managementu skupinky přeživších uprostřed občanské války, ale především kvůli silnému protiválečnému obsahu. Hra ukazovala nejen hrůzy, které číhají na civilisty ve válčené zóně, ale také to, jak velmi snadno jde sklouznout z civilizovaného chování k bezohlednému vraždění proto, abyste přežili o pár dní déle. Když tedy na PC vyšel datadisk The Little Ones, který do tohoto scénáře přivádí děti, přišel čas se do válečného pekla vrátit. Pokud se hrou nemáte dočinění, zajímá vás konzolová verze a chcete si o This War of Mine něco přečíst, zamiřte spíše na tuto kartu. Následující text se totiž věnuje spíše přínosu samotného datadisku do PC verze.\nNehraj si a jdi sbírat vodu!\nAtmosféru a prvky původní hry nemá cenu opakovat, můžete si o tom přečíst na výše odkázané kartě. Důležité je, co nového přináší The Little Ones. Jsou to v první řadě dětské postavy se všemi svými mechanikami, ale také dospělí, kteří je v příběhu doprovázejí – dědeček, otec, teta apod. Každé z dětí má trochu jinou osobnost, což můžete postřehnout během konverzací s ostatními, nebo v tom, jak rychle je třeba smutné v závislosti na dění ve skupince.\nPro děti platí zvláštní pravidla. Nemohou jít v noci na výpravu za zásobami, nemohou v noci hlídat, nemohou obchodovat a nezvládnou některé činnosti v domě. Ty, které zvládnou, je někdo musí nejdřív naučit. Mohou si ale hrát, což jim zvedne náladu, pomůže jim i popovídat si s ostatními. Přítomnost veselého dítěte pomáhá dospělým s udržováním psychické pohody, ale když je dítě v úzkých, situaci jeho přítomnost zhoršuje. Sní toho méně než dospělý, ale samozřejmě, pořád je to jeden strávník navíc.\nTo nejdůležitější, co děti přináší, je morální kompas. To, jak se chováte, se odráží i v jejich interakci s ostatními. Pokud se do hry vžijete, velmi to promění optiku, s jakou se na jednotlivé situace díváte. Kupříkladu s dítětem v domě se možná budete snažit omezit své, už tak kontrolované asociální chování skupinky. Kde jsou ty časy, kdy Bruno umlátil v kostele kněze páčidlem, aby se dostal k zásobám? S dítětem, které k vám vzhlíží, si rozmyslíte, zda ukradnete poslední zásoby blízko žijící rodině. Nebo zda vyhovíte někomu, kdo k vám přišel žádat o pomoc. Dítě mění váš pohled na situaci.\nSituace je kritická, do zbraně\nUvedené ale může fungovat i opačným směrem. Ve chvíli, kdy byla malá Iskra hladová a nemocná, se začal stupňovat stres. Zatímco dospělí většinou trpí tiše, Iskra štkala, až by se kámen ustrnul. Jenže léky nikde. Postavám v jejich denících začnou přibývat zápisy reflektující špatný zdravotní stav dítěte, a když Cveta poznamenala, že to malá dlouho nevydrží, přejdete do krizového módu. Roman vzal pistoli a vydal se na lov léků bez ohledu na morálku…\nSamozřejmě, dítě vám také může pořádně narušit plány na distribuci zdrojů. Pokud je váš nezletilý svěřenec nemocný nebo hodně vyhladovělý a vy máte léky či jídlo, může se stát, že jeden z dospělých použije dané zdroje právě pro dítě. Přidává to na realismu, jen těžko si jde představit uzavřenou skupinku lidí, kde je vyhladovělé dítě a oni mu nenechají svojí porci.\nZ hlediska atmosféry fungují děti a jejich příběhy i chování ve hře skvěle. Tedy až do okamžiku, který veškerý snažení devalvuje. Děti totiž nemohou zemřít. Ve chvíli, kdy by dospělý zemřel na podchlazení, nemoc či hlady místo toho zafunguje systém deus ex machina a dítě odejde. Někdo ho odvede pryč, odejde, prostě hra se vyhne konstatování, že dítě zemřelo a raději zvolí pohádkovou cestu.\nPro atmosféru hry je to pořádná rána. Nikdo netouží sledovat fotografii s obličejem mrtvého dítěte, ale je prostě fakt, že děti ve válce umírají. Je to nejstrašnější tvář konfliktů a This War of Mine je hra, která se snaží tuto tvář ukazovat. Je pohlcující právě proto, že se nebojí zabíjet, nebojí se dokonce ve chvílích krize nechat zabíjet členy vaší skupinky navzájem. Dobře ukazuje postupnou otupělost, s níž přijímáte nové ztráty. Ale ve chvíli, kdy má ukázat to nejhorší, bohužel ustoupí. Ukáže idealistický scénář, v němž je pořád jedna úniková cesta, jedna možnost, jak zabránit tomu nejhoršímu. Od hry, která tak lpí na syrovém realismu, jsme tohle nečekali. V době, kdy vidíme tolik obrazů z reálného světa o dětském utrpení, to působí falešně.\nŽe nemůže dítě zemřít, navíc devalvuje další hraní. Najednou jsou poznámky o tom, že bez léků brzy zemře, prázdné. Jeho nářky jsou sice nepříjemné, ale víte, že ho stejně jeho příbuzný vezme a odejde do bezpečí. Víte, že ve skutečnosti život dítěte nezávisí na vašich rozhodnutích. A to je v případě hry jako This War of Mine fatální chyba. Jediným řešením je tvářit se, že zpráva o odchodu dospělého s dítětem je jen metafora smrti, ale to už je hodně přitažené za vlasy.\nOtázkou tedy je, zda se The Little Ones vyplatí pořizovat jako datadisk. Ačkoliv přítomnost dětí přidává hodně na atmosféře (a jejich nesmrtelnost jí naopak hodně ubírá), i tak bychom se rozmýšleli, zda rozšíření doporučit. Jedno euro z prodeje každého kusu sice jde na charitu, ale popravdě řečeno, děti nepřináší zase tolik nového. Ale to už je na vašich osobních preferencích, zda vás v This War of Mine víc láká morální a atmosférická stránka, nebo ta manažerská.


Začíná sklizeň marihuany, policie má pohotovost – Novinky.cz\nZačíná sklizeň marihuany, policie má pohotovost\nPro pěstování konopí pro výrobu marihuany a následně i prodej této drogy stíhají kriminalisté na Brněnsku čtveřici pachatelů ve věku od 20 do 27 let. Výrobci a dealeři této drogy nezávisle na sobě na třech místech pěstovali konopí, které dosahovalo výšky až tři metry. Šlo o malá políčka v Nedvědici, Tišnově a Újezdu u Brna, kde se podařilo kriminalistům zajistit 24 rostlin.\nstředa 20. září 2006, 16:21 - BRNO\n"Tyto rostliny pěstovali podezřelí na dvorku a v místech u rodinných domků, která nejsou vidět. Podařilo se je odhalit díky místní znalosti policistů a nyní prověřujeme, kdo se na výrobě marihuany podílel a kdo ji komu prodával. Také zajištěné rostliny jsou nyní na expertíze, která má odhalit, jaké množství omamné látky THC obsahují," uvedl kriminalista z ředitelství pro Brno-venkov Vladimír Surovčík.\nPěstování konopí pro výrobu marihuany na Brněnsku není nijak extrémně rozšířené a počet pěstitelů je zhruba stejný, jako jinde v ČR. Na podzim je čas sklizně, a proto mají policisté pohotovost. Loni zaznamenali 6 případů pěstování konopí pro výrobu drogy a zajistili 9 kg marihuany, která by na černém trhu prodejcům vydělala skoro 2 milióny korun.\nCena se pohybuje od 200 do 300 korun za gram\nPodle Surovčíka se daří odhalovat stále nové a nové pěstitele, z nichž někteří mají vyšlechtěná semena ze zahraničí a rostliny pak obsahují vysoké procento omamné látky THC. "Máme zjištěné, že cena při prodeji marihuany se tady pohybuje od 200 do 300 korun za gram a prodává se v krabičkách od filmů nebo v jointech. Přes nízkou cenu však stále mezi uživateli drog na Brněnsku vítězí pervitin," dodal Surovčík.\nLetos zatím policisté zjistili, že všichni, kdož se na výrobě či prodeji marihuany na Brněnsku podíleli, byli starší 18 let, takže jim hrozí vězení od 1 do 5 let. Loni však v Blučině u Židlochovic měli případ, kdy si marihuanu kupovali lidé mladší 18 let a dealerům za to hrozí trest až do 10 let.\nMarihuanu pěstoval v tajné místnosti pod postelí\nGang dealerů marihuany vedl 19letý mladík\nMarihuana je podle policie stále silnější\nPolicie našla tisíce rostlin konopí v obřím skleníku\nDívkám nabízel drogy a sex, dostal podmínku\nZ prodeje drog obvinili policisté svého kolegu


My v¹ichni máme rádi zaøízení a organizace, které nám v této pozici pomáhají nebo alespoò zjednodu¹ují práci. Nápoj z takových zaøízení, který umo¾òuje hostu pracovat, je krájeè kouzelníkù. Dá se øíci, ¾e je zde potøebné stravovací zaøízení, které je nepostradatelné v ka¾dém stravovacím zaøízení, v ka¾dém obchodì, stejnì jako v domácích oborech.\nØezání rùzných výrobkùJe tì¾ké si pøedstavit obchod s potravinami, který není takovým vybavením. Souèasná generace nekupuje uzeniny ani sýr za kilogramy, proto¾e není tøeba, proto¾e obchody neustále doporuèují ¹irokou ¹kálu tìchto výrobkù. Bylo by tedy zbyteèné brát velké mno¾ství potravináøských polo¾ek, tak¾e kdy¾ zùstal v období PRL. Krájeè kouzelníkù 310p zajistí rychlý servis pro velké mno¾ství spotøebitelù shromá¾dìných ve skladu. To sní¾í efekt na symetrické øezy, které vypadají velmi atraktivní. Krájeèe jsou urèeny pro øezání rùzných potravináøských výrobkù. Mù¾ete ji pou¾ít k øezání mìkkých výrobkù, stejnì jako støednì mìkkých, a dokonce i tvrdých nebo suchých. V¹echny øezy podle pøání zákazníka, proto¾e zmìna tlou¹»ky øezu je jemná a pevná.\nV¹e zále¾í na no¾iÚèinnost øezání závisí na ostrosti no¾e. Krájeè 310p ve své konstrukci má oøezávátko, které umo¾òuje ostøení no¾e. Øezací nù¾ je pohánìn motorem ¹nekovým pøevodem. Krájeè tak efektivnì øezá výsledek na druhé øezy do tlou¹»ky 16 milimetrù. Zaøízení je u¾iteèné a spolehlivé. Pøi øezání není nutné lisovaný potravináøský výrobek lisovat, proto¾e se pøidává na základì gravitace. Pøi øezání staèí, kdy¾ posunete podávací stùl pomocí rukojeti pøipojené ke stolu. Miska je velmi èistá a pøíjemná pro zdraví, proto¾e v¹echny její prvky, které pøicházejí do styku s krájenými potravinami, jsou vyrobeny z nerezové oceli. To, co dìlá, je, ¾e neexistuje ¾ádná nadìje na rez na skupinách krájeèe. V¹echny prvky krájeèe jsou chránìny proti korozi, co¾ je dùvod, proè lze dùkladnì prát bez obav o vlastní zdraví. Udr¾ování èisté také usnadòuje rychlou demontá¾ krájeèe.


Racionalita, nebo naivita? | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nMakro T. Sedláčka\nRacionalita, nebo naivita?\nekonomika makroekonomika Sedláček Tomáš růst\nNaivní je hlavně víra, že lidské chování lze matematicky vyjádřit.\nNa ekonomická provolání je možné se dívat jako na modlitby.\nŘíká se: Kéž by byl růst! Jenže co když růst dvacet let nebude?