Indie 21 - Jaisalmer a zdravotně závadná výprava pouští na velbloudech - (z)cesty\nDomů » ...Do světa 2014 - 2015 » Indie 21 – Jaisalmer a zdravotně závadná výprava pouští na velbloudech\n...aneb proč je v Jaisalmeru nejlevnější ubytování, jak vaří beduíni, o pouštních vychytávkách a o tom, že v Indii NIKDY nejste sami\nMísto vydání: Ngatea\nSOBOTA 7.3. – den stý sedmdesátý třetí – CESTA DO JAISALMERU\nNEDĚLE 8.3. – den stý sedmdesátý čtvrtý – VÝLET DO POUŠTĚ, DEN PRVNÍ\nPONDĚLÍ 9.3. – den stý sedmdesátý pátý – VÝLET DO POUŠTĚ, DEN DRUHÝ\nÚTERÝ 10.3. – den stý sedmdesátý šestý – LÉČEBNÁ PAUZA\nSTŘEDA 11.3. – den stý sedmdesátý sedmý – RYCHLOPROHLÍDKA JAISALMERU\nVlak v 7:30 jsme vzdali už nad ránem, když jsme kolem 4. hodiny usínali. Vstali jsme nakonec v 8, zabalili svůj rozkramařený majetek a vyrazili na autobusák probouzejícím se a uklízejícím městem. Odchytili jsme si ranního zelináře a nabrali na cestu zásobu hrášku, ovšem jenom než jsme dorazili na nádraží, byla ho půlka pryč, stačilo, aby se na něj Petík zálibně zadíval… Zajímavé bylo sledovat, že tu funguje ranní rozvoz krmiva pro krávy (seno), jen by nás zajímalo, zda to provozuje město, nebo si majitelé krmí svoje krávy rozuteklé v ulicích:-) Autobusy do Jaisalmeru odjíždějí z části napravo od hlavního vchodu a my se setkali s další záhadou rajastanského cestování – ženské jezdí levněji! Můj lístek stál 158 Rp, kdežto Petíkův 221 Rp, mazec:-) Zase na nich byla naivně vytisknutá i místa sedadel, ale to už jsme automaticky ignorovali a usadili se hned za řidičem, jeden batoh se vešel narvat mu do kabiny. Obešla jsem okolní stánky a vrátila se s banány a guavami na cestu a čajem a “salátem” bhelpuri (divný zob, o kterém jsem myslela, že to je žlutá kari rýže, nasekaná rajčata, cibule a ochuceno vším možným) k snídani. V 10 se jelo. S druhým batohem pod nohama jsme sice seděli jak skrčenci, ale na rozdíl od zbytku autobusu jsme nad svými zavazadly měli kontrolu a relativně svůj prostor. Velkou část cesty jsme prospali, ale ruch v zastávkách, ve vesničkách, které tvořily vždy 1 – 2 řady domů podél silnice, v délce max. půl kilometru, nás v klidu nenechal. Jinak se za okýnky míhala pouštní krajina, sem tam strom, sem tam zavlažovaný kus s nějakou plodinou, třeba datlovými palmami. Jeden úsek cesty vedle mě stála asi 15-letá slečna, pořád na mě koukala, tlačila, šlapala mi na nohu. Pokusila jsem se navázat kontakt vzájemným civěním, úsměvem, pokynutím hlavou a dočkala se požadavku na moje sluneční brýle:-) Tolik k nonverbální komunikaci s Indkou…\nInformace o 5 hodinách jízdy, což se začalo ukazovat jako univerzální měrná jednotka, byla opět poněkud zkreslená, takže ve 4 odpoledne jsme docela rádi konečně vystoupili na ubohém nádraží = prašném place pod jaisalmerskou pevností. V tu ránu samozřejmě kolem nás hučící dav nahaněčů a rikšáků, které jsme už celkem hravě setřásli a šli si po svém. Za chvíli u nás jeden chlapík na motorce jen tak, nenásilně zastavil, že má v centru nový hotel Jon Guesthouse, není v žádných průvodcích, tak potřebuje shánět lidi osobně. Ukázal nám krásný prospekt, ceny pokojů od 150 Rp, s balkonem za 200 Rp, tak jsme nakonec svolili se jít podívat. Za chvilku nás takhle odchytil další, se stejnou story, jenom tvrdil, že jeho guesthouse Temple View je přímo v pevnosti, takže je tam větší klid, a ceny prý od 100 Rp. Tomu prvnímu jsme to už slíbili, tak jsme se vydali za ním, a když by to nešlo, tak zkusíme druhého. Snažili jsme se pořád následovat motorku, což s krosnou není úplně jednoduché, chlapík nás docela protáhl. Nejenom, že do centra to byl z nádraží docela výšlap, ale pak jsme se ještě chvíli proplétali rušnými uličkami plnými obchůdků s oblečením a suvenýry. Pokoje rozhodně nevypadaly jako ty na jeho prospektu, ty nejspíš někde vygooglil, ale to už nás moc nepřekvapovalo, a navíc od pokoje za třetinu ceny, co všude jinde po Indii, jsme ani moc nečekali, spíš jsme to chtěli vidět a mít nějaké měřítko. V Jaisalmeru totiž jede byznys úplně v něčem jiném, a to v placených tour do pouště, které je tu každý hotel schopný zprostředkovat, a proto potřebuje hosty nalákat na levné ubytování. Nám už se chtělo na záchod, naopak se nám nechtělo lézt do kopce zpátky k pevnosti, byla tu teplá sprcha a internet (údajně), tak jsme v jen lehce olezlém pokoji zůstali, i když jsme si museli počkat na úklid po check-outu. Rovnou jsme si s mistrem Mittu, domácím, i domluvili program na další 2 dny, protože i my jsme sem přicestovali hlavně kvůli poušti. Čekala nás dvoudenní výprava na velbloudech, s jídlem od průvodců a noclehem v poušti, plus odvoz džípem z města a zase zpět, plus jedna noc po návratu zdarma. Za to celé byla první nadhozená cena 5400 Rp za oba, což jsme málem spadli ze židle. V celku bez většího vymýšlení si jsme chlapíkovi před očima spočítali, že náš dvoudenní rozpočet je 3850 Rp a on na to bez zaváhání kývl. To šlo tak jednoduše, že bylo jasné, že by býval byl ochoten jít ještě o hodně níž, ale tak dobrý pocit jsme měli všichni, tak co:-) K vyjednávání jsme dostali čaj, mezitím nám uklidili pokoj, který dost prokouknul, a my se mohli nastěhovat. Chvíli jsme si po náročné cestě a vyjednávání oddychli, a pak vyrazili omrknout zdejší gastroscénu.\nProchodili jsme zase polovinu města, protože všude byly jen drahé turistické restaurace a asi milion obchůdků s luxusním oblečením, šperky, kořením a dalšími suvenýry. Ono to bylo na pohled krásné, ale ne když chodíte okolo s prázdným žaludkem dožadujícím se pozornosti:-) Nakonec jsme objevili blok, kde se jakž takž dalo – nejdřív jsme si dali polívku u stánku – chlapík měl v nabídce rajčatovou, zeleninovou, cizrnovou a houbovou, přestože před ním stály jen dvě várnice:-) Cizrnová polévka už nebyla na skladě, tak jsme si poručili rajčatovou a zeleninovou a sledovali zpoza stánku, kde byla lavička, jak chlapík připravuje pokrm ze spousty čerstvých surovin, a až na závěr to všechno zalil vývarem. Za 30 rupek paráda a bylo to fakt výborné. Po polívce jsme zašli zase jednou posedět mezi místní, do malé jídelny, kde jsme si dali hakka nudle. Ty, i přes prosbu o “spicy” úpravu, neměly skoro chuť, a tak jsme si jí spravili nad masala dosou a čajem u dalšího stánku opodál.\nZpátky v hotelu jsme koukli na film a šli spát nemytí, protože sprcha nejenom, že netekla teplá, ale pro jistotu netekla vůbec. A ani internet v noci nešel, přestože jsme se na to výslovně ptali… Tak snad zítřejší výlet nebude podobně “naslibovaný” jen proto, aby z nás vytáhl peníze.\nSprcha nešla ani ráno, zato už někdy v 8 klepal chlapeček, syn domácího (hotel vlastní 3 bráchové, Nepálci), co prý chceme k snídani. Jídelníček jsme odmítli s díky a se slovy, že už jsme celý dnešní rozpočet utratili za výlet. Počkáme si na oběd… V 9:15 nás vyzvedl džíp a kromě nás naložil ještě švýcarský pár, Jean Pierre a Karen, podobně asociální jako my:-) Žádná Češka, kterou nám chlápek sliboval, se taky nekonala:-) Pochopili jsme, že džípem pojedeme asi 60 km někam k dunám, ovšem už po 20 jsme parkovali a přesedali na velbloudy. Jeli s námi 3 průvodci, Babu, Salem a Husein (Husein šéfík, Salem otloukánek) a celkem 5 naložených velbloudů. Jeden volný, který nejvíc bublal a prděl, šel nejdřív sám, časem se na něm střídali průvodci. Zrádnost nasedání (a sesedání) na tohle divné zvíře už jsme si vyzkoušeli v Maroku, ale stejně člověka to cuknutí pokaždé div neshodí:-) Švýcaři vypadali ještě víc vyjukaně. Když jsme byli všichni v sedlech, vyrazili jsme tím podivným, houpavým krokem, při kterém máte pocit, že střídavě sjíždíte zadkem na jednu a na druhou stranu, do útrob pouště. No, teda pouště… zatím nás obklopovala celkem placatá krajina porostlá keři, spíš prašná, než písčitá, na obzoru větrné elektrárny. Asi po 10 minutách jsme najednou zastavili, sesedli (nejkrizovější okamžik jízdy na velbloudovi) a odvedli si každý svého velblouda k napajedlu, kde si i oni dopřáli občerstvení a pěkně se fotili:-) Pak jsme zase pracně nasedli a ubírali jsme se asi hodinu krajinou, která se moc neměnila, jenom větrné elektrárny se o něco přiblížily. V pěkném hájku jsme zastavili, velbloudi byli osvobozeni od nákladu a se svázanýma předníma nohama vypuštěni do buše. Pro nás průvodci rozložili ve stínu pod stromem deky, dostali jsme mandarinky, čaj a krekry a oni zatím všem chystali oběd. Povídali jsme si se Švýcary, kteří spolu mluvili jakoby německy, ale moc jim nebylo rozumět, prý je to švýcarská němčina, nepřekvapivě:-) Bavili jsme se o cestování, zkušenostech a plánech v Indii, občas se přidal i někdo z průvodců. Seděli jsme na půvabném plácku pod stromem, kde bylo všude naděláno od velbloudů (jejich hovínka vypadají jako datle, jsme zjistili:-)) a koz. Velbloudi vzali někam roha, ale malé kozy, ptáci a veverky se kolem nás, i docela blízko, proháněli naprosto bez ostychu. Oběd byl zajímavý – bramborový pokrm, kterému říkali průvodci subzi, se spoustou kurkumy byl vynikající a kupodivu i “maggi” nudle – takové napůl instantní, napůl jimi připravené jídlo. Jen z mouky a vody uplácali hromadu placek čapátí, které pak pekli jednoduše na plotýnce nad ohněm. Taky jsem si zkusila jednu uplácat mezi dlaněmi, a i když jíst se to dalo, tak mi chyběl ten správný grif… Požehnán budiž ten, kdo vymyslel váleček:-) Průvodci dojedli, co zbylo po nás, kupodivu bylo pro všechny dost. Na závěr jsme dostali čaj a na cucání něco, co vypadalo jako tvrdý bonbon, nebo nějaký kořen, chutnalo to jako pendrek a nakonec jsem to analyzovala jako betelový ořech. Indické bratrstvo poklidilo (mytí nádobí proběhlo za pomoci asi půl litru vody na všechno plus každý kus byl odrbán ve zdejší směsi písku a hovínek – asi klasická beduínská metoda, nicméně možná bych ten podklad vybírala pečlivěji…), a usnulo. Přeci jen jsou to pořád Indové a evidentně je nic nevyruší z jejich zaběhnutých rituálů:-) My ostatní jsme ostýchavě žužlali betel (bez ostatních ingrediencí nemá samotný oříšek žádné návykové ani žíravé účinky, aspoň doufám), který vůbec neubýval, takže ho ve výsledku došel každý někam nenápadně vyplivnout, a moc nevěděli, co jako máme dělat.\nKdyž se naši průvodci do růžova vyspinkali, šli sehnat dohromady velbloudy, znova je osedlat a mohli jsme vyrazit dál. Následovala hodina monotónního kolébání, které někoho možná uklidňuje. Pro mě to byl obdiv ke krásnému zvířeti pode mnou, zároveň permanentní snaha nenechat se zkolébat kamsi z 2,5-metrové výšky, a v neposlední řadě obdiv všem ostatním, protože vypadali, jak kdyby se na velbloudech narodili. Zvlášť Petík se rozvaloval v sedle jak maharádža, furt se někam otáčel, nakláněl, fotil… Pak se před námi objevila beduínská vesnice, před níž jsme znova sesedli a odvedli velbloudy k napajedlu. Brzy je ale vystřídaly krávy a my se vydali skrz vesnici. Místní i průvodci se nás nejdřív pokoušeli nalákat do Desert Shopu, ale Švýcaři asi byli podobní škudlilové jako my, a tak o tuto atrakci neměl nikdo zájem. Mnohem víc nás zaujaly domky ve vesnici, některé cihlové, jiné jen uplácané z hlíny. Vzápětí jsme se stali středem pozornosti místních dětí, holčičky žebraly naše skromné šperky a gumičky do vlasů, kluci už jen rupie. Pořídili jsme pár fotek, a pak se všichni rozplývali u kulaté ohrady nad dvěma čerstvými telátky. Vesničanům jsme asi museli připadat jako úplní magoři. Za vesnicí, na malé vyvýšenině, stál hindu chrám, oplocený a s velkou cedulí, že turistům (cizincům i Indům) je zakázáno vstoupit a dokonce i zvenčí fotit. Obešli jsme chrám velkým obloukem podél plotu, znova nasedli na velbloudy a šlapalo se dál.\nPovrch začal pomalu měknout, my se na svých korábech (průvodci všichni 3 na jednom) přehoupli přes dva kopečky a uviděli před sebou vysněnou DUNU:-) Chvíli trvalo se sypkým pískem vyškrábat nahoru, a pak se, k našemu velkému údivu, zastavilo, že tady budeme kempovat. Další asi 2 km, kam se táhly krásné, přesýpavé a nestálé duny, si prý můžeme projít pěšky. Hmmm, takže žádná karavana šinoucí se po okraji duny v záři zapadajícího slunce se konat nebude… Navíc tady strašně foukalo, takže během pár chvil měl člověk písek naprosto všude, a tady máme spát… no… asi pod širákem? Není to činnost, která by nám dělala nějaký problém, ovšem chce to mít správnou výbavu a my tu s sebou neměli vůbec nic. Přímo ve “smlouvě” jsme měli přislíbené matrace a přikrývky, nic jsme řešit neměli, tak jsme neřešili, a teď nám nezbylo, než doufat, že tu rozdíly denní a noční teploty nejsou tak markantní. Asi nás náš předchozí výlet do pouště v Maroku trochu rozmazlil, neboť tam jsme večer dorazili do tábora v oáze a každá dvojice měla svůj dekostan i s postelí, a tak jsme něco podobného čekali i tady. V Indii. Jo, když se to takhle řekne, je jasné, že to je blbost:-)\nPrůvodci odsedlali a vypustili velbloudy, avšak ti dobře věděli, že tu brzy bude bašta i pro ně, tak se moc daleko nevzdalovali. Za chvilku se dočkali a hltavě ryli hlavami v pytlích sena, které je jim evidentně milejší, než čerstvé listí ze stromů a keřů:-) Pak se chlapci pustili do přípravy večeře pro nás a pro sebe, zatímco my 4 jsme nadšeně pobíhali po dunách a snažili se vymyslet a vytvořit co nejkýčovitější fotky. Kde se vzal, tu se vzal, přišel nás z nějaké vesnice zkontrolovat malý klučina, co tu jako hodláme dělat. Nějaký zvláštním kouzlem zacláněl skoro na všech fotkách, které jsme v tu dobu pořídili… to abychom nezapomněli, že jsme v Indii, a v Indii nikdy nejste sami:-)\nSe západem slunce jsme se sesedli okolo ohně a dostali večeři – bramborovo-čočkovou omáčku, rýži a čapátí, všeho do sytosti. S přicházející tmou ustal protivný vítr, ale taky se ochladilo. Náš kroužek se víc semknul kolem ohně, usrkávali jsme čaj a nechávali se unášet Babuovým zpěvem a bubnováním na prázdný kanystr. Trochu zvláštní, taková “po indicku”, ale beduínská atmosféra tam byla…\nRozbil nám jí další pacholek, že prý prochází kolem a veze pití, tak si můžeme něco koupit. Průvodci asi doufali, že nakoupíme pivo a bude se pařit, ovšem k tomu se nikdo neměl a kluk odešel s nepořízenou. Chlápci se následně zvedli, připravili pro všechny spaní (1 deka dospod, 3 deky navrch pro pár) a sami to zalomili opodál, bylo kolem deváté. Nám bylo zdaleka nejlíp u ohně, tak jsme to natahovali, dokud šlo okolo najít nějakého palivo. Švýcaři poseděli s námi, a pak šli někam na dunu kouřit. Petík fotil hvězdy. Já jsem ještě později naháněla v dunách fenka, který se na nás přišel podívat, ale zůstal mi jen jako vzpomínka, na foťák ani kameru jsem ho zachytit nezvládla:-( Kolem 11. jsme to zabalili jako poslední, zachumlali se do dek, hřáli se o sebe, ale moc platné nám to nebylo, noc jsme proklepali a v duchu proklínali mistra Jona z guesthousu, že nemohl kváknout, ať si vezmeme spacák. Petíka navíc proháněla dnešní strava a pořád větral naše doupě…\nJako první zařval v 7 můj budík, pardon, krátce na to vylezli průvodci a jali se vařit snídani. Kolem 8 se rozlehl po duně hurónský křik “Chai, chai! Wake up! Mama guesthouse check-out!”, na což se z dekových doupat vypotácely čtyři rozespalé postavy. Nevím, jak to přežili sousedi, ale nás bolelo v krku a byli jsme dost rozlámaní, trochu nás vzpružil až horký čaj. K snídani jsme dostali hromadu opečených toustů, pár uvařených vajec, indickou marmeládu (aneb chemikova pomsta) a balíček sušenek. Jen co jsme dožvýkali, měli hoši osedlané velbloudy a mohlo se vyrazit na zpáteční cestu. Prvních asi 5 minut ještě dunami, pak už zase stejnou vyprahlou krajinou, jako včera, takže žádná změna a žádný extra dobrodružný zážitek. Možná až na to, že se průvodci dnes rozhodli nám ukázat, zač je toho jízda na velbloudovi loket, a tak jsme si dali celé 3 hodiny v kuse. Navíc některé úseky jsme brali poklusem, což je obzvlášť nepohodlný způsob cestování na velbloudovi. Oni z toho měli srandu. Já jsem jenom s hrůzou sledovala Petíka před sebou, kterému bylo od rána zle a s postupem dne čím dál tím hůř, klepal se zimnicí, na velbloudovi jen tak povlával, měnil barvy mezi rudou, bílou, zelenou a šedivou a vypadal, že každou chvíli omdlí. Švýcaři mi po noci připadali taky trochu přejetí, ale ne tolik, jako my (podezírali jsme je, že dostali víc dek, ale možná se nám to jenom zdálo). Nicméně po 3 hodinách jsme byli všichni maximálně happy, že můžeme sklouznout velbloudům ze zad a už se tam nemuset dnes, nebo nikdy, znovu posadit.\nRozvalili jsme se na dekách, popíjeli vodu z barelu a čekali na oběd, jež byl poslední položkou v našem zaplaceném jídelníčku a v podstatě o stejném složení jako ten včerejší. Nečekaně, protože jsme celý den nezahlédli ani živáčka, se kolem nás začaly objevovat děti, pak i jejich maminky, až nad námi stála asi 15-členná skupina a jenom mlčky zírala. Na pozdrav maximálně přikývli, pár slov prohodili s našimi průvodci, ale jinak vůbec nic, ani nežebrali, jenom prostě stáli a koukali. Husein povídal, že to jsou farmáři, co pracují na okolních zavlažovaných polích, ale normálně žijí kdesi v poušti a bělocha možná v životě neviděli, tak se přišli podívat. Ok, tak se dívejte, když chcete:-) Petík prakticky nejedl, pak se odebral kamsi za křoví trpět a už se nevrátil. My ostatní dostali ještě čaj a banán, ale to už jsem byla jako na trní a pročesávala okolní roští, jestli někde neleží v mdlobách, když ani na volání neodpovídal. Nakonec ho našel jeden z průvodců, kteří už trochu ztráceli nervy, protože pro nás přijel džíp a asi se mu nechtělo čekat. Nebo jim. S partičkou, co jim ani pivo nekoupí… Mátožného Petíka jsme dostali do auta a jeli asi půl hodiny zpátky do města. Když mi líčil svoje dobrodružství, nešlo se nesmát, přestože mi ho bylo hrozně líto… Našel si dobré místo, kryté, za větrem, a když byl uprostřed toho, za čím tam šel, začaly se kolem něj vynořovat obličeje, podobně jako u nás – farmáři se přišli mrknout, co tu ta běloba vyvádí. Kadí? Svíjí se v bolestech? Ignoruje nás, protože na odpor nemá sílu? Hmmm, zajímavé….\nKdyž jsme se vrátili do guesthouse, tak se naštěstí potvrdila platnost jedné noci navíc, ale naneštěstí nás šoupli do betonové kobky s plesnivými stěnami, kde se zase dalo přežít tak jedině v posteli. Tam se okamžitě odebral Petík, naměřil si 39,3°C, dostal prášek a hodně pití, jelikož jeho přebytkem jsme na výpravě zrovna netrpěli, a blouznivě usnul. Nikdy jsem ho neviděla takhle blouznit, skoro se se mnou i bavil, ale přitom o sobě vůbec nevěděl. Řekli jsme si, že tomu dáme ještě zítřek, když jsme dnes nasadili léčbu, a pak bychom případně zamířili za nějakým indickým šarlatánem… Já jsem dočetla knihu, dopsala deník, koupila léčivou colu a donutila mistra Mittu nám zprovoznit slibovanou teplou vodu. Vypadalo to tak, že se v tom chvíli šťoural, pak to nechal dlouho odtékat, přičemž si v tom umyl celé nohy a ruce, aby mě na závěr vítězoslavně zavolal, ať vyzkouším “hot water”. Strčila jsem pod to ruku já a bylo to vlažné… už jsem ho ale chtěla mít z pokoje s nemocným Petíkem pryč, tak jsem to dál neřešila. Na vymytí písku z vlasů to nestačilo, na základní hygienu a spláchnutí prachu cest ano. Neměli jsme sílu jít někam pro jídlo, tak jsme se odhodlali vyzkoušet naší předraženou rooftop restaurant. Objednala jsem Petíkovi černý čaj a k večeři pulav, a následující 1,5 hodiny chodila Mittua pořád urgovat, protože neustále chtěl mít na práci něco jiného, většinou se někde vykecávat. Jídla si dal Petík trochu a vůbec necítil chuť, mně chutnal moc, ale možná to bylo tím hladem…\nVečer Petíkovi klesla teplota, ale v noci zase totálně propotil spacák a lítal na záchod. Já v betonové kobce začínala propadat trudnomyslnosti…\nS Mittuem jsme se domluvili, že v kobce zůstaneme ještě jednu noc, vzal si za to 50 rupek, takže pohoda. Petík zůstal prakticky celý cen v posteli, horečka klesla k max. 37°C, ale byl slabý, zpocený, měl křeče, občas prý viděl rozmazaně. Ráno jsem vyrazila na lov něčeho k jídlu sama, naštěstí s jsem narazila na zelináře, a tak jsme měli aspoň nějaké vitamíny. Přes den jsme se snažili čas trochu využít, já psala a Petík v lepších chvílích zpracovával fotky, jinak pospával. Na večerní lov už jsme vyrazili spolu, aby Petíkovi v betonové kobce nehráblo, ale po chvilce venku toho měl plné kecky, tak jsme si koupili polívku a vzali si ji s sebou do pokoje. Po jídle ale milého muže chytly nějaké neznámé síly, nemohl zabrat (možná po mnoha prospaných hodinách přes den) a jel fotky až skoro do rána. Hroznej pacient!\nVyspávali jsme do 10 a i zbytek dopoledne zůstali v kobce a doháněli resty na webu. Petíkovi výrazně otrnulo, a tak jsme se rozhodli večer vyrazit. V hlavním městě Rajastanu, Jaipuru, se kdyžtak i lékařská pomoc bude asi hledat lépe. Petr s Lenkou, kteří brali severní část Indie od východu na západ, psali, že Jaipur právě opustili, ale my potřebovali jet dál, takže jsme se bohužel minuli. Neva, pokecáme na pivku, až dorazíme někdy zpátky do ČR. Nebo až oni pojedou na příští dovolenou:-)\nBěhem dne jsme se zvládli zabalit, domluvili si uschování batohů po check-outu, a vyrazili v rychlosti kouknout aspoň na pár zajímavostí, Jaisalmer si to rozhodně zaslouží. Hned naproti hotelu stál krásný palác Salim Singh Ki Haveli (Salim Ji Ki Haveli), před nímž si správce každé ráno čistil zuby na ulici, a jehož prohlídku nám doporučoval i Mittu. Vydali jsme se tedy nejdřív tam. Vstupné nás přišlo dohromady na 60 Rp plus 20 Rp za foťák, za kameru chtěli dalších 50, tak to už jsme oželeli. Prohlídka byla ale super, protože chlapík, co nás zkásl, se rovnou ujal role průvodce a celým palácem nás protáhl. Mluvil “angličtinou pro debily”, které jsme i my v pohodě rozuměli, navíc spoustu informací podpořil praktickou ukázkou, a my se tak dozvěděli spoustu zajímavostí ze života v paláci “předsedy vlády” ze 17. a 18. století…\nV té době se město Jaisalmer rozkládalo za branami citadely, všude okolo byla jen poušť. Palác Salim Singh Haveli byl první stavbou, která vyrostla vně, měla původně 9 pater a sahala tedy do výše citadely. Premiér Salim Singh plánoval propojení paláce s pevností mostem, ale za svého života už tyto plány uskutečnit nezvládl. Jaisalmer byl v té době královským městem a maharádžovi přišlo toto jednání jako troufalost, proto stavbu mostu zarazil a přikázal dvě patra paláce zbourat.\nZajímavé byly ale i informace architektonického rázu:\nJelikož v pouštní oblasti nebylo nikdy vody nazbyt, tak se pro stavby nedělal cement, ale jednotlivé části se spojovaly mechanicky. Pískovcové bloky byly opracovávány jako “samičky” a “samci”, aby do sebe zapadaly. Většina sloupků je vyrobena tak, že se jednotlivě kamenné kousky navlékly na kovový prut jako korálky, včetně nějaké špičky, aby tyč nebyla vidět, a celek potom působí jako jednolitý, vytesaný kus.\nMezi některými patry jsou nechané volné prostory, vysoké 1, 1,5 nebo 2 stopy, jež mají hned několik funkcí. Zaprvé sloužily jako součást obrany, neboť kroky případného vetřelce se lépe rozléhaly a nesly k uším obyvatel domu. Za druhé volný prostor sloužil jako izolace a v horké, avšak větrné poušti také jako klimatizace ochlazující vnitřní prostory prouděním vzduchu. Za třetí se občas tyto prostory využívaly ke skladování potravin, kterým svědčilo chladnější a sušší prostředí.\nZ obranných důvodů také měla některá schodiště různě vysoké schody, které by v kombinaci se sníženým stropem zmátly či zastavily rychle útočícího, nebo leknuvšího a prchajícího nepřítele:-)\nPremiér měl rád květiny, ale v poušti žádné nerostly, tak řemeslníci vyrobili mnoho květin kamenných, které se daly volně sundavat a rozmisťovat po paláci jako dekorace.\nBalkony, terasy i fasády byly často zdobené motivem páva, který se často vyskytuje v rajastanské architektuře a symbolizuje stát, vzdělání, krásu a vznešenost. Neméně často, hlavně u vstupních bran a dveří, uvidíte také motiv slona, symbol funkce premiéra, ale také štěstí, radosti a dobrého zdraví.\nNejvyšší patro paláce tvoří maličký Perlový sál, naprosto neskutečně bohatě zdobená místnost, která sloužila premiérovi k rozjímání. Ve třech rozích mu přitom preludovali hudebníci, on seděl v pohodlném sedátku a proti němu se vlnila tanečnice. Uprostřed salónku je malá fontána, do které další služebník pumpoval vodu, ovšem tak, aby se ve fontáně opět recyklovala. Stěny z leštěného pískovce vypadají jako mramorové, navíc bylo každé volné místo obložené perlami a belgickými zrcadly, takže když tu potom poslední služebník zapálil olejovou lampu, muselo to tu vypadat jak na diskotéce:-) Perlový salónek lemují ze všech stran balkonky, na které se dnes z bezpečnostních důvodů vstupovat nesmí, ale zvenčí se návštěvník může pokusit najít rozdíly v 39 zdobených obloucích, které balkony tvoří. Na první pohled jsou stejné, ve skutečnosti tu prý ale žádné dva úplně stejné nejsou.\nNa první venkovní terase jsme se pak dozvěděli něco o recyklaci vody a dámské hygieně… Ženy se koupaly jednou měsíčně, po periodě, tak, že na sebe nanesly říční bahno, tím “odrbaly” špínu a vodou se opláchly. Tato voda se znovu zachytávala a nechávala 2 – 3 dny odstát, aby se bahno usadilo. Pročištěná (ehm) voda se potom používala dál na mytí nádobí, praní prádla, na záchod a na zalévání rostlin. Nic nepřišlo nazmar.\nSpodnější patra paláce nám nabídla exkurzi do dámských pokojů, které byly opět plné zrcadel, třpytivých kachlíků, maleb na zdech a před šatnami vystavených šatů. V dámských pokojích, stejně jako v oficiálním suvenýr shopu se dalo vybrat z hromady zajímavých vychytávek – napodobenin historických předmětů, které se tu opravdu používaly. Základním principem života v pouštním městě byla recyklace, jak už jsme se přesvědčili, a také mnohoúčelovost, o které nás přesvědčil chlápek při prezentaci některých předmětů. Mohli jsme si koupit třeba visaci zámek ve tvaru štíra, který sloužil zároveň jako klepadlo a zároveň měl odstrašit nepřítele (štír je jedovatý = nesahat). Chrastítko + razítko + odrbávátko bahna pro ženy (taky vás zaráží, že nebyla vůbec řeč o pánské hygieně?) + zvukové varování, že se žena na střeše myje, aby tam nikdo nelezl. Mnohokomorové skříňky na šminky/tabák/koření. Nejvíc se snažil prodat vonné oleje, od 400 Rp za 5 ml, ovšem vše vyráběné podle původních receptur a postupů a opravdu nádherně voňavé. Mně se strašně líbily duté kovové sošky zvířat (slon, želva, velbloud, ad.), které mohly sloužit buď jako olejová lampička, anebo se nacpaly něčím jako vata, co se napustilo vonným olejem, a nechaly se stát v okně na průvanu, aby tak krásnou vůní prosytily celou místnost. V tu chvíli mi to rozpočet a váhová omezení nedovolily, ale jestli se sem někdy vrátím, tak tohle si rozhodně odvezu:-)\nPo náročné, ale neskutečně obohacující prohlídce paláce stoupáme ještě statečně do útrob pevnosti, kterou tvoří úzké uličky mezi samostatnými paláci a domy, velká část je čistě turistická – hotely, restaurace, oblečení, suvenýry. Z hradeb, od děl máme před sebou Jaisalmer jako na dlani a zjišťujeme, že jsme ho viděli fakt jenom úplně nepatrný kousek. No, tak snad někdy příště:-) V podvečer se ještě couráme uličkami citadely mimo turistický ruch, hradby jsou totiž tak rozlehlé, že se tu normálně bydlí, je to jen jedna ze čtvrtí města. Bosé děti tu pobíhají po ulicích, dospělí nechávají před domy volně courat krávy, které hledají něco k snědku, na všechno dohlížejí bůžci z malých svatyní, rozesetých náhodně mezi domy. Trochu litujeme, že nám dochází čas, i tady by se dalo hodiny jen tak bloumat, nasávat atmosféru a fotit celkem ochotné lidi.\nPo cestě zpět z pevnosti si jdeme ulovit večeři, abychom při nočním přejezdu neumřeli hlady. Dáváme si masala dosu, a pak objednávám u polívkáře zeleninovou a houbovou, dostáváme zeleninovou a rajčatovou jako vždy:-) No, aspoň nemusíme platit víc… Petík i tak měl co dělat, aby to jeho tělo zpracovalo, a úplně bez problémů to nebylo. V hotelu jsme sebrali bágly, zapsali se do knihy hostů, rozloučili se s Mittuem, přičemž jsme obdrželi jejich nepálskou adresu, kdybychom měli cestu, a vypravili se na vlakové nádraží. Bylo asi 9, už tma a ulice neskutečně zasr…. od krav. Na hlavní ulici pod centrem jsme byli svědky zřejmě dost častého typu nehody, kdy mladý motorkář nedával pozor, jel moc rychle a napálil to do krávy, co si to štrádovala přes ulici, jak kdyby se nechumelilo. Kluk se sesbíral, kráva zůstala stát, takže se snad nikomu nic nestalo. Došli jsme v klidu na nádraží a zjistili, že náš vyhlédnutý vlak jaksi nejede, nejbližší spoj naším směrem v 1:20 ráno. Koupili jsme si lístky a i když to vypadalo trochu jako bezdomovecké doupě, nacpali jsme se do čekárny, bylo tam teplo. Takováhle místa jsou vždycky perfektní pro sociální studie, nebo-li očumování lidí:-) Uprostřed místnosti třeba ležela mrtvola. No dobře, tak asi ne, ale podestláno to mělo novinami, přes sebe přehozený sarong ani se to nehnulo:-) Kdo zvládl ukořistit nejlepší místa, seděl okolo zásuvek, nabíjel a čuměl do mobilu. V tom už asi dnes nenajdete výjimku nikde na světě… Přímo naproti nám byly záchody, každý, kdo tam šel, pod drobnohledem, a tak nás pobavil chlapík, který přišel k jinému, co právě tuto místnost opustil, a bez ostychu ho zul z bot, aby si taky mohl dojít na záchod:-)\nKdyž měl vlak kolem 11. přijet, viděli jsme na kolejích Bihaur Express, který by měl v Jaipuru taky skončit, tak jsme se do něj nakýblovali, já nahoru, Petík strávil většinu noci dole a odbíháním na záchod. Pár minut po nástupu do vlaku už u nás byl čmoud, odkud že jsme a jestli se s náma muže vyfotit. Ti lidi fakt nejsou normální:-) Pak se vlak začal dost rychle plnit s tím, že všichni hned zabírali místa, rozvalovali se, kde to šlo a usínali. Zanedlouho celý vlak chrápal, a to doslova, takže chvilka ticha nastala vždy při rozjíždění vlaku ze stanice, když cuknul a všechny dřevorubce na chvíli probral. Někdy v 5 ráno jsme se vzbudili v Bihauru, v poloprázdném vlaku, ověřili si, že pokračuje do Jaipuru a přesunuli se dolů, na lavice, kde jsme to zařízli až do 10.\nPokojík v Jodhpuru byl sice malý, ale hezky zdobený (v tradičním modrém době) a poskytl výbornou pozorovatelnu pro dění o svátku Holi.\nPověstné indické cestování na střechách vlaků jsme neviděli, zato autobusy byly vždy obsypané ze všech stran.\nPříjezd do Jaisalmeru\nPouštní město Jaisalmer vyrostlo kolem mohutné pevnosti.\nPevnost je večer nasvícená a vtahuje do atmosféry středověkého pouštního města.\nPouštní krajina tvoří převážnou část Rajastanu a město Jaisalmer je jí doslova obklopené.\nNasedání na velblouda 1\nNejen divná chůze, ale i špatná výška dělají z tohoto zvířete nepříliš pohodlný dopravní prostředek:-)\nNasedání na velblouda 2\nAnča je v sedle, nemá se čeho chytit a velbloud se brzy zvedne pohybem rozkládacího jeřábu...\nVodní nádrž má každá vesnička, v suché krajině je hospodaření s vodou základem přežití.\nAhoj, já jsem Ferda.\nV okolí Jaisalmeru jsou v poušti jakoby rozházené malé vesničky, vždy jen o několika domech, s napajedlem a žijící hlavně z chovu zvířat (a prodávání zboží turistům).\nNaši indičtí průvodci nám připravovali i jídlo, zde konkrétně dost vychytané "plácání" placek čapátí.\nČapátí na divoko\nPlacky z celozrnné mouky a vody se jen uplácají a šup s nimi na rozpálenou plotýnku.\nKdyž se do toho cpe amatér...\nAnča si taky zkusila uplácat vlastní čapátí, ale chtělo by to víc cviku.\nOběd je hotov\nBramborové kari, "maggi" nudle a čapátí, co hrdlo ráčí. Syté a dobré.\nS hygienou už to bylo horší - všechno nádobí se umylo asi tak jedním litrem vody, a poté vycídilo pískem. Akorát že písek všude okolo nás byl plný velbloudího a kozího trusu:-)\nFerda poslušně čeká\nBěhem oběda byly velbloudi odsedláni a propuštěni, ale pak zase hezky nástup do šichty.\nTak pojď, Ferdo, necourej se.\nPřes vesnice jsme si velbloudy vodili za šňůru...\nPauza pro osvěžení\nTen den jsme napájeli velboudy už podruhé, tak ať mi někdo nevykládá, že vydrží bůhví jak dlouho bez vody:-)\nU napajedla je vždycky živo, takové společenské místo:-)\nCo bys ráda holčičko?\nTvojí gumičku a korálky, jsem přece indická parádnice.\nV další vesnici se na nás přišlo podívat několik dětí.\nDomek v pouštní vesnici\nVše zásadně z přírodních materiálů, domky pro lidi i chlívky pro zvířata.\nV pouštní vesnici\nTady už si lidé pro sebe staví z cihel, z bláta uplácané domky jsou pro zvířátka.\nŽivot obyvatel pouštních vesnic je poklidný, většinu času posedávají někde ve stínu, schovaní před úmorným sluncem.\nPrávě přivezli spoustu dříví, nejspíš na střechy nových domků.\nVe vesničce chovali hlavně krávy, které se chodily pást suchou trávou po okolí.\nI stádo koz odkudsi vyběhlo směrem z vesnice pryč, naštěstí naši velbloudi se nikam běžet nechystali.\nMužští obyvatelé vesnice si schovávali hlavu do typického turbanu. Není divu, tady je nebezpečí úpalu na denním pořádku.\nJe to na cestě...\nNastávající maminka z pouštní vesnice, také oblečená po "rajastansku".\nUpeč třeba chleba, postav třeba zeď...\nV Indii (nejen v poušti) se do denních prací zapojují děti stejně jako dospělí.\nNaštěstí se takhle křenila kvůli sluníčku, ne na nás...\nA je to tu zase - donutit velblouda se poskládat do sedu a nějak se z něj bezpečně sesunout:-)\nPozdrav z dun\nNa duny jsme byli volně vypuštěni před tím, než jsme si v nich na noc ustlali...\nPozdní slunce dodalo dunám nádherně zlatý odstín...\nPoušť v noci\nNeskutečně hvězdnatá obloha nám nedala spát do pozdních hodin.\nNocleh v poušti byl ... po indicku:-) Dost chladný a nijak zvlášť pohodlný.\nTady strávili noc naši švýcarští spolucestovatelé.\nDalší vesnička na trase\nKravský trus se rozhodně nevyhazuje...!\nTak Ferdové, do dna!\nZastávka u napajedla nechyběla ani další den.\nPři obědě se na nás přišli podívat farmáři z okolních oáz. Nic neříkali, nic nedělali, jenom koukali. Pořád.\nPo návratu z pouště jsme měli slíbenou ještě jednu noc zadarmo v původním hostelu, ovšem v jiném pokoji...\nNáš hostel Jon´s Guesthouse měl docela příjemnou terasu s posezením a parádním výhledem (i když to tak na první pohled nevypadá).\nNaproti přes ulici\nNaproti našemu hostelu stál nádherný palác Salim Singh Ki Haveli.\nPalác Salim Singh Ki Haveli\nNeskutečně zdobený balkon je jedním ze skvostů paláce někdejšího vezíra.\nStavba je velmi členitá...\nDekorativní květy - jelikož v poušti nerostly žádné živé, byl palác zdoben kamennými květy, které se daly odnímat a libovolně rozmisťovat.\nNa maltu by byla potřeba voda, té je v poušti nedostatek, a tak si stavitelé paláce museli poradit pomocí hřebů, klínů a "puzzle" stavby, kdy do sebe jednotlivé bloky zapadají.\nKameníci odvedli při stavbě paláce neuvěřitelnou práci...\nJaisalmerská pevnost na dosah\nVezír chtěl spojit palác s pevností mostem, ovšem maharádža byl proti, most zakázal a poručil zbourat dvě patra paláce, aby nesahal stejně vysoko jako pevnost.\nDekorace na oknech a balkonech vypadají jako krajky, ale všechno je stále kámen.\nSkládačka - na první pohled pěkný sloupek - každá část je ale vyrobena zvlášť a "navlečena" na železný prut jako korálek.\nOlejových lamp a jiných vychytávek byly palác plný, něco jako dekorae, ale většina prodejná jako suvenýr.\nMaskovaná šperkovnice, nebo kořenka, případně schovka na tabák...\nPo vytažení šroubku se krásně otevře a odhalí skrytý obsah.\nKlepadlo + visací zámek ve tvaru škorpióna, jedovatého tvora, mělo odradit nepřátele od vstupu do domu.\nVýběr suvenýrů, nádherně řemeslně zpracovaných vychytávek ze života v suché poušti.\nVýhled z nejvyššího balkonu k pevnosti.\nVstup do paláce chrání slon, ztělesnění síly, moci a instituce samotného vezíra.\nAhoj, co dnes máte k obědu?\nZvědavá kráva v ulicích Jaisalmeru.\nPaláce uvnitř pevnosti jsou dnes přeměněny většinou na hotely, nebo v nich i bydlí místní - zkrátka město ve městě.\nZa první branou se rozkládá malé tržiště plné barevných suvenýrů, oblečení a vyšívaných látek.\nV jaisalmerské pevnosti\nBran nás čeká hned několik, než se dostaneme do horní části pevnosti s obytnými domy.\nUvnitř pevnosti všechno vypadá jako paláce nebo chrámy, takže těžko rozeznat, co tak opravdu slouží a kde bydlí normální lidé:-)\nDekorace domů v pevnosti berou dech.\nDěla pochází z doby, kdy se celý Jaisalmer vešel do prostoru pevnosti.\nVýhled na Jaisalmer\nUprostřed je vidět zdobený balkon paláce Salim Singh Ki Haveli...\nCo je barevné, to je dobré:-)\nNejspíš se bude jednat o pozůstatek z oslav Holi...\nVečeře se chystá...\nPod pevností měl malý stánek chlapík, co připravoval výborné masala dosy i jiné placky.\nTotal distance: 326.22 km\nAverage speed: 23.88 km/h\nTotal time: 12:12:04\nDownload file: 10294.gpx\n...do světa Indie jídlo kontakt s místními palác poušť prohlídka města Rajastan turistická atrakce velbloudi zdravotní potíže


Zlato v kosmetice | Hristina - přírodní kosmetika\nV pečujících přípravcích se zlato může vyskytovat převážně ve dvou formách a to v podobě koloidního zlata tzn. rozptýlení malých částic zlata v tekutině, jak je tomu u naší čistě přírodní kosmetiky Hristina, nebo ve formě mikroprášku. Tyto malé mikročástečky zlata mají unikátní účinky a to zejména z hlediska regenerace pleti, navrácení pleti svěžesti a pružnosti a dokonce podporují přenos molekul kyslíku přímo do pokožky. V neposlední řadě působí mikročástečky zlata společně s antioxidanty proti předčasnému stárnutí pokožky a podporují mikrocirkulaci krve, čímž významně bojují proti vzniku vrásek. Pravidelným používáním těchto přípravků získá pleť vláčnost, pružnost a bude zdravě rozzářená.\nNaše čistě přírodní kosmetika Hristina má pro vás celou pečující řadu kosmetických výrobků s obsahem zlatých částic, ze které si určitě vyberete svoje favority. Jako skvělý základ vám doporučujeme denní a noční krém, které se plně doplňují a zajistí vám kvalitní péči po dobu celých 24 hodin. Pro řádnou starostlivost o oční okolí doporučujeme oční krém, a jako nadstandardní péči, když se chcete hýčkat, doporučujeme přírodní anti-age preventivní obličejové sérum společně s přírodní maskou a peelingem s obsahem zlata.\nVěříme, že si naši kosmetiku se zlatem zamilujete a následně sáhnete i po tělové péči, kde se necháte hýčkat ve sprše prostřednictvím sprchových gelů a následnou hydratací tělovými mléky s obsahem zlatých částic.


Pavouci v domácnosti: Nezabíjejte je, stejně se jich… | iReceptář.cz\nPavouci se lidem pokud mohou, většinou vyhýbají. Jen málokdo touží mít pavouky doma. Mnozí z nás při kontaktu s nimi začnou buď křičet, nebo lehce panikařit, a to hlavně v případě, když se dají do pohybu nebo se během okamžiku někam ztratí. V domácnostech tak nejsou vítanými hosty. Zkuste je nezabíjet, i když je to pro vás těžké. Proč? Jsou důležitou součástí přírody a ekosystému naších domácností.\nVyhodit pavouka znamená většinou jeho smrt\nNěkteré druhy pavouků jsou synantropní, což znamená, že jejich přirozené životní prostředí je vždy v blízkosti člověka. Ať už je to v našich domech, sklepech či kůlnách, kde si spřádají své sítě ochráněné před povětrnostními podmínkami. Jestliže doma najdete pavouka, pro kterého je život poblíž lidí přirozený, a rozhodnete se ho vyhodit zpátky do přírody, je to skoro stejné, jako byste ho zabili. Většina pavouků, kteří se vyskytnou u vás doma, se tam totiž i vylíhla, takže nejsou na život venku v přírodě dostatečně připraveni a brzy uhynou. Pokud chcete tomuto osminohému tvorovi skutečně pomoci, a zároveň si ho nenechat doma, odneste jej někam, kde vám nebude překážet. Vhodným místem může být třeba zmiňovaný sklep.\nNebojte se jejich jedu\nPřestože je většina pavouků žijících na území naší republiky jedovatá, nemusíte se jich bát. Jed většinou slouží k obraně či usmrcení jejich kořisti a pro člověka je příliš slabý, než aby mu ublížil. Zdejší pavouci mají dokonce tak malé chelicery, že nejsou schopné prokousnout lidskou kůži. Kromě zápřednice jedovaté, která nežije v našich domácnostech, ale v přírodě.\nNemějte strach, že je ve spánku sníte\nJestliže najdete pavouka večer v ložnici, neděste se, že by vám během spánku vlezl do úst či do ucha. Jsou to pouhé mýty. Pavouci nechtějí jít své smrti naproti. Buď ho ještě doneste do jiné místnosti, nebo když to dokážete, běžte v klidu spát a přemístěte ho až ráno. Nebojte se, neublíží vám.\nZbaví vás nechtěného hmyzu\nKladem pavouků doma je, že se živí hmyzem, protože jsou dravci. Jejich sítě vám mohou pomoci s nežádoucím hmyzem, jako jsou malé mušky či komáři. Některé druhy, jako například třesavka, se živí rybenkami, které při přemnožení mohou napadat nejen potraviny, ale i papírové věci. Jestliže nemáte v oblibě chemikálie a pavouci vám nevadí, nechte si je doma a poslouží vám jako přírodní insekticid.\nŽízeň jim někdy vezme život\nPavouci potřebují ke svému životu vodu a v našich domovech ji nemají moc dostupnou. Proto je často najdeme ve vanách nebo umyvadlech. Mnohokrát je to pro ně osudné, většina z nás je spláchne a snadno se tak žíznivého pavouka zbaví.\nPavouci potřebují ke svému životu vodu. Zdroj: clkraus/shutterstock.com\nMáte z nich paniku a chcete se jich zbavit?\nBránit se můžete různými způsoby. Nikdy však nepočítejte se stoprocentní úspěšností. Vyzkoušejte třeba květníky s mátou, protože její vůně pavouky většinou odradí. Pomoci mohou i sítě proti hmyzu umístěné v oknech a balkonových dveřích. Účinné jsou i přírodní spreje, které si zvládnete doma připravit sami.\nVyrobte si směs buď z vody a octa, nebo z oleje a máty. Pak stačí jen postříkat okenní rámy i parapety. V obchodě jsou snadno dostupné i elektrické plašičky, které zaručují, že se k vašemu bytu hmyz ani pavouci nepřiblíží. Bohužel mají malé pole účinnosti, proto si jich musíte pořídit více kusů.\nZdroje: www.theconversation.com, www.stars24.cz


6 druhů nářadí, do kterých se vyplatí investovat - ProChlapy.czProChlapy.cz - Mužský on-line magazín\n6 druhů nářadí, do kterých se vyplatí investovat\nNejsem tak bohatý, abych si mohl kupovat drahé věci – úsloví, které při nákupu nářadí platí dvojnásob. Kromě toho, že levné nářadí přežije maximálně pár použití, může způsobit ošklivá zranění. Přečtěte si, na čem se rozhodně nevyplatí šetřit.\nNejběžnější ruční nářadí – šroubováky – budete v domácnosti používat dnes a denně. V kuchyni bude potřeba dotáhnout úchyt na dvířkách, v koupelně se uvolní klika a v jídelně spadne polička. S levnými šroubováky, které snadno podlehnou opotřebení, zvládnete se štěstím opravit kuchyňská dvířka a kliku u dveří. Kvůli spadlé poličce už ale poběžíte do obchodu. Zainvestujte raději do kvalitní sady, která vám vydrží roky.\nPodobně nepostradatelný nástroj jako šroubovák jsou kombinované kleště, lidově zvané jako kombinačky. V domácnosti se hodí na vytahování hmoždinek ze zdi, štípání kabelů nebo tvarování drátů. S kvalitními kombinačkami zvládnete jakoukoliv práci levou zadní. Díky ergonomickému tvaru padnou do ruky jako ulité a kvalitní nerezový materiál zajistí, že vám při správné údržbě budou sloužit klidně do smrti.\n3. Ráčnové klíče\nUtahování a povolování není doménou jen šroubováků. Mnohdy je výhodnější sáhnout po ráčnovém klíči.\nPrací s kvalitní sadou ráčnových klíčů můžete ušetřit čas i úsilí. Díky menšímu chodu klíčů stačí k povolení nebo utažení šroubu menší odklon. Práce se tak zrychlí a především v těžce přístupných místech usnadní.\nHřebíkem nevyřešíte všechno. Občas je zkrátka potřeba vyvrtat pořádnou díru. S nekvalitním vybavením vám ale hrozí, že pověsíte dva obrazy a vrtáky odejdou do důchodu. Protože v obchodě najdete celou řadu různých druhů vrtáků, s výběrem toho správného si nechte poradit od odborníka.\nTechnologie jdou kupředu a s nimi i nejmodernější kutilské vymoženosti. Kvalitní aku vrtačka dnes hravě nahradí tu klasickou do zásuvky. Navíc zvládne příklepy a maximální utahovací moment těch nejlepších dokáže překonat i 100 Nm.\n6. Sika kleště\nUtahování povolených kohoutků je v domácnosti nekonečný příběh. Stejně jako na výše zmíněném ručním nářadí ani na sika kleštích se nevyplatí šetřit. Nejen že laciné kleště neodvedou tak dobrou práci, ale kvůli nekvalitní konstrukci vám mohou scvaknout ruku, a způsobit tak nepříjemný úraz.


West Highland Way - trek skotskou vysočinou | Rádi cestujeme | nejen levné letenky, ubytování, zimní pobyty\nNa West Highland Way, asi nejznámější trek ve Skotsku, jsme se vypravili letos v létě po předchozí úvaze, jak si nejlépe užít skotskou vysočinu a prozkoumat místní přírodu a i obyvatelstvo. A s jistotou můžu říct , že obojí nejlépe poznáte právě na treku. Zde je pár základních informací a postřehů k treku.\nWest Higland Way je 154 km dlouhý trek směřující na sever od Glasgow do Fort Williamu (dá se jít samozřejmě i obráceně). Trek začíná na okraji Glasgow v místě zvaném Milngavie (čte se Mólgáj - pro případ, že si budete kupovat jízdenky :-) a dostanete se sem pohodlně vlakem z centra Glasgow. Cesta stojí okolo 3 liber a trvá 30 minut. Toto je poslední cesta vlakem před trekem, od této chvíle už to bude jen na vašich nohách, zádech (pro případ, že jdete se stany) a hlavě.\nV Milngavie určitě navštivte informační centrum a kupte si mapu a repelent - 2 nezásadnější věci na West Highland Way! Potom už můžete nastoupit na cestu, která podle vaší zdatnosti zabere 5 - 8 dní. Půjdete kolem obrovského Loch Lomond, a poté již vystoupáte na úbočí a vrcholky pohádkové Skotské vysočiny, kde setrváte až do konce treku.\nMapa West Higland Way se zobrazenými městečky s kempy. Rozdělení denních etap je vhodné dělat právě podle kempů a doplňování zásob.\nNejvhodnějším obdobím bude léto. Je tepleji a tak často neprší. Nicméně během teplejšího července a srpna je vyšší výskyt mušek (velice otravné midges), zvláště na březích jezera Loch Lomond. Tyto mušky dokáží pěkně znepříjemnit život. Dobrý repelent není od věci. Nejdoporučovanější období pro trek je květen, červen nebo začátek září. V tuto dobu je na cestě i méně turistů, a pokud hledáte při svých toulkách samotu, bude pro vás toto období ideálnější. A hlavně, mušek už není tolik!\nCo nesmí chybět ve vašem baťohu? Záleží na tom, jestli hodláte spát ve stanu a nést si vše potřebné na zádech nebo budete nocovat v hotelech, chatkách či ubytovnách. Pokud plánujete nocování v některém z ubytovacích zařízení, tak je velmi doporučované zarezervovat si nocleh, co nejdříve. Z vlastní zkušenosti vím, že shánět ubytování na poslední chvíli, či dokonce už po cestě, je úkol téměř nemožný. Pokud budete stanovat, tak výrazně doporučuji nešetřit na kvalitě stanu. I dobře vypadající stan může v horských podmínkách se silným větrem a vytrvalým deštěm vypovědět službu. Proto doporučuji mít to na paměti a stan si raději předem vyzkoušet. Dostatek všech nepromokavých věcí je asi samozřejmostí, vyplatí se mít s sebou i jedny boty na přezutí a dostatek novin na vycpání mokrých bot. Dále už se vybavte podle svých možností a myslete při tom na to, že celou dobu budete mít na zádech vše, co jste si zabalili.\nCo se týká jídla a pití, tak záleží čistě na vás. Když si s sebou nic nevezmete, tak hlady určitě neumřete, ale počítejte, že polévka stojí kolem 4 - 6 liber, velká láhev vody 2 - 3 libry. Pokud si ponesete pití i zásoby s sebou, tak s vodou mít starosti nebudete. Po cestě je co 20 km nějaké menší městečko či kemp, kde můžete vodu bez problému doplnit. V kempech bývají kohouty s pitnou vodou, a když požádáte, určitě si budete moc doplnit zásoby. Někdo pil i vodu z místních potůčků, ale osobně bych doporučovala obezřetnost, protože je zde velké množství pastvin s ovcemi a nevíte, kudy na pohled průzračně čistá bystřina protéká. Můžete s sebou samozřejmě mít nějakou desinfekci do vody či filtraci, pak si myslím, že se voda v přírodě pít dá a nehrozí žádné riziko.\nDále mějte základní KPZ (krabičku poslední záchrany) s šitíčkem, léky, základní lékárničkou, baterkou, zapalovačem a vybavením pro malé opravy stanu (někdy i izolepa udělá divy).\nCo když se stane něco nepředvídatelného?\nCestou na treku vás může potkat řada nepředvídatelných situací, od zranění až po zničení stanu. Je dobré vše brát s nadhledem. Ve Skotsku jsou milí lidé i ostatní turisté jsou ochotní pomoci z tísňové situace. Je samozřejmě dobré nespoléhat na to, že bude někdo po ruce a mít nějaké základní vybavení pro případy nouze. To se týká zejména výše zmíněné lékárničky a věcí na opravu stanu. Co však dělat, když už se nic dělat nedá? Pokud vám nestačí na zvládnutí situace vlastní síly a trek musíte přerušit, nic se neděje. V blízkosti stezky vede silnice, kde jezdí autobusy na trase Fort William - Glasgow. Další možností transportu je vlak nebo autostop.\nPořiďte si také průvodce s telefonními čísly na různá ubytovací zařízení v okolí pro případ, že se něco stane s vaším stanem či promoknete. Udržovat se pokud možno v suchu je zde zcela zásadní. Mokré puchýřovité nohy toho moc neujdou a nastydnout ve Skotsku i v létě není zdaleka nemožné. K tomu se váže ještě rada ohledně oblečení. Doporučuji mít nějakou spodní vrstvu z funkčního prádla, které odsává pot, abyste neměli na sobě mokré tričko. Paradoxně i v létě tak můžete prostydnout, protože průměrné teploty na Skotské vysočině se pohybují okolo 15°C.\nK obecným radám a postřehům k tomuto skvělému treku to je asi vše. Časem přibydou články z jednotlivých etap, tak doufám, že tam najdete cenné informace. Tak hodně zdaru na jednom z nejkrásnějších míst světa :-).\nPrvní den na West Higland Way – pořádné sousto hned na začátku\nVložil/a: Daniel Česák 12.11.2015


Lidé porušují vládní nařízení. Pijí v barech, chodí bez roušky - CNN Prima NEWS\nPrvní případ zaznamenali policisté v pátek 23. října v noci, kdy šli policisté spolu s městskými strážníky zkontrolovat provozovnu v Břeclavi. Na výzvu, aby její návštěvníci nebo provozovatelé otevřeli, nikdo nereagoval. „Do provozovny jsme tak museli násilně vstoupit," uvedl mluvčí policie Pavel Šváb s tím, že uvnitř rozhodně nebylo vše v pořádku.\n„Deset lidí porušilo zákaz volného pohybu osob. Na místě jsme dále zjistili nelegální provoz výherních automatů a jedna žena u sebe měla sušenou rostlinnou drť (detekována přítomnost THC),“ doplnil Šváb.\nV pondělí kolem desáté hodiny večer vyjížděli policisté ke špatně zaparkovanému vozidlu. Po cestě si ale všimli, jak z nedalekého baru vycházejí dva lidé. „Dveře byly uzavřené a na zvonění až po několika minutách zareagovala obsluha, která tvrdila, že uvnitř nikdo není a že provozovnu pouze hlídá,“ vysvětloval policejní mluvčí.\nPolicisté ale za okamžik zjistili, že se před nimi snažily schovat dvě ženy. Od nich se poté dozvěděli, že je bar běžně otevřený a obsluha pomocí kamery nad dveřmi kontroluje, koho pustí dovnitř. „Provozovatel baru tak bude mít ve správním řízení co vysvětlovat a hrozí mu vysoká sankce,“ dodal Šváb. Celkem od 22. do 27. října řešili policisté přes 200 přestupků v souvislosti s porušením vládních opatření.\nProhřešků v Praze bylo více než normálně\nI v Praze museli policisté řešit porušení vládních nařízení. Za úterý 27. října jich bylo i mírně více, než je běžné. Vyplývá to z vyjádření pražského policejního mluvčího Jana Rybanského.\nOd půlnoci na středu platí zákaz nočního vycházení, kdy lidé nesmí od 21:00 do 04:59 vycházet ze svých domovů, pokud nejdou do nebo z práce, k lékaři nebo venčit psa, a to maximálně do vzdálenosti 500 metrů od místa bydliště. Podle Rybanského ale policie nevede zvláštní statistiky o nově vyhlášených nařízeních, a tak jsou do prohřešků zahrnuty například i nedodržená nařízení o rouškách.\n„Za 24 hodin do středečních 5:30 pražská policie eviduje 30 prohřešků, za které uložila pokuty nebo je předala do správního řízení. Kontrol, ať už namátkových, nebo na oznámení, provedla 1 200,“ sdělil Rybanský. Průměrný počet kontrol dodržování vládních opatření za den se přitom pohybuje kolem tisíce a k pokutě nebo správnímu řízení dospěje zhruba jedno procento z nich.\nBrzy ráno a večer po 21:00 jsou podle nového vládního opatření povoleny jen cesty za prací, neodkladné cesty kvůli ochraně života, zdraví a majetku nebo venčení psa do půl kilometru od bydliště.\nLidé musejí případně prokázat, proč z domova vyrazili. Doklad bude možné předložit i zpětně. Z vládních omezení policie kontroluje také povinnost nošení roušek a zákaz shlukování, podle něhož mohou být spolu na veřejnosti nejvýše dva lidé, kteří nesdílejí domácnost.\npokuta roušky provozovny přestupek bar policie vládní nařízení porušení nařízení


Dotyk - LeasePlanGo ‒ ideální cesta k operativnímu leasingu pro podnikatele a malé firmy\nLeasePlanGo ‒ ideální cesta k operativnímu leasingu pro podnikatele a malé firmy\n29. srpen 2018 četba na 3 minuty\nFoto: LeasePlan Česká republika, s.r.o.\nHlavně živnostníci a menší podniky si pořizují auta na operativní leasing pomocí e-shopu LeasePlan Go.\nSpolečnost LeasePlan jej provozuje čtyři roky. Za tu dobu si jeho prostřednictvím vybraly vůz tisíce uživatelů. „Zájem je veliký. Podařilo se nám oslovit zákaznickou skupinu, která předtím stála trošku stranou pozornosti leasingových firem,“ říká Martin Brix, generální ředitel české pobočky LeasePlanu, světového lídra v oblasti správy podnikových autoparků.\nNejvětší výhodou LeasePlan Go je jeho jednoduchost ‒ na přehledném a uživatelsky komfortním webu si zákazník může vybrat konkrétní vůz i balíčky doprovodných služeb, které zahrnují pojištění auta a jeho předepsaný servis, sezonní pneumatiky, dálniční známku, vystavení palivové karty, non-stop asistenční službu a podobně. Zároveň si na webu zvolí délku pronájmu i předpokládaný počet najetých kilometrů. Pak už jenom stačí přiložit naskenované dokumenty potřebné ke schválení smlouvy.\nCílem je, aby zájemci mohli auto využívat co nejrychleji. LeasePlan proto nabízí skladová vozidla připravená k okamžitému odběru u osvědčených dealerů. „Klienti si můžou převzít skladový automobil do několika dní od zaslání objednávky,“ doplňuje Marin Brix. V nabídce jsou přitom všechny značky a modely, které jsou významněji zastoupeny na našich silnicích. Zákazníci si ale mohou zadat i vůz do výroby.\nLeasePlan Go je vhodný pro subjekty s jednotkami vozidel. Za pronájem vozu a sjednané služby platí pravidelné měsíční splátky, které jsou garantovány po celou dobu leasingu, tedy dva až pět let. Tím, že v podstatě všechny náklady rozloží do pravidelných splátek, firma eliminuje jednorázové výdaje, které jinak každé auto vyžaduje.\nVozy i služby jsou navíc nabízeny za zvýhodněných podmínek. LeasePlan Go si tak ponechává jeden ze základních atributů operativního leasingu, kterým jsou atraktivní ceny vozů, ale i následného servisu, pojištění a tak dále. „K tomu je třeba připočíst úsporu času, kterou každému podnikateli přechod na operativní leasing přinese. Veškeré problémy a povinnosti spojené s vozy totiž za něj vyřešíme my, a on se tak může věnovat své práci,“ konstatuje Martin Brix.\nPo uplynutí sjednaného období uživatel vrátí vůz leasingové společnosti a může si obratem pronajmout nový. Díky tomu jezdí neustále v bezpečném, novém a moderním vozidle. To má pozitivní vliv i na jeho podnikatelskou image. Dnes už opravdu není nutné jezdit za zákazníky v letitých prolezlých ojetinách.\nPodrobnou nabídku vozidel najdete na: www.leaseplango.cz\nZdroj: LeasePlan Česká republika, s.r.o.


Hotel Constance Belle Mare Plage, recenze hotelu, dovolená a zájezdy do tohoto hotelu na Invia.cz\nDovolená a zájezdy do hotelu Constance Belle Mare Plage - Poste de Flacq - PROD - W20\nNavigace: Invia.cz First Minute Mauricius Belle Mare Constance Belle Mare Plage 19.10. - 26.10.2019\n9,5 Fantastické „Hotel, služby, stravování, zahrady, bazény, pláž i moře byly naprosto perfektní. Personál v hotelu byl...“\nKonečná cena za osobu od: Spočítat cenu pro skupinu 103 647 Kč\nKonečná cena za osobu od: 103 647 Kč 131 027 Kč\nČíslo termínu: 181 332 173\nna východním pobřeží. Transfer z letiště asi 1 hodinu.\npřímo na písečné pláži Belle Mare, asi 2 km dlouhé. Lehátka, slunečníky a plážové osušky v ceně.\nRenovovaný v létě roku 2016, hotel má 278 pokojů, apartmánů a vil. Hlavní hostina, několik restaurací a la carte, dvě restaurace na pláži, 6 barů a obchodů jsou k dispozici hostům. Venku jsou 4 bazény se sluneční terasou, lehátky a slunečníky. www.bellemareplage.com.\nSe dvěma nebo třemi jídly: snídaně formou bufetu, večerní bufet nebo večeře formou menu. Večeře v tematických restauracích za příplatek. Oběd formou bufetu nebo výběru menu.\ntři jídla. Čaj / káva a palačinky, vybrané alkoholické nápoje a nealkoholické nápoje během otevírací doby barů a restaurací (včetně seznamu dovážených vín, koktejlů, šampaňského a vodky). Každý den v místnosti velká láhev vody. Mini bar (denně vyplněný).\nPokoje typu Prestige (A1-3A): v hlavní budově; 45 m2, s posezením, minibarem, klimatizací, příslušenstvím pro přípravu čaje a kávy, trezorem, satelitní TV, telefonem, vanou, sprchou, WC, vysoušečem vlasů, balkonem nebo terasou na straně moře. Prestižní plážové pokoje (A1-, 3F): cca 45 m2 Junior apartmá (A1-3B): cca 68 m2, dále šatna, dvojumyvadlo a větší sedací kout; od moře s výhledem do zahrady a na moře. Plážové apartmá typu Junior (A1-3E): cca 68 m², navíc s kávovarem, s přímým výhledem na moře a přímo na pláž. Apartmá typu Deluxe (A1-3C): cca 96 m², s kávovarem, odděleným obývacím pokojem a sprchovým koutem, s balkonem s výhledem na moře.\ngymnastika ve vodě, boccia, loď se skleněným dnem, posilovna, plachtění, surfování, aerobik, jóga, tai chi, tenisové kurty, stolní tenis, vodní kola, windsurfing. Za poplatek, půjčovnu kol, parasailing, škola potápění, golfové hřiště.\nvečerní zábavu v koktejlovém baru.\nConstance Belle Mare Plage - Poste de Flacq - PROD - W20, Constance Belle Mare Plage, Mauricius, Poste de Flacq\nZa 25 901 Kč navíc\n181 332 173\nDospělá osoba 143 547 Kč × 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 = 0 Kč\nDospělá osoba 110 503 Kč × 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 = 0 Kč\nDospělá osoba 100 013 Kč × 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 = 0 Kč\n1. dítě 2-5,99 let na přistýlce 36 485 Kč × 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 = 0 Kč\nA1F-Pokoj dwuosobowy dla jednej osoby, více\nA2F-Pokoj dwuosobowy méně


CURREN 8368 pánské kolo Business Watch Simple Six-pin Kalendář Quartz náramkové hodinky Vodotěsné | Gearbest Česko\nCena: 20.99 $48 56% SLEVA\nCURREN 8368 popisy\nDial průměr: 46 mm tloušťka spojením: 13 mm Tabulka Šířka pásma: 24mm popruh délka: 240 mm hmotnost 151 g;\nČasté dotazy na CURREN 8368\nChcete hromadný nákup CURREN 8368? Prosím předložte svůj velkoobchodní dotaz pro CURREN 8368. Mějte prosím na vědomí, že obvykle neposkytujeme zdarma dopravu na velkoobchodní objednávky CURREN 8368, ale velkoobchodní cena bude zjednána.\nKoupit CURREN 8368\ncurren quartz watch curren quartz hodinky pánské watches curren curren pánské hodinky curren casual curren watche curren quartz curren watch curren hodinky curren watches men curren mens watch curren men curren men watch curren mens watches curren mens\nOnline CURREN 8368 na prodej\nKde koupit CURREN 8368 online ve výprodeji? Gearbest je to správné místo, kde se konají týdenní propagační akce, jako je bleskový výprodej nebo nabídka pro VIP členy, ve které si můžete koupit CURREN 8368 za zlevněné ceny.\nCURREN 8368 online kupóny\nStále trávíte hodiny hledáním kódu kupónu online pro CURREN 8368? Stačí se přihlásit na účet členů Gearbest. Ve vašem kupónovém středisku si můžete prohlédnout propagační kód k produktu CURREN 8368 a kupóny. K dispozici jsou také studentské slevy a slevy na hromadnou koupi.


Lampa do projektoru OPTOMA HD20-LV\nLampa do OPTOMA HD20-LV\nLampy do projektoru OPTOMA HD20-LV Produktové číslo lampy: SP.8EG01GC01 (nebo BL-FP230D)\nLampy pro svůj projektor OPTOMA HD20-LV si u nás vyberete ve variantách: lampy s modulem i samotné výbojky od originálních i neoriginálních výrobců.\nLampy s modulem do projektoru OPTOMA HD20-LV\nOriginální lampa s modulem do OPTOMA HD20-LV je lampa od originálního výrobce a je dodána včetně plastového montážního modulu lampy. Doporučujeme pro maximální spolehlivost a snadnou výměnu lampového modulu.\nDiamond lampa s modulem do OPTOMA HD20-LV je originální výbojka v modulu od Diamond Lamps, jde tedy o značkovou generickou lampu. Jedná se o vysoce spolehlivé řešení. Doporučujeme jako alternativu k originálním lampovým modulům.\nGenerická lampa s modulem do OPTOMA HD20-LV je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR) usazená v modulu od alternativního výrobce. Jedná se o velmi spolehlivé řešení, které je levnější než originální varianta. Doporučujeme pro spolehlivost a výhodnou cenu.\nKompatibilní lampa s modulem do OPTOMA HD20-LV je lampa včetně montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Jde o levnější řešení, které doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.\nLampy bez modulu do projektoru OPTOMA HD20-LV\nOriginální lampa bez modulu do OPTOMA HD20-LV je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), určená pro výměnu lampy ve vašem stávajícím lampovém modulu. Toto řešení je levnější než lampa s modulem, ale vyžaduje manuální zručnost a zkušenosti. Doporučujeme zákazníkům, kteří již mají s výměnou holé lampy zkušenosti.\nKompatibilní lampa bez modulu do OPTOMA HD20-LV je holá lampa bez montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Výměna lampy v modulu vyžaduje manuální zručnost a nářadí. Jde o nejlevnější variantu, kterou doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.


Zlaté glóby 2021: Herečky v obývácích měly krásnější šaty než ty na živém předávání | Prima Ženy\nAutor: profimedia Móda Zlatýcg glóbů 2021. Šaty hereček byly o dost střízlivější než v minulých letech\nMóda Zlatýcg glóbů 2021. Šaty hereček byly o dost střízlivější než v minulých letech\nAutor: profimedia Salma Hayek v jednoduché róbě od Alexandra McQueena\nSalma Hayek v jednoduché róbě od Alexandra McQueena\nAutor: profimedia Cynthia Erivo v šatech od Valentino\nCynthia Erivo v šatech od Valentino\nAutor: profimedia Na červeném koberci jsme mohli vidět i kostýmky\nNa červeném koberci jsme mohli vidět i kostýmky\nAutor: profimedia Jane Fonda přebírala cenu v krémovém\nJane Fonda přebírala cenu v krémovém\nAutor: profimedia Sofia Carson v róbě od Giambattista Valli\nSofia Carson v róbě od Giambattista Valli\nAutor: profimedia Gal Gadot zvolila Givenchy\nGal Gadot zvolila Givenchy\nAutor: profimedia Catherine Zeta-Jones oblékla černou\nCatherine Zeta-Jones oblékla černou\nAutor: profimedia Výrazná kanárková nepotřebuje složitý střih, ale klasiku\nVýrazná kanárková nepotřebuje složitý střih, ale klasiku\nAutor: profimedia Margot Robbie oblékla Chanel z dílny nové návrhářky Virginie Viard\nMargot Robbie oblékla Chanel z dílny nové návrhářky Virginie Viard\nPředávání Zlatých glóbů proběhlo dnes v noci. Výsledky a oficiální výherce už známe. Teď je čas na smutnou pravdu. Virtuální červený koberec byl co se týče módy o dost opulentnější než ukázka šatů na skutečném předávání Zlatých Glóbů 2021. Herečky sedící u webkamer se rozhodly si večer užít se vším všudy a předvedly klidně i haute couture ve svých obývácích. Hrstka přítomných před televizní kamerou spíš zvolila jednoduchost a střízlivost.\nVirtuální červený koberec je nový pojem, který vznikl kvůli pandemii COVIDu-19. Předávání televizních nebo filmových cen se sice částečně odehrává slavnostně, na pódiu vidíte moderátory i hosty, kteří vyhlašují vítěze různých nominací, ale v hledišti a na červeném koberci už málokdy spatříte hvězdné návštěvníky v krásných večerních róbách. Většina z nich je připojená z domova přes webkameru. A tak tomu bylo i na předávání Zlatých glóbů 2021.\nStřízlivost šatů reaguje na společenskou situaci ve světě\nJak už bylo řečeno, dámy na reálném červeném koberci zvolily jednoduchost a velkou střízlivost. Logicky, i móda reaguje na situaci ve světovém dění. Kvůli pandemii a ekonomické krizi není co oslavovat. Podobné to bylo i v roce 2018, kdy se většina hollywoodských hvězd v rámci solidarity s kampaní #MeToo oblékla do černé.\nA jak to tedy bylo letos? Herečka a aktivistka Jane Fonda si přebírala cenu za celoživotní přínos filmu v jednoduchém krémovém kostýmku. Salma Hayek zvolila rudou róbu ze saténu od Alexandra McQueena. Izraelská představitelka Wonder Woman, Gal Gadot, zase překvapivě vybrala krátké bílé šaty od Givenchy připomínající mír a harmonii v těchto nestabilních časech.\nHerečky byly ve svých obývacích dekadentní a glamour\nVirtuální červený koberec probíhající v domovech hereček byl o dost odvážnější. Možná právě proto, že v dnešní době si každá žena váží chvíle, kdy má možnost předvést svou krásu a vynést nádherné šaty. Pandemie nás sice navrátila do tepláků a pohodlného oblečení, ale móda reaguje i na dnešní potřebu a touhu předvést se, být dekadentní a užívat si života v jeho nejsytějších barvách. Proto se například do kolekcí vrací i prvky baroka a klasicismu, což potvrzují i sociální sítě, kde na mladých ženách můžeme momentálně vidět i korzety.\nPříspěvek sdílený Dior Official (@dior)\nDekadenci také zvolila hvězda Anya Taylor Joy, kterou celý svět viděl v seriálu o slavné šachistce, ve spolupráci s módním domem Dior.\nPříspěvek sdílený Elle Fanning (@ellefanning)\nZlaté časy herečky Grace Kelly oprášila díky šatům Gucci i nominovaná Elle Fanning.\nPříspěvek sdílený Oscar de la Renta (@oscardelarenta)\nObrazu starého Hollywoodu se držela i herečka Amanda Seyfried s dokonalým výstřihem na zádech v lososových šatech od Oscara de la Renty.\nPříspěvek sdílený Nicole Kidman (@nicolekidman)\nA glamour Hollywoodu se držela i hvězdná Nicole Kidman v róbě od značky Louis Vuitton.\nSouvisející témata: Golden Globes 2021 , Golden Globes výsledky , Zlaté glóby , Zlaté glóby 2021 , Salma Hayek , Jane Fonda , margot robbie , Nicole Kidman


Odmítnutí senátního návrhu na postupnou likvidaci národních parků v ČR | Proti plotu\n« Sbírka víček pro Kačenku\nZákon o národních parcích schválen bez senátních úprav »\nOdmítnutí senátního návrhu na postupnou likvidaci národních parků v ČR\n20. února 2017 Autor: tvalecnik\nPo nastudování faktů jsme se jednoznačně připojili k výzvě a zaslání nesouhlasného emailu všem poslancům, kteří měli v úterý 21.2.2017 o novele zákona hlasovat. Senátní pozměněná verze prosazuje zrušení ochranných pásem ve všech NP Šumava, Krkonoše, České Švýcarsko a Podyjí. Rovněž rozšiřuje pravomoci obcí v otázce zástavby nebo rozšíření těžby dřeva do nejcennějších lokalit NP. Všech téměř 40 změn zákona, které senátoři vložili do původní sněmovní verze, bylo připravených během tří týdnů. Naproti tomu původní sněmovní verze byla připravována s odborníky, diskutována v obcích, radách národních parků, s veřejností širokou i odbornou, a to téměř tři roky.\nDivoká příroda v národních parcích patří k tomu nejcennějšímu, co v ČR zatím máme. Jak se v minulosti ukázalo, invazivní přístup člověka k „ochraně přírody“ v podobě narovnávání toků, vysoušení mokřadů, plošného kácení nebo výsadby nevhodných stromů např. kleče na hřebenech hor, akátů ve městech, se zpětně ukázal jako zcestný a poplatný své době. Příroda je schopna s většinou věcí si poradit sama – potřebuje jen čas a rozumnou ochranu. Pevně proto věříme, že se jednou dostaneme na úroveň sousedního Rakouska nebo Německa, kde komplexně pojatý systém ochrany a zároveň striktního přístupu, zaručuje fauně i floře nerušený prostor k přirozeným procesům obnovy lesa a přitom je k turistům i lidem zde žijící, přívětivý. Nepodléhejme proto tlaku lobbistů a osobním zájmům některých senátorů napojených na stavařské a dřevařské lobby maskované do tzv. „rozvoje obcí“, který ve skutečnosti slouží k osobnímu obohacení na majetku státu pouze pro pár vychytralých jedinců s vazbou na místní politiky. Takové projekty nikdy nemohou fungovat v širším kontextu a nepřináší oblasti avizovaný přínos. Jedná se o změny nevratné. Více informací naleznete v uvedeném odkazu: zachraňme národní parky.\nPodpořit úterní hlasování o novele zákona před Poslaneckou sněmovnu přišlo i přes deštivé počasí přes 400 lidí. Nakonec bylo klíčové hlasování odloženo. Původní poslaneckou verzi, která upřednostňuje divokou přírodu nad komerční zájmy, přislíbilo v tuto chvíli podpořit 90 poslanců a poslankyň, konkrétně členové stran KDU-ČSL, ANO, TOP 09 a Úsvit. To ale stále není dost, je třeba alespoň 101 hlasů. Poslanci a poslankyně dalších stran ještě rozhodnuti nejsou. Pokud Vám osud divoké přírody v národních parcích není lhostejný, napište jim přímo na jejich email. Kontakty na jednotlivé poslance podle klubů naleznete zde: přehled poslanců\nIniciativa Proti-plotu.cz se tak připojuje k více jak 50.000 obyvatel České republiky, k ministru životního prostředí i všem ředitelům národních parků, kteří touto cestou apelují na poslance, aby při hlasování o novele zákona o ochraně přírody, která mění pravidla péče o národní parky, zamítli senátní návrh a podpořili novelu v té podobě, kterou již dříve schválili.\nPřidejte 56 dalších sledujících\n76 613 hits


SOL CALAS DE MALLORCA - Calas de Mallorca, Španělsko\nImpozantní hotel 3-hvězdičkový Hotel Sol Calas De Mallorca nabízí individuální ubytování v lázeňské části města Calas de Mallorca. Hotel se otevřel v roce 1972 a byl přestavěn v roce 2000.\nHotel Sol Calas De Mallorca se nachází blízko úžasné veřejné pláže. Hotel je umístěn jen 10 minut chůze od centra města Calas de Mallorca.\nHotel se nachází přímo vedle barů, restaurací a golfových hřišť. V hotelu je k dispozici sluneční terasa, krytý plavecký bazén a lehátka.\nHotel Sol Calas De Mallorca nabízí 240 pokojů vybavených satelitním TV, ventilátorem na stropě, bezdrátovým připojením, sejfem a soukromým balkónem a má všechny památky města Calas de Mallorca ve snadné dostupnosti. Některé z pokojů hostům poskytnou spektakulární výhled na moře. Jsou vybavené renovovanými koupelnami s vanou, sprchou a fénem.\nRestaurace v hale podává místní pokrmy. Bar snack bar podává minerální vodu, nealkoholické nápoje a vína. Hosté se mohou najíst v restauraci Pizzeria D'Alfil a Mojito's Cuban Cafe umístěné ve vzdálenosti 10 minut pěšky od hotelu.\nHotel se pyšní skvělým umístěním jen 55 minut jízdy na letiště Son Sant Joan.\nTento hotel nabízí parkování, obchod s dárkovými předměty a výtah a shromažďovací místnost a připojení k internetu, aby vyhověl potřebám všech hostů.\nV hotelu na hosty čeká solárium a sauna. Hotel nabízí tělocvičnu a lekce gymnastiky, lukostřelbu, volejbal a tenis pro aktivní hosty.


Převést Miliampér (mA) (Elektrický proud)\nPřevést Miliampér (mA)\nPřevést Miliampér (mA):\nNa této kalkulačce můžete zadat hodnotu k převodu společně s původní měrnou jednotkou. Například: '796 Miliampér'. Můžete zadat celý název jednotky nebo jen její zkratkunapříklad: 'Miliampér' nebo 'mA'. Kalkulačka poté určí kategorii měrné jednotky k převodu, v tomto případě 'Elektrický proud'. Poté zadanou hodnotu převede na všechny své známé vhodné jednotky. Na seznamu výsledků zajisté najdete převod, který jste původně hledali. Bez ohledu na to, kterou možnost použijete, ušetříte si komplikované hledání v dlouhém seznamu kategorií a velkém množství podporovaných jednotek. To vše za vás udělá kalkulačka a svou práci dokončí za zlomek sekundy.\nKalkulačka dále umožňuje používat matematické výrazy. Díky tomu můžete společně počítat nejen čísla, jako např. '(58 * 78) mA', ale také různé měrné jednotky, které můžete přímo převádět. To by vypadalo například následovně: '796 Miliampér + 2388 Miliampér' nebo '87mm x 89cm x 31dm = ? cm^3'. Měrné jednotky zkombinované tímto způsobem k sobě samozřejmě musí pasovat a dávat v dotazované kombinaci smysl.\nKolik je 1 Miliampér?\nKalkulačka měření, kterou lze využít např. k převodu Miliampér.


Co s přebytkem kapacit? - Euro.cz\n29. srpna 2013, 12:00 - Miroslav Zámečník\n29. srpna 2013, 12:00\nK tomu, abychom se dostali na sestupnou spirálu stagnace a postupného úpadku, stačí vyznávat „stabilitu“ a nedělat nic.\nŠestatřicáté číslo týdeníku Euro, které se na stáncích objeví v pondělí 2. září, věnujeme jednomu tuzemskému byznysu, který se potýká s přebytkem kapacity. Česko má však mnohem více oblastí, kde se objevuje tenhle problém, než jen hotely. A každý, kdo se jím někdy zabýval, ví, že přizpůsobení kapacity efektivní poptávce je velmi bolestivý proces.\nV pražském hotelovém byznysu existuje takový přebytek kapacity, že cenová hladina je ve srovnání s jinými evropskými metropolemi doslova legračně nízká. Hoteliéři se předhánějí, aby měli pokoje obsazené a vykázali tržby, z nichž by byli schopni pokrýt alespoň část fixních nákladů. Co s tím, když doby rychlého nárůstu příjmů ze zahraničního cestovního ruchu jsou passé a další růst bude v lepším případě jen pozvolný?\nJiným odvětvím, kde přebytek kapacit a silný pokles poptávky rozpoutal drsnou cenovou válku, je stavebnictví, jemuž chybějí veřejné i soukromé zakázky. Na celoevropské úrovni je obrovský kapacitní převis v automobilovém průmyslu a přinejmenším západní část kontinentu už před lety dosáhla bodu saturace.\nSoučasné potíže souvisejí i s tím, že se Evropa v lepším případě začíná vynořovat z recese, ale ani docela robustní oživení převis neodstraní. Všichni víme, jaké je řešení: nejslabší dostanou padáka a redukce kapacit bude pokračovat do té doby, dokud se nepřizpůsobí reálné poptávce.\nV odvětvích s převahou soukromého sektoru to je sice bolestivé, ale funguje to. Co ale s převisem v oborech, které jsou součástí veřejného sektoru v širším slova smyslu? Tam je každé restrukturalizační opatření spojené se zavíráním provozů a propouštěním ještě mnohem komplikovanější. Kupříkladu ve zdravotnictví je pořád ještě příliš mnoho akutních lůžek z toho důvodu, že medicína se velmi změnila a restrukturalizační cvičení skončilo ve fázi analýz.\nObdobně má školství potíže pružně reagovat na demografický vývoj: teď by bylo potřeba víc předškolních zařízení, ale pro změnu je přebytek kapacity na středních školách a brzo bude i na vysokých s tím, jak absorbují početně slabé ročníky z devadesátých let. Dopravní obslužnost je řešena nesrovnatelně dráže, než by bylo pro stejný objem reálně potřebného výkonu nutné, a samostatnou kapitolou je veřejná správa. Ta navzdory pokračující komputerizaci nevykázala žádné zaznamenáníhodné zvýšení produktivity.\nVyznavači stability na spirále stagnace\nJaké je alternativa restrukturalizace? Praktické dopady velmi pomalé či nulové adaptace na změny v poptávce či technologický nebo demografický vývoj neznamenají nic jiného, než že vzácné zdroje jsou umrtvovány tam, kde nepřinášejí žádný nebo jen velmi malý efekt. Jinak řečeno, očekávat vysokou dynamiku udržitelného ekonomického růstu, aniž by se podstatně zvýšila efektivnost a produktivita ve veřejném sektoru, je marné. Zvedání daňové zátěže za účelem pokrývání finančních potřeb veřejného sektoru se promítá do snížení růstového potenciálu soukromého sektoru.\nK tomu, abychom se dostali na sestupnou spirálu stagnace a postupného úpadku, stačí vyznávat „stabilitu“ a nedělat nic. Naopak vymanit se z ní bude dřina už z toho důvodu, že v řadě oblastí jsme s opravdovou restrukturalizací pořád jenom na začátku. S tou či onou intenzitou to platí pro celou Evropu, ale je to i náš problém a naše volba.\nČtěte i další komentáře Miroslava Zámečníka:


Manikúra – Salon Andělské Krásy\nDomů › Manikúra a pedikúra › Manikúra\nnabízíme druhy manikúry pro všechny typy žen\npro všechny typy příležitostí\npracujeme pouze s profesionálními produkty\nprofesionálně školené manikérky\nPěstěné a upravené nehty a ruce jsou vizitkou každého z nás. Manikúra je kosmetická procedura, během které dochází ke kultivaci rukou s hlavním důrazem na nehty a jejich okolí v podobě čištění nehtů, jejich zarovnání a odstranění odumřelé kůže z rukou a okolí nehtů. Součástí manikúry může být i lakování nehtů, modeláže gely nebo japonská manikúra P-Shine. V našem salonu nabízíme kombinaci všech těchto služeb, stačí si jen vybrat.\nPéče o přírodní nehty a pokožku rukou stále více přitahuje pozornost. Proto je v zájmu každého z nás mít krásné, čisté pěstěné ruce a nehty.\nJe technika péče o přírodní nehty, u nás známá již několik let. Podporuje prokrvení a růst nehtů, je proto vhodná pro ošetření nehtů rozštěpených, lámavých, třepících se a nerostoucích.\nGelové nehty jsou pružné a pro Váš vlastní nehet částečně prodyšné. Vzhled gelových nehtů je přirozenější než u akrylu. Současné gelové systémy jsou vyrobené bez kyselinových materiálů a to dává možnost dlouhodobému nošení.\nTento unikátní gelak s patentovanou technologií, je použitý jako lesk s trvalou pevností. K dispozici je ve 20ti nejprodávanějších vlastních barvách. GELeration ručí minimálně 3 týdny za to, že vaše manikúra nebude praskat, loupat nebo blednout. GELeration lze snadno odstranit během několika minut a tím nezatěžuje nehet.


Jak vybrat správné šaty - Napovíme.cz\nChystáte se na první rande s vaším novým objevem, jdete kamarádce na maturitní ples, nebo máte radost, že venku vysvitlo sluníčko a chcete do práce trochu pozměnit outfit? Pro všechny tyto příležitosti se skvěle hodí obléci si šaty. A nikdy není špatný čas na to pořídit si nějaké nové. Jak ale šaty správně vybrat? Někdy to může být z celé řady nabízených modelů velmi náročný úkol? Pojďme se podívat, čeho byste si u šatů měla všímat.\nNa co šaty potřebuji?\nZ jaké látky si vybrat šaty?\nJaká barva se k mně hodí?\nCo si obléct spolu se šaty?\nPřed pořízením je potřeba si promyslet, na co přesně šaty potřebujete a kam je budete nosit. Něco jiného bude určitě vybírat dlouhé šaty až na zem na ples a něco jiného praktické šaty, které vynesete do práce, ale také na svatbu kamarádce. Jaký druh šatů se tedy hodí, pro kterou příležitost?\nV případě, že se chystáte na významnou společenskou událost jako je například premiéra v divadle nebo významnější ples, měla byste volit dlouhé společenské šaty. Na zbývající společenské akce si vystačíte s krátkými společenskými šaty. V případě, že se chystáte na svatbu, pamatujte, že kromě nevěsty by nikdo neměl mít dlouhé a bílé šaty, černá ale také není vhodná.\nV obchodech najdete i velké množství šatů pro méně oficiální příležitosti. Populární začínají být také netradiční druhy šatů jako například košilové šaty nebo mikinošaty. Zajímavou volbou mohou být také šaty bez rukávů Calvin Klein nebo některé sportovní šaty, které se hodí i do více outdoorového prostředí.\nPokud objednáváte šaty po internetu a nemáte tak možnost si je vyzkoušet, je důležité umět si změřit správně míry a vybrat správnou velikost. Společenské šaty se obvykle kupují v závislosti na mírách prsou, pasu a boků, zatímco běžné šaty jsou vedené v konfekčních velikostech.\nTvar a střih šatů, které jsou pro vás vhodné, byste měla vybírat podle typu vaší postavy. V případě, že jste silnější a máte postavu tvaru jablka, měla byste volit šaty spíše splývavého střihu, které nebudou zúžené v pase ale spíše pod prsy. Vhodné jsou také výstřihy do V. V případě, že máte silnější spíše spodní partie, snažte se zdůraznit pas a mít splývavou sukni bez objemu, která vám nebude přidávat zbytečně kila navíc. Naopak u vrchní části šatů můžete zvolit klidně upnutou látku a větší výstřih.\nPro ženy s postavou přesýpacích hodin se hodí libovolný střih šatů, který bude zdůrazňovat pas a mít zajímavý výstřih. Pokud jste spíše sportovní a máte široká ramena. je vhodné vybrat šaty, které nejsou na úzká ramínka. Hodí se také dívčí barvy a volány, které budou zdůrazňovat vaši ženskost.\nŠaty se, stejně jako jakékoli jiné druhy oblečení, vyrábějí z celé řady druhů látek a podle toho, jaký materiál zvolíte, budou mít šaty různé vlastnosti. Společenské šaty jsou obvykle šité z luxusnějších látek jako například z hedvábí, šifónu nebo saténu. Tyto látky jsou obvykle lehoučké a nadýchané a také velmi příjemné na dotek. Bohužel se většinou snadno muchlají a bývají spíše dražší.\nObyčejné šaty se šijí z celé škály materiálů. Oblíbený je například len, který má dobré termoregulační vlastnosti a je velmi ekologický. Pro pružnost jsou oblíbené různé úplety, ze kterých se šijí zejména ležérnější šaty. Mnoho zimních šatů se poté šije ze svetroviny nebo mikinoviny a mají tak stejné vlastnosti jako odpovídající svetry a mikiny.\nVolit byste měla především takovou barvu, ve které se budete sama sobě líbit a ve které se budete cítit dobře. Světlé odstíny působí něžně, jsou spojovány zejména s mladými dívkami. To ale neznamená, že byste si nemohla vkusné světlé šaty obléct i v případě, že jste již oslavila půl století. Naopak výrazné barvy jako červená jsou sice efektní, ale někdy až příliš křiklavé.\nBarvu šatů můžete vybírat také podle toho, aby se vám hodila k pleťi a barvě vlasů. Modré šaty sluší zejména blondýnkám, červená se zase hodí více k tmavovláskám. Zelená je asi nejkomplikovanější a sluší málokomu. Nezklamou se v ní ty se zrzavými vlasy. Pokud si nejste jistá, můžete vždy zvolit nějakou neutrální barvu jako je černá, šedá nebo béžová.\nNezapomeňte také na to, že šaty by vám měly ladit i ke kabelce a k botám.\nKoupě jasně žlutých šatů tak asi není to pravé ořechové, pokud nemáte doma žádný další kousek, který by se k nim hodil. Před koupí tedy promyslete i takové detaily.\nŠaty jsou jednoduchým oblečením i proto, že abyste ohromila, nemusíte nic složitě vrstvit. Stačí si vzít jedny šaty a máte vyřešeno. I k nim byste ale neměla zapomínat na doplňky. Základem je vhodný kabát ke společenským šatům, zatímco k méně formálním šatům můžete mít i některé druhy bund. K většině šatů se výborně hodí například bunda džínová.\nV zimě zase oceníte punčochy a punčocháče. Oblíbené jsou sice silonky, ale nebojte se objevovat i kouzlo pletených punčocháčů, které jsou teplejší a také velmi slušivé. Punčochami navíc určitě také večer potěšíte partnera. Totéž platí o nejrůznějších podvazcích, které můžete schovat pod sukni.\nK šatům se také hodí specifické druhy bot. Populární jsou zejména baleríny, lodičky a kozačky. V současnosti už je ale možné s šaty bez problémů nosit i různé druhy tenisek nebo sandálů. To samé platí i o kabelkách, ale k šatům si můžete vzít bez obav i elegantnější batůžek.\nVýběr šatů je velmi individuální a záleží na každé z nás, co jí bude slušet a líbit se jí. Zvolte si především podle sebe a podle toho, v čem se cítíte pohodlně. Příliš krátké šaty, ve kterých budete celý den nervózní, raději nechte v obchodě a vyberte si takové, které vám budou vyhovovat ve všech aspektech.\nSnažíte se vyhnout škole nebo nepříjemným povinnostem v práci či rodině? Jako první výmluva vás určitě napadne oznámit, že jste >>>


Hotely – Beatenberg | Hotels.comSee this page in Englishčeština (Česká republika)Rezervujte online nebo telefonicky 239 014 224 Dle základních sazeb. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu (hovory pouze v angličtině)Domovská stránkaNabídky hotelůSkupinyHotels.com™ RewardsZásady pro cookiesZákaznická službaVaše rezervaceNápovědaVáš názor na tento webHodnotit hotelPřihlášení a účetPřihlásitZaložit účetVaše rezervaceHotelyHotely v zemi ŠvýcarskoHotely ve městě BeatenbergHotely – BeatenbergHledat hotely – BeatenbergMěsto, památka, název hotelu, adresa nebo PSČPříjezdOdjezd Neznám přesná dataPokoje123456789+Pokoj 1:Dospělí12345678Věk 18+Děti0123Do 17 letVěk v den příjezdu:Dítě 1:-?-<11234567891011121314151617Zobrazit nabídkyZa každých 10 nocí získáte 1 noc zdarma.*U vybraných hotelů navíc najdete Tajné ceny.12345678910=Českým zákazníkům se líbí:Hotely – BeatenbergPopulárníDorint Blüemlisalp Beatenberg/InterlakenVýborná kvalita 4,3 / 5( 283 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 76 uživatelů. Hotel GloriaDobrá kvalita 3,5 / 5( 2 autentická hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 16 uživatelů. Hotel Restaurant BeausiteVýborná kvalita 4,2 / 5( 19 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 14 uživatelů. Hotely vzdálené max. 5 km od BeatenbergHotel BeausiteVýborná kvalita 4,3 / 5( 123 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 139 uživatelů. Goldey Swiss Quality HotelVýborná kvalita 4,1 / 5( 86 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 70 uživatelů. Hotel Post HardermannliVýborná kvalita 4,1 / 5( 72 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 48 uživatelů. Hotel Chalet SwissDobrá kvalita 3,4 / 5( 17 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 39 uživatelů. Hotel RössliVýborná kvalita 4,2 / 5( 192 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 24 uživatelů. Landhotel Golf & Salzano SPAVýborná kvalita 4,4 / 5( 5 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 22 uživatelů. Landhotel Golfpočet hvězdiček neuvedenZatím bez hodnocení hostůDalší hotely ve městě BeatenbergNedávno rezervovánoHotel BernerhofPočet hvězdiček: 3 z 5 233 KčHotel CrystalPočet hvězdiček: 3 z 2 380 KčCentral Continental HotelPočet hvězdiček: 3 z 2 741 KčCity Oberland Swiss Quality HotelPočet hvězdiček: 3 z 3 713 KčHotel BahnhofPočet hvězdiček: 2 z 2 520 KčU většiny pokojů platba ihned nebo pozdějiPro většinu pokojů možnost zrušení zdarmaZáruka nejlepší cenyZobrazit hotely ve městě Beatenberg na mapěPamátky a zajímavostiJeskyně St. Beatus-HöhlenPředstavujeme destinaci BeatenbergHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Beatenberg.


Hejtman Řihák: Předkládat úspěšné projekty a získávat dotace se v Příbrami daří\n18.11.2013 – Hejtman Josef Řihák si prohlédl, jak pokračují stavby spolufinancované Středočeským krajem v Příbrami.\n23.6.2014 – Podobně jako Miloš Zeman chodí o hůlce. Na rozdíl od prezidenta však ve své funkci končí. Středočeský hejtman Josef Řihák (ČSSD) na dnešní schůzi krajského zastupitelstva rezignoval. Vyhověl tak výzvě svých spolustraníků.\nOsobnosti: Josef Řihák (132 článků), Miloš Zeman (23481 článků)


Dětské originální licenční pyžamo Spiderman pro kluky, modré, 98\nÚvod » KLUCI » Pyžama » Dětské originální licenční pyžamo Spiderman pro kluky, modré, 98\nČíslo produktu: SP2015\nDětské originální licenční pyžamo Spiderman pro kluky\nPotisk Spidermana na předním díle\n98 - 1/2 obvodu hrudníku 33 cm, zadní délka - v zadním středu 38 cm, délka rukávů - od krku 40 cm, 1/2 pasu - nenataž. 22cm, boční délka nohavic 54 cm, vnitřní délka nohavice 34 cm,\n104 - 1/2 obvodu hrudníku 35 cm, zadní délka - v zadním středu 41 cm, délka rukávů - od krku 42 cm, 1/2 pasu - nenataž. 23 cm, boční délka nohavic 58 cm, vnitřní délka nohavice 39 cm,\n116 - 1/2 obvodu hrudníku 36 cm, zadní délka - v zadním středu 47 cm, délka rukávů - od krku 48 cm, 1/2 pasu - nenataž. 24 cm, boční délka nohavic 69 cm, vnitřní délka nohavice 46 cm,\n128 - 1/2 obvodu hrudníku 38 cm, zadní délka - v zadním středu 49 cm, délka rukávů - od krku 55 cm, 1/2 pasu - nenataž. 26 cm, boční délka nohavic 77 cm, vnitřní délka nohavice 55 cm.


Learning resources Oboustranné magnetické lidské tělo - FunKids - Hračky pro každého\nFunKids > Škola hrou > Learning resources Oboustranné magnetické lidské tělo\nOživte bílou tabuli oboustranným magnetickým lidským tělem! Magnety představují z jedné strany svalovou hmotu a hlavní orgány a z druhé strany kostru. Realisticky zpracované dílky mohou děti skládat jako puzzle a zároveň se učit jednotlivé části těla. Skvělé pro prezentaci ve třídě! Tělo je velké cca 90 cm. Bílá tabule není součást balení.\nPohlídat produkt Learning resources Oboustranné magnetické lidské tělo\n148 960 hraček skladem\npro vás právě máme 148 960 kusů hraček připravených k okamžité expedici.


Kultura je pro město dobrou investicí - ceskapozice.lidovky.cz\nVídeň má novou stálou streetartovou realizaci. Stojí za ní brazilský výtvarník Speto. Mezinárodní streetart-projekt podpořilo Umění ve veřejném prostoru (KÖR), vídeňský dopravní podnik Wiener Linien a 2. městská část. „3 Brothers“ je stálou expozicí, která je k vidění na trase metra U2. foto: Iris Ranzinger, 2014, Česká pozice\nJak? O tom ČESKÁ POZICE hovořila se zastupitelem rakouské metropole, poslancem zemského sněmu a předsedou výboru pro oblast kultury a vědy Ernstem Wollerem.\nČESKÁ POZICE: Pojem „kultura“ si každý vykládá jinak. Co pod ním rozumíte vy?\nWOLLER: Existují stovky a tisíce definic kultury. Já ji vnímám jako velmi širokou oblast, zahrnující všechny kreativní činnosti v životě. Tedy nejen užší sféru umění, ale i kulturu žití, bydlení, stravování, oblékání, výstavby domů, mezilidských vztahů.\nČESKÁ POZICE: Ve vašem životopise stojí, že jste studoval informatiku. To je spíše neobvyklá kvalifikace pro politika, který se angažuje v kulturním provozu...\nWOLLER: Ano, nejprve jsem studoval informatiku, protože jsem byl velmi dobrý žák v matematice a technických předmětech. Během jejího studia jsem se však stále více angažoval v politice, jako předseda vídeňské sociálnědemokratické mládeže. Vystudoval jsem pak ještě politologii a pedagogiku a pracoval dalších čtrnáct let na politické akademii SPÖ, Rennerově institutu. Když jsem se v roce 1988 stal členem obecní rady neboli městského parlamentu, musel jsem se rozhodnout pro některý z výborů. Začínal jsem nejprve ve výboru pro bytovou výstavbu, ale po krátké době jsem přešel do výboru pro kulturu. A tam jsem dnes již 25 let.\nČESKÁ POZICE: Máte tedy s provozem kulturního života bohaté zkušenosti. Myslíte si, že je výhodou nebo nevýhodou, když jej organizují sami umělci?\n„Nemyslím si, že to primárně musejí dělat jen umělci, že jen oni mohou být dobrými kulturními politiky. Je třeba mít odpovídající kvalifikaci a jistý zápal pro věc.“\nWOLLER: Někdy dělají vynikající kulturní politiku manažeři, kteří nejsou umělci. Někteří manažeři velmi dobře podporují šíření umění a kultury jejím prodejem nebo zprostředkováním. Nemyslím si tedy, že to primárně musejí dělat jen umělci, že jen oni mohou být dobrými kulturními politiky. Je třeba mít odpovídající kvalifikaci a jistý zápal pro věc. Lékař také není vždy nejlepším ministrem zdravotnictví, jsou ale dobří ministři zdravotnictví, kteří jsou lékaři.\nČESKÁ POZICE: Pokud budeme hovořit o kultuře v užším slova smyslu, tedy o umění – platí podle vás zásada, že si „dobré“ umění musí držet od politiky jistý odstup?\nWOLLER: Bezpochyby. Umění může existovat a být dobré jen tehdy, když je svobodné a nezávislé na politice. Neznamená to, že nesmí dojít k úzkému diskurzu mezi kulturou a politikou, politika však nesmí mít žádný vliv na uměleckou činnost. Měla by zajišťovat jen rámcové politické, hospodářské a společenské podmínky pro to, aby se kultura mohla svobodně a dobře rozvíjet.\nČESKÁ POZICE: Co konkrétně by měla umělcům poskytovat především? Peníze, prostory, nebo ještě něco jiného?\nWOLLER: Nejdůležitější je bezpochyby svoboda umění a společenské klima. Pak ale již přirozeně přicházejí peníze. Bez nich často nelze uměleckou činnost provozovat. Jsem toho názoru, že zajištění podpory kultury prostřednictvím odpovídajících prostor i financí je politickým úkolem – stejně jako budování silnic, nemocnic, škol nebo veřejné dopravy.\nČESKÁ POZICE: Podporu kultury tedy vnímáte jako jeden z hlavních úkolů městské správy. Co ona na oplátku přináší městu, jako je Vídeň?\n„Vídeň jako kulturní metropole má to štěstí, že jsou kultura a umění velkým přínosem pro kvalitu života i pro vnímání města navenek“\nWOLLER: Kultura je velmi důležitou základnou pro společnost. Města ji potřebují a právě Vídeň jako kulturní metropole má to štěstí, že jsou kultura a umění velkým přínosem pro kvalitu života i pro vnímání města navenek. Každá druhá zpráva, která je o Vídni ve světě publikovaná, se týká tématu kultury. A to samozřejmě přispívá k jejímu dobrému jménu.\nČESKÁ POZICE: Je tedy kultura pro Vídeň důležitá jako hospodářský faktor?\nWOLLER: Velmi důležitá. Celých 72 procent lidí, kteří Vídeň navštíví jako turisté, přichází kvůli kultuře. Když vložíme tisíc eur do podpory kultury, vrátí se do městské kasy, do ekonomiky, 2300 eur. Kultura je pro toto město vlastně dobrou investicí.\nČESKÁ POZICE: Zajišťuje také významný počet pracovních míst?\nWOLLER: Ano, myslím, že máme jen v oblasti kulturních institucí 6700 pracovních míst. Z kultury žije ale mnohem více lidí. Když se chystáte do divadla, zajdete možná i ke kadeřníkovi, koupíte si nové oblečení. Nebo pojedete taxíkem, zajdete si předtím či potom na jídlo. Všechny tyto podniky proto nepřímo vydělávají na kultuře. Jejím prostřednictvím se mobilizuje velmi mnoho peněz.\nČESKÁ POZICE: Za jakou „vysokou“ kulturou přijíždějí dnes lidé do Vídně? Bývají s ní většinou spojována velká tradiční jména jako Mozart nebo Schubert...\nWOLLER: Samozřejmě jsme velmi pyšní, že ve Vídni žili a pracovali velcí sladatelé. Je to důležité a přirozeně to zlepšuje i image města. Dnes je ale naším úkolem propagovat a podporovat soudobou hudbu. Máme řadu aktivit, které možná nejsou v ostatních zemích tak známé, ale kolem podpory mladé hudby toho děláme velmi mnoho. Už 40 let máme festival moderní hudby Wien Modern, v posledních pěti letech máme uprostřed léta i přehlídku populární hudby Popfest. Jsme světově proslulí v mnoha oblastech, například v nové elektronické hudbě, přestože ta je pravděpodobně známější v New Yorku než ve Vídni.\nČESKÁ POZICE: Snaží se Vídeň přiblížit lidem i moderní výtvarné umění, které často platí za elitářské a obtížně srozumitelné?\n„Pokud umění ukazujeme na veřejných místech, zejména ve stanicích vídeňského metra, tak jej mohou denně vidět statisíce lidí, aniž by museli překročit práh muzea nebo galerie či zaplatit vstupné“\nWOLLER: Výtvarné umění zažilo v posledních letech ve Vídni skutečný vzestup. Dříve byla spíše městem hudby, divadla a opery. Dnes zde máme velmi mnoho muzeí se skvělou návštěvností. Máme také řadu galerií a několik uměleckých veletrhů, především velký mezinárodní veletrh Wienna Fair, který do města přivádí mnoho sběratelů a galeristů. Ale máme i iniciativy na podporu současného umění ve veřejném prostoru.\nJe pro nás velmi důležité, aby lidé mohli kulturu zažívat bezprostředně. Pokud umění ukazujeme na veřejných místech, zejména ve stanicích vídeňského metra, tak jej mohou denně vidět statisíce lidí, aniž by museli překročit práh muzea nebo galerie či zaplatit vstupné. Relevantní soudobé umění vnímají za pochodu, v běžném životě, jsou s ním konfrontováni. Snažíme se také lidem umění zprostředkovávat a vysvětlovat jim věci, které nejsou snadno pochopitelné.\nČESKÁ POZICE: V Praze se často vedou spory o to, zda má být z veřejných prostředků podporováno jen „vysoké“ či alternativní umění, nebo také komerční projekty. Jak se k této otázce staví Vídeň?\nWOLLER: Komerční umění nepodporujeme, ale je vždy otázkou, kde hranice mezi uměním a komercí leží. Je třeba se na to dívat přesněji. Nepodporujeme běžné koncerty ve Vídeňské městské hale ani kabaret. To ale neznamená, že bychom podporovali jen „vysoké“ umění. Peníze od nás dostává i mnoho iniciativ „zdola“, kulturních spolků, mladých nebo laických umělců. Malé instituce nedostávají tolik peněz jako velké, ale jsou každopádně podporovány – a to považuji za zcela správné.\nČESKÁ POZICE: Počet obyvatel Vídně v posledních letech výrazně narůstá, do města přicházejí lidé z různých koutů světa. Jak ovlivňují kulturní tvář města?\n„Vídeň by byla velmi smutná bez italských, čínských, španělských či ruských podniků“\nWOLLER: Jsou zde stovky spolků a hudebních skupin, které provozují své umění a kulturní život města ovlivňují. Je to stejné jako s jídlem – Vídeň by byla velmi smutná bez italských, čínských, španělských či ruských podniků. Vše, co tvoří kulturu – oblečení, jídlo, tanec, prožívání umění – je velmi pestré. Tato pestrost je dobrá a migrace ji obohacuje. Tak to má být.\nČESKÁ POZICE: Daří se vám při rostoucím počtu obyvatel udržet dostatečnou síť a kvalitu kulturních zařízení?\nWOLLER: Některé projekty spravuje samotné město Vídeň. Rozhodli jsme se, že například postavíme nové, rozšířené městské muzeum. Muzejní čtvrť je také stále ještě nová a dále se dostavuje. V posledních dvaceti, třiceti letech jsme vybudovali mnoho nových kulturních objektů, do umělecké infrastruktury se neustále investuje. Není ale cílem zřizovat prostory, které nikdo nechce. Důležité je, aby „žily“ a lidé umění přijímali. Proto přesně promýšlíme, co má být nově vystaveno. Také máme velmi mnoho projektů vzniklých na základě soukromé iniciativy. I když si třeba právě nepřejeme nové divadlo, vidíme na konci roku, že zase jedno vzniklo.\nČESKÁ POZICE: Zohledňujete kulturní kapacity i při budování nových čtvrtí?\nWOLLER: Ano, právě nyní při velkém rozšířeni města, takzvaném projektu Aspern, vzniká čtvrť s deseti tisíci byty a pracovními místy, nové město pro 20 až 30 tisíc lidí, do nějž se snažíme vše zahrnout. Také kulturu, stavíme školy či knihovny, budujeme infrastrukturu. Výjimečné je například, že tam již před dokončením staveb jezdí metro. Dříve to bylo vždy tak, že se stavěla sídliště, a když byla hotová, začalo se přemýšlet o tom, jak se lidé dostanou tam a zpátky. My jsme zvolili jinou cestu – metro bylo hotové mnohem dřív než byty. Zedníci, kteří je staví, jezdí nyní na staveniště metrem. A to je, myslím si, opravdu výborné.\nErnst Woller (60)\nVystudoval informatiku na Technické univerzitě ve Vídni. Následně si vysokoškolskou kvalifikaci dopnil o obory politologie a pedagogika.\nOd konce 70. let působil na politické akademii SPÖ, Institutu Karla Rennera. Silně se angažoval v sociálnědemokratickém mládežnickém hnutí.\nDo komunální politiky se zapojil koncem 70. let ve vídeňské čtvrti Landstrasse. Poslancem městské rady, která slouží zároveň jako zemský parlament, je od roku 1988 (s krátkou přestávkou v letech 1991 až 1993, kdy zasedl v celostátní Spolkové radě).\nVe vídeňské politice se již čtvrtstoletí zabývá problematikou kultury a vzdělávání.\nErnst Woller je ženatý, má tři syny a dvě dcery.\nKultura | Politika | Rakousko | Umění


Přijmeme ihned: Ostraha Uherské Hradiště - Červenec 2020 | Jooble\nPráce Ostraha Uherské Hradiště\nPožadujeme Pro světového výrobce počítačů a serverů hledáme nové kolegy na pozici skladníka se zkušenostmi na skladě. Průkaz není potřebný. Práce JEN 3 DNY V TÝDNU (NE, PO, UT nebo ST, ČT, PÁ) + jednou měsíčně pracovní SOBOTA Práce pouze na NOČNÍ SMĚNU a to buď:...\nOstraha,112 Kč/h, vyhrazeno pro OZP - Bezpečnost\nInformace Přijmeme do pracovního poměru pracovníky ostrahy pro oblast Krásno nad Bečvou.Jedná se o nepřetržitý provoz,12-ti.hodinové směny, plný úvazek.Certifikát strážného výhodou.Mzda 112 Kč/hod.+příplatky.Praxe není nutností.Místa vyhrazena pro OZP. Nástup dle domluvy...\n-hlídání provozoven -práce v civilu -chytaní zlodějů -pomocné práce s touto pozicí spojené Zaujali jsme vás? Pak nám pošlete životopis. Požadujeme: - Čistý registr trestů - Praxe u bezpečnostní agentury výhodou - počet míst - 2 Nabízíme: - Zázemí stabilní firmy ...\nPracovníci recepce/ostrahy - Manuální\nInformace Přijmeme pracovníky ostrahy- zkušené a reprezentativní zájemce na recepci do menší firmy v UB. Náplní práce je evidence návštěv, kontrola vozidel, kontrola zaměstnanců - batohy, atd, obchůzková činnost. Ovládání kamer.systému, EPS, kódování. Nutné slušné chování...\n...zdravotně postižené. Jedná se o chráněné pracovní místo. Požadujeme zodpovědnost, spolehlivost a trestní bezúhonnost. Náplní práce je ostraha areálu, přepojování hovorů, zapisování návštěv, výdej klíčů. Pracovní činnost je vykonávána ve 12ti hodinových denních směnách....\nstrážný ostraha Uherské Hradiště\nbezpečnostní ostraha Uherské Hradiště\npracovníci ostrahy strážní Uherské Hradiště\nsecurity ostraha Uherské Hradiště\nostraha, Uherské Hradiště