Časté dotazy v souvislosti s | European Economic and Social Committee\nČasté dotazy v souvislosti s\nChtěl/a bych se na tuto akci zaregistrovat. Jak mám postupovat?\nPřihlášku musejí vyplnit školy a/nebo učitelé. To znamená, že za jednotlivé školy mohou přihlášku podat pouze jejich ředitelé nebo učitelé, kteří se akce chtějí zúčastnit. Lhůta pro podání přihlášek bude zveřejněna na internetových stránkách YEYS.\nMohou studenti zaregistrovat svou školu samostatně?\nStudenti nemohou sami zaregistrovat svou školu a nemohou se do této akce přihlásit jednotlivě.\nBude se losovat mezi školami, které se ve stanovené lhůtě zaregistrovaly na internetových stránkách YEYS. Za každou zemi se akce v Bruselu bude moci zúčastnit pouze jedna škola. Danou školu také navštíví jeden z členů EHSV. Vybrané školy budou informovány individuálně a budou požádány, aby sdělily jméno doprovázejícího učitele a tří studentů, kteří se zúčastní akce v Bruselu.\nJak dobré jazykové znalosti musejí studenti mít, aby se mohli zúčastnit workshopů?\nNení požadováno, aby studenti doložili konkrétní úroveň jazykových znalostí prostřednictvím certifikátů či diplomů. Vybraní studenti a jejich učitel však musejí být schopni se vyjadřovat anglicky, aby mohli během této akce komunikovat a diskutovat.\nJakým způsobem by školy měly vybrat studenty, které vyšlou do Bruselu?\nKaždá škola si může určit vlastní kritéria výběru, jež musejí být jasná, spravedlivá a nediskriminační. V zájmu rovného zastoupení dívek a chlapců by vybraní studenti neměli být všichni stejného pohlaví (s výjimkou čistě chlapeckých či dívčích škol). Budovy EHSV jsou zcela bezbariérové.\nMůže se moje škola přihlásit vícekrát?\nPokud vaše škola letos nebyla vybrána, můžete se přihlásit příští rok. Pokud vaše škola byla vybrána, nemůžete se přihlásit hned následující rok, ale můžete tak učinit později.\nV jakém věkovém rozmezí musejí být studenti, kteří se chtějí akce YEYS zúčastnit? Smí být v okamžiku konání této akce starší 18 let?\nZaregistrovat se mohou studenti, kterým bude v okamžiku podání přihlášky 16–18 let.\nMohou se této akce zúčastnit studenti posledního ročníku střední školy?\nAkce YEYS je zpravidla určena studentům předposledního ročníku, poněvadž studenti posledního ročníku mohou být zaneprázdněni skládáním zkoušek. To však závisí na vzdělávacím systému jednotlivých zemí, a proto v určitých případech vezmeme v potaz přihlášky studentů, kteří nejsou v předposledním ročníku střední školy.\nJak se mají studenti a učitelé na tuto akci připravit?\nKaždou z vybraných škol navštíví jeden z členů EHSV, aby studentům a učitelům vysvětlil úlohu EHSV jakožto poradní instituce, na niž se obracejí jednotlivé evropské orgány, a jeho zapojení do rozhodovacího procesu. Objasní jim rovněž, jak bude akce probíhat a co se od zástupců škol očekává. Náklady na cestu daného člena uhradí EHSV.\nAkce potrvá jeden a půl dne. Zástupci jednotlivých škol by se měli dostavit nejpozději ve čtvrtek dopoledne a budou moci odjet nejdříve v sobotu.\nEHSV zajistí a zaplatí ubytování na dvě noci v Bruselu pro studenty a jejich učitele. Uhradí jim rovněž výdaje za mezinárodní letecké či železniční spojení z jejich země do Bruselu (případně včetně návazných letů nebo přípojných dálkových vlaků) a za dopravu z nádraží nebo letiště v Bruselu do hotelu a zpět.\nBěhem akce budou v prostorách EHSV zajištěny obědy a večeře.\nMohou si školy samy zakoupit letenky a poté si je nechat proplatit?\nNe, letenky či jízdenky zajistí cestovní agentura EHSV, a to po dohodě s jednotlivými školami. Školy si je v žádném případě nesmí zakoupit samy.\nNe, EHSV nebude hradit ani proplácet výdaje za cestu na nádraží nebo letiště v domovské zemi a poté zpět a nebude ji ani zařizovat. EHSV zaplatí pouze mezinárodní spojení do Bruselu a zpět (případně včetně přípojných vlaků a návazných letů).\nPokud zmeškáte vlak nebo let z jiných důvodů, než je vyšší moc, pak EHSV neposkytne žádnou náhradu a/nebo kompenzaci a nebude hradit náklady na zakoupení nové jízdenky či letenky nebo na změnu rezervace vystavené jízdenky či letenky ani dodatečné výdaje za ubytování a stravu. Je nutné dostavit se na nádraží nebo letiště v dostatečném předstihu před plánovaným odjezdem či odletem. Můžete si rovněž vyřídit cestovní pojištění.\nV čem spočívá úloha doprovázejících učitelů?\nDoprovázející učitelé budou fungovat jako prostředníci mezi EHSV a účastníky. Budou dbát na to, aby všichni účastníci obdrželi potřebné informace a dokumenty, a budou zodpovídat za veškerou přípravu. Pokud daný učitel či daná učitelka onemocní, nebo se akce nebude moci zúčastnit z jiného důvodu, pak jej či ji musí zastoupit některý z kolegů.\nCo budou mít doprovázející učitelé na starosti v Bruselu?\nDoprovázející učitelé budou hrát důležitou roli a ponesou plnou zodpovědnost za studenty během pobytu v Bruselu a cesty tam a zpět. U některých bodů programu nebude přítomnost učitelů nutná – v takovém případě pro ně EHSV zorganizuje samostatné aktivity (kulturní prohlídky, návštěvy jiných orgánů a institucí apod.). Doprovázející učitelé musí být schopni vyjadřovat se anglicky.


Zvířata spí a váží méně kvůli oteplování\nGlobální oteplování má dopad i na zvířecí říši, doba zimního spánku se u evropských zvířat výrazně zkrátila a zvířata dokonce i méně váží. Ze studie, kterou vypracovali dva italští vědci, vyplývá, že jde jen o dva nejzjevnější projevy negativních změn, jimiž nyní prochází světové klima.\nMauro Cristaldi a Germana Szpunarová z Římské univerzity uvádějí i konkrétní důkazy - například plch obecný nyní hybernuje o pět a půl týdne méně než před pouhými dvěma desítkami let. Plch se prostě probírá ze zimního spánku dřív, protože jarní teploty se posouvají stále výrazněji vpřed do zimního období.\nTaké horští svišti vylézají ze svých nor, kam se uchylují kvůli zimnímu spánku, v průměru o 38 dní dříve než před 20 lety.\nDalší zvířecí druhy jako například vrabci ztrácejí výrazně váhu, protože musejí tvrději než dříve bojovat o své místo v přírodě a adaptovat se na podstatně jiné přírodní podmínky. Změn doznal ale všeobecně celý rozmnožovací cyklus ptáků, plazů či hlodavců.\nNapříklad sýkorky podle zjištění italských vědců kladou vejce o týden dříve, než to bylo dosud obvyklé; u červených luňáků je to o 10 či 11 dní dříve než před devíti lety.\nPodle Cristaldiho a Szpinarové jsou tyto změny jasným barometrem nemocného klimatu.\nDalším projevem oteplování je fakt, že mořské druhy typické pro tropické pásmo opouštějí vody, které se pro ně stávají až příliš teplé. Takže není divu, že zhruba 20 procent ryb obývajících v současnosti oblast Středozemního moře lze považovat za 'přistěhovalce', kteří se zde ještě před nedávnem vůbec nevyskytovali. Do Středozemí se tyto rybí druhy dostaly skrz Suezský průplav či přes Gibraltarskou úžinu.\nTaké v Jaderském moři lze nyní nalézt asi 15 procent ryb, které tam vůbec nepatří a pro které tamější vody byly ještě nedávno příliš chladné. Za představitele takových 'imigrantů' lze považovat třeba jedovatou fugu, která je domovem ve vodách východní Asie.\nItalští vědci upozorňují na to, že mnoho zvířecích druhů je doslova ohroženo vyhynutím, protože oteplování ničí jejich přirozený životní prostor. Jako příklad uvádějí tučňáka císařského, jehož populace se v posledních 30 letech snížila v Antarktidě o dramatické dvě třetiny.\nDatum vložení: 20.03.2008 / Sekce: Ostatní novinky


Úvod :: Hnojiva :: Plagron :: Plagron Alga Bloom 5 L\nBěžná cena 1 899,- s DPH\nObsahuje přesně vyvážený poměr fosfátů a draslíku, které rostlina přijímá přímo, a které zajišťují optimální tvorbu květu na přírodní bázi. Fosfor v Alga-Bloom zajišťuje lepší rozvoj kořenového systému a silné, bohaté květy. Draslík obstarává transport živin celou rostlinou a zvyšuje celkovou obranyschopnost rostlin. Dává také rostlinám potřebnou energii pro zajištění závěrečného růstu.\nPlagron Alga-Bloom obsahuje: 12% fosforu, 10% draslíku, 6% dusíku, stopové prvky, vitamíny, enzymy, růstové hormony, fermenty a přes 20 druhů aminokyselin.\n4 ml na 1 litr vody, tímto roztokem jednou týdně zalít\nKód zboží: A6507\nPlagron Fish Force (Rybí Emulze) 500ml\nPlagron Pure Enzym (Enzymes) 250 ml\nPlagron Vita Start (Cropmax) 1 L...\nInformujte mě o změnách Plagron Alga Bloom 5 L


Další poodhalení B4 úkolů a jejich zákulisí. – Žlutý Trimeles\nTrimeles / Rozhovory / Další poodhalení B4 úkolů a jejich zákulisí.\nDalší poodhalení B4 úkolů a jejich zákulisí.\n6. 6. 2013 291\npo třetím úkolu jsem opět otravoval ostatní B4, aby mi odpověděli na pár otázek. Chtěl jsem se jich zeptat na něco, co by vás mohlo skutečně zajímat, ale ve chvíli, kdy jsem otázky vymýšlel, jsem měl hlavu dokonale vymytou třetím úkolem, takže ze mne nakonec vypadlo jen tohle.\nDoufám, že i tak se pobavíte.\n1. Co třetí úkol aneb Taky se vám zdá o šifrách?\nTřetí úkol byl podle mě lepší než ten druhý, i když ano, ty šifry byly dost záludné a než člověk něco vymyslel… :)\nSpíš se mi zdá o duchách, než o šifrách a jak se je snažím rozluštit. Aspoň myslím, že se mi něco zdá.\nCo na to říct, ty sám musíš moc dobře vědět, že sny o šifrách jsou po takovém úkolu naprosto jasné a dané. Ještě teď v noci procházím hradními chodbami a luštím šifry jak pomatená. Je to děs, takhle nás týrat i v noci! -zasměje se– Ale jinak byl 3. úkol skvěle vymyšlený, opět se na něm dalo skvěle vyřádit, ač pokud jsem si myslela, že u druhého úkolu mi tekly nervy, tady to bylo opět mnohonásobně větší. Zde je vidět, že by si člověk neměl stěžovat, protože to může být ještě horší! Avšak úkol mě vážně bavil, holky byly opět famózní a já můžu jen znovu a znovu opakovat, jak jsem ráda, že jsem v týmu právě s nimi. Teď už se jen zbavit té únavy!\n(–otevře jedno oko a zamžourá na Lili – Neboj, všechno si píšu! Cos to říkala o té únavě? – pozn. red.)\nNo, nebyl to úplně můj šálek kávy, ale přežít se to dalo. Holt jsem si druhým úkolem nasadila moc velkou laťku zábavy a teď to byla spíše makačka než smích.\nPřiznávám, že než jsem se pořádně rozkoukala, holky už měly šifry vymyšlené, takže ne – mně se mohly zdát leda tak noční můry z toho, že jsem jejich hádanky většinou nedokázala rozlousknout. – zastydí se za svou nedovtipnost – Mohu říct, že jako pokusný králík jsem v podstatě selhala. Na první pohled mi byla jasná jen jedna jediná, ostatní až s nápovědou… a někdy nestačila dokonce ani ta.\nZ mého pohledu tak bylo větším oříškem ujasnit si, které tajemné tajné komnaty nám Duch odhalí a ukáže a jak to uvnitř asi bude vypadat. Chtěly jsme totiž, aby komnaty o něčem vypovídaly, aby měly nějaké ponaučení třeba – a také abychom nezopakovaly planety. – lehce se usměje – Věřím, že se nám to povedlo.\nAndy, šifry bych ještě brala, ty řeším ráda, ostatně letos jsem z Kryptologie skládala svoje NKÚ zkoušky, ale ten pocit, že jsem pavouk, ten je mnohem neodbytnější. Zaobaleně (vidíš to, vážně se asi měním v pavouka :D) řečeno, zdá se mi spíš o chodbách, tajných komnatách a průchodech a o neodbytném šustění pergamenu. (jen aby ;o) – pozn.red.)\n2. Kde váš B4 tým rozbil stan? Respektive kde jste si zřídili klubovnu, poradní místnost, pracovnu? Zkrátka kde se scházíte a pracujete? A jak jste spokojeni?\nV přístěnku pod schody střýčka Googla. Nu, je pravda, že se občas něco přehlédne, ale i tak je to stále lepší než jiné možnosti.\n(v přístěnku je to super, jen kdyby nám nad hlavou pořád někdo nedupal…třeba čas! – pozn.red. )\nV takovém tom podivném dokumentu online. I když bych si dokázala představit jiná místa. Je super, že tam je krásně všechno pohromadě. Ale často se tam člověk ztratí. A nedej bože, když tam den dva nepřijde. To je pak úplně v čudu a neví, co kam patří -zasměje se-\nMy jsme rozbily stan? –pokukuje po holkách a pak se vrátí pohledem na Andyho- Ale my nic nerozbily, no vážně!\nA víš, ono je to tajné, přeci ti to neřeknu! (A proooč?) Ještě bys měl pokušení nakukovat. -vyplázne jazyk- (jo aha )\nVíš, my jsme modré dívky, my máme svá tajná místečka a jelikož jsme dívky tajemné, tak to prozatím tak zůstane. –mrkne-\nJednou jsme se v týmu bavily, že budeme mlčet, tak nevím, kolik toho můžu prozradit. Ale tak modrým eskem snad nic nezkazím, i když míst je více.\nTak toto je otázka pro Nerys . – zasměje se při vzpomínce na svou první cestu do poradní místnosti – Nerys mi strčila do ruky přenášedlo, do ucha pošeptala jedno slůvko – a frrr, najednou jsem byla někde úplně jinde, před tajuplnými dveřmi, které bez hesla nevpustily dovnitř snad ani docela maličkou myšku. Jinými slovy, ani kdybych opravdu hodně chtěla, nedokážu Ti říct, kde přesně se scházíme. – mrkne – Mám své přenášedlo a můj orientační smysl je v sedmém nebi, že se po něm nic nechce. Jednou jsme se také sešly tady na hradě, v KNP, pěkně u vodičky. – zasněně si povzdechne při vzpomínce – A pak jsou tu samozřejmě vždycky krby pro menší a rychlejší poradičky. Nedokážu si představit, co bych si mohla přát víc. (Zkrátka skromná Heky ;o)) – pozn.red.)\nKdepak, to ti nepovím, to kromě mě vědí jen další tři lidé a s těmi jsem v týmu. –baví se- Říci snad mohu jen to, že jde o tajný prostor, který nám vyhovuje a pro naše potřeby domluvy a poradních sedánků zcela postačuje. Chrání ho pevné heslové kouzlo, takže teď vlastně máme takovou malou kolej pro čtyři se vším komfortem. A kdo nemá dost silné drápy, aby si do ní i tak vydobyl vstup, ten musí zůstat u zdi, kde si otvoru dovnitř pravděpodobně ani nevšimne. –mrkne-\n(ty červené holky jsou tak tajemné – pozn.red.)\n3. Brali byste, aby na hradě pro podobné účely byla místnost?\nTo by bylo fajn, i když záleží na tom, jak přesně by byla udělaná… pokud by byla stejně udělaná jako kolejní místnost, bylo by to super.\nRozhodně ano!! A ještě lépe, kdyby měla historii, aby se dalo vracet. Místnost s nějakým zápisníkem nebo poznámkovačem.\nMyslím, že by to bylo fajn, mít svou speciální B4 komnatu, ale teoreticky KNP takový komfort umožňuje. Potřebuješ-li komnatu B4, stačí zajít tam. Ale kdyby byla místnost s vychytávkami pro B4, určitě bych nebyla proti.\nNe. Myslím, že i tohle je úkol týmu. Sejít se.\nTěžko říct, tak trochu se bojím, že bych se neustále ohlížela přes rameno, zda za sebou třeba nemám nějakého špeha, ať už z řad ostatních týmů, nebo zvídavých novinářů. (Cos tím jako chtěla říct?? –stáhne obočí a výhružně zírá na Heky– pozn.red.)\nAsi by mi to přišlo zbytečné. Domlouvat by se dalo i v KNP. Když je někdo jejím správcem, může sám rozhodovat, kdy ji otevře, tým se může domluvit, kdy se sejde, anebo si lidé mohou vyčarovat jinou alternativu, jako jsme to udělali my, i pro nezkušené čaroděje je dost možností, jak si vybudovat bezpečné stanové útočiště. Asi jsem ráda, že je čistě na nás, kde se sejdeme, že nejsme vázaní pravidly, kde můžeme diskutovat, samozřejmě kromě toho, že se o úkolu během vypracování bavíme jen mezi sebou v týmu.\n4. Kolik stránek (přibližně) prokecáte, než se dopracujete ke konečné fázi tedy k odeslání?\nEhm… hodně. :D Vím, že to Oříš u druhého úkolu počítala, ale nějak to teď neodhadnu, protože do toho se přidávají i jednotlivé části vypracování a tak. :)\nObvykle kolem 35-40 stránek prokecáme. Je to dost, co? Když ono se tam dobře kecá… obzvláště po večerech -uchechtne se- (-moc rád by věděl, s kým Buráček po večerech kecá – pozn.red.)\nEhm, prosím, nechtěj, abych to počítala, nebo i jen odhadovala. Je toho děsně moc, řeší se nápady, detaily, problémy… tlachá se kolem a kolem… takže je toho opravdu moc. -usměje se-\nDejme tomu, že jen čistého žvanění bez tvorby, mi stačí jeden offline večer a bliká mi k 300 zprávám.\n(no jo, holky…-zazubí se- pozn.red.)\nOno slovo „prokecat“ zní, jako by ses ptal, co všechno proberete, než se konečně rozhoupete k práci. – pokrčí nosíkem – (–honem zkontroloval, zda použil antiperspirant – pozn.red)\nA my se přitom skutečně na našem tajném místě věnujeme jen úkolům. A ona ani tak samotná délka nemá vlastně žádnou vypovídací hodnotu, protože veršíky si pro sebe vždycky uzurpují víc prostoru než próza, která využije celou šířku stránky, a pak jsou tu ještě obrázky, ty se roztahují přímo nevídaně, úplní žrouti prostoru. K tomu přidej korektury textů… těch stránek je ke konci tolik, že nemít k ruce pár přehledných tabulek, člověk by se v nich při zpětném dohledávání nějakého nápadu snadno ztratil. – mrkne a uvědomí si, že sama dokáže zabloudit i na rovné cestě bez odboček –\nČistě z archivních dat poradního prostoru se dostáváme většinou kamsi za šest desítek stran textu diskuzí (měřeno Wordokouzlem), ale už jsme přesáhli i stovku, takže je to různé úkol od úkolu. Je to ale jen vrchol slovní hory, protože hodně si povíme i ve dvojicích, soví poštou a podobně, takže si říkám, že kdyby byl úkol jediný, a to napsat román, už bychom z něj měli na počet stran docela objemnou bichli. Ono deset dní pilné práce, díky časovému posunu jedné z nás opravdu celodenní, docela nabobtná co do počtu slov. –usměje se a procvičí od úkolu ještě stále ztuhlé prsty-\n5. Stejně jako minule – co myslíte, že bude v posledním úkolu eventuálně, co byste si přáli tam mít?\nNěco lehkého… :D Brala bych povídku, psaní pověsti, legendy… ale to asi nebude, tak se nechám překvapit a budu doufat, že to bude hezký narozeninový dárek. O:-)\nUrčitě něco spojené se západem. Možná zřídit novou ohradu pro kouzelnické tvory? By se mi možná i líbilo něco takového zařizovat.\n(mně by se líbil úkol o spaní a flákání se – pozn.red.)\nSvoje (ne)tipy jsem ti řekla minule a opravdu se toho od minule moc nezměnilo. Trefila jsem se tak na půl, bylo něco logického a dalo se do toho zakomponovat hodně fantazie, ovšem co bude jako poslední úkol, to už vážně netuším. Bude to podle mého úplně z jiného soudku, než ty 3 předchozí. Možná by mi vyhovovala nějaká redaktořina, ale těžko říct.\nNěco hrozně jednoduchého aby stačilo mávnout hůlkou a bylo to nejlepší.\n(moje řeč!!!! – pozn.red.)\nStejně jako minule nemám ani to nejmenší tušení, ale jsem moc zvědavá a těším se a taky se bojím.\nHm…. Východ byl ve spojitosti s duchem, s myšlenkami, se skrytou magií v našem hradě. Počítám, že se Západem by mohla končit nejen celá B4, ale že by jeho tématem mohlo být např. nastínění nějakého řešení modelové krize (rozpad hradu) nebo něco podobně náročného. Třeba budeme jako stateční rekové hledat nový prostor pro naši školu? –směje se- Zrovna včera jsem si dělala (v dobrém slova smyslu) legraci, že už zbývá ve čtvrtém úkolu jen navrhnout vlastní podobu Hogwartské školy a bude to za námi. Věřím ale, že k nám organizátoři budou laskaví a že pro nás už vymysleli něco pěkného, co bude mít smysl ve spojení s předchozími úkoly, kde jsme uklidňovali chaotickou divou magii Severní věže, navrhovali zábavu pro celočarodějný svět, vrátili se do školy, abychom objevili něco z jejích skrytých tajů. A co bych si přála? Těžko říct, stejně jako minule ti musím odpovědět, že se ráda nechávám překvapit novým zadáním, které mě vždycky zprvu šokuje a pak nastartuje. V tuhle chvíli ti to asi nedokážu říct. Snad jen trochu odhaduji, že když se dva úkoly týkaly blíže hradu Hogwarts a jeden byl celokouzelnický, možná i čtvrtý bude zaměřený obecně na kouzelnický svět jako takový. Uvidíme.\n(a já doufám, že nebudeme při tom stěhování školy muset balit ručně :o( – pozn.red.)\n6. Finální otázka: Kdybyste mohli (jakože nemůžete) jít do další B4, šli byste? Pokuste se vypsat všechna pro i proti, která během soutěže vyvstala\nNešla. Nevím, mně to stačí jednou, podobně jako 7boj… je to náročné na komunikaci, nervy a nějak jsem zjistila, že ta spolupráce u mě asi nikdy nebude úplně vhodná. Ale zase je to zajímavá zkušenost, které nelituji. :)\nMožná i jo. –poškrábe se na hlavě- Technicky už vím, jak to funguje, co se dělá atd. Ale nejsem si jista, jestli bych chtěla podstoupit znova ty stresy, honičky, hloupé svědomí před koncem termínu.\nRozhodně by záleželo na tom, jaké by bylo složení zbylého týmu. Aby nedocházelo k rozbojům, hádkám a zbytečnému stresu navíc.\nJe to ale těžké říct, zda bych do toho šla znova. Pracovat na tom je někdy zábavné. Když ale vezmu v potaz všechen ten čas, co nad tím všichni trávíme… Na jednu stranu bych si ho dokázala představit trávit jinak. Na druhou stranu… baví mne s členy našeho týmu spolupracovat.\nJak se doplňujeme. Jak Andy dokáže vystihnout naše povahy bravurně i debaty mimo. Nebo když Ashiiny barvičky létají všude po místnosti. -usměje se-\nNemohu tomu ale odepřít to, že si vždycky rozšířím obzory a nemůžu opomenout ani ten pocit, když se vždycky těším na půlnoc, abych si přečetla zadání nového úkolu. A zároveň ten pocit, když mne to zadání plácne přes čumák.\nJsem asi blázen, co? –směje se-\nTo je těžké, neumím říct, jestli bych do toho šla znovu, to by hodně záleželo na životní situaci. -pokrčí rameny- Rozhodně nelituji, že jsem se přihlásila, mám skvělé spolubojovnice v týmu a B4 je rozhodně skvělá zkušenost. Člověk se toho i hodně naučí, například takové věci, které jinak odkládá na neurčito a neřeší je. Jako třeba takové psaní přímé řeči -otřepe se, při jakési vzpomínce a pak se zasměje- Určitě bych to hned nezavrhla, ale krom podmínek, ve kterých bych zrovna byla, bych zvažovala, kdo by asi tak mohl být se mnou v týmu, protože v takovém týmu je potřeba si rozumět. Musela bych si opět uvědomit, jestli budu ochotná tomu dát svůj čas a jestli by se mi chtěly prožívat ty nervy znovu. Nebránila bych se jít do B4 znovu, ale jak říkám, záleželo by na hodně okolnostech.\nPro: Zábava, spolupráce, tvorba něčeho skvělého, utužování týmových vztahů, očekávání, radost (ne z vítězství, ale z hotového díla)…\nProti: Hodně zabitého času, hodně nervů (ač bych řekla, že jsem ještě celkem klidná -směje se-)\nPodle toho s jakým týmem. Což byla má podmínka i tenhle rok. Kdyby zase s tím stejným, jdu do další stovky čtyřek. Bude mi to chybět. Člověk se naučí na jistý režim, z kterého se těžko vyjíždí už jen těch pár dnů mezi úkoly.\nMyslím si, že je dobře, že v B4 může každý soutěžit jen jednou, všechny týmy tak začínají stejně, jejich výchozí „oťukávací“ pozice se nijak neliší a všechno si dělají po svém. Není tam nikdo, kdo by říkal „to my jsme to minule dělali takhle a takhle“. Samozřejmě, pár věcí by se tím zjednodušilo, ale bojím se, že by to nakonec bylo dost svazující pro všechny, včetně onoho „mazáka“. – pousměje se –\nNavíc, jak říká jedno přísloví, dvakrát do jedné řeky nevstoupíš. (To není přísloví, to si jen Hérakleitos myl nohy a zjistil, že voda v řece teče! – pozn.red.)\nNic se neděje úplně stejně, takže je jedině dobře, že všichni účastníci začínají „s čistým štítem“, nezatíženi vzpomínkami, ať už příjemnými, nebo jinými, na to, co bylo jindy a jinde. B4 je takto pro každého soutěžícího naprosto jedinečná a unikátní, něco, co nemá obdoby. – nejistě se usměje a doufá, že ta slova dávala alespoň trochu smysl –\nBude mi chybět taková míra společného úsilí, jakou vyžaduje B4, a ta nepopsatelná atmosféra, která při takto úzké spolupráci vzniká, vzduch přímo nabitý nápady a pracovitostí… pospolitostí. Něco takového člověk sám o sobě prostě nevytvoří. A i kdyby to zkusil, rozhodně by se přitom tak nepobavil. :)\nMyslím, že rozumím tomu, proč se můžeme B4 účastnit jen jednou a asi s tím pravidlem souhlasím. Za prvé je dobré dát možnost někomu dalšímu, hrad je plný tvořivých a odvážných lidí. A za druhé je to soutěž, která je poměrně náročná na fantazii, tvořivost, schopnosti, emoce a také na čas. Ono to, co nakonec týmy odevzdají k posouzení porotě a hradním obyvatelům, v podstatě nic neříká o čase a úsilí, které tomu věnovaly, o tom, kolik nápadů stihly týmy cestou zahodit jako nepoužitelné, co všechno se díky tvorbě úkolů naučily, kam se od zahájení Čtyřky každý soutěžící posunul. Osobní růst vnímám jako velký klad Čtyřky, člověk by si ji měl užít se vším všudy a taky se právě díky ní přimět naučit se víc, než uměl při jejím spuštění. V tom pro mě měla a má velký smysl.\nPořád jsme se v týmu nepohádaly, takže věřím, že už to třeba ani nestihneme, protože další výhodou Čtyřky je silnější pouto mezi členy týmu. Jane, Lily i Hekateu mám ráda v podstatě od chvíle, co jsme se potkaly, ale teď je mohu ocenit o to víc, miluji jejich nadšení, jejich osobitost, odvahu, to, že dokáží být oporou těm ostatním z týmu a že se umí ozvat, když se jim něco nezdá. Na tohle všechno budu hodně dlouho v dobrém vzpomínat.\nDokud nesoutěžíte, vlastně si neumíte představit, jak mocné dokáží být komentáře poroty a také mínění obyvatel, včetně drobností, které dokáží až nečekaně zamrzet nebo naopak potěšit. Už jsem zmínila, že to, co vidí „veřejnost“, je vlastně jen špička práce, kterou tým na úkolu odvedl, takže pak ty komentáře dovedou o to víc dostat člověka k fanatické radosti nebo naopak k bručivému rozčilení a palčivému hněvu, ke zklamání. Nemyslím teď hodnocení co do počtu kostiček, to je samozřejmě důležité a je to zdravý soutěžní boj, ale dám-li příklad, pokud máte rádi barvy a dovedete s nimi mistrně kreslit, leč v souladu s nápadem na úkol se vám zdál lepší obrázek spíš méně pestrý, a některý komentář to vytkne, přinese to člověku do mysli kromě jistého zklamání i pocit osobních pochyb, samozřejmě vše v rámci „hry“, to ale pocitům nevysvětlíte. Čtyřka dovede být svou podstatou hrozně moc reálná a s nitrem člověka zamávat, aspoň na chvíli. Je to ale asi správně, protože pak to svědčí o tom, že soutěži opravdu dáváte maximum.\nPřes všechny klady i zápory soutěže myslím, že bych se vlastně víc než jednou účastnit nechtěla. Je to dobrá soutěž, přijde mi dobře organizovaná, užila a užívám si ji. Ale dávám jí toho ze sebe tolik, že si nejsem jistá, kolik by mi vlastně mohlo zbýt sil a nápadů do dalšího ročníku, jestli už bych se třeba spíš neopakovala nebo nebyla nápadově unavená. Je pro mě ctí zastupovat Nebelvír, ale opravdu mi to asi stačí jednou. –usměje se a doufá, že svoje pocity vysvětlila srozumitelně-\n(pro mne dostatečně, především tu část se zbývajícími silami… tentokrát zcela vážně poznamená redaktor-)\nPokud by vás náhodou zajímaly i zelené odpovědi, pak zkuste napsat zelené tiskové mluvčí Tydynce Flyové nebo na zelený mail: Dejtenampokoj@nemamezajem.hog\nTak a jsme u konce. Jak jste si všimli, každý má jiné názory a to je jen dobře. Nakonec B4 právě o názorech a nápadech je.\nTak nám všem držte palce u posledního úkolu, protože je to fakt záběr na nervy.\nStatistika nuda je… VIII.\nOresta 6. 6. 2013 13:09\npoznámky redaktora nemají chybu :-D\nAndíku, přece si nemyslíš, že ti to řeknu s kým po večerech peču ;-))\nAndrew 6. 6. 2013 21:03\nOresta 6. 6. 2013 21:53\nTak já ti to řeknu, ale soukromě a jen, když budeš hodný chlapec ;-)


Miloš Meier - Umělci mají často své světy - musicserver.cz\nMiloš Meier - Umělci mají často své světy\nVydáno: 02.04.2019 09:00 v sekci Rozhovory - Milan Menčík | foto: facebook interpreta\nMiloš Meier je v domácím ranku tvrdšího rokenrolu už pojmem. Jeho sóla a bubenický groove si užívají fanoušci stále populárnějších Dymytry i diváci jeho sólových vystoupení Drumming Syndrome. Jeho den snad má víc než 24 hodin, přesto se nyní rozhodl víc se soustředit na věci, které u něj mají prioritu.\nVe tvém životopisu jsem si všiml, že jsi rodák z mně blízké Jihlavy. Máš nějaké konkrétní vzpomínky z dětství na tohle město a Vysočinu?\nAno, máš pravdu, v Jihlavě jsem se narodil, ale beru se spíše jako rodák z Hronova. Blízko Jihlavy, konkrétně v Dobroníně, moje rodina pár let žila, ale pocházela z Hronovska, kam se potom v mých asi dvou letech zase vrátila. Často jsme potom jezdili do Dobronína na návštěvy, ale můj domov a srdce byly vždycky v Hronově, promiň. (smích) Tam jsem vyrůstal i prožíval své bubenické začátky.\nPrvní nástroj, na který ses učil, byl klavír. Proč jsi u něj nezůstal?\nProtože jsem vždycky chtěl hrát na bubny. (smích) Fascinovaly mě od malička. Jelikož můj otec je učitelem na ZUŠ, vždycky jsem jako malý proseděl celé zkoušky jeho orchestru u bubeníka a nespustil z něj oči. Nejdřív mě ale chtěl dát na chvíli na melodický nástroj a pak, asi v mých deseti letech, konečně přišly bubny.\nJsi z hudební rodiny. Radili ti rodiče, kam se v hudbě posouvat a směřovat?\nPřirozeně jsem začal v otcově dechovém orchestru a souběžně s tím jsem postupně hrál v různých rockových kapelách. Chodil jsem samozřejmě k učitelům na ZUŠ, a když mi bylo patnáct, začal jsem studovat na pražské státní konzervatoři. Rodiče mě ve všem podporovali a pomáhali mi, samotný vývoj a hudební směřování už ale byly na mně.\nBěhem své kariéry jsi bubnoval dokonce i s dechovkou. Kde jsou v současnosti tvé stylové mantinely?\nKaždý hudební styl, který jsem kdy hrál, mi něco dal a něco mě naučil. Pracoval jsem na tom, abych to ve chvíli, kdy mi zavolá někdo z kapely jakéhokoli žánru, uměl profesionálně zabubnovat. Takže jsem si stihl zahrát spousty žánrů se skvělými muzikanty. Teď jsem ale v bodě, kdy se chci věnovat svým projektům, a hraní s jinými lidmi a cizími kapelami jsem až na výjimečné příležitosti ukončil. Moje priorita je Drumming Syndrome, Dymytry a občasná Supergroup a Michal Pavlíček.\nNa domácí rockové scéně jsi hrál s kdekým. Jaká spolupráce v tobě nejvíc zarezonovala?\nKaždá spolupráce ve mně něco zanechala. A většinou to bylo pozitivní, nikdy jsem nehrál něco, co by se mi vyloženě nelíbilo. Největší zlom pro mě určitě přišel po mém nástupu do BSP. První velké profesionální angažmá a hned s jedněmi z největších hudebních legend a osobností u nás. Michal Pavlíček byl takovým velkým milníkem v mé kariéře, bylo a stále je pro mě ctí s ním hrát, spolupracovat a být přáteli. Bohužel už jsem musel z časových důvodů hraní s ním výrazně omezit, abych stihl realizovat všechny své momentální plány a priority.\nPoprvé jsem měl možnost vidět tě naživo na Velekoncertu Daniela Landy. Jak vzpomínáš na tohle spojení a tuto akci?\nS Danielem Landou jsem odehrál halové turné "Žito Tour", natočil s ním desku "Žito" a odehrál zmíněný Velekoncert. Byla to další dobrá zkušenost, zejména to halové turné jsem si užil. Pódium bylo uprostřed hokejových hal a kolem tebe třeba patnáct tisíc lidí. Do Danových skladeb jsem mohl vložit i svoji invenci, měl jsem bubenické sólo a na všechny show jsem byl do detailu nachystaný. Na druhou stranu to bylo v podstatě jen pracovní angažmá a od toho Velekoncertu nejsme v kontaktu.\nStalo se v rámci tvých kooperací, že jsi někdy taky šlápl vedle a už by sis některou nechtěl nikdy zopakovat?\nMusím zaklepat, že něco vyloženě takového se asi nestalo. To víš, že byly věci, kdy jsem třeba nebyl spokojený, ale i tohle beru jako součást vývoje a osobního růstu.\nMiloš Meier je bubenický virtuos, který 17. června oslaví své pětatřicáté narozeniny. Za svoji kariéru prošel spoustou kapel i stylů, spolupracoval s nejrůznějšími hudebníky od Anety Langerové přes Daniela Landu, Michala Pavlíčka, BSP, Stroy až k současnému působení v Dymytry. Věnuje se i své sólové kariéře - s projektem Drumming Syndrome představuje nově nabubnované verze známých zahraničních skladeb a filmových soundtracků.\nPtal jsem se tě na to i na koncertu v Moravských Budějovicích - ty jsi nefalšovaný bubenický virtuos, pokud však hraješ v nějakém seskupení, musíš sloužit feelingu dané kapely, potažmo skladby. Jak moc s tím bojuješ?\nMusíš poznat, co si kde můžeš dovolit a co ta daná hudba vyžaduje. Když třeba hraju pro Michala Pavlíčka nebo jiné osobnosti, kde jsou oni těmi ústředními postavami, je pro mě nejdůležitější, aby se jim se mnou hrálo komfortně, abych je zejména skvěle doprovodil, a vše ostatní už je nadstavba. Všude můžu využít svůj feeling, proto si mě taky do svých projektů berou, ale musíš hrát s maximálním respektem a souzněním s hudbou těch, co tě pozvali.\nKaždý den chodíš několik hodin denně makat do zkušebny. Jakou máš nyní metu? Co bys rád ještě s bicí soupravou dokázal?\nStále se chci zlepšovat, to je jasné. Proto stále trávím celé dny ve zkušebně a vymýšlím stále nové věci ohledně bubnování i své show. Naplňuje mě to a miluju to.\nSe svým Drumming Syndromem jsi procestoval celou republiku a v zahraničí navštěvuješ festivaly. Podle jakého klíče vybíráš skladby, které pak hraješ po svém?\nVybírám podle toho, co mě baví a kde cítím, že by to šlo třeba zajímavě předělat a zaranžovat. To platí zejména třeba u filmových soundtracků, kterých pár ve svém programu také mám. Ve zkušebně zkouším různé skladby a sóla, vše si dokola přehrávám, vymýšlím nové prvky a aranžmá. Jen několik, u kterých cítím, že jsou nejpovedenější, vyberu ve finále do svého koncertního Drumming Syndrome programu.\nJak dopadla tvoje spolupráce s kytaristou Gusem G. na jeho turné?\nS Gusem G. bylo zprvu velmi těžké najít společná volná data v diáři. Když se to konečně povedlo, odehrál jsem s ním jeden festival, následné UK Tour bylo zrušeno a poté jsem s ním odjel několik koncertů po Evropě. Gus je skvělý metalový kytarista, v kapele s námi hrál také Dennis Ward na basu, což je v metalovém podhoubí taky pojem. Poté jsem se rozhodl ale tuto štaci opustit, abych se mohl věnovat naplno svým projektům a pokračovat v kariéře trochu jiným směrem, než kterým bych se ubíral tady.\nSám o sobě hovoříš jako o člověku jistým způsobem "postiženým bubenickým syndromem". Co to znamená? Jak na tohle postižení reagují blízcí, rodina, když si pořád do něčeho vyťukáváš do rytmu?\nTak moji blízcí už mě znají a jsou na moje různá postižení zvyklí. (smích) Samozřejmě to ale vyžaduje u mých nejbližších a hlavně u mé ženy velké pochopení pro to, co dělám. Časově jsem hodně zaneprázdněný a to vše kolem je i velký nápor na psychiku. Vše vyžaduje ohromné úsilí a podřizování se různým věcem a často to není jak pro mě, tak ani pro mé blízké lehké. Vše se stále snažím a učím koordinovat. Umělci mají často své světy a já ho mám v určité podobě taky. Proto název Drumming Syndrome.\nSám zažíváš, jaké to je fungovat s kapelou v Dymytry i samostatně. Co máš radši?\nMám rád obojí. V Dymytry si užívám kapelní atmosféru, velké koncerty, festivaly, nahrávání alb a tak dále. Drumming Syndrome je zase takové moje dítko, které je jen moje, vyrůstá se mnou, vylepšuju ho, opečovávám ho, neustále se mu věnuju a pak ho všem ukazuju na svých vystoupeních. Asi tak bych to popsal. (smích)\nCo chystáte pro zbytek letošního roku s Dymytry a co připravuješ ty samostatně nebo ve spolupráci s jinými umělci?\nS Drumming Syndrome jsem v polovině své tour, která jde zatím skvěle a neskutečně si ji užívám. V květnu končí a na podzim plánuji další vystoupení. S Dymytry jsme také odstartovali šňůru, která pak přejde ve festivaly, ve vydání desky a na podzim v následné turné k ní. Do toho občasné koncerty se Supergroup a také plánuji natáčení několika nových Drumming Syndrome videí. Tak buďte připraveni.\nMercedes a Trabant (Doktor Slovo, 02.04.2019 11:21) Reagovat\nSupergroup a Dymytry,to je jako Mercedes a Trabant.Bohužel malý trh nutí ke kompromisům i tak dobré muzikanty,jako Meier bezpochyby je.\nRe: Mercedes a Trabant (Anonym, 02.04.2019 16:17) Reagovat\nTeď co je ten Trabant.... Supergroup nebo Dymytry?\nRe: Mercedes a Trabant (Hobgoblin, 03.04.2019 20:05) Reagovat\nRe: Mercedes a Trabant (Milan, 11.04.2019 11:24) Reagovat\nNo docela určitě opačně ... .\nBruno Mars Lady Gaga AC/DC Adele Kryštof Coldplay Beyoncé Metallica Katy Perry Taylor Swift Madonna Rihanna Britney Spears Sia Miley Cyrus Ewa Farna Dua Lipa Ava Max Lana Del Rey Michael Jackson


Obecné podmínky, ubytovací řád a storno podmínky - Penzion Lesní\nUbytování je možné objednat elektronicky přes rezervační formulář na našich internetových stránkách, e-mailem, případně telefonicky.\nCena ubytování je stanovena dle ceníku dostupných na našich internetových stránkách. V ceně je zahrnuta spotřeba vody, energií, wifi, parkování a místní poplatky za ubytovanou osobu a den.\nCena za ubytování se platí převodem na účet ubytovatele 2501459193/2010 nebo v hotovosti před začátkem doby sjednaného ubytování (v termínu začátku pobytu je podmínkou, aby již byly peníze připsány na účet ubytovatele).\nV případě zrušení rezervace objednatelem ve lhůtě do 21 dní před plánovaným příjezdem se ubytovatel zavazuje nepožadovat po objednateli žádný storno poplatek.\nPři zrušení rezervace 20 – 14 dní před příjezdem bude jako storno poplatek účtováno 30% z celkové ceny pobytu.\nPři zrušení rezervace 13 – 2 dny před příjezdem bude jako storno poplatek účtováno 50% z celkové ceny pobytu.\nPříjezd je možný v den začátku pobytu mezi 15:00 – 18:00, v den ukončení pobytu je ubytovaný povinen uvolnit pokoj do 10:00 (po vzájemné dohodě je možné dobu nástupu a odjezdu upravit). Při nedodržení času odjezdu je ubytovatel oprávněn účtovat cenu za další den ubytování.\nUbytovaný má právo užívat pokoj/apartmán s kuchyňským koutem a sociálním zařízením, společné prostory penzionu, vyhrazené místo na uložení kol a koloběžek, posezení v pergole vč. herního prvku pro děti a parkovací místo v areálu penzionu.\nV celém objektu penzionu je zakázáno kouřit.\nTopení v objektu penzionu je zajištěno podlahovým topení, provoz si zajišťuje provozovatel dle potřeby.\nPro vstup do pokoje/apartmánu ubytovaný obdrží kartu, kterou otevře dveře tím, že přiloží kartu ke čtečce v horní části kliky. Po vstupu do pokoje/apartmánu je potřeba kartu vložit do vnitřní čtečky čímž se sepne přívod elektřiny v pokoji.\nPři odchodu z pokoje/apartmánu je ubytovaný povinen vypnout spotřebiče, uzavřít okno, přesvědčit se, zda jsou uzavřeny vodovodní uzávěry a nakonec vyndat kartu z vnitřní čtečky čímž dojde k odpojení přívodu elektřiny v pokoji. Ubytovaný je povinen\nvždy po svém odchodu dveře od pokoje/apartmánu zavřít a přesvědčit se, že dveře jsou skutečně zavřené.\nKola, kočárky a ostatní neskladné věci může ubytovaný odložit v „kolárně“. Ubytovaný je povinen vždy po svém odchodu dveře od tohoto prostoru zavřít a přesvědčit se, že dveře jsou skutečně zavřené. Jelikož se jedná o společný prostor je ubytovaný povinen svůj majetek zabezpečit před odcizením. Ubytovatel nenese odpovědnost za případnou ztrátu.\nPoza godzinami otwarcia zadzwoń +420 735 752 733.\nMożesz nas znaleźć na Facebooku\nMożesz nas znaleźć na Instagramu\n2020 © PenzionLesní.cz / Ogólne warunki, zasady zakwaterowania, zasady anulowania


RANKLOVÁ, Grete (1924-2011) - Kohoutikriz.org\nFranz Koller z Vídně, původem z Huťského Dvora (Hüttenhof), mi poslal popis pěší cesty od Schwarzenberského kanálu nad Novou Pecí (Neuofen) do míst, kde se narodil. Podél kanálu vede cesta, zvaná za nás "Kanalstraßl", nejprve lesem, načež asi po půlhodině ji les po naší levici přestává obklopovat a před námi se otevře pohled do kraje. Vidíme luka kolem, dál se zvedá vrch Šešovec (v originále "Scheschi" - pozn. překl.), z větší části porostlý lesem. Směrem k Horní Plané (Oberplan) se táhne hřeben výšiny dál a říkalo se mu tady "Filipojiřský vrch" (v originále ",Philippsgeorg'- Berg" - pozn. překl.). Na jih určovaly ráz kraje louky a pole. Další vrch nesl název "Hörwiesberg". Stromoví a keře podél cesty nás provázejí dál. Ještě menší kopec zvaný jen "Bergl" (tj. "Hůrka" - pozn. překl.) a kolem se rozprostře velká luční pláň, jíž protéká i potok jménem "Luční" (v originále "Almbach" - pozn. překl.). Od Huťského Dvora vedla pěší cesta přes "Bergl" dál "Stifterovými" pastvišti. Pěšina lehce stoupá k návrší jménem "Jagerhübl" a odtud míří už jen do údolí Vltavy (Moldau). Jaký nádherný výhled se tu objeví! Horní Planá s okolními osadami a za nimi tak řečený "Hvozd" (v originále "Hohe Wald" - pozn. překl.). Jméno Huťský Dvůr pochází samozřejmě od zdejší sklářské huti a hospodářského dvora, které tu bývaly. Zdejší sklárna se stala dosti proslulou, později došlo však k jejímu zrušení a přeměně na selský dvorec. Po letech tu vyrostly i příbytky dřevorubců. Hoře Smrčina (Hochficht) se tu dříve říkalo "Olm". Adalbert Stifter píše o "Alpě" (viz jeho povídka "Žula" v odeonském výboru "Horský křišťál" /1978/, s. 578, zde i "Filipojiřský vrch" - pozn. překl.), kam ukazuje dědeček svou holí na vycházce s vnukem. Malý rybník v lese se nazýval "Kolma Teich" (dnes na mapách "Tišina" - pozn. překl.). Huťský Dvůr míval kdysi 92 domů. Všechny byly srovnány se zemí. Jen kříž stojí dosud pod lipami a u něj se cesty dělí. Jedna vede ke Smrčině, druhá do Horní Plané. Náš krajan šel tou cestou mnohokrát, nejčastějí ovšem ve vzpomínce.\nHoam!, 1995, s. 188\n"Narodila jsem se 20. ledna 1870 ve Staré Huti (Althütten), farnost Hodňov (Honetschlag). Sotva dvacetiletá jsem se v Horní Plané vdala za tvého dědečka Rudolfa Hartla, vrchního štajgra ve schwarzenberských tuhových dolech Černá v Pošumaví-Hůrka (Schwarzbach-Stuben). Pán Bůh nám daroval deset dětí, z nichž jeden chlapec nám bohužel umřel už v kojeneckém věku. Měla jsem při sobě vždycky tři děti: jedno pod srdcem, jedno na ruce a jedno malé se mě drželo za sukně (v originále "an der Kittelfalte" - pozn. překl.). V mé blízkosti se cítily v bezpečí a užívaly si tepla, které jim dává jen rodné hnízdo, tepla, které pro svůj zdravý vývin nezbytně potřebují. Přese všechnu mou péči a starost jsem je nemohla vždycky uchránit před různými nemocemi a nehodami. Nohy, promáčené od sněhu v dřevácích nebo i nedobrovolná koupel v ledové vodě rybníka nebo potoka Olšina (v originále "Riendleser Teich" a "Olsch", zdá se však, že jde o rybník a potok, které mají v češtině dnes na mapách totéž označení - pozn. překl.) měly často za následek nachlazení, provázená horečkou."\nMůj tatínek díky babiččině moudré pomoci přežil trojnásobně se mu navracející zápal plic, který si přinesl z daleké desetikilometrové cesty do hornoplánské měšťanky. "Bohudíky jsem se opatřila už v létě proti nadcházejícím zimním stonáním," říkávala babička. "Boží lékárna mi poskytuje tu nejlepší a nejlacinější medicínu. Nevěřím nadarmo léčivé síle rostlin a bylin, které jsem v přírodě nasbírala. Šťávy a destiláty, oleje a masti z nich připravené způsobují brzo patrná zlepšení. Léčivé rostliny je ale třeba trhat kolem svatého Jana (rozuměj Jana Křtitele - pozn. překl.), poněvadž v čas slunovratu jsou květy na vrcholu síly." Třezalka, lipový květ, heřmánek, řebříček, černý bez, arnika, podběl, abych jmenovala jen některé z těch léčivých pokladů, naplňovaly místnosti mých prarodičů rok co rok libou vůní. Z mnoha od stropu visících měšců s bylinami řinul se květný dech celé rozkvetlé letní louky. S nezištným sebeobětováním zápasila babička s každičkou naší nemocí. Vzácné bylinné šťávy, sirupy a čaje navracely nám dětem brzy zdraví a radost ze života. Ta dobrá duše pomáhala však i nemocným v sousedství svou přírodní medicínou a zdaleka neovládala jen umění léčitelská.\nMoje babička byla totiž ženou, obeznalou dokonale v mnoha jiných uměních, náležejících skutečné vládkyni domácnosti. "Ty dlouhé zimní večery mi vždycky připadaly naopak nějak až příliš krátké," vyprávěla dále. "Nezřídka klapaly moje pletací jehly až do samého rána. Když se mě jednou dcera Tilli ("zdrobnělý" tvar ženského křestního jména Ottilie, česky Otýlie, "zdrobněle" Otylka - pozn. překl.) zeptala: "Mami, jsi už dlouho vzhůru?" opáčila jsem: "Jsem ještě vzhůru, milé dítě!" "Než jsem navlekla do punčoch 18 holých lýtek, musila jsem obětovat věru pěkných pár dlouhých zimních nocí!"\n"Našich devatero dětí byla skromnost sama a stačila jim pro radost ta nejprostší hračka. Jejich tvořivost a fantazie se rozvíjely nezávisle na nějakých technických vymoženostech. I své dětské hry si samy vymýšlely." Od kolébky zvyklá strohému odbytí nesplnitelných přání učila se ta kupa dětí skromnosti a vděčnosti. Když pak došlo na školu, očekávali rodiče od svých ratolestí nejen dobré učební výsledky, ale i pomoc doma. Každé z dětí mělo přiměřeně svému věku jeden či více úkolů, které mu byly svěřeny vykonat. Už odmalička tak navykaly vážné práci a zodpovědnosti za ni. Mí prarodiče podporovali i muzikální talenty svých dětí a vnoučat. V rodině byl dostatek hudebních nástrojů, které vlastnila hlava rodiny, působící v čele hornické kapely a ovládající hned několik z nich. Chlapci se učili hrát na dechové a smyčcové nástroje, děvčata na citeru a na kytaru.\nPlna bolesti vyprávěla mi babička opětovně o tom, co její srdce málem neuneslo. Její tři synové, Hans, Sepp a Franz, museli odejít na fronty první světové války. Franz ještě na rozloučenou zanotoval na svou křídlovku dojemný nápěv písně:\n"Behüt dich Gott,\nes wär' so schön gewesen..." (tj. "S Pánem Bohem,\nbylo by to tak krásné..." - pozn. překl.)\nPrávě on a Hans už se domů nikdy nevrátili. Smrt synů, padlých ve válce, byla v milujícím mateřském srdci ranou stále živou. Svůj život chápala jako poslání a úkol. Nebyla přitom jen matkou, nýbrž šiřitelkou pomoci a dobrodiní všem potřebným kolem. Právě z toho, že tak mohla činit, čerpala pravou radost, která ji prostupovala a pronikala z ní i navenek.\nKstáru nebyli ani mí prarodiče ušetřeni nelidského vyhnání, které jim uloupilo domov. Tíživost osudu na ně dolehla plnou vahou a zanechala bolestné rány, které se už nikdy nezhojily.\nGlaube und Heimat, 1997, č. 5, s. 27\nIch bin ja Brunnen nur\nsein Wasser täglich\ndiesem Brunnen gleichen,\nDoch geben, geben -\nwird das nicht zur Plage?\nDa sagt er mir,\nMir fließt es zu,\nich geb nur weiter,\ndas macht mein Dasein\nnach des Brunnens Weise\nKraft zur Lebensreise\nbeglückt stets weitergeben\nStudni snad nelze\ntiše den za dnem\nčistá a stálá,\nco ve mně je,\nbych ráda dala.\nTak rozdávat se\nsnad nelze ani.\nnikdy není znaven.\nJá však jsem studna jen,\nCo on mi dává,\ndát vám mohu dál.\nJím všecka svítím,\nabys ze mne bral.\nChci tak žít\na plnit do okovu\ntu vodu, denně\nkřísící mne znovu,\nchci, z něho živa,\njiným dát z jeho vod\nto, co on mně dal věnem pro život.\nP.S. V neúplné podobě byla tato báseň otištěna v 1. čísle ročníku 1991 krajanského měsíčníku Glaube und Heimat na s. 13.\nIs neamt mehr dahoamt...\nI steh vor da Tür und bitt:\nGeh loss mi hult eini, i bin do dahoamt!\nOba die Tür bleibt zua,\nSi koa bissei daboarmt.\nNeamt hörcht mi,\nNeamt gfreit si!\nI muass wieda gehj -\nPfünd die Goud mei Dahoam.\nEs wor amol sou schej!\nNení tam doma nikohož...\nStojim přede dveřma a prosim:\nVotevřete mi někdo, sem tu doma!\nDveře ale vostávaji zavřený,\nnení v nich trocha slitování.\nNikohož není, kdo by mě uslyšel,\nnikohož, kdo by se potěšil.\nMusim zas jít -\nPánbůh požehnej tam u nás,\npěkně tam bejvávalo!\nBöhmerwäldler Jahrbuch 1967, s. 74\nLetošního 24. listopadu (rozuměj roku 2006, jehož letopočet byl i okrouhlým šedesátým jubileem vyhnání Němců z českých zemí - pozn. překl.) tomu bude osmapadesát let, co se oči Hanse Watzlika zavřely provždy tomuto světu. Při této příležitosti bych ráda oživila několik vzpomínek na něho.\nDne 13. července 1926 byl v parku Šumavského muzea v Horní Plané (v originále "Museumspark in Oberplan" - pozn. překl.) odhalen pamětní kámen členům Feriálního sdružení "Hochwald" (tj. "Hvozd" - pozn. překl.) německých vysokoškoláků ze Šumavy (v originále "Ferialverein deutscher Hochschülers des Böhmerwaldes 'Hochwald'" - pozn. překl.), padlým v první světové válce. Slavnostní projev přednesl Hans Watzlik. O slavnosti samé si zapsal do svého deníku následující řádky:\nV 11 hodin dopoledne odhalení pamětního kamene padlým Šumavanům, mezi nimi také mému milovanému švagrovi Seppu Pascherovi (v originále jen "Schwager Sepp", jde o bratra Watzlikovy ženy Karoliny, roz. Pascherové - pozn. překl.). Bylo to až posvátně velebné a já byl dojat natolik, že jsem se sotva ubránil naléhavosti citu, která hrozila přerušit můj projev. Pán Bůh měl při režii věru šťastnou ruku. Když jsem hovořil o našem smutku, byl park celý v temném stínu. Když pak přišla řeč na věčný život těch mrtvých v naší lásce k nim, vyšlo slunce z mraků a ozářilo svým třpytem vrcholky stromů. A když jsem řekl, že je, jako by se přece jen vrátili domů, slyšíme i po jejich skonu ve všech hlasech přírody rodného kraje (v originále "in das Element Heimgekehrten sich in allen Stimmen der heimatlichen Natur offenbarten" - pozn. překl.), spustil kos svou píseň a provázel jí má slova až k samému jejich závěru. Profesor Wagner (rozuměj Karl Wagner, který je i samostatně zastoupen na webových stranách Kohoutího kříže - pozn. překl.), ten dobrý otec svých někdejších studentů, usedavě plakal a mně ho bylo v té chvíli obrovsky líto.\nNa kameni stál následující nápis:\n(tj.: Vaše smrt kéž nás učí žít! Padlým Hvozdu 1914 - 1918 - pozn. překl.) Pod ním figurovala pak jména obětí války v tomto abecedním pořadí:\nDr. Sepp Pascher\nDr. Heinrich Reininger\n(ze zde uvedených 3 osob s doktorským titulem je Sepp Pascher zmíněn už v předchozích řádcích textu o Hansi Watzlikovi jako jeho švagr, Wilhelm Pollauf a Heinrich Reininger mají na webových stranách Kohoutího kříže každý své samostatné zastoupení - pozn. překl.)\nKdyž roku 1913 zveřejnil Hans Watzlik pod názvem "Im Ring des Ossers" svou knižní prvotinu, tušili jen nemnozí, že tento venkovský učitel vnese duchovní tvář svého šumavského domova dvě generace po Adalbertu Stifterovi snad ještě živěji než jeho předchůdce do německé kultury a německého života vůbec. Jeho čarovné vypravěčské umění mu zajistilo hned od samého prvopočátku velký počet nadšených čtenářů a přátel. Jeho díla se stala všude známa a razila cestu k dalším autorovým tvůrčím výbojům, ať už zmíníme knihy "Der Elendbischof", "Um Herrgottswort" či "Aus wilder Wurzel", z nichž v té posledně jmenované vylíčil vyčerpávající boj prvních osídlenců s přírodními živly lesní divočiny, dále "Mein Wuldaland", "Ungebeugtes Volk" atd. Podobně obohatil domácími krajinými motivy německé písemnictví v dílech "Phönix" a "Schloss Weltfern": v tom prvém oslavuje vznik největšího německého prozaického výtvoru středověku vůbec, tj. "Oráče z Čech" (Ackermann aus Böhmen), jehož poselstvím se stává vítězství lásky nad smrtí; ve druhém jde o romantickou fabuli, vsazenou do čarovného Povydří (Schachtelei) a okolí hradu Kašperka (Karlsburg). Zatímco v šelmovském románu "Fuchsloh" zachycuje život a dobrodružství venkovského taškáře, vykreslil svou knihou "Wilder Eisengrein" nespoutanou živelnou bytost obra z lesů na hoře Luzný (Lusen). Z bolestných obav o domov, ohrožený národnostními zápasy, zrodil se (už roku 1917 vydaný - pozn. překl.) Watzlikův román "O Böhmen".\nRovněž v péči o dědictví našich domovských lidových pověstí si vydobyl Hans Watzlik výjimečné zásluhy: ve svém souboru "Böhmerwaldsagen", v próze "Dämmervolk" i v hluboce útěšných legendách "An Gottes Brunnen", jak alespoň o Watzlikovi říká velký národopisec Šumavy Josef Blau (i on je samostatně zastoupen na těchto webových stranách - pozn. překl.), vybrušuje umělec sudetoněmecké vypravěčské látky takříkajíc do vzácných drahokamů a vydobývá na jasné denní světlo jejich často hluboce skrytý smysl, jejich tragiku nebo jejich humor.\nV mnoha tu nejmenovaných pracích Watzlikových je neméně patrná síla autorovy lásky k šumavskému lidu a jeho domovu. Josef Blau přirovnává Watzlika ke zpěvákovi, jehož loutna má mnoho tónů. Brzy zní jako bouře, která vytrhává z kořenů pralesní velikány, brzy zas něžně jako tichý tón větrné harfy anebo vesele a rozpustile jako bezstarostná ptačí píseň.\nNeměli bychom nikdy zapomenout, že Watzlik byl v dobách největší nouze našeho ztraceného domova statečným obhájcem našich práv a našeho kulturního významu. Postavil se plnou vahou své osobnosti do služeb všech obranných spolků sudetských Němců, byl třeba už zmíněnému Šumavskému muzeu hornoplánskému otcovským příznivcem a podporovatelem.\nHans Watzlik byl po Adalbertu Stifterovi nejvýznamnějším básníkem, jehož německy mluvící Šumava ze sebe vydala. Podlehl před dovršením devětašedesátého roku svého života srdeční mrtvici na statku Gut Tremmelshausen u Řezna /Regensburg). My Šumavané, kteří jsme se jeho smrtí stali chudšími o jednoho neohroženého zastánce našeho kmene, na Hanse Watzlika nikdy nezapomeneme! Obklopujeme láskou našich srdcí také památku na tohoto muže a zachováme mu svou vírou a činy i rodný domov, k němuž se kdysi obrátil těmito slovy:\nDomove! Jsem Tvůj člověk. Z Tebe jsem vzešel, do Tebe se opět vrátím a ponořím. Jsem znavený muž, který se k Tobě sklání oroseným čelem. Jsem oráč, který se o Tě stará věrnou rukou, žnec, kterého činí šťastným zralá bohatá úroda. Jsem poutníkem Tebou jdoucím a žehnajícím Tvým pramenům. Jsem básník, který věnčí Tvůj svátek a slaví Tvé přespanilé hvězdy. Jsem ten, kdo se ztrmácen světem vrací k Tobě domů z radosti a nebezpečí a trýzně putování.\nGlaube und Heimat, 2006, č. 11, s. 16-17\nWeihnachten ist alle Tage auf Erden*\nWihnachten ist immer dann,\nwenn man Vorurteile ablegt und\nwenn ein Streit beendet wird, und wenn\nman seine Hände wieder öffnet.\nwenn die Herzen Beleidigungen vergessen\nund wahrhaft brüderlich sind.\nwenn auch endlich die Hoffnung erwacht\nzu einer selbstlosen Liebe.\nwenn plötzlich die Lügen schweigen und\nder Gesinnung des Wohlwollens weichen.\nUnd wenn in der Tiefe unseres Lebens\ndas quälende Leid\nein wenig Milderung findet.\nVánoce jsou všechny dny kdekoli na této Zemi\nVánoce jsou všude tam,\nkde dokážeme osušit slzy v očích\nkde umíme odložit předsudky a\nsejít se navzájem.\nkde ustane nenávist a kde\nse zaťaté pěsti opět otevřou.\nkde je zdolána nouze\na je donucena k ústupu.\nVánoce jsou totiž všechny dny kdekoli\nneboť Vánoce jsou láska sama.\nVánoce jsou tehdy,\nkdyž srdce zapomenou na svá poranění\na dovedou se sbratřit.\nkdyž se konečně probouzí naděje\nk lásce, která neví, co je to sobectví.\nkdyž lež náhle zmlká a\nustoupí dobré vůli.\nKdyž kdesi v hloubi našeho života\nta mučivá bolest\nVánoce jsou všechny dny kdekoli\nGlaube und Heimat, 1984, č. 12, s. 3\nMargarete Ranklová, roz. Hartlová, se narodila 6. března roku 1924 v Lázu (Gehäng), vsi náležející jako i dnes k obci Nová Pec (Neuofen), která ovšem zahrnuje ve své dolní části i někdejší Želnavu-nádraží (Salnau-Bahnhof). Připadalo mi při překládání její básně vánoční, že byla psána ve chvíli opravdového uvolnění, euforie, jakou jsme zažívali třeba po pádu berlínské zdi a poté i železné opony. Jaká mýlka: vznikala v letech beze stopy naděje na lidské sblížení a svědčí o to víc, že tam na druhé straně byli přece jen o nějaký ten krok před námi. Vždyť nás Vánoce snad dokonce teprve čekají. Ona se stačila dožít alespoň těch v roce 2010 a 7. února 2011 v bavorském Tiefenbachu, kde bydlila, vydechla naposledy ve svých málem 87 letech. Až z nekrologu, který napsal Manfred Pranghofer, jsem se dověděl mnohé, co jsem asi měl vědět už dříve.\nOdešel s ní kus Šumavy\nKrátce před dovršením 87 let svého věku zemřela dne 7. února 2011 v Tiefenbachu u Pasova (Passau) paní Margarete Ranklová. S ní ztrácí společenství německy hovořících Šumavanů (v originále "die Gemeinschaft der Böhmerwäldler" -- pozn. překl.) osobnost, která jako jen málo jiných lpěla s neochvějnou láskou a věrností na ztraceném domově, snažila se udržovat množstvím svých příspěvků v krajanských časopisech vzpomínku na něj živou a neúnavně se zasazovala o zájmy svých z domova vyhnaných šumavských spolurodáků. Někdejší její sousedé a přátelé z Nové Pece a Želnavy vzpomínají v hlubokém smutku na svou nezapomenutelnou "Hartl Gretl"!\nPaní Ranklová se narodila 6. března 1924 v Lázu, místní části obce Nová Pec na úpatí Plechého (Plöckenstein) a Smrčiny (Hochficht). Její otec, rodák z Horní Plané, sem přišel v roce 1923 jako vedoucí zdejší pobočky venkovského konzumu (v originále "als Konsumfilialleiter" -- pozn. překl.). Maminka Maria, roz. Fischböcková, pocházela ze samoty Dürrnau (neměla nejspíš vůbec své české jméno -- pozn. překl.) při horním konci obce Hořice na Šumavě (Höritz). Po vychození německé obecné školy v Nové Peci a měšťanské školy v Horní Plané započala paní Margarete Ranklová svá učitelská studia v Praze, pokračovala v nich v Krumlově (za války přezvaném na "Krummau an der Moldau" -- pozn. překl.) a dokončila je roku 1944 v Prachaticích (i ty byly v letech 1938-1945 pod jménem "Prachatitz" součástí "Velkoněmecké říše" -- pozn. překl.). Až do konce války učila pak v Uhlíkově (Uhligsthal) u Želnavy.\nUž během svých studií na třech německých učitelských ústavech probudil se v ní zájem o národopis a kulturu německy mluvící Šumavy a měla přitom to štěstí, že poznala v Dr. Gustavu Jungbauerovi v Praze a ve školním radovi Adolfu Webingerovi, správci tehdejšího Šumavského muzea (Böhmerwaldmuseum) v Horní Plané, opravdu důkladné znalce materie obou těch oborů. Schopnost přesného vyjádření pojmů, které od nich nabyla, charakterizovala pak její myšlení a konání až do konce života.\nAby unikla povinnosti nucené práce od české moci, uprchla před ní mladá učitelka už na podzim 1945 do Bavorska, kde byla už dne 13. prosince toho roku přijata do školské služby. Po různých přechodných umístěních byla paní Ranklová naposledy činná v bavorské obci Neukirchen vorm Wald (16 kilometrů severně od Pasova -- pozn. překl.). Musela tam po těžké, život ohrožující nemoci už v roce 1972 odejít do důchodu. Od roku 1951 měla trvalé bydliště v Tiefenbachu (jen 9 kilometrů na sever od Pasova -- pozn. překl.), kde se oženila s obchodníkem a podnikatelem Josefem Ranklem. Narodily se jim v manželství čtyři děti. Smrt první dcery byla pro mladou matku opravdu těžkou ranou. S radostí o to větší sledovala, jak další její děti, dcery Heidi a Ulrike i syn Gunther, kteří se všichni chopili učitelského povolání jako ona, stojí se svými rodinami pevně a věrně po boku své matce a otci až do sklonku jejich životů.\nNakolik jí to dovolovaly povinnosti učitelky, matky a ženy v domácnosti, udržovala paní Ranklová stálý intenzívní kontakt se svými příbuznými, přáteli a sousedy ze Šumavy, nadšeně se účastnila setkání vyhnaných Šumavanů, mnohostranně usilovala o uchování společné paměti na milovaný domov. Po předčasném odchodu do penze upsala se ještě silněji této své niterné službě, především s ohledem na svůj užší místní okruh, jímž jí byla Nová Pec, Želnava a Horní Planá: napsala mnoho článků pro krajanské časopisy "Hoam!" a "Glaube und Heimat", věnovala se domovské jizbě v Klafferu, rakouské patronátní obci vyhnanců ze Želnavy a okolí a rodácky věrně se podílela na setkáních farního želnavského společenství v Klafferu i pasovských spolkových setkáních vyhnaných Šumavanů. Iniciovala a podporovala mnohočetné aktivity, ať už to byla instalace památníku v Klafferu, pořízení želnavské farní korouhve a po politickém obratu od roku 1990 i renovace kostela v Želnavě a záchrana tamního hřbitova.\nUž za časů "železné opony" a ještě častěji ovšem po roce 1989 cestovala paní Ranklová opakovaně na Šumavu, mnohdy provázena svou rodinou, aby i její členy nadchla pro krásy domova. Své přátele a sousedy po těch výpravách velkoryse zásobovala aktuálními fotografiemi a novinkami odtud. Také já jsem jí zavázán vděčností za spoustu krásných snímků.\nJistě jsem zapomněl na nemálo důležitých detailů! My ze Šumavy nezapomeneme na svou Margarete Ranklovou, která pro nás, její sousedy a přátele z Nové Pece a Želnavy, byla naší "Hartl Gretl": Gretl, Bůh Tě opatruj a odpočívej v pokoji!\nGlaube und Heimat, 2011, č.3, s. 64-65


Nuance PDF Converter Professional 8 Přezkum\nSoftware : Nuance : Nuance PDF Converter Professional\nPřevést soubory PDF a XPS na upravitelné dokumenty\nÚpravy dokumentů PDF za běhu\nPodpora formátů souborů Microsoft Office, Corel WordPerfect a RTF\nTechnologie optického rozpoznávání znaků (OCR) a rozpoznávání logických formulářů (LFR)\nPodpora cloudu pro PaperPort Anywhere, Windows Live SkyDrive, Office 365, Evernote a Dropbox\nKonverze jednoho nebo dávkového souboru\nPodpora více než 100 jazyků\nNuance PDF Converter Professional se používá pro editaci souborů PDF a jejich převod do jiných formátů souborů. Dokáže konvertovat PDF do plně formátovaných formulářů, tabulek a dalších typů dokumentů.\nPDF Converter Professional umožňuje uživatelům upravovat text a grafiku přímo v souborech PDF. Uživatelé mohou například překlepy, přesouvat obrázky a uložit soubor jako nový soubor PDF. Program obsahuje technologii rozpoznávání dokumentů, která přesně rozpoznává a převádí obsah PDF. Technologie optického rozpoznávání znaků (OCR) společnosti Nuance například inteligentně rozpoznává text a technologie Logical Form Recognition (LFR) převádí formuláře PDF na dokumenty aplikace Microsoft Word. Software může také rozpoznat a převést tabulky, grafy, grafiku a další prvky dokumentu.\nPDF Converter Professional podporuje různé formáty dokumentů. Program může vytvářet nové PDF soubory z několika různých formátů dokumentů. Může také vytvářet populární typy souborů Office, včetně souborů Microsoft Word, Excel, PowerPoint, Corel WordPerfect a Rich Text Format ( .RTF ). Kromě souborů PDF může program také konvertovat soubory XML Paper Specification ( .XPS ). Tento software dokáže převést text z více než 100 jazyků a podporuje vícejazyčné dokumenty.\nPDF Converter Professional je solidní program pro domácí a firemní uživatele, kteří chtějí konvertovat a upravovat soubory PDF. To umožňuje uživatelům upravovat obsah PDF souborů a ukládat PDF v jiných populárních formátech kancelářských formátů. Ačkoli to není tak užitečné jako Adobe Acrobat, Nuance PDF Converter Professional je vhodný program pro editaci PDF souborů.\nAktualizováno: 8. dubna 2014\n▶ Použity další přípony souborů Nuance PDF Converter Professional 8


Zachraň svůj klub - Choketopus.com - Trénuj chytře. Máš kde, máš v čem!\nJedinečný turnaj v BJJ Sleduj živě na pay per view\n26.06.2020 od 18:00\nNenech si ujít benefiční online streaming s placeným přístupem PPV. Choketopus Grapling Challenge. V hlavním zápase večera se utkají dvě obrovské hvězdy současného světového MMA. Na jedné straně za Českou republiku veterán UFC Viktor Pešta a na straně druhé legendární slovenský kouč i zápasník Ilja Škondrič!\nZakoupením vstupenky podpoříš svůj klub\nPřidej se ke sledování i ty a podpoř svůj klub\nJak dále podpořit?\nPodpoř značku choketopus nákupem zboží na našem e-shopu\nChoketopus je značka kvalitního tréninkového oblečení vyrobeného v Česku. Buď na tréninku nejen za obávaného sparring partnera, ale i zápasníka s módním vkusem. Naším devizou je funkční designové vybavení pro každého bojovníka. Koupí našich výrobků podpoříš rozjíždějící se značku i tento turnaj.


Výstavy v zámku jsou prodlouženy | OFICIÁLNÍ STRÁNKY MĚSTA ZLÍNA\nZlín – Ve zlínském zámku jsou nyní k vidění dvě poutavé výstavy – Giganti doby ledové a Božena Němcová – Babička Zlín 2020. Vzhledem k tomu, že byly výstavy z nařízení vlády dočasně uzavřeny, pořádající Galerie Artrium teď u obou prodloužila dobu konání. Na prohlídku realistických vyhynulých zvířat doby ledové mohou zájemci přijít každý den od 10 do 18:30 hodin do 21. června, výstava ke dvoustému výročí narození spisovatelky Boženy Němcové bude přístupná až do konce srpna denně, kromě pondělí, od 9 do17 hodin.\nVýstavu Giganti doby ledové navíc doprovází poutavý a dobrodružný dokument a výstavu Božena Němcová – Babička Zlín 2020 záznam legendárního představení Divadla Husa na provázku Babička.\nS blížícím se Mezinárodním dnem dětí připravil organizátor na poslední květnový víkend dárkovou akci. S každým dospělým divákem bude mít dítě na obě výstavy vstup zcela zdarma.


Sbor Dobrovolných Hasičů města Štětí - Historie sboru - Kronika 2001 - dosud - Rok 2001\nKronika 2001 - dosud\nVed.mládeže - tel.723 830 607\nÚvodHistorie sboruKronika 2001 - dosudRok 2001\nVýroční valná hromada se konala 20.ledna 2001 od 14 hod. ve společenské místnosti zbrojnice za účasti 39 členů. Jako hosté byli přítomni :\np.Antonín Böhm, starosta města, Jiří Matoušek, pracovník OSH, p.Šťastný, člen ČČK Štětí, 2 delegáti z SDH Račice 1 delegát z SDH Bechlín a 1 z SDH Předonín.\nSchůzi zahájil a vedl starosta sboru Vlastimil Sudek, který po přivítání členů a hostů, vyzval přítomné k uctění památky zesnulých. Následně přednesl zprávu o činnosti sboru v roce 2000, která byla obsáhlá a velmi dobře zpracována. Následovala volba nových členů výboru – za odstupujícího Josefa Jurigu, dosavadního velitele JSDH, byl zvolen Jiří Tomášek. Sproštěn funkce člena výboru byl ing.Hynek Berka pro pasivitu. Výbor je nyní ve složení : Vlastimil Sudek, starosta, Jiří Tomášek, velitel JSDH, Václav Ernst, jednatel, paní Anna Černá, pokladní, členové Milan Rutterle, Josef Juriga, Jindřich Červinka, Marcela Cruzová, Markéta Balcarová.\nZa dlouholetou činnost a členství byli medaili „Za věrnost“ oceněni Jaroslav Kapras (20 let), Pavel Dvořák (30 let), Miroslav Horák (30 let), Stanislav Kukla (40 let). V rámci životního jubilea, která se dosáhnou v průběhu roku 2001, byl předán dárkový balíček Miroslavu Horákovi a Ladislavu Vágnerovi (50), Ervinu Ernstovi (70) a Ludviku Novákovi (80). Starosta města p.Antonín Böhm, ve svém diskusním příspěvku, poděkoval sboru za vykonanou práci a následně předal několika členům navíc finanční odměnu jako ohodnocení jejich celoroční činnost. Ve zprávě starosty bylo také uvedeno, že členové sboru odpracovali při údržbě výzbroje a výstroje, údržbě zbrojnice, prověřovacích cvičení, údržbě vodních zdrojů, při pomoci obci, výjezdech k požárům a technickým zásahům celkem 3942,5 hodin.\nBylo vzato na vědomí, že Vlastimil Sudek je nadále členem okresní odborné rady velitelů a Václav Ernst členem okresní revizní rady.\nPo ukončení jednání nám vyhrávala k poslechu a tanci hudební skupina RHODESIA, v které působí i náš člen Jaroslav Matuška. Konec byl v 15:35 hodin.\nV měsíci březnu byly ve spolupráci s pracovníky HZS organizovány „Dny otevřených dveří“ v objektu požární stanici a prostorách sboru. Mimo shlédnutí techniky bylo možné nahlédnout do kroniky a fotoalb sboru. Návštěvu provedlo přibližně 1000 žáků místních škol v doprovodu svých učitelů. Na vznesené dotazy odpovídali pracovníci stanice HZS.\nDne 12.dubna byl ve Štětí, tj.ve zbrojnici, přítomen ředitel krajské pobočky Hasičské vzájemné pojišťovny a člen výkon.výboru SH ČMS, pan Pavel Doubrava, za účelem podání informací o druzích pojištění a o možnostech získání finančních prostředků pro sbor ze strany HVP např.: při získání klientů na Zákonné pojištění dopravních prostředků.\nDne 14.dubna byla ve zbrojnici Stračí, schůzka členů družstva Stračí za přítomnosti 8 členů a 5 nečlenů. Předmětem jednání bylo provedení některých veřejně prospěšných prací za úhradu od MěÚ a to za nabílení kapličky, nátěr zábradlí u vodní nádrže a nátěr stožáru na hadice. Dalším bodem byl návrh v tomto znění : vzhledem k tomu, že v obci není hospoda a není k dispozici vhodné místo pro shromáždění občanů, provést některé úpravy v prostorách zbrojnice za účelem zřízení společenské místnosti s provozem ve smyslu „bufetu“. Otázkou zůstává kdo by toto provozoval zda sbor nebo soukromá osoba.\nDne 20.dubna zemřel dlouholetý člen ze Stračí, pan Štěpán Konvalinka ve stáří 89 let. Čest jeho památce.\nČlenové sboru ve spolupráci s pracovníky stanice HZS, zajistili přípravu a dovoz dřeva včetně postavení vatry u Labe, což si vyžádalo 3 dny perné práce.\nOkrsková soutěž dospělých se letos konala v pátek 18.května od 18 hod.na hřišti v Bechlíně za tzv. „mokrých podmínek“ (po dešti). Z toho důvodu se velitelé soutěžních družstev dohodli, že se provede pouze jeden pokus požárního útoku. Velitelem soutěže byl Vlastimil Sudek, časoměřiči František Houžka z Vrbice a Jindřich Konfršt z Bechlína, zapisovatelem Václav Ernst. Složení našeho družstva mužů bylo následující : Jiří Tomášek, Petr Kricner, Jaroslav Dziásek, Ivo Šach, Zděnek Vyhnálek, Jaroslav Káda (z HZS). Docílený čas byl 42,0 sek., což odpovídalo 3.místu. Naše družstvo žen soutěžilo ve složení : Markéta Balcarová, Marcela Cruzová, Lenka Nová, Andrea Šmídová, Alena Zábranská, Věra Pavlousková, kteří docílily čas 52,4 s., což bylo 2.místo.\nOkresní vyhodnocení hry PLAMEN proběhlo letos 26. - 27.5. na hřišti v Předoníně – bez naši účasti. Náš člen V.Ernst byl členem sčítací komise.\nI letos se konal „Dětský den“ a to 9.června na lesním hřišti ve Stračí. Hlavní organizátoři byli Anna Černá, Antonín Frencl, František Černý a další členové družstva Stračí. Této akce se zúčastnilo cca 100 dětí ze Stračí a nejbližšího okolí. Mimo sportovních her měli děti možnost se projet na živých koních, kousali velký koláč, měli možnost kreslit na betonové ploše, opékali buřty a účast v dalších hrách. Na „odměny“ účastníkům a výhercům jednotlivých disciplín přispěl i MěÚ. Další finanční prostředky byly získány od občanů a dalších sponzorů. Během následujícího týdne provedli manželé Černých úklid celého areálu, přičemž odpracovali 40 hodin. Dalších 60 hodin odpracovali členové družstva při přípravě akce.\n17.ročník soutěže „O putovní pohár města Štětí“ se uskutečnil 16.června na sportovním stadionu Štětí za účasti 20 družstev mužů a 7 družstev žen. Velitelem soutěže byl, jako doposud Vlastimil Sudek, hlavní rozhodčí byl Jaromír Kačírek z okr.Louny a rozhodčí na základně Jaroslav Pém taktéž z Loun. Startérem byl Miroslav Svoboda z Předonína, jako hlasatelé byli František Kratochvil a navíc nám letos pomohl p.Antonín Šimral, místostarosta MěÚ. Časomíra byla elektrická z Jablonce n.Nis., zdravotnickou službu zajišťovali 4 členové místního Červeného kříže. Technickou četu tvořilo 5 vojáků z vojenského útvaru na BENZINĚ. Jako hosté byli přítomni p.Šrámek za okresní úřad Litoměřice, Pavel Doubrava člen VV ÚSH a ředitel krajské pobočky Hasičské vzájemné pojišťovny, Karel Špaček starosta OSH a Jiří Matoušek pracovník OSH a Ludvik Novák zasloužilý člen.\nSoutěž probíhala pod záštitou pplk.Vratislava Urbánka, ředitel HZS Ústeckého kraje – územního obvodu Litoměřice, a pana Antonína Böhma starosty města. Předehrou soutěže byla ranní presentace v prostoru MěÚ. Následovalo tradiční přijetí velitelů soutěž.družstev a rozhodčích starostou města, který popřál účastníkům příjemný pobyt ve městě a přání zakončil přípitkem, sklenkou sektu, na zdar soutěže. Vlastní soutěž byla zahájena v 9:00 hodin za přijatelného počasí a ukončena v 11:15 hodin. Zvláštní ukázku provedení požárního útoku nám předvedl kolektiv PLAMÍNEK z SDH Předonín, což je vždy sledováno s velkým zájmem přítomných a odměněno uznalým potleskem. Jako občerstvení obdržel každý účastník párek a limonádu. Rozhodčí, hosté, technická četa a členové našich soutěžních družstev obdrželi oběd v restauraci ŘÍP. Soutěžní disciplínou byl požární útok s nástřikem vody do elektrických terčů. Štáb soutěže pracoval ve složení : Vlastimil Sudek, Jiří Tomášek, Miloslav Rutterle, Kukla Stanislav, Anna Černá, Jiří Ďuriš, Marcela Cruzová, Markéta Balcarová, Václav Ernst a další organizační pracovníci Josef Myška a Jaroslav Šíma.\nÚčastníci soutěže a jejich výsledky\nŠtrbice – B\nŠtrbice – A\nTerezín – B\nTerezín – A\nTrtěno – A\nTrtěno – B\nNaše družstvo veteránů ve svém snažení osamoceno, protože přihlášení soupeři se nedostavili a tudíž se tato kategorie nehodnotila.\nDružstvo mužů do 35 let bylo ve složení : Oldřich Krejčí, Jaroslav Dziásek, Ivo Šach, Zdeněk Vyhnálek, Jaroslav Mikyna, Tomáš Kricner, Oldřich Nevečeřal, Rostislav Kožarský. Muži nad 35 let : František Černý, Stanislav Kukla, Josef Juriga, František Kratochvil, Jiří Hendrych, František Hrstka, Jaroslav Matuška.\nDružstvo žen : Marcela Cruzová, Lenka Nová, Monika Vurmová, Věra Pavlousková, Andrea Šmídová, Alena Zábranská, Iva Matušková, Pavla Lenertová.\nSponzoři, kteří nám pomohli zajistit soutěž finančně nebo věcně : Hasičská vzájemná pojišťovna, fa.AXIS, fa.SCHULTE, fa.JIKONA, fa.NOVITO, Průmstav Štětí, zlatnictví LUNA, nábytek ŠŤASTNÝ, fa.K.HOLEČEK, papírny Frantschach Pulp and Paper a.s. Štětí.\nMimo putovních pohárů obdrželi vítězové jednotivých kategorií ještě pohár do trvalého držení.\nLetošní okresní kolo v požárním sportu proběhlo 23.června na hřišti v Bohušovicích n.O., bez naši účasti. Jako časoměřiči zde působili Vlastimil Sudek a V.Ernst a jako pomocný rozhodčí Oldřich Krejčí a Miloslav Rutterle.\nNaše družstva se v průběhu roku zúčastnila několika dalších soutěží a to : 30.června v Hrobcích byla družstva mužů i žen. Muži – Oldř.Krejčí, Ivo Šach, Jaroslav Dziásek, Josef Klíma, Petr Kricner, Zděnek Vyhnálek, Oldř.Nevečeřal a obsadili 16.místo. Ženy : Alena Zabranská, Iva Matušková, Věra Pavlousková, Lenka Nová, Marcela Cruzová, Markéta Balcarová, Andrea Šmídová, kteří bohužel měly neplatný pokus.\nDalší soutěž byl 3.ročník „KLAPSKÁ PROUDNICE“ v Klapý, která se konala 6.července, kde se zúčastnilo družstvo mužů ve složení : Ivo Šach, Oldřich Krejčí, Rostislav Kožarský, Petr Kricner, Klíma Martin, Jaroslav Mikyna, Jaroslav Dziásek, kde získali 7.místo.\nDne 28.července se družstvo žen zúčastnilo soutěže v Čížkovicích v rámci 75.výročí místního sboru ve složení : Alena Zábranská, Iva Matušková, Marcela Cruzová, Věra Pavlousková, Andrea Šmídová, Lucie Kaňková a umístily se na 5.místě. Další v pořadí byla soutěž „O putovní pohár města Budyně n.O.“ konaná 25.srpna, které se zúčastnila družstva mužů i žen.\nMuži : Jiří Tomášek, Petr Kricner, Ivo Šach, Kricner Tomáš, Rostislav Kožarský, Martin Klíma, Josef Šíma, kteří se umístili na 6.místě.\nŽeny : Markéta Balcarová, Marcela Cruzová, Monika Vurmová, Petra Jedličková, Veronika Košecová a dvě děvčata z Roudnice n.L. pomohla doplnit družstvo, kteří se umístily na krásném 3.místě.\nDne 11.srpna v 11 hodin se konala svatba Jaroslava Mikyny a Lucie Kaňkové. Sbor zakoupil dárek, který byl následně předán.\nVe dnech od 1.července do 14.července se uskutečnil putovní vodácký tábor VLTAVA, kterého se zúčastnilo 28 dětí z toho 11 ze Štětí. Vedoucí tábora byl Kukla Stanislav.\nV době od 7. – 9.září byl v Litoměřicích, pod záštitou ministerstva vnitra, přednosty okresního úřadu p.Josefa Pola a SH ČMS proveden 2.republikový svaz dobrovolného hasičstva spojen s výstavou historické hasičské techniky. Při ukázkovém provedení dálkové dopravě vody, bylo zapojeno i 14 členů našeho sboru s technikou CAS 25.\n4.ročník soutěže „O putovní pohár SDH Předonín“ proběhl v areálu sportovců a hasičů dne 15.září 2001, které se zúčastnila i naše družstva a to ve složení :\nMuži – Jiří Tomášek, Petr Kricner, Tomáš Kricner, Josef Šíma, Martin Klíma, Jaroslav Mikyna, Jaroslav Káda (ze stanice HZS) a získali časem 31,7 sek. 1.místo.\nŽeny – Markéta Balcarová, Veronika Košecová, Václava Němečková, Marcela Cruzová, Andrea Šmídová, Petra Jedličková, Lucie Kaňková (Mikynová) a obsadily s časem 63,0 sek. 3.místo.\nV září t.r. bylo MěÚ Štětí, předáno prohlášení členů družstva Stračí, že souhlasí aby bylo z nynější požár.zbrojnice zřízeno pohostinství. Požární technika by se přestěhovala do objektu naproti (dřívější objekt Svazarmu), který i nadále zůstává v majetku obce a v pronájmu SDH.\nSpolečenský večírek našich členů včetně manželek, se konal 8.prosince od 16 hodin ve vyzdobené společenské místnosti zbrojnice. Přítomno bylo cca 25 osob. K poslechu a tanci nám vyhrával velmi hezky 5ti členný hudební kolektiv RHODESIA, jehož členem je náš člen Jaroslav Matuška.\nNa výborové schůzi konané 3.prosince byla Markéta Balcarová navržena a schválena jako vedoucí kolektivu mladých hasičů, který se zrodil po přijmutí několika mladých členů. Dne 15.12. se pak zúčastnila školení pro vedoucí takovýchto kolektivů, který organizovala okresní odborná rada mládeže.\nV průběhu roku byla zahájena a dokončena stavební úprava prostor zbrojnice a to za účelem vybudování WC, sprch a šatny pro ženy. Takzvané neodborné práce prováděli členové sboru za vydatné pomoci členů HZS-stanice Štětí, za což jim patří upřímné poděkování. Odborné práce prováděli dodavatelsky místní podnikatelé a náklady s tím spojené hradil MěÚ Štětí. Na této akci bylo celkem odpracováno 586 hodin. V tomto roce byli za členy přijati :\nMarkéta Balcarová, Marcela Cruzová, Lenka Nová, Ivo Šach, Zděnka Tomášková, Monika Vurmová, Kateřina Fialová, Jana Sitová, Petra Jedličková, Josef Šíma, Lucie Mikynová (roz.Kaňková), Martin Klíma, Věra Pavlousková.\nZ členské evidence byl odhlášen Štěpán Konvalinka ze Stračí, který 20.4.2001 zemřel (89 let) a Renáta Horvátová na základě vlastní žádosti.\nOd 1.1.2001 platí nová úprava činnosti týkající se preventistů pracující pro obec-město, což znamená, že preventivní prohlídky se budou provádět pouze v objektech spravované obcí. Všechny ostatní objekty spadají do kompetence okresního hasičského záchranného sboru.\nByla ustavena komise pro přípravy oslav 130.výročí založení dobrovolného hasičstva ve Štětí ve složení : Vlastimil Sudek, Milan Kabát, Stanislav Kukla, Jiří Tomášek, Václav Ernst a velitel HZS p.Juraj Ďuriš.\nPřátelům ve Sboru dobrovolných hasičů Langenlois, Rakousko, jsme odeslali novoroční přání spojeno s pozváním na soutěž a slavnostní schůzi ke 130.výročí sboru.\nSe souhlasem výboru si v průběhu roku členové místní organizace Červeného Kříže, přestěhovali své pomůcky do našich prostor – na přechodnou dobu. Důvodem toho bylo, že bylo zrušeno místo dosavadního uložení. Zároveň jim bylo umožněno konat své schůzky v naší společenské místnosti, hlavně schůzky mládeže.\nPan Jiří Tomášek, velitel JSDH byl od 10.6. do 17.6. na školení pro velitele v Chomutově, na které ho vyslal MěÚ.\nV tomto roce bylo složení jednotky SDH :\nVelitel Jiří Tomášek\nVelitel družstva Jindřich Červinka\nStrojníci Pavel Dvořák\nČlenové Milan Beer\nNa výborové schůzi dne 1.10. byly projednány statuty pro a) přijímání sponzorských darů, b) organizování vodáckého putovního tábora VLTAVA, které předložil Vlastimil Sudek.\nDále byl schválen statut o poskytování stravného družstvům zúčastňující se některých soutěží (důvod : momentální finanční možnosti). Vyplácet se bude :\npři okrskové soutěži - bez stravného\nna okresní kolo - 30,-Kč/osoba\nna krajské kolo - 80,-Kč/osoba\nPři účasti na pohárové soutěži :\nv okrsku a okresu - 30,-Kč/osoba\nmimo okres - 50,-Kč/osoba\nPředpokládá se 7 členů družstva, 2 náhradníci a vedoucí t.j.10 osob.\nDne 20.října od 10 hod. se konal na lesním hřišti ve Stračí plánovaný 3.ročník soutěže ŠPIČÁK. Soutěž probíhala za mlhavého, ale přijatelného počasí. Dostavila se družstva z SDH Bechlín, Vrbice ze Štětí a družstvo žen Štětí. Soutěž měla letos doplňující úkoly t.j. že při požárním útoku byly použita dvě útočná vedení „C“ a jedno „B“ včetně dopravy „zraněné“ osoby na nosítkách od rozdělovače na základnu. Výsledky mužů : SDH Štětí 60 sek., SDH Vrbice 64 sek., SDH Bechlín 77 sek. Ženy Štětí 184 sek., ale tento čas byl ovlivněn menší technickou závadou. Družstvo mužů bylo ve složení : Jiří Tomášek, Tomáš Kricner, Jaroslav Dziásek, Rostislav Kožarský, Martin Klíma, Oldřich Krejčí a Ivo Šach. Ženy – Markéta Balcarová, Marcela Cruzová, Jiřina Sitová, Tereza Vojtová, Alena Zábranská, Andrea Šmídová, Iva Matušková. Zdravotní službu zajišťovala sl.Píchová a Fialová.\nAutobusového zájezdu do Prahy se zúčastnilo 23 členů našeho sboru dne 27.10., kde navštívili stanici HZS Praha – Smíchov za účelem poznání jejich práce. Dopravní prostředek si hradili účastníci sami.\nNa základě návrhu našeho výboru a schválením OSH a ÚSH ČMS, byl dne 25.října v centru hasičského hnutí v Přibyslavi, udělen titul „Zasloužilý hasič“, jakožto nejvyšší hasičské vyznamenání Vlastimilu Sudkovi a Václavu Čermákovi, za jejich dlouholetou aktivní činnost. Medaile předával starosta ÚSH ČMS ing.Karel Richter. Za OSH byl přítomen starosta Karel Špaček. Jako doprovod se zúčastnil syn Václava Čermáka Luděk a jednatel sboru Václav Ernst.\nDne 1.prosince se konala výroční valná hromada SDH Předonín. Za náš sbor se zúčastnili Vlastimil Sudek, Ludvik Novák a Václav Ernst. VVH Bechlín se konala 8.prosince kde se zúčastnili Jiří Tomášek, Vlastimil Sudek, Markéta Balcarová a V.Ernst.\nV měsíci listopadu byla do areálu zbrojnice ve Stračí přestěhována plechová bouda, která dosud sloužila jako autobusová čekárna na návsi. Tato bouda se bude používat – po úpravě, jako sklad pro uložení pomůcek na dětské dny (stoly, lavice apod.). Tento přesun a použití bylo schváleno MěÚ Štětí.\nPo zavedení Záchranného systému v ČR, úzce spolupracují hasiči, policie a záchranáři zdravotní služby, kteří mají svá jednotná telefonní čísla t.j. hasiči 150, policie 158 a záchr.služba 155. Pokud občan zavolá na 150, je tento hovor okamžitě směrován na příslušné okresní operační středisko (OS) – u nás je to Litoměřice, které následně určí jednotky a techniku na výjezd. Místní jednotka SDH (JSDH) může uskutečnit výjezd pokud to místní situace vyžaduje pro okamžitou pomoc. Náš sbor úzce spolupracuje se zaměstnanci Hasičského záchranného sboru – stanice Štětí, kde mají stálou službu a jsou ve spojení s operačním střediskem. V letošním roce měla stanice 99 výjezdů. Z toho byla 3 námětová cvičení, kterých se členové JSDH mohou zúčastnit – letos se zúčastnilo 112 členů, přičemž bylo odpracováno 89,5 hodin. Dalších 179 členů bylo v pohotovosti na základně, což představovalo dalších 104 hodin.\nPřehled odpracovaných hodin při činnosti v r.2001 :\na) účast na výjezdech včetně samostatných výjezdů JSDH 134 h.\nb) celková pohotovost na základně 210 h.\nc) údržba techniky, výzbroje a výstroje 360 h.\nd) výstavba sociálního zařízení 586 h.\n(2 sprchy, 2 WC a šatna pro ženy)\ne) účast na námětových cvičení 136 h.\nf) úklid areálu zbrojnice a prostor sboru 447 b.\ng) kondiční jízdy 177 h.\nh) školení 331 h.\nch) výcvik a nácvik na soutěže 429 h.\ni) účast na soutěžích 695 h.\nj) pomoc obci 351 h.\nCelkem 3.942 h.


Zprávy ze dne 23.3.2016\nVatikán. Na Svatopetrském náměstí se dnes dopoledne sešlo kolem 25 tisíc lidí, aby se setkali s Petrovým nástupcem. V závěru generální audience Petrův nástupce věnoval pozornost včerejším událostem v Bruselu.\nVatikánský deník zveřejnil meditace k velkopáteční Via Crucis\nVatikán. V textu nadepsaném „Bůh je milosrdenství“ rozjímá kardinál Gualtiero Bassetti nad soužením migrantů a nezaměstananých, zejména mladých lidí bez pracovních vyhlídek. Meditace však připomínají rovněž soužení rozvrácených rodin, trýzeň zneužívaných dětí a utrpení Židů při šoa.\nSocha Ježíše-bezdomovce před Apoštolskou dobročinnou pokladnou\nVatikán. Autorem vysoce realistického díla je kanadský sochař Timothy P. Schmalz. Jak uvedl, o jedné vánoční noci se inspiroval skutečným výjevem spícího bezdomovce. Sochař své dílo představil papeži Františkovi při generální audienci v listopadu roku 2013.\nPapež František podpořil irácké křesťany\nItálie/Irák. Ve dnech 1. až 4. dubna navštíví italská větev papežské nadace Kirche in Not křesťany v Arbílu, hlavním městě iráckého Kurdistánu. Jedním ze členů delegace je biskup středoitalského Carpi, mons. Francesco Cavina, jehož prostřednictvím papež František do Iráku posílá osobní finanční dar.\nZavražděn konžský kněz, odpůrce ilegální těžby koltanu\nKongo. V Severní Kivu, provincii Demokratické republiky Kongo byl v neděli zavražděn o. Vincent Machozi, člen kongregace augustiniánů Nanebevzaté. Jak informovala agentura Fides, autorem atentátu byla desítka ozbrojených mužů v uniformách konžské armády FARDC (Forces Armées de la RépubliqueDémocratique du Congo).\nSýrie/Brusel. Při atentátech v Paříží a nyní také v Bruselu platí nevinní civilisté za to, co mocné evropské kruhy zasely v posledních letech v Sýrii a Iráku, komentuje syrsko-katolický arcibiskup Jacques Behnan Hindo pro agenturu Fides tragické události v hlavním belgickém městě.


Velosolex muzeum - moto na prodej - Velo Solex typ 3800 r.v. 1967\nVelo Solex typ 3800 r.v. 1967\nTyp S3800 r.v.1967 ve velmi hezkém , zachovalém, kompletním, původním, pojízdném stavu. Velmi hezký zachovalý lak vč.linek, dobové etikety původního prodejce také zachovalé, velmi krásné chromy. Motoricky perfektní. Solex startuje na šlápnutí a jede velmi hezky. Doplňková výbava: chromovaný ochranný rám motoru, odjímatelné kufry, chrom. zrcátko, zvonek.Udělejte si radost. Veterán nikdy neztrácí na hodnotě . Při korektním jednání se nebráníme cenové dohodě . PRODÁNO !!!


Turnaje se zúčastnilo 28 hráčů (15 českých hráčů, 7 z Německa, 4 Maďaři, 1 hráč z USA a 1 z Ruska). Základní část turnaje se hrála na 7 kol Švýcarským systémem, zápasy do 9 bodů. První 4 hráči postoupili do semifinále, které se již hrálo vyřazovacím způsobem. Vítězem se stal Kwok Yan Ip, který ve finále porazil Zdeňka Žižku 13 : 5.\nIX. ročník mezinárodního turnaje v backgammonu\n13.-14.7. Turnaj jednotlivců\n- základní část: švýcarský systém na 7 kol, zápasy s dablovací kostkou do 9 bodů\n- finanční ceny 2000, 1500, 1000 a 500 Kč\n- slevy ze startovného mají hráči přihlášení do 15.6. 2012 v následující výši:\nPozice z nejmenovaného zápasu z Pardubic (7-point match):\n1) Stav 1:0 pro černého, černý hraje hod 31:\nVše jsou zápasy do 7 bodů.\nPozice ze zápasu s Jirkou:\nHned na začátek zápas proti budoucímu šampionovi, tak se na to podívejme:\n1. za stavu 2:2 jsem vzal tento dabl a hned bylo 2:6:


Květen 2006 – smiley.cz\nRodina Nessových - Wheee....\nOldskool! :) Ve čtvrté třídě na základce jsem přinesl domů čtyřku (z čehosi..) a nesměl zbylé díly večerníčku dokoukat. Nesl jsem to těžce. Připadal mi naprosto geniální.\nTaková stránka o seriálu třeba i s úvodní písničkou (974 KiB - ač anglicky zpívanou) ale potěší :-)\nAč to na to nevypadá, a v týdnu má sněžit (wtf?!), tak ale jahody na stáncích vypadají už vysloveně... k sežrání :-) (takže méně synteticky - pominu-li, že je jedna jak druhá) Podle barvy už by mohly být i sladké. Příště neodolám...\nJako už pomalu každý víkend jsem si v pátek plánoval a dušoval se, že se nehnu z domu, dodělám resty a půjdu brzo spát. Se mi to už skoro povedlo..\nJako zásadní úspěh považuji naprostou absenci přísunu alkoholu. K tomu abych zůstal doma bych asi musel vypnout net - brouzdám si brouzdám (naprosto bez postanních úmyslů :)) a najednou mi sepne jméno Sylvain Chauveau s albem, nad kterým jsem se rozplýval před pár měsíci. Koncert v Akropoli od osmi. Čert vem předsevzetí. Před devátou (nebo - po..? každopádně pozdě) parkuji před Akráčem :-) Na pódiu slečna s čelem, slečna s houslemi, chlápek s klarinetem (a dalšími nástroji - bohžel názvy netusím - hoboj? - taková zahnutá velká věc. Saxofon to nebyl.), křídlo a Sylvain Chauveau s kytarou a krabičkami. Hráli interpretace (předělávky - ehm..) Depeche Mode a kdyby nebyl nějak divně "placatě" nazvučený celý prostor, tak by to určitě bylo lepší. Takhle mi přišlo, že ze zvuku měli nejvíc hudebníci na pódiu. Každopádně ale nic nevibrovalo (mříže nebo tak.. :) a člověk se mohl příjemně ponořit do vlastních úvah. Možná kdyby u toho nemusel stát a mohl se rozvalit v nějakém sofá.. :) Ale to už si fakt vymýšlím. Dobré to bylo. Hlavně klavír a čelo - geniální kombinace imo.\nOtázkou pro mne zůstává, kde vzali v Akráči Petrof křídlo a jaký byl asi ten večer set Krüdera (bez Dorfmeistera) v Radosti...\nGrrr.. podělanej Photoshop. Při použití Crop [c] a zároveň jeho rotace + zmenšení na číselně zadanou hodnotu si to dělá co chce. Místo 45° to otočí jen o pár stupňů, pohne a ještě změní proporce obsahu. I přes to, že jsou vrstvy sloučené. Mám dojem že Lazar už na něco podobného nadával... div-ný..\nKdy se vám naposledy stalo, že jste "naběhli na sloup" - případně na dveře? Jooo - děje se to většinou jenom v klasických groteskách.. a mě. Před momentem se mi podařilo vpochodovat na otevřené dveře - pěkně zvostra přímo na hranu, až vypadl klíč ze zámku. (přirovnávám to k zutým botám lidí co proletěli předním oknem auta :)))) nebo spíš :((( Mno - a to jsem ty dveře zrovna sám otvíral...\nNěkdy si tečku zasloužím - asi podvědomí...\nV pátek byly ve schránce modré obálky s volebními lístky. Přituhává :) A jako blesk z čirého nebe se v sobotu kolem poledne zjevily v tv předvolební spoty "politických" stran. Blááázinec. Dostatečně dobře udělaný snad žádný - z ODS se mi točila hlava (ale aspoň to bylo na slušnou kameru..) - jinak běs. Komouši zasraný - lev(n)ý fígl - na to, že $$$ za spot věnovali na sirotky, snad už nikdo nemůže skočit - aspoň mě to nechává chladným.. Balbínova poetická strana obligátně pobavila a Koruna Česká - monarchistická strana Čech, Moravy a Slezska se dle spotu jevila jednoznačně nejsolidněji a nejslušněji! Hodnoty odešly z Evropy začátkem minulého století, tak proč je nechtít zpět, žeano :-)\nPoměrně také překvapili Liberálové a ostatní malé strany, které sice někdy až úmorně vysvětlovaly "jak že to myslí" ale v závěru bylo jejich sdělení jasné a prakticky jednotné: Volte neparlamentní strany!\nŠmarjah - co je zase tohle? :-|\nPendulum a Martina Klírová\nMehehe.. ještě se musím pozastavit u pátku. Původní plán "stay home & relax (SHNR)" se nepovedlo (kdo by to byl řekl..) dodržet a kolem půlnoci (resp. o půlnoci) jsem narazil na zbytek Jelcina v lednici => přelít do PETky (abych nevypadal totálně jako alkoholik) a šup na do Roxy na Pendulum (ok - link není moc official, ale ten klip ;-) )\nSamozřejmě - díky stavbě kolektoru až do září nebude jezdit tram do Dlouhé, takže proběhl from-Bílá-labuť-over-Petrský-nám.-after-vodka-run a ke vchodu už jsem dorazil solidně mimo ;-) A jak mám roxy rád, tak zase hráli potichu-potichu-potichu :(( Chjo - dementní dB limit. Když se dva metry před bednou můžou lidi normálně slyšet, tak to je divný..\nNoo - ale jinak fajn. A hlavně "celebrity" :))) Kdo viděl film Snowboarďáci (a není ženská) ví kdo je Martina Klírová ;-) Rozhovor před třetí ráno probíhal cca. následovně:\ns: "nejsi náááhodou Martina K?"\ns: "ok - můžu se s tebou vyfotit?" (je mi totiž 17..sem si dodal v duchu)\nm: "jj, ale sem dost zkouřená.."\ns: "neva - já dost opilej"\npak nějaký šum.. manipulace s foťákem a bleskem a -cvak-\ns: "dix - btw - pěkná barva vlasů"\nm: "ke? a odkud víš jak se jmenuju?"\ns: "ehm... asi z nejakýho filmu"\nm: "ježišmarjá!" Pěkné - že? Úměrné dané hodině a vůbec "okolnostem".. :) Pak jsem teda utekl spát.\nNo - a příští víkend přinesu minimálně fotoreport Kotka - Ondra říkal, že prý kalí v Infinity na Flóře.\npřidej komentář (39)\nMadree Edie cup party v Holiday Inn\nMarek se v prváku vykašlal na FHS UK. Lucie přišla na fakultu o rok pozdejc než já a už je hotová. (na to že jsme písemku z filosofie psali ve stejné lavici.. ehm..) Marek vydupal ze země PR agenturu (respekt..) Madree Communication a Lucie k němu nastoupila. To že spolu bydlí komentovat nebudu :) Každopádně včera vyvrcholilo jejich čtvrtroční snažení a konal se "gala večer" k příležitosti Holiday Inn Edie Cupu. Kupodivu v Holiday Inn na Vyšehradě. Myslel jsem, ža na Vyšehradě je jenom Kongresové centrum (kde se pořádaly sjezdy UV KSČ a byl tam azbest), disco továrna Hany-bany (?), bazilika, rotunda, hradby, pumpa v domkuk co vypadá jak raketa a zahrádka z grilem.\nPřekvapení - za Kongresovým centrem je vydesignovaný **** hotel který má dokonce svůj borový háj :)\nVšchni zůčastnění byli mladí a krásní - teda až na ty, kteří přes den hráli golf - ti byli starší, méně krásní ale zato bohatí (asi). Po předání nějaké ceny, oznámení výtěžku akce a rozříznutí dortu následovala kalba, která trvala až do chvíle, kdy se přestalo nalévat zadarmo :) Pak dvojka červeného za 140,- nicmoc.. :-/ Organizovaný přesun do Duplexu mě nijak nelákal (zvláštní jak business a kultura nejdou dohromady..) a tak jsem srabsky utekl. Příjemný vedlejší efekt - není mi blbě!\nRemix Sony Bravia hopíků\nJestli jsem před časem slintal ze Sony Bravia reklamy z hopíkama, tak z vydařené předělávky (10 MiB, quicktime) pro Tango slintám ještě víc.. :-)\nUuu.. výborné světlo (!) Ze vzduchu na chvíli zmizel pyl a vůbec všechny barvy jsou takové sytější - než to vyschne a v létě zprahne.\nPřed oknem mi padá kolmo voda, čas od času přiletí nějaký blesk, na pozadí konstantní šum, člověk ja tak mile ulepený a po ulicích se trousí lehce omoklé slečny... Mám rád jarní bouřky. (ať už to zní jakkoliv kýčovitě)\nTak já už fakt nevím co se mi v té hlavě honí a kde se mi to tam bere, ale včera se mi zdálo že nakupuji na ulici kokain. (..samozřejmě.. Dejvice jsou totiž úplná coco-čtvrť :-/ JXD sice píše furt o hulení, ale "co si budem povídat"... tu deku kterou čas od času nosí má určitě z Kolumbie a v těch zviřátkách se, pod záminkou novinařiny, dá převést mnohé..)\nSamozřejmě, že celá transakce neproběhla vklidu, tak jak by asi měla. Nejdřív předcházel zvláštní mnohasmyslný rozhovor s dealerem (nigga v obleku..pruhovaném - což ale nebránilo tomu, aby seděl za volantem Hummeru - cabrio). Překvapil jsem sám sebe, jak "mnohasmyslný" rozhovor dovedu vést. Mňo - najednou se chlápek odlepil od sedadla a začal tancovat (jako dancing baby) a pak mi do ruky cool-vmáčknul koks tak za 15k což usuzuju podle toho, jak reagoval na mých cool-zaplacených 350,- :-))) Vytasil bouchačku a začal na mě řvát. Docela se vyhrotila perspektiva (jiný objektiv..asi) a v hlavni, kterou mi šermoval před očima, byla vidět lesklá kulka. No - nějak se to vyřešilo. Přesně nevím jak. Ale nesejmul mě.\nPřemýšlím který snář počítá s něčím takovým...\nDatatransfer 2006 - prolnutý festival\nMňo a je to za mnou. Víkendový Datatransfer v Arše byl tak rychlý, až je mi to trochu líto. I když na druhou stranu, být to delší, musel bych zbytek měsíce jíst kořínky (nebo nechlastat..)\nPáteční program mě absolutně minul - best of věci, které už všichni co mají Internet a MTV museli vidět a zas takovou hodnotu bych jim nepřipisoval. Massive Attack budiž, ale "hodnotných" klipů Daft Punk zas tolik není. Spíš ten koncept..no. Takže jsem vyrazil na sobotní promítání onedotzero a byl bych nadšený, kdyby se jednotlivé projekce v různých sálech neprolínaly. Takhle to byl prostě stres (člověk by nejradši viděl všechno...). Lidí přišla hrstka.\nNedělní "kulturní balíček" byl opět spíš v duchu ODZ. Lidi už dorazili (nebo informace k nim..) takže bylo plno. Konečně trocha pospolitosti.\nPůlka dokumentu Guinessize Me (o dvou Irech, co se týden živí výhradně Guinessem..) byla sice zajímavá, ale - opět - ve vedlejším sále začínala ODZ projekce, takže nevím zda to přezili :-(\nCelkově se mi zdá, že se z témat vytratila hravost a je vidět tendence k zádumčivé ambientní abstrakci a k řešení traumat z respektu a bezradnosti před technologiemi, ke kterým vzhlížíme jako kdysi k rodičům jen nevíme co s nimi. Příliš široké horizonty možností - a tak málo času...\nMohlo by se tedy zdát, že mě to moc nebavilo - to nemohu říct. Třeba velkou radost mi udělalo triko (kolikáté už...?:) s veverkou od Submarinechannel, které tam prodávali. S veverkou! :-)\nFuuuf... ještě, že se myší jezdí po stole a nevergluje ve vzduchu. Po včerejším "vyběhnutí na pivo a narozky" a návratu nad ránem kolem čtvrté / půl páté (timestamp odhalen podle poslední komunikace přes ICQ....offline samozřejmě :) bych možná tak kreslil pěkné krajky, než cokoliv jiného...mno.\nVíkend za dveřmi - hodlám ze zavřít do Archy na Datatransfer. Jen tedy cena za projekci: 120 Kč (3 projekce 300 Kč, 5 projekcí 400 Kč) je zlodějina a hnus...\nS jídlem se nehraje!\nDocela vtipné - jak zvuk dotváří obraz. Bez něj by třeba wäsa-magnetofon (3.5 MiB .mov), a jiné, nebyl vůbec tak zábavný.. :) a i ostatní projekty Owi Mahn nejsou marné!\nProdloužené killer víkendy.r01\nA jelo se dál..\nSobotní Million Marihuana March mne myslím krapet minul. Na Letné sice bylo hodně lidí, ale řekl bych, že větší pohoda byla klasicky na zahrádce než před podii, kde probíhala produkce. Systémy a Gaia Mesiah a určitě ještě něco víc, ve chvíli, kdy se z beden ozvalo "kuřte si co chcete -- delejte si co chcete" sem se šprajcnul a odkráčel na pivo. S prvním souhlas - druhé je imo prostě blbost. Ordnung muß sein :-) a nezodpovědnost kapel (nebo spíš snaha se zalíbit?) je do nebe volající.. Stejně všichni chodili čůrat do McD.. tak nevim co to mělo být. Večer ještě proběhl v Ibn Carculcah večírek Brutal Popular. Příznačný název - hrály se zprzněniny všeho možného, ale bylo to zábavné! Fascinující mi přišla technika užítá k produkci: sub-notebook, mixák a iPod :-) Docela přijemné a úsměvné mixy od "účinkujících" eFhA (66 MiB) a Vila (34 MiB)\nVidím v tom nějaký vyšší plán: jaro - feromony - alergie - totálně ucpaný nos :( Si to moc neužiju..\nNa druhou stranu - hurá - je tu sluníčko & zahrádky => uvidíme jestli "puntík is the new proužek" ;-)\nTrochu s křížkem po funuse (pro německy mluvící: mit dem Kreuz nach dem Funus..) - H5N1 má svých "15minut" už za sebou.. (snad? - stát už nakoupil / objednal vakcíny, tak se může řešit něco jiného.. třeba volby.. a jine veci - treba volby.. nebo treba volby)\nNic-mé-ně. Dnešní Reflex - Douša: Pobavil mne :-)\nFRESH SPRING VJING STORM\nPromo vsuvka (-: Neděle 7.5. 20.00 Palác Akropolis (velká scéna)\nPrvní květnová neděle přivítá na velké scéně Paláce Akropolis show, při\nkteré si na své příjde každý příznivec VJingu. Mimo jiné se můžete těšit na\nVJ Romana Duška, VJskou dvojici Sheba + Pascal Silondi (FR) pracující s\npočítačovými 3D modely, na 1in0out(AT)\n- Experimental VJs Roberta Praxmarera a Reinholda Bidnera, kteří\nexperimentují s celou paletou softwarových nástrojů včetně těch, jež si sami naprogramují. V neposlední řadě vystoupí také VJ noM se svoji energickou show, po níž vás svým ambientním setem zklidní VJ Clad, na malé scéně mezitím představí svůj unikátní koncept - mixování webu - Stéphane Kyles(FR).\nVečer bude rozdělen na dvě části - první bude nabitá těkavou video smrští promítanou na několik projekčních pláten a plazmových obrazovek v rytmu drum’n’bass DJ Igraczcha, druhá část večera se ponese v poklidném tempu ambiente DJ Stanzima s neméně poutavým vizuálním výstupem.\n20.00 - 22.00 DJ IGRACZECH\n20.00 - 20.30 VJ SHEBA\n20.30 - 21.00 VJ ROMAN DUŠEK\n21.00 - 22.00 VJ noM\n22.00 - 24.00 DJ Stanzim\n22.00 - 23.00 1in0out\nExperimental VJs Robert Praxmarer(AT) + Reinhold Bidner(AT)\n23.00 - 24.00 VJ CLAD\n23.00-? VJ SHEBA + VJ Pascal Silondi (FR)\nVJ Stephane Kylés (FR) - Mixování webu\nJsem zvědavý co se z toho vyklube.


Hry, jaké svět nezažil. Jak Doktor reaguje na kritiku a proč nemíchá sport a politiku? - Sport.cz\nSport.czPodcastyHry, jaké svět nezažil. Jak Doktor reaguje na kritiku a proč nemíchá sport a politiku?\nHostem podcastového pořadu Mixzóna byl Martin Doktor.Foto: Sport.cz\nHry v Tokiu bude mít navždy spojené s protichůdnými dojmy. Se sportovně velmi úspěšnou olympiádou v podobě jedenácti cenných kovů pro českou výpravu, ale také s týdnem předcházejícím slavnostnímu zahájení, kdy přibývaly v české výpravě nakažení sportovci přicházející o svůj olympijský sen.\n„Situace byla těžká, ale nikdo nevěděl, co se bude dít. Pravidla byla napsaná, ale prostě nefungovala,“ vzpomíná na dny, kdy se spolu se svým týmem snažil bránit šíření nákazy, ale zároveň připravit co nejlepší podmínky pro sportovce, kteří nakonec do olympijských soutěží mohli zasáhnout.\nNa Český olympijský výbor ale po tzv. „covidovém letu“ mířila kritika, naposledy své značné výhrady směrem k lékařského zabezpečení zmínil na webu Bez frázi plážový volejbalista Ondřej Perušič. „Podle mě je to nesmysl,“ říká Doktor k nařčení lékařů ze snahy falšovat testy a popisuje své setkání s Perušičem, kde si své názory vyříkali.\nVe druhé části Mixzony legendární rychlostní kanoista mluví o přípravách na Peking, kde budou podle něj podmínky pro sportovce ještě mnohem přísnější. Zmiňuje také svůj pohled na hlasy volající po bojkotu her kvůli porušování lidských práv v Číně i názor, zda by výprava měla nastupovat pod názvem Česko, nebo Česká republika.


Dámské legíny levně - Amplion.cz\nMáte rádi, když se cítíte ve svém oblečení pohodlně a zároveň sexy? Pokud si za jakékoliv počasí na sebe můžete vzít oblíbenou sukni či šaty? Jestli ano, tak právě pro Vás je nabídka od slevového portálu Amplion na dámské legíny se slevou jako stvořená. Uvidíte, že již nikdy nebudete mít žádný problém vybrat si z nekonečného množství nabídek i ty správné pro vás.\nNesmírná výhoda dámských legín je v tom, že je lze nosit k sukni, šatům, tunikám nebo jen tak místo kalhot. Je-libo pořídit si dámské legíny levně už přímo se sukní v mnoha barevných kombinacích a získat tak dvě věci v jedné, nebo legíny proti celulitidě a bojovat v klidu svého domova proti nevzhledným tukovým polštářkům a pomerančové kůži či teploučké a měkoučké termolegíny, které si můžete obléct i do té nejtužší zimy? Nic není nemožné. Tak jen směle do toho.