Říjen | 2016 | CykloDusak\nZpráva z etapy č. 19/16 – narozeninová\n24.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé, etapa se nám povedla : Však už ráno když jsem kouknul na tachometr tak tam stálo 1716131613.1, taková milá náhoda. Dnes, v pondělí, tam bylo 1717171717.1. Už jenom pohled na to číslo dělá člověku dobře. Tak abychom se pohnuli z místa. Občas svítí slunce a my spěcháme do parku pod Harwey abychom pořídili pár podzimních fotek. To se fakt povedlo. Kolem silnice na Komorní Hůrku je několik jabloní s obrovskou úrodou malých jablíček. Nikdo je nechce , v obchodě si koupí lepší a calvados taky stojí práci. Na Bříze jsme za chvíli, teď to vezmeme po mostu na Pomezí a tam mám připravený překvapení. Nejdříve přelezeme koleje a počkáme na vlak, jehož příjezd nám oznámil nádražní rozhlas. Následuje úsek po signálce, který jsme ještě nejeli ! Je to asi třista metrů dlouhý, neskutečný prďák, kde péesáci položili dva pruhy úzkých panelů rovnou po spádnici kopce, protože jejich gazíkům to nevadilo. Dnes je mezera vymletá do hluboké brázdy, sklon jak na Říp, takže nebylo divu, že přední kolo se muselo zatížit aby se neodlepilo od povrchu. Motůrek měl „zařazenou“ čtyřku, převod největší kolečko, plíce se rychle plnily čerstvým vzduchem, nohy vydaly všechno co v sobě měly a jen při splnění těchto podmínek bylo možný kopec vyjet. Jsme spokojený, jen Maruš s Jíťou říkaly něco o repete. V Dolní Hraničné se staví nové domky, schované na parcele v lese. Odvádím partu ze signálky na cestu, bývalou asfaltku, dnes taky rozbitou.Před Horní Hraničnou se zastavíme a kocháme se pohledem do dálky kde jsou Frant. Lázně se svým komínem teplárny. Další naše putování dál vede po signálce a ta je v moc pěkným stavu. Příjemné je setkání s kolonií Muchomůrky červené.\nZbývá nám proskočit lesem a před námi je údolí a na jeho dně vesnička Pechtnersreuth. Stojíme v závětří lesa, je tu moc příjemně. Je normální, že v krajině v této době bude převládat hnědá barva ornice a nebo světle zelená osení ozimů. To všechno je i tady k vidění, ale přece jen je tady ještě jedna barva – žlutá. To celé pole kvete Hořčicí. Jde o tzv. meziplodinu setou po sklizni obiloviny, která má blahodárný vliv na půdu. Nám posloužila jako hezká kulisa pro fotky. Sjeli jsme dolů do vsi a a pustili se pozvolným sjezdem až k lesu. Ivča jak vidí les tak jí to popadne a musí na houby. Stejně tak i Jíťa a Maruš. Za krátkou chvíli mají dost na smaženici a taky je na další dárek pro Líbu. Projíždíme Hundsbach a míříme na cyklostezku „Ohře“, která nás dovede do Chebu – Hájů. Kola zaparkujeme naproti pizerii na parkovišti s ostrahou, která po nás nic nechce když slyší, že jdeme za Jirkou Zemánkem a jeho maminou.\nUvnitř to vře, lidí je tady spousta. Až později se dovídáme, že šlo taky o část rodiny a pak jiné přátele. Vedle nezbytných květin od nás Líba dostala k narozeninám kasičku s neznámým obnosem vybraným mezi námi. K tomu jsem jí přečetl „Proslov“ ve kterém jí lákám k elektrokolu, protože ono nám nastaví pomalu zanikající fyzické možnosti. Řádně vyvětraní cyklisti byli vděčni za guláš a boršč a chlebíčky a td. Po přátelském posezení se franťáci vydávají na cestu zpět . Kdy tohle zase budu moci napsat ? Bylo to hezké odpoledne.\nJeště obvyklý přehled účasti : cyklisti – Lahučáci, Iva, Jitka a já. pěšáci : Berani, Smíšci, Volfíci, Kapři, Kika, Hanka, Jiřka. Příští víkend etapa nebude, ale brzy v listopadu autovýlet ano. Mějte se dobře. Pepa D.\nPublikováno v Zprávy | Tagy: zpráva z etapy č. 19/16 - narozeninová | 1 komentář »\nEtapa č. 19/16\n20.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé, hlavní událostí nadcházejícího víkendu jsou narozeniny Líby. Souhlasím, že narozenin je v každém roce víc než dost, ale tyto jsou jiné. Jednak jsou kulatý a jednak jsme na ně zváni ! O dárku jsem Vám psal v mailu. Podle pozvánky se začíná v neděli 23.10. ve 14 hod. v Pizza Banditos, to jistě přijde většina pěšáků, aby tam Líba nebyla sama. Je to na Májovce blízko americký školy Klementa Gottwalda.\nPro cyklisty svolávám etapu, kam jinam, než na dvůr u Berana. Start bude ve 12.30. Okruh povede přes Břízu a Pomezí na Horní Hraničnou. Tady přeskočíme do Bavor. Od lesa bude nádherný, podzimní výhled do kraje. Sjedeme do Pechtnersreuthu a dál do Hundsbachu kde se napojíme na cyklostezku a přes Háje jsme v Chebu. Bude to necelých 30 km. Proti pizerii je parkoviště kde máme vyjednáno hlídání kol. V 18 hod. se vydáte na cestu do FL. Připravte si světýlka a zámky.\nMoc rád bych na oslavě s Vámi poseděl ve žlutých dresech. To kvůli fotce s Líbou. Zdraví Vás Pepa D.\nPublikováno v Etapy | Tagy: etapa č. 19/16 | Žádné komentáře »\nZpráva z etapy č.18/16 – signální\n17.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé, jako už mnohokrát při našich etapách hrálo prim počasí. Bylo úplně jiný než před týdnem, bylo totiž nádherný. Ráno jen 6.5 stupně a ukrutná mlha. V poledne už azuro, bezvětří a něco nad deset stupňů. Na dvoře u Beránků bylo až horko, v lese zase chládek . Dnes pojedeme podle plánu na Sorkov, kde je třeba zamluvit hospodu na odpoledne a dál na Táborskou a Polnou. Cestou si hledáme hezké záběry a na lavičce v příkopu u Polný jsme i nějaký čas klábosili. Stojí tady smírčí kříž a na tabuli se praví, že byl vytesán a postaven pachatelem vraždy , který se tím smířil s postiženou rodinou. Jaký to obrovský rozdíl s dnešní dobou. Spokojila by se dnešní rodina s křížkem u cesty ? Ne, nechci míchat hrušky s jablkama.\nJeště kousek a jsme v Podílné. Chalupářská vesnička jen kvete a za posledním domkem nás pouští do hlubokých lesů kde je schována linie státní hranice, dnes sotva znatelná čára, kdežto ještě před čtvrt stoletím to hlavní o co se tehdejší svět v těchto končinách staral. Úzká asfaltka, signálka, natažená kolem železné opony od Trojmezí až po Bratislavu tady zůstala a na našem dnešním úseku je v bezvadným stavu a to ne kvůli cyklistům, ale lesákům. Na cestě potkáváme paní která v pěstěné ruce nese obrovskýho hřiba a souhlasí , že si můžu pořídit fotku ruky, ale už ne hlavy. Klidně, jsem pro, jde mi přece o tu houbu ! Na křižovatce se signálkou se zase vzrušeně bavíme o tom jestli Kančí údolí je před námi a nebo za námi. Vyhrál jsem s tvrzením ,že je za námi ! Je to pro mě dalším povzbuzením k četnějším návštěvám těchto lesů, protože hned za čárou jsou zase bavorský stezky a dá se to různě proplétat. Tak se těšte. Po pár kilometrech se už chystám odbočit doleva na Libou. Je to v kopci kde už je výhled na bývalou rotu Dubina a cesta po které jedeme dolů je starou spojkou roty se signálkou. Do Libé tedy dorazíme po známé silnici a příště musíme vyzkoušet spojku, která se napojuje až na kopci. Velký rybník je vypuštěný, ale i tak je z jednoho místa moc hezký výhled na hrad s podhradím.\nZa deset minut tři stojíme u hradu. Brána důkladně zamčená a ve mně roste nejistota. Jedinou příjemnou chvílí v našem čekání byl příjezd aut s našimi pěšáky a hlavně Kiky, která vystupuje z auta s krabicí v ruce. Ano, jako obvykle upekla výborný švestkový koláč . Nejdříve padl nápad, že to bude ke kávě, ale to se nedalo vydržet. Svým příkladem svádím ostatní k následování a netrvá dlouho a krabice je téměř prázdná. Pan kastelán pořád nejde, telefon nebere. Dáváme si čtvrthodinku a když ta pomine vydáváme se na Seeberg do hospody. Ke stolu je nás asi dvacet. Mladé servírky roztomile, zcela amatérsky sbírají naše objednávky a po chvíli je stejným způsobem plní. Nám to ale nevadí, vždyť jaký to pokrok proti minulé návštěvě kdy jedna kredenciózní děva nás nechtěla vůbec a kuchař vyhrožoval policajtama, když jsme si objednali frťana. K závěru našeho posezení se zvedá Líba Z. a postupně sděluje všem, že příští neděli pořádá oslavu svých kulatin a že přijde pozvánka. Určitě přijdeme !\nVčas bude vyvěšena pozvánka. Kdo dnes byl na kole : Iva, Lahučáci, Laďa, Maruš E., Jitka, brácha a já. Chebáci mají 50 km. Zdraví Vás Pepa D.\nPublikováno v Zprávy | Tagy: zpráva z etapy č. 18/16 - signální | Žádné komentáře »\nEtapa č. 18/16\n12.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé, v neděli bude docela hezky, ale to stejně je jen jeden důvod proč udělat etapu. Ten druhý je v tom, že jsem vyjednal s kastelánem hradu Libá návštěvu. Bude se nám věnovat hodinu. Věřím, že i Vy, kteří nepojedete na kole se dopravíte autem.\nJak to bude celé probíhat ? V neděli 16.10.2016 ve 12.30 hod. odstartujeme ze dvora od Beránků. Abyste nemuseli propadat zoufalství, že při tvorbě etap to mám k Vašim sportovním schopnostem tak daleko jako třeba Babiš do vesnické hospody, bude trasa vedena po známých cestách s ohledem na další program tohoto odpoledne. Pojedeme na Seeberg, Vlastislav, Polnou, Podílnou a pak jen chvíli po signálce abychom se mohli spustit do Libé cestou, kterou jsme jeli minule a byla velice hezká. V Libé u hradu se všichni sejdeme v 15,00 hod. Návštěva bude trvat hodinu. Poté se zrychleným přesunem přes Sorkov dostaneme do nové restaurace na Seebergu. Tady dáme kafíčko ( bůhví co ještě) a pak za asistence vlastních světýlek se vypravíme k domovu. Věřím, že to bude cesta romantická, nikoliv kličkovaná.\nMějte se hezky, nebojte se zimy, vždyť se dobře oblečete. Zdraví Vás Pepa D.\nPublikováno v Etapy | Tagy: etapa č. 18/16 | 1 komentář »\nZpráva z etapy č. 17/16 -libská\n10.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé zase jedna etapa, hodná zaznamenání, je za námi. Seběhlo se to složitě, protože počasí nebylo nijak výstavní a taky účast byla na vážkách kvůli babičkovským starostem nebo návštěvám a tak do poslední chvíle se dalo o etapě i pochybovat. Jenže na dvoře jsme se sešli čtyři a Milada čekala u baráku, přece jí nenecháme jezdit sem a zase zpátky.\nKdyž už jsme na cestě na Břízu tak vpravo, v dálce, je vidět zřetelný, šedivý sloup přeháňky. Než jsme dojeli na Pomeznou tak se rozpršelo. Zachránila nás chata s verandou co tam dávno stojí a hlídá zbytky staré tvrze. Pro nás byla důležitá ta veranda. Jsme v soukromém majetku a po nás tady zůstane zašlapaná podlaha. Déšť nebyl nijak silný a ani dlouhý. Než jsme stačili vzpomenout na všechny kamarády co tu nejsou, tak bylo po dešti a světe div se, dokonce vyšlo i sluníčko. Jedeme dál a hned před námi krátký pruďas, povrch rozbitý a sklon horší než na Říp. Přední kolo se zvedalo od země a když už padlo zpátky, ale mimo přímý směr tak bylo jasný, že bude lepší zbytek vytlačit. Jirka to taky tak udělal. Jsme tedy na signálce, vlevo sjezd k řece a vpravo , v našem směru zase sjezd do dolíku kde je bahno rozryté od těžkých aut lesáků. Vlítli jsme do toho a projeli ! Děvčata to prošly a ani nenadávaly. To jsme raději vzpomínali na “ porcelánka“, který tady někde před časem boural, zlomil si klíční kost a v tomto stavu ještě dojel až domů a pak teprve se s tím svěřil doktorům. Teď už je zase fit a na jaře bude znovu na kole. Jinak to ani nejde, viď Láďo ?\nNásledoval táhlý výjezd po signálce, který by se dal nazvat „průjezd iontovým tunelem“. Stromy tady nad úzkou asfaltkou proplétají svoje koruny a po obou stranách vytváří neprůhledné stěny. Vydáme se sem až zase bude horko, to je pak příjemný svezení. Na křižovatce za rotou PS Dubina vede cesta doleva přes bývalou, velmi střeženou bránu na pole kde jsem několikrát se svými kamarády byl na brigádě při sklizni lisovaný slámy. Vojáci tehdy zalehli i se psy na okraji pole, kdežto my jsme s vidlemi v ruce pocházeli po poli, zápasili s balíky a taky často a zvědavě se dívali na druhou stranu na hrad a město Hohenberg. Všelijaké otázky zaměstnávaly hlavu. Kdežto dnes je tady cesta s alejí stromů po které se snadno, neobtěžováni, dostanete do Bavorska. Je to nádherný .\nMáme na vybranou. Buď pojedeme přímo do Libé a nebo dál po signálce. Vyhrála to druhá možnost. Už jsme skoro na kopci , u první odbočky na Libou a ona nová asfaltka. Asi od lesáků postavená. Jede se hezky a tak proč nepokračovat. Po dalších asi 2 km už nabídnutou odbočku využijeme a poprvé tak vjíždíme do Libé z tohoto směru. Dominantou městečka je opravený hrad, nebo zámek ? Ve slunci je to nádherná podívaná. Chci za týden udělat další etapu právě sem a vyjednat návštěvu hradu s průvodcem. Snad to klapne, bude to v pozvánce. Fotky už máme tak jedeme dál do kopce abychom se mohli zastavit u kapličky na kopci. Je krásně bílá a kulisou za ní jsou černé lesy a beránci na obloze. Blízko je dlouhá řada bílých balíků, jde o senáž pro dobytek, která přetíná obzor a nutí k mnoha novým záběrům. Teď to vezmeme doleva na Seeberg a taky si projedeme údolí, kudy vede cesta. Po obou stranách je k vidění několik nádherných domů, nových usedlíků. Prý místní hospoda má nového nájemce, tak se tady za týden zastavíme na kafe a bůhví …\nVe Dvorečku to uhýbáme doprava a pro mě nastává šok. Dlouho jsem tudy nejel a tak nevím, že už loni zlomila vichřice mohutný dub co tu stál v poli a u něho cedulka „Přírodní památka“. Zbyl z něho asi třímetrový sloup a dvě větve. Zbývající dřevo je rozřezáno na špalky a čeká na odvoz. Chtěl bych se k němu příští neděli blíže podívat. Po hrázi Ameriky se rychle dostáváme do Stínadel. Už od dveří si objednávám pizzu a protože hlad je zároveň převlečená žízeň , tak taky čaj, ale s rumem! V hospodě je příjemný teplo od kamen, nás zebou nohy a tak to jde hezky k sobě. „Přátelé dávám rundu za výkon v dnešní etapě“ říkám ke stolu a protože tato hospoda se specializuje na Metaxu, tak to bude ona co rozproudí náš krevní oběh. Naše řady se rozšiřují – nejdříve přijela Jiřka a pak přišly Hanka s Ivčou. V této silné sestavě postupně dopijeme poslední lahev, pak ještě tu náhradní a personál může zítra klidně odjet na plánovanou dovolenou. Je tedy dopito, musíme se pohnout. Chebák jsem dnes jediný a to je zvlášť nespravedlivý. Nevadí , netrvalo to dlouho a je tu telefon. Růža hlásí „Jsme v Bažině !“ A byli tam až do půl desátý, borci.\nTady se loučím a slibuji etapu na příští neděli. Mějte se jen dobře. Váš Pepa D. Kdo dnes byl : Lahučácí, Laďa, Milada a já. Mám 35 km.\nPublikováno v Zprávy | Tagy: zpráva z etapy č. 17/16 - libská | Žádné komentáře »\nEtapa č. 17/16\n7.10.2016 | Autor dusak josef\nPřátelé, já vím, že je chladno, ale bude ještě větší. Tak proč se neprojet při deseti nad nulou ? Vlastní zimu si každou etapou zkrátíme a to je přece důležitý jinak bude hrozně dlouhá.\nSejdeme se ve 12.30 hod v neděli 9.9.2016 na dvoře u Beránků. Uděláme si okruh směrem na Libou a kolem 16 hod. přistaneme ve Stínadlech na Slatině. Tam můžete za námi přijít Vy, kteří nemůžete jet. Mají tam výbornou pizzu !\nMějte se dobře a když k tomu přidáte etapu tak se budete mít ještě líp. Zdraví Vás Pepa D.\nPublikováno v Etapy | Tagy: Etapa č. 17/16 | 1 komentář »


Už jako kluk jsem chtěl být masér, ani jsem nevěděl, že to je opravdová profese, říká Marek Bohdálek | Rozhovory | Liberecká Drbna - zprávy z Liberce a Libereckého kraje\nVždycky jste toužil být masérem?\nUž jako malý jsem doma masíroval bráchu a rodiče. Když mi bylo asi deset, tak jsem v knihovně objevil knížku o masážích a začal jsem říkat, že jednou budu masér. Přitom jsem ani netušil, že taková profese vůbec existuje. A tehdy jsem ani nevěděl, že se toto jednou uskuteční.\nVedle masáží a fyzioterapie se věnujete i meditacím, k těm jste se dostal jak?\nJako puberťák jsem se věnoval bojovému umění a byl tam i kluk, který se zabýval meditacemi. Řekl jsem si, že to zkusím, koupil si první knížky a hrozně mě to chytlo. Nikdy jsem nebyl nějak nábožensky založený, ale nesmírně mě zaujalo, že se dá cíleně pracovat s kvalitou myšlenek, vnitřním postojem k situacím a podobně. Zkoušel jsem i různé relaxace, využíval jsem je i na vojně. Úplně nejdůležitější roli v mém životě po naivních začátcích hrálo setkání v knihkupectví a nakladatelství Avatar, kde jsem při řízené meditaci poprvé do hloubky zažil to, o čem jsem si deset let četl.\nMeditace mi pomáhala i na vojně\nAť už vás trápí bolavá záda, máte pocit, že se ve všem tom shonu nemůžete zastavit nebo vás láká dozvědět se něco o meditacích a umění klidu mysli, pak byste rozhodně měli zamířit k Marku Bohdálkovi, který za více než 25 let praxe nasbíral mnoho zkušeností. Bližší informace naleznete na stránkách www.masazebohdalek.cz\nMeditoval jste na vojně? To na vás nekoukali jako na blázna?\nNaopak. Kluci viděli, že jsem v pohodě a držím si nadhled. Na vojně to někdy nebylo právě příjemné, ale tohle mi pomáhalo. Také to tam vnášelo jinou, přátelštější atmosféru.\nA po vojně jste se rovnou stal masérem?\nPo vojně jsem se k původní profesi vrátit nechtěl a přemýšlel jsem, co vlastně chci v životě dělat? Začal jsem jezdit do jógového centra ve Žďárci u Skutče a nějak si vzpomněl na dětský sen. Udělal jsem si rekvalifikační kurz a začal pracovat na ambulantní rehabilitaci. Znovu jsem se vrátil i do školy. Chtěl jsem vystudovat fyzioterapii, musel jsem ale nejdříve vystudovat střední zdravotnickou. Takže když se ze mě stala sestřička, mohl jsem konečně studovat fyzioterapii.\nO Marku Bohdálkovi se můžete dozvědět více i v některém z jeho videí\nDlouho jste pracoval na různých ambulantních rehabilitacích, proč jste si otevřel soukromou praxi?\nPracoval jsem mnoho let jako fyzioterapeut a masér, ale zde se mohu lidem více věnovat. Neodbíhám k telefonům, veškerá moje pozornost je zaměřená na klienty. Mnohem více se soustředím na podstatu problému a často mám pocit, že i klienti se tady cítí dobře a mají zájem se spolupodílet na vlastním uzdravení.\nSe zdravotním problémem nebo bez něj, u Marka je vítán každý\nMarek Bohdálek je zkušený profesionál. Vedle vzdělávání v oblasti fyzioterapie a masérství má ale blízko i k aromaterapii, józe i východní medicíně. Mimo své práce se spolupodílí i na chodu libereckého Zenového centra.\nTak to je opravdu různé. Na fyzioterapii většinou přijdou lidé, kteří mají nějaký zdravotní problém, ale postupně přibývá lidí, kteří chtějí o své tělo pečovat preventivně. Mám pocit, že mnoho mladých lidí se dnes rozhlíží. Nechce žít klasickým konzumním stylem. Ti často přicházejí třeba i na úvod do meditace.\nMůže za vámi tedy přijít člověk, který má nějaký problém, nebo i ten, kdo si chce jen odpočinout?\nVítaný je kdokoliv. Mohu pomoci lidem masáží, fyzioterapií, instruktáží cviků a pokud mají zájem o meditaci, mohu je nasměrovat na prostředky nebo techniky k nalezení vnitřního klidu.\nVaše nabídka je opravdu pestrá. Mezi masážemi nabízíte i bambusovou, o co jde?\nJedná se o neskutečně příjemnou relaxační techniku, která se dá udělat velmi jemně a zároveň i intenzivně. Provádí se nahřátými bambusovými tyčkami, takže ani u svalovce není problém přitlačit. Zároveň ale může být natolik jemná, že ji lze aplikovat i na obličej. Této masáži se ale věnuje moje manželka.\nUkázka bambusové masáže. To nevypadá vůbec špatně, že?\nPR text | Foto www.masazebohdalek.cz\nŠtítky Marek Bohdálek, masér, fyzioterapeut, Liberec, meditace,\nO zajímavý kousek se nedaleko slavného ještědského vysílače úspěšně pokusili dva muži z jiných světů. Stanislav Mayer má za sebou...\nMěsta se nemají přizpůsobovat turismu. Místní nepotřebují trdelník...\nsobota, 27. dubna 2019, 14:11\nstředa, 24. dubna 2019, 13:02\nPři příjemném setkání jsme s biatlonistou Michalem Krčmářem pokecali o tom, jak umí vařit, teda spíš neumí. Jestli sleduje nějaký...


Command & Conquer - iDNES.cz\n6. dubna 2002 12:00, aktualizováno 8. dubna 9:11\nAno, touhle hrou to všechno Conquerovské šílenství začalo. Pamatuje si na ní ještě někdo z Vás? Nebo dokonce, nemá jí někdo na harddisku? Když se budete zas jednou rozhodovat, co si z těch starých pecek zahrát, třeba usnadní volbu naše čeština.\nAno, touhle hrou to všechno Conquerovské šílenství začalo. Pamatuje si na ní ještě někdo z Vás? Nebo dokonce, nemá jí někdo na harddisku? Když se budete zas jednou rozhodovat, co si z těch starých pecek zahrát, třeba usnadní volbu naše čeština. Jen tak z nostalgie jsme se vrhli společně na překlad a nyní si ho můžete vyzkoušet i vy, snad se vám bude líbit.\nInstalace je snadná, protože je použit jednoduchý instalátor. Čeština je rozdělená na dvě části, v tom 2,37 MB souboru jsou přeloženy všechny mise za Nody i za GDI. A v tom 244 Kb souboru je vše od menu,briefingy,až po překlad jednotek. Takže si je nainstalujte v libovolném pořadí nejlépe obě:-)\nU dalších překladů David NHL a Geralt\nDownload češtiny (kampaně) do hry Command & Conquer (2 435 kB)\nDownload češtiny (menu, briefingy) do hry Command & Conquer (245 kB)\nK dispozici je i pěkný článek o hře na BonusWebu.\nPremium Zbláznili se oni, nebo my? Díky covidu objevujeme vlastní absurditu\nVe švýcarském referendu těsně prošel zákaz zahalování obličeje na veřejnosti. Budou zde ale výjimky


Uprchlíci v Makedonii chtěli přelézt plot, policie použila slzný plyn - Deník.cz\nUprchlíci v Makedonii chtěli přelézt plot, policie použila slzný plyn\nSkopje/Atény - Makedonská pohraniční policie dnes ráno s nasazením slzného plynu zabránila asi dvěma stovkám migrantů, aby ilegálně přešli hranici z Řecka. Uprchlíci se snažili překonat plot, který v uplynulých dnech Makedonie na své hranici postavila, aby zbrzdila příval lidí mířících z Blízkého východu, Asie a z Afriky přes její území na západ Evropy.\nIlustrační foto.Foto: ČTK/AP/Giannis Papanikos\nSrbská média uvedla, že skupina prošla od přechodu Gevgelija několik kilometrů kolem hraničního plotu a hledala, kudy by se mohla dostat na druhou stranu. V jednom místě se pokusila bariéru překonat, ale střetla se s makedonskou policií, která jim záměr i s nasazením slzného plynu překazila.\nVětšinu této skupiny prý tvořili Pákistánci, kterým makedonské úřady vstup do země odmítají povolit. Makedonie od poloviny listopadu totiž umožňuje průchod přes své území jen uprchlíkům ze Sýrie, Afghánistánu a z Iráku. Ostatní, označovaní za ekonomické migranty, jsou posíláni zpět.\nV zájmu lepší kontroly byl kolem přechodu Gevgelija postaven zhruba osm kilometrů dlouhý a tři metry vysoký plot. V případě nutnosti jsou prý úřady připraveny tuto bariéru prodloužit.\nPodle obhájců lidských práv makedonské úřady do země nevpouštějí ani běžence, kteří nemají žádné dokumenty nebo kteří jsou podezříváni, že si obstarali falešné doklady. Ty se prý dají na černém trhu v Řecku obstarat za 100 eur (2700 Kč).\nMakedonská agentura MIA dnes uvedla, že za uplynulých 24 hodin smělo do Makedonie vstoupit 2695 cizinců, z nichž bylo 1207 mužů, 542 žen a 946 dětí. Syřanů z toho bylo 1190, Afghánců 979 a Iráčanů 526.\n2.12.2015 VSTUP DO DISKUSE 4


Kudlanka - HRUŠKA V LÁHVI - CO VY NA TO?\nChcete-li pro někoho připravit originální dárek, zkuste vypěstovat hrušku v láhvi. Zpravidla se tento trik provádí se známou odrůdou "Williamsova čáslavka". A víte, jak to vůbec vzniklo? Jedná se o tradiční nápoj, který pochází z malého hruškového sadu v jižní Francii, a hruška ve skutečnosti vyrostla uvnitř láhve. Jak na to? Několik týdnů po odkvětu nasaďte na založené plůdky široké láhve.\nNejlepší doba je asi nyní... Průměr hruštičky by měl mít cca dvacet milimetrů. Takže: visící plůdek se lehce očistí a vloží do láhve obrácené dnem vzhůru. Tu pak musíte upevnit do síťky přivázané k sousední vyšší větvi. Láhve upevněte vázacím drátem tak, aby do nich netekly kapky deště a nemohl je zvedat vítr.\nHruštička, dokonale chráněná před ptactvem i deštěm, spokojeně uzraje ve svém malém bezpečném skleníku. Poněvadž ne každý plod v láhvi dozraje, připravte si raději několik lahví.\nV září pak láhev odvážete a zralý plod i se stopkou opatrně uvolníte od mateřské větve. Pak už jen láhev s hruškou dobře omýt, naplnit lahodným zkvašeným hruškovým alkoholem a - kdyby to bylo ve Francii - tak "Eau de vie de poire" i s hruškou bude na světě!\nPozn.: tento původně tradiční francouzský likér s hruškou se vyrábí už od sedmnáctého století.\nkdož máte strom s hruškami\n- zkusíte to?\n(P.S. Pro ty, co mají "pamatováka" - ano, ano, je tu článek znovu, doplněný o pár informací a o video :-)))\nA jak se zařídí, : mamča\naby se k té hrušce nedostaly vosy ? Máme na zahradě dvě hrušky "Pařížanky", a ty jejich plody vypadají tvarem i bez skleněné láhve jako flašky od piva.\nkvěten 08, 2008 14:34\nto mě nenapadlo - ale asi by stačil kousek gázy - : d@niela\nvzduch tam pude, vosajdy ne...\nkvěten 08, 2008 14:42\nNo, nějaká gáza je nezastaví. : mamča\nNám vosy rozebraly dřevěnou kůlnu...\nkvěten 08, 2008 16:01\nOpylení samotné třešničky : Lenka*\nA pokud potřebujete opylovat třešničku (na to jsou totiž potřeba dva stromy) a máte na zahrádce jen jednu, přivažte na větev sklenici s vodou a do ní dejte kvetoucí větvičky z cizí třešničky. O ostatní se již postarají včelky.\nkvěten 08, 2008 19:39\nDÍKY : Rosťa\nDíkes za návod, hned zítra se na to vrhnu\nkvěten 03, 2014 21:00


Thor Heyerdahl: Po slávě netoužím () | Lidé a Země\nLidé a Země > Rozhovory > Thor Heyerdahl: Po slávě netoužím\nThor Heyerdahl: Po slávě netoužím\nAutor článku: Petr Horký, Středa, 15. června 2016\nAutor fotografií: autor a archiv T. Heyerdahla\nThor Heyerdahl ml. přijel do České republiky jako hlavní host XX. ročníku zlínského festivalu cestování, poznávání a sbližování kultur Neznámá země. Syn legendárního „seňora Kon-Tiki“ byl společně s tátou například na Velikonočním ostrově na expedici Aku Aku, ale sám vedl – a vede – velice dramatický život.\nJak si pamatujete svého tátu jako malý kluk? Máte nějakou vzpomínku třeba na společný výlet?\nZe svého dětství s otcem si nepamatuji nic, v podstatě jsem ho neznal. Ale na vaši otázku můžu odpovědět i souhlasně – táta mne vzal na společný „výlet“ na Velikonoční ostrov, na expedici Aku Aku. To mi už bylo sedmnáct a byl jsem tam jako normální člen posádky se svými úkoly a povinnostmi.\nPovažoval jsem tehdy za věc cti, že nebudu nijak využívat výhod syna šéfa expedice. Naopak jsem chtěl co nejvíc zapadnout mezi ostatní. Během této expedice jsme se s tátou začali mnohem víc poznávat a myslím, že tato cesta rozhodla o tom, jak blízkými přáteli jsme se potom v průběhu života stali.\nDokázali jste fungovat na obou rovinách: tedy ve vztahu syn–otec i přítel–přítel?\nAno, máte pravdu, vztah otce se synem ještě nutně nemusí znamenat vzájemné přátelství. Myslím si, že dokonce jsem byl tátovi nejbližším přítelem, jakého kdy v životě měl. Byli jsme schopni mluvit o ženách, o problémech v životě i o plánech a projektech. Ale je důležité umět v těchto dvou rovinách přepínat, oddělovat je – hlavně ještě v mládí a dospívání. Pochopitelně že když už jsme byli dospělí muži, s vlastní rodinami i kariérami, šlo to snáz.\nPokud se nemýlím, pomáhal jste otci plánovat jeho slavné expedice na replikách starobylých plavidel?\nJe to pravda, expedice Ra I i Ra II, stejně jako expedici Tigris jsem plánoval s ním. On byl etnograf, já zase odborník na oceány – vystudoval jsem mořskou biologii. Bylo tedy logické, že se se mnou radil v otázkách týkajících se oboru, v němž jsem já byl expert a on poučený laik. Táta celý život také říkal, že vědci z různých oborů spolu musí umět spolupracovat, sdílet znalosti. Sami jsme tedy šli příkladem.\nJaký přesně byl váš vliv na podobu těchto expedic?\nNerad bych se pouštěl do nějakého poměřování, protože expedičním šéfem a autorem myšlenky byl můj táta a my všichni ostatní, se kterými to konzultoval, jsme byli spolupracovníci.\nZeptám se tedy konkrétně: během expedice Ra byly jedním z výstupů celého projektu i informace o zneklidňující míře znečištění oceánů. To byla vaše práce?\nTento aspekt expedic Ra byl pro mne velmi důležitý. Jako mořský biolog jsem o špatném stavu moří něco věděl, koneckonců v průběhu let se to stalo mou specializací. Velice důležitá ale v tomto případě byla síla tátovy popularity. Dokud na znečištění moří upozorňovali vědci na kongresech, nedělo se dohromady nic. Měli jsme velmi dramatická zjištění; jedno za všechny: byli jsme schopni doložit, že se do světových moří vypouští 10 milionů barelů ropy ročně – a to mluvíme o šedesátých letech minulého století.\nTo byla celoroční spotřeba Norska! Stále se kolem toho ale nic moc nedělo. Jakmile ale slavný Thor Heyerdahl, seňor Kon-Tiki, strčil prst do moře a uviděl na něm stopy ropy, začaly se dít věci! Táta o tom hovořil v médiích a najednou ho začali zvát na kongresy, stalo se z toho téma – a konečně se to dostalo i k politikům. To byla velmi silná lekce v tom, jak velkou roli hraje popularita.\nNežárlil jste v tu chvíli?\nNe, naopak! Tímto způsobem zase táta pomohl mému oboru.\nMáte informace o tom, jak to se znečištěním a s rybími populacemi vypadá dnes?\nUž před řadou let jsem se kvůli rodině rozhodl, že omezím vědeckou kariéru a víc času budu trávit s manželkou a dětmi. Ale stále se zajímám o dění v oboru. Jsem v kontaktu s odborníky, studuji výstupy a dělám si o světě obrázek sám.\nA jak na tom tedy jsme, ubývá ryb? Vyjídáme si potravní řetězec v oceánech?\nRyb ubývá, ale menším tempem, situace se zlepšuje. Už jsme skoro na úrovni udržitelných populací. Bývalo to velmi zlé s makrelami, sardinkami, sledi, s tuňáky… Populace sleďů už se srovnávají, podobné je to s makrelami i sardinkami. Vody kolem Norska jsou téměř v pořádku. Pokud se bude situace nadále držet v nastavených intencích, pak bychom měli dost ryb napořád, to je potom nekonečný fungující řetězec. Pravda, vody dál na severu a tamní režim rybolovu, to by mohlo být vedeno trochu lépe, ale věřím, že se to bude nadále zlepšovat.\nPokud se nepletu, tak právě toto je jeden z výsledků vaší celoživotní práce…\nPravda je, že jsem byl v tomto oboru hodně aktivní. Podílel jsem se na tvorbě pravidel udržitelného hospodářství na celém světě. Zabýval jsem se nastavením systému získávání živin z půdy, z moří, z přírody obecně tak, aby to fungovalo do té doby, než se člověk sám už jako mrtvý stane součástí materie, která poskytuje potravu zase ostatním. V tomto jsem pokračoval i později jako učitel, kdy jsem usiloval o to, aby si lidé začali uvědomovat svoji roli a každý byl sám za sebe dobrým hospodářem na planetě Zemi.\nJe toto tedy věc, kterou považujete za svůj vlastní zásadní vědecký přínos?\nVíte, nerad bych poměřoval a hodnotil význam výzkumů, kterým jsem se věnoval, ať už v rámci vědecké činnosti na univerzitách v Norsku, v rámci mé práce pro Společnost národů anebo třeba ohledně migrací mořských savců. Ale, když se takhle ptáte… z hlediska dopadu na život člověka je toto asi nejdůležitější.\nJako jeden z prvních na světě jste se pustil do tzv. tagování, tedy označování konkrétních zvířecích kusů tagy, jakýmisi cedulkami, díky nimž pak bylo možné přesně sledovat jejich pohyb. Jak na to vzpomínáte?\nAno, byli jsme jedni z prvních, a v Norsku jsme byli úplně první. Bylo to v době, kdy už ve většině arktických zemí byl zakázaný lov ledních medvědů a v Norsku ne. Dokud jsme měli výstupy, že to neovlivňuje medvědí populace a ty se drží vyrovnané, nebyl v naší zemi tlak na takový zákaz. Každoročně se jednalo o desítky kusů. Norsko se tedy hájilo tím, že naše populace medvědů je v pořádku, ať nás ostatní nechají být. Ostatní země na nás ale tlačily, že lední medvědi migrují, a tak se jejich populace vyrovnává právě tímto jejich pohybem. To by pak znamenalo, že například Kanada nebo Rusko pro nás vlastně chovají medvědy, které si pak Norové spokojeně uloví.\nA k čemu jste během vašeho výzkumu došli – bylo to opravdu tak?\nNe úplně. Ale nejprve bych rád připomenul, že už dávno platí zákaz lovu medvědů i v Norsku. Pokud dnes zastřelíte ledního medvěda třeba na Špicberkách, budete muset dokazovat, že jste opravdu byli v ohrožení života a neměli jinou možnost než to krásné zvíře zastřelit. Pravidla jsou velmi přísná.\nA jak to bylo tehdy?\nDobrá, tak tedy tehdy jsme střelili jednapadesát kusů ledních medvědů – ale ani jeden nezemřel, nebojte se, jen jsme je uspali a umístili na jejich tělo kýžený tag, malinkatou cedulku. Zjistili jsme tak, že medvědi se pohybují víceméně ve svém teritoriu. Určitý pravidelný pohyb byl mezi ruskou a naší populací, ale jinam už ne. Pochopitelně bylo pár výjimek, ke kterým došlo víceméně náhodou anebo kvůli nečekaným podmínkám, obecně ale můžeme říci, že naši medvědi se třeba s těmi kanadskými skoro neznají.\nByl jste velký odborník na pohyb rybích mas v oceánech – ale dobrat se k těmto informacím o vás je práce pro detektiva!\nByla to práce pro OSN, pro Organizaci pro výživu a zemědělství, a co bylo potřeba, jsem publikoval pro ně.\nKdyž si člověk zadá vaše jméno na internetu, vyskočí toho překvapivě málo. A přitom když se konečně dostane k informacím, zjistí, že jste toho udělal spoustu: nezmínil jste svoji práci pro World Wildlife Fund, pro National Geographic a další! Opravdu nemáte žádné ambice nějak se zapsat do světových médií?\nDěkuji, ale nemám tyto ambice. To je jedna z věcí, které nás s tátou odlišovaly. Táta média sledoval, zajímalo ho, jak se kde o něm píše. Mně je tohle úplně jedno. Jsem moc rád, že si mohu vést svůj klidný život s manželkou a s rodinou, život, který nic moc nenarušuje.\nPočkejte, se jménem Thor Heyerdahl a s prací v čele správní rady Muzea KonTiki toho klidu asi zas tak moc nebude, ne?\nJistě, jméno vyvolává otázky a občas mne lidé osloví i kvůli podobě, prý jsme si podobní. Ale je toho tak akorát, aby mi to nevadilo, a víc nechci. Velice rád pracuji už přes dvacet let na odkazu svého otce právě ve správní radě Muzea. Také jezdím po přednáškách – jako třeba teď v České republice – a společně s Halfdanem Tangenem z Muzea vymýšlíme další aktivity, jak aktualizovat muzeum, jaké výzkumy rozvíjet, ale také třeba pro děti z různých zemí.\nKdybychom v rámci činnosti českých cestovatelských médií, Webu cestovatelů anebo právě magazínu Lidé a Země začali plánovat něco s dětmi z České republiky, taky byste je zapojili?\nToto je otázka hlavně na Halfdana Tangena, ale myslím, že ano, rádi.\nTak to se ani moc neloučím. Kdoví, třeba brzy ve společnosti českých mladých cestovatelů na shledanou!\nThor Heyerdahl ml. (78)\nVystudoval mořskou biologii. Sledoval migraci ledních medvědů a velryb. Jako jeden z prvních vytvořil značkovací systém, tzv. tagování, který umožnil sledovat migraci konkrétních živočichů. Stal se odborníkem na pohyb rybích mas (a jejich ubývání) a také na znečištění světových moří. Pracoval pro National Geographic, World Wildlife Fund (WWF) i pro Společnost národů (UN). Jako velký znalec moří a oceánů byl konzultantem expedic Ra 1 i Ra 2 a Tigris svého otce Thora Heyerdahla. Je předsedou správní rady Muzea Kon-Tiki v Oslu.


Homedesignshop.cz - Yankee Candle Classic vonná svíčka Warm & Cosy 411 g - YANKEE CANDLE - Classic střední - Yankee Candle, Svíčky, Bytové vůně - Eshop s interierovými doplňky\nÚtulná hřejivost. Příjemný večer u táboráku končí odpočinkem v hřejivé dece, kdy vnímáte svěží tóny cedru, kašmíru a eukalyptu. Svěží a sametová unisex vůně. Vrchol: balzámová jedle, peprmint, eukalyptus. Srdce: kašmír, cedrové dřevo, zlatá ambra. Základ: pačuli, hořící dřevo, pižmo.\nKód produktu: 36562\nPopis vůně: Útulná hřejivost. Příjemný večer u táboráku končí odpočinkem v hřejivé dece, kdy vnímáte svěží tóny cedru, kašmíru a eukalyptu. Svěží a sametová unisex vůně. Vrchol: balzámová jedle, peprmint, eukalyptus. Srdce: kašmír, cedrové dřevo, zlatá ambra. Základ: pačuli, hořící dřevo, pižmo.


Finále Stanley Cupu začne 28. května, nebo 5. června - Sport.cz\n22. května 2009 21:57 - NEW YORK\nFinále Stanley Cupu začne buď příští čtvrtek 28. května, nebo týden nato v pátek 5. června. Termíny v pátek oznámilo vedení NHL. Už příští týden se rozběhnou boje o nejslavnější hokejovou trofej v případě, že obě semifinále skončí vítězstvím 4:0 na zápasy. To se zatím teoreticky může stát, protože Detroit nad Chicagem i Pittsburgh nad Carolinou vedou 2:0.\nPokud však alespoň v jedné sérii vyhraje minimálně jeden zápas soupeř, finále začne až 5. června. Pokud tedy například Pittsburgh zvítězí ve Východní konferenci bez ztráty utkání 26. května a den nato postoupí Detroit po výhře 4:1, bude se na start finále čekat devět dní.\nHokejisté Pittsburghu vedou ve finále Východní konference NHL nad Carolinou 2:0. Penguins ve druhém domácím duelu porazili Hurricanes 7:4, hattrickem a jednou asistencí se v dresu Tučňáků blýskl Jevgenij Malkin.\nPittsburgh vzývá Crosbyho, hokeji dává všechno a má parádní drajv\nÚtočník Pittsburghu Sidney Crosby vévodí statistikám letošního play-off NHL a jako správný kapitán táhne svůj tým. Spoluhráči si ho nemohou...


Apartmán Pálava - Velké Bílovice JM 0114 B | InterBohemia\nApartmán Pálava - Velké Bílovice JM 0114 B\nNově vybavený apartmánový dům s prostornou terasou a vynikajícím umístěním přímo mezi vinicemi. Dům je rozdělen na 3 samostatné apartmány (JM 0114 A, JM 0114 B, JM 0114 C).\nApartmán (JM 0114 B) se nachází v druhém patře a najdeme v něm obývací pokoj s dvoulůžkem, jídelním stolem, LCD televizí a kuchyňským koutem s elektrickým vařičem, lednicí a dřezem. Samostatná ložnice se dvěma jednolůžky. Koupelna se sprchovým koutem WC a umyvadlem.\nApartmán lze v případě potřeby vytápět elektrickým topením. Hosté mají k dispozici společnou krytou terasu s posezením, zahradním grilem, krbem a přímým výhledem na vinici. Druhé posezení před domem. Parkování přímo u objektu.\nDomácí zvířata povolena za poplatek (300,- Kč/zvíře/noc). V ceně pobytu zahrnuto Wi-Fi připojení, lůžkoviny, ručníky a spotřeba energie. Vratná kauce 5 000,- Kč. Apartmán je vhodný pro 4 osoby. Možnost objednání celého objektu pod kódem JM 0114.


Doprava versus lidé. Zábřeh plánuje náměstí bez aut, obchodníci jsou proti - iDNES.cz\n7. července 2016 4:54, aktualizováno 4:54\nBoj o budoucí podobu náměstí Osvobození se rozhořel v Zábřehu. Architektonická studie, kterou město vybralo jako vítěznou, navrhuje zakázat vjezd autům. Zatímco většina místních lidí dle ankety není proti, podnikatelé, kteří mají v centru své obchody, plán ostře kritizují. Radnice slibuje další jednání.\nSoučasný pohled na zábřežské náměstí Osvobození. | foto: zabreh.cz\nMajitelé obchodů strach z vylidnění centra i z toho, že jejich obchody na náměstí přijdou o tržby.\n„Abychom byli konkurenceschopní, musí tu být zachována doprava, byť v omezené míře,“ uvedl například majitel prodejny elektro sídlící na zábřežském náměstí Osvobození Aleš Urbánek. Podle něj je náměstí už z historického pohledu obchodním centrem.\n„Jsou příklady ze srovnatelných měst, kde radnice na náměstích zkusily zlikvidovat dopravu, ale následně tam začala centra umírat,“ argumentuje Urbánek.\nPodobně vidí situaci také majitel místního papírnictví, trafiky a cukrárny Stanislav Kylar.\n„Určitě nám to ublíží. Jezdím po světě a ve městech, jako je Zábřeh, jsem nikde neviděl náměstí bez dopravy. Je scestné uvažovat o tom, že si sem bude chodit hodně lidí sednout. Vždyť náměstí nemá žádné atraktivní historické stavby ani zajímavosti. Pěší zóna nám sníží tržby,“ přemítá Kylar.\nPěší zóna lidi naopak do centra přiláká, tvrdí starosta\nPodnikatelé vidí jako schůdné řešení dopravu v centru omezit například tak, aby byla pouze jednosměrná s výrazným snížením rychlosti.\n„Dnes jde málokdo do obchodu na větší vzdálenost. Je důležité, aby mohli zákazníci přijet co nejblíž,“ upozorňuje Urbánek. Podobně se vyjádřili i majitelé dalších obchodů na náměstí.\nJak se náměstí měnilo\nZábřežský starosta František John je naopak přesvědčený, že pěší zóna lidi do centra přiláká.\n„Když nebude náměstí plné projíždějících aut, budou se tady lidé víc zdržovat a je šance, že také více a častěji využijí služeb místních podnikatelů. Myslím, že pěší zóna prostor výrazně oživí,“ říká.\nPodle něj bude pro zdejší podnikatele mnohem větším problémem dokončované nové obchodní centrum vedle tamního Kauflandu než proměna náměstí na pěší zónu.\n„Možná bude muset dojít i ke změně ve struktuře nabízeného zboží a služeb,“ přemítá starosta.\nMěsto chce s lidmi i podnikateli nadále jednat, chystá prezentaci\nPřesto se město snaží vyjít podnikatelům vstříc a nebrání se ani kompromisu v podobě omezení dopravy na náměstí Osvobození.\n„Určitě bereme podněty živnostníků a obchodníků velmi vážně, protože jsou pro město důležití,“ sdělil John.\nAčkoliv vítězná architektonická studie, kterou vybrala odborná komise, s dopravou v centru nepočítá, existuje řada dalších, které se jí naopak nebrání.\n„Pokud se to ukáže jako potřebné, je možné se bavit o jiné studii nebo se dohodnout s vítězem na případných úpravách,“ nebrání se změnám zábřežský starosta.\n„Určitě o tom ještě budeme jednat. Na druhou polovinu července připravujeme také veřejnou prezentaci všech prací odevzdaných do architektonické soutěže. Chceme zkrátka o proměně náměstí Osvobození diskutovat co nejvíc, abychom měli od lidí maximum podnětů a připomínek a mohli se dobře rozhodnout,“ shrnul John.\nObyvatelé Zábřeha přístup města kvitují. „Mně se moc líbí vybraný návrh, který počítá s pěší zónou bez dopravy. Beru ale i námitky podnikatelů. Zastupitelé to s rozhodováním určitě nebudou mít jednoduché,“ uzavřel například místní obyvatel Michal Čekaj.\nTémata: Zábřeh, Podnikatel, Aleš Urbánek, František John, Kaufland, osvobození, náměstí, radnice, Živnostník\nMísto rušné dopravní tepny pěší zóna. Zábřeh chystá proměnu centra\nZábřežské náměstí Osvobození se dočká za několik let zásadní proměny. O nové podobě rozhodne urbanisto-architektonická...


» PXC: Guam přehlídkou různých zemí\nMakawiel · Srpen 11, 2013\nTurnaj PXC 38. který se konal v Guamu v pátek 9. srpna v Guamu, byl velkou přehlídkou bojovníků různých států. Thajský rodák a již legenda Rambaa Somdet se tu utkal s filipínským šampiónem a dosud v MMA neporaženým bojovníkem Robinem Catelanem Pro oba to byl jejich debut ve výbušném PXC v muší váze.\nSomdet předznamenával, že má v plánu udělat ze zápasu show od okamžiku, kdy vyjde před dav, do doby, kdy se vrátí zpět do šatny. Rambaa je veřejností považována ve svých 21 letech za nejlepšího Muay Thai bojovníka, takže mu přechod do profesionálního MMA nedělal problémy, dokonce byl považován za největšího kandidáta pro vstup do UFC. Před zápasem říkal: „Jsem nadšený, že budu bojovat v Guamu, a také učiním všechno, abych pozvedl své velké jméno, když vyhraji tento boj!“ Výsledek byl ale jednoznačný, v 1. kole za 3:20 KO po úderu se Rambaa ocitnul na zemi.\nV přehlídce byly nejvíce zastoupeny Spojené státy, ale ne vždy úspěšně. Josh Calvo (7-2) z Guamu porazil Američana Anthonyho Torrese (5-2), který již jednou úspěšně nastoupil i v UFC (2006), na body. Byl zde i jeden ženský boj ve slaměné váze, kdy si to rozdala Kailin Curranová USA (1-0) proti Japonce Emi Tomimatsové (5-6) a zvítězila také na body. Kyle Aguon z Guamu (6-3) vs. Russell Doane (10-2) na body. Ve veltru se dařilo Franku Camachovi ze Severních Marian (10-2), když srazil Japonce Koschiho Matsumota (9-4-1) ve 3. kole KO po úderu. Obdobně si v bantamu Toby Misech (3-2) poradil s dalším Japoncem Yusuke Ysachi (9-3) ve 2. kole 1:18 KO také úderem.\nZ dalších výsledků jsme zaznamenali, že v amerických soubojích Shane Alvarez (7-1) porazil Tonyho Reyese (5-4) na body, ve veltru Tyrone Jones (1-2) vs. Mikey Taitano (4-0) to bylo ve 3. kole 0:40 KO kolenem a Josh Muna (1-0) si poradil s domácím Ryanem Tovesem (0-1) ve 2. kole 3:50 KO po úderu loktem.\nEj Calvo, generální ředitel PCX, prohlásil: „Doporučuji všem se kouknout na tyhle zápasy! Stačí se podívat na tyto bojovníky na YouTube a budete okamžitě z vás fanoušek!“ Takže nemeškejte a podívejte se.\nDalší příspěvek WSOF: 4. pokračování série\nPředchozí příspěvek MMA: Brazilci sobě, MMA nevyjímaje


Rendar, Autor Recenzone.cz - Strana 71 z 73\nKrátkometrážní animák po korejsku\nDoktor William Masters (Michael Sheen) se svou asistentkou Virginií Johnsonovou (Lizzy Caplan) jsou dva průkopníci, kteří se v roce 1956 rozhodli vstoupit do neprobádaných vod a zkoumat lidskou sexualitu, o níž v tomto období panovalo mnoho doměnek, polopravd a mýtů, které neměly téměř žádný vědecký základ. První série je zaměřená na jejich počáteční nesnáze s touto studií, …\nWaterloo od slavného ruského režiséra Sergeje Bondarčuka je jedním z těch historických válečných velkofilmů, které se dnes už netočí. Film se zabývá tzv. obdobím Napoleonova stodenního císařství, tedy od jeho návratu z Elby až po slavnou bitvu u Waterloo. Ta je také středobodem filmu a je pojata skutečně velkolepě. Režisér Bondarčuk naplno zúročil své zkušenosti z natáčení …\nThe Salvation je ryzí western s jednoduchou, ale funkční zápletkou o pomstě. Natočil jej dánský režisér Kristian Levring a do hlavní role obsadil dánský národní poklad Madse Mikkelsena, kterému budou sekundovat Jeffrey Dean Morgan, Eva Green nebo matador Jonathan Pryce. Všichni herci hrají spolehlivě, byť jejich postavy nejsou zrovna vrchol komplexnosti (Eva Green toho například …


Skoro nepromluvím: Začněte otázkami a oceněním druhých. | Psychologie.cz\nSkoro nepromluvím: Začněte otázkami a oceněním druhých.\nDobrý den, potřebuji poradit, už nevím co mám dělat. Nejen, že si vůbec nevěřím a mám stra…\npotřebuji poradit, už nevím co mám dělat. Nejen, že si vůbec nevěřím a mám strašně nízké sebevědomí, ale nejhorší je, že hrozně málo mluvím. Jsem v prváku na střední, ale už to trvá asi tři roky a teď se mi zdá, že se to zhoršuje. Ve škole nepromluvim skoro vůbec, možná tak dvě věty, když už musím. Kdybych nemusela, nemluvím vůbec. Už jsem si kvůli tomu vyslechla, že jsem divná. Nějaký holky mi řekly, že jim připomínam holku z hororu, co taky nemluvila a pak začala zabíjet a říkaly mi, že se mě bojí.\nPak mi zase jiná holka říkala, že jsem jak vrah a kolikátá je na seznamu. Pak se mě pořád někdo ptá, proč nemluvím. Už se lidem začínám i vyhýbat, abych se tolik nemusela nervovat, když bych s někým šla ze školy a musela pořád přemýšlet, co říct, aby si tohle o mě nemysleli. Byli jsme se třídou na seznamováku a seděli u ohně, všichni si povídali a já za celou dobu nepromluvila ani slovo! Buď jsem nevěděla co říct nebo jsem se bála, že by to bylo trapný.\nKdyž někde jdeme a je nás víc a oni jdou vedle sebe, tak já za nima vždycky lezu vzadu jak vocas nebo když se snažím jít v tý řadě uprostřed, tak mě vždycky nějak vystrčí, že jdu nakonec vždycky na kraji nebo za nima. Jsem pořád taková smutná a taky často brečím, někdy i z ničeho nic a nevím, proč to nejde překonat. Nemám nějakou psychickou poruchu nebo něco? Nevíte, co s tím mám dělat? Hrozně mě to trápí, že budu pořád sama a v práci budu mít taky problémy.\nděkuji za důvěru, s níž se na nás obracíte a hned v první větě vám chci zaslat mocné povzbuzení: pocity, které popisujete, má plno mladých lidí vašeho věku a nakonec je zdárně překonají. Jen když jsme v nich omácháni a doslova ponořeni, máme dojem, že jsme v tom sami a ostatním, že je hej. Není a přečtěte si o tom na těchto stránkách, je toho zde dost a doporučil bych nejméně tento příspěvek (ale i jiné): http://psychologie.cz/manual‑introverta/.\nSvou povahu popisujete jako introvertní, což se jeví jako sociálně méně výhodné, na druhé straně máte nesporně bohatší vnitřní život než vaše extrovertní spolužačky a to také není k zahození. Budete lépe vnímat přírodu, umění a naučíte se rozumět spoustě věcí a souvislostí sama, což přináší mnohem hlubší poznání, než máte‑li to všechno zprostředkováno jinými. Nese to sebou určitou dávku osamělosti, která vám dnes asi nejvíc vadí. Jste trochu jiná než ostatní, to ale není chyba! Jste originál a je na čase, abyste si za to sama sebe začla vážit a oceňovat to.\nJinakost však okolí dráždí, provokuje a také trochu znejisťuje, protože neví, co si s ní počít a jak na ni reagovat; vzpomeňte jen na úsloví o bílé vráně. Ale také na Andersenovu pohádku O ošklivém kačátku! Jestli ji neznáte, určitě si ji přečtěte, pomůže vám vidět sebe samotnou úplně jinak. Depresivní projevy pak jsou úplně nešťastné, protože ty okolí špatně snáší. Sociální psychologie má dokonce pro to vědecký termín, který říká, že „deprese má sociálně repudiační charakter“, tedy že okolí odpuzuje.\nTo není lidská zlomyslnost, to je hluboko kódovaný sociální instinkt. Vyberete‑li z tlupy opic jednu a vstříknete jí chemickou látku, která vyvolává depresi, ostatní opice se sběhnou, aby ji utěšily, ale když ona setrvává v depresivním stavu (a to setrvává, protože sociální útěcha nestačí na to, aby přebila účinky chemie), vyženou ji, protože deprese je v jistém smyslu „nakažlivá“ a to pro tlupu není výhodné.\nK vašemu problému s komunikací. Přestaňte se bát, že to, co řeknete, pohne zemskou osou, stačí si povšimnout, jaké plky vycházejí z úst vašich spolužaček. Sama píšete doslova: „Buď jsem nevěděla co říct nebo jsem se bála, že by to bylo trapný.“ Bojíte se, že se shodíte a tím se izolujete a pak je vám to líto. Přitom máte hezký styl psaní (nezkoušíte občas eseje nebo poesii?) a váš projev by byl určitě stejně kvalitní. Jde jen o to, otevřít ústa. Kudy na to? Přes ocenění druhých (tím nic nezkazíte a určitě se neztrapníte) a přes otázky. Pochválit a zeptat se! Například: „Máš pěkný kulomet (nebo co se dnes nosí do školy), kdes ho koupila?“\nPochvala funguje vždy a není to sebeponižování, ani pokrytectví, vy dáte najevo, že jste druhou osobu vzala na vědomí, a to v kladném smyslu. Nemusíte se nutit do osobnějších prohlášení typu, „to jsem ráda, že jsem tady s tebou…“, stačí pozitivní ujištění. Tím se začnete vyprošťovat z osamění. Klidně si to můžete natrénovat na neutrální půdě, třeba u kasy v obchodě říci pokladní: „Vy máte pěkný náramek…, odkud je?“ Nic neriskujete, když po vás něčím hodí, ve svém věku rychle a klidně uhnete a nakonec příště můžete jít k jiné kase.\nTakže shrňme to jako vaše úkoly pro cestu do lepší pohody:\n1) Uvědomit si, že jsem introvertka, že to má své vady, ale i svoje velké přednosti.\n2) Přestat s nic neřešící surovou sebekritikou a konečně ocenit svoje vlastnosti a uvědomit si svou hodnotu.\n3) Přestat také s pocitem velkoleposti spočívající v tom, že slova, která vyřknu, pohnou Zeměkoulí.\n4) Umět druhému něco pochválit a na něco se ho zeptat; to je na začátek. Pak přidáte i své další poznatky a nakonec se dostanete také ke kritice.\n5) Začít si vést pravidelný deník s poznámkami o malých a postupně větších a větších úspěších. A to bych byl rád, kdybyste mi přeposlala, protože mě to skutečně zajímá.\nPřeju vám hojně úspěchů a zdraví.


Květen 2009 - Levné letenky\nMěsíc: Květen 2009\nCesta do Asie – Karticky Jezise\n29.5.2009 od autora: letenky\nV Kyjeve jezdi pomerne malo aut, zato vetsi zacpy jsou v metru. Kdyz je spicka, ceka se na vlez do metra fronta. U takove fronty mel jeden Ukrajinec stanek s knihami, ktere se tykaly Jezise a pravoslavne cirkve. Nutil nas, abychom si nejakou vzali, ale horko tezko jsme mu vysvetlovali, ze v Ukrajinstine jsou nam na nic. Nenechal se odbyt a vnutil nam alespon karticky s nabozenskymi motivy (s Jezisem, s pannou Marii, se tremi krali). Karticky byly moc pekne udelane, v peknych pastelovtch barvach a ze slusnosti jsme si je uklidili do kabel, podekovali jsme a rozloucili se.\nPozdeji nas kdesi otravoval nejaky somrak a porad neco chtel a natahoval ruku, byl neodbytny. I vzpomnel jsem si na karticku a nabidl mu karticku s Jezisem. Somrak prekvapene koukal a pak odesel. Jelikoz karticka skvele zafungovala, vratil jsem si do kabely.\nPozdeji v Ulan Bataru v budhistickem koplexu nas obtezovali dve obchodujici-somrujici deti. Snazili se nam do kapes strcit pytlik zrni a chtit za to penize. Jeste jsem mel nekolik rublovych minci, ktere banka nemeni a nechal jsem si je, ze je udam somrakum. Ale tyto deti je nechteli, nad rubly ohrnovali nos a byli neodbytne. Tak jsem vytahl karticku Jezise, Marena vytahl pannu Marii a davali jsme je somrujicim detem. Deti byli vyvedeny z miry, chvili na karticku zirali a pak si je vzali a odesli za partou. Po chvili k nam prisli velice nazlobene a hodili po nas karticky (asi se jim parta vysmala, cim jsme je uspokojili). Sebral jsem karticky a deti uz nesomrovali.\nCesta do Asie – Mongolsko, Ulan Batar\n27.5.2009 od autora: letenky\nMongolsko je rozhlehla, malo obydlena zeme. Na severu je to porad zelena kopcovita planina porostla kratkou zelenou travickou spasenou od vsudepritomnych koni. Na jihu se rozklada poust Gobi, naleziste dinosaurich fosilii. Na zelene travnate plosine jsou obcas rozesety bile kulate stany (Germ). Mongolove mluvi silenou reci (Mongolstinou), coz je neco jako finistina s chrochtavym prizvukem a chrcivymi mezihry. Vyslovit (spravne zachrcet)) Mongolskou frazi je tudiz pekny jakykolam. Krome koni, je tu hodne ovci a jsou tu i velbloudi, kteri vypadaji mnohem hunateji nez v Indii.\nBydlime v hotelu v Ulan Bataru, do ktereho si nas odchytili na nadrazi, ale nechali jsme se, protoze to vypadalo levne a dobre a korespondovalo to s nejlevnejsimi nabidkami v Lonely Planet. Mame pekny pokoj s multifunkcni sprchou a wifi internetem na pokoji, coz oceni nase pocket PC. Dole v restauraci mame k dispozici zdarma pocitac (s anglickymi!! windows) s internetem. Sprcha me opravdu prekvapila, ma nekolik trysek, odkud muze tryskat voda (se shora, ze strany, na nohy, z hadice) a takovym knoflikem se tam prepinaji sprchovaci programy. K tomu je ve sprchovem koute zabudovane vodotesne radio, ktere lze pomerne slusne osolit. A dale si lze navolit druh a barvu osvetleni sprchy. Pripadne zapnout odvetravani. Koupu se pri Mongolske tradicni hudbe s oranzovym i modrym svetlem.\nProsli jsme si Ulan Batar, vicemene se mi to z pamatek libili jen Budhisticke Pagody a budovy. Meli jsme velke stesti a zrovna tam mladi mnisi delali nejakou budhistickou msi. Modlili se, bubnovali, behali, rozdavali ryzi a delali jeste nejake veci se svickami, s kalichy a jinymi vecmi. Trochu jsme i tajne filmovali.\nDnes nefotime, vyhorela nam nabijecka na fotak, kdyz jsme dobijeli v zasuvce ruskeho vlaku. Trochu jim tam kolisalu napeti. Cip shorel, ale pojistka zustala v poradku. Ale uz jsme koupili novou , sice byla draha, ale fotky to chce.\nVcera jsme s Adamem hledali diskoteky, ale zadnou jsme nenasli. Marena za to byl v klubech az do sesti. Toho totiz provadel barman z naseho hotelu. Diskoteky jsou tu jine, nepije se se alkohol a nedejou se s tim souvisejici veci. Mongolky jsou velice krasne tvari i postavou. Nejprve jsem si nemohl zvyknout na to, ze jsou trochu vousate, ale uz mi to prijd az roztomile.\nVcera bylo na kratasy a dnes jsem si rikal, skoda, ze nemam cepici a rukavice.\nNechteji nam tu nikde pujcit auto ani motorky, coz dela cestovani po Mongoslke krajine dost slozite. Asi to budeme muset vymyslet autobusy a po svych.\nCesta do Asie – Zítra vyrážíme\n9.5.2009 od autora: letenky\nZítra dopoledne vyrážíme, máme snad vše. Nakonec se mi podařilo zabalit batoh tak, že bez vody a jídla váží 15.5kg. Celková hmotnost jídlem a vodou je 19kg. Pokud si vezmu na nohy pohory a do batohu dám sandále, bude bez zásob vážit 14kg. Časem se zbavím mikiny, svetru a průvodce, takže by mohl být ještě lehčí.\nTrochu jsme změnili trasu a místo přes Slovensko pojedeme přes Polsko. Plánovaná trasa je následující:\nNové Strašecí – Praha – Frýdek Místek – Kyjev – Moskva – Ulan Ude – Ulánbátar\n– Peking – Xian – Chengdu? – Lung Po – [Vietnam] – [Laos] – [Thajsko]\n– [Kambodža] – ? – [Austrálie] – [Nový Zéland]\nPrůběžně občas nahraju nějaký úsek či bod trasy jako GPS záznam a když narazíme na internetové připojení, trasu nahraji na internet. Průběžná mapa a poloha se bude zobrazovat zde.\nJelikož jsem se nemohl rozhodnout, co oželet, sestavil jsem si tabulku hmotností a vybral jen ty nutné nebo lehké.\nvěc hmotnost [g]\npsací blok 250\nsvetr ze sekáče (za Sibiří vyhodim) 330\nmikina ze sekáče (za Sibiří vyhodim) 620\nkalhoty nepromokavé 430\nkalhoty rejoice 400\nbunda nepromokavá 670\npouzdro na brýle 110\nLP čína 770\nautonabíječka, ruční nabíječka 440\nZ toho budu mít tak 1-4Kg oblečení a bot na sobě, na druhou stranu v seznamu není voda a jídlo.


4. kapitola | Selin\n29. prosince 2013 v 17:57\t| Selin\t| The Skaters diary\nZa týden jsou vánoce a dárky už mám všechny. Samozřejmě díky Chloe, která nejdřív se mnou nechtěla vůbec jít a ještě mi vyčetla, že se chovám jako debil kvůli Kelly. Nakonec mě ale vzala na milost.\nDobře, asi nejsem zrovna nejhodnější kluk… ok chovám se jako hovado. Ale nikdo neví, jak je těžký, chovat se podle sebe. Když jste kápo party skejťáků, nemůžete se chovat jako slaboch. To nejde. I když… dobře, teď mám zrovna slabou chvilku a jelikož jsi jenom debilní deník, který nemůže nijak reagovat, tak se ti s něčím svěřím. Kolikrát bych byl radši obyčejnej kluk, který jde do školy a nikdo ho neřeší. Holky si ho nevšímaj a kluci k němu nevzhlíží. To by byla svoboda. Díky tomu bych si mohl dělat, co chci a chovat se, jak chci. Třeba chodit s Kelly.\nHele vím, že jsem říkal, že je to s těmi holkami těžký a že jsem rád, že jsem teď sám, to neberu zpět, ale Kelly je dobrá.\nO víkendu jsme s kámošema pořádali u mě vánoční party, kam jsem pozval i Chloe, s Jill a Kelly. Mia měla dorazit taky, ale psala, že jí není dobře, ať si to užijeme. A já ji vzal za slovo. Po pár pivech jsem zamířil za Kelly, která sama postávala v rohu s panákem v ruce. Ptal jsem se jí, proč nepije, tak říkala, že panáky nedává, že to jí nalila Chloe. Jooo sestřenka, když se rozjede, je číslo. Aby taky ne, pocházíme z jedný rodiny :-D No a když jsme tam tak vedle sebe stáli, pustili jsme se do řeči. A ani nevím, jak jsme k tomu došli, ale začali jsme se bavit o skatu. Říkala, že nechápe, jak mi to mohly holky zakazovat a že ona by to v životě neudělala. Že prej každý máme svoje zájmy a kamarády. Dobře se to poslouchalo, ale já jsem nechtěl slyšet víc. Nechtěl jsem slyšet, jaká je to skvělá holka, protože jsem debil. Místo toho jsem ji začal líbat. A ona se nebránila. Ale to jsem věděl. Vím, že mě chce. Krom divoké a žhavé líbačky nic víc nebylo, protože po tom mě odstrčila s tím, že musí najít Chloe a Jill.\nKelly je skvělá holka, ale já s ní bejt nemůžu. Kdybych jí ublížil, Chloe by mi neodpustila. A já jsem sobeckej parchant. Vím to o osobě, nedokážu se kvůli holce roztrhnout. Nevím, třeba se to jednou změní, ale teď jsem, jakej jsem. Záleží mi jen na skatu a kámoších. To jsem já. A pro všechny bude lepší, když to zůstane, tak jak je. A to tak, že se Kelly nedozví, jak mi na ní záleží.\nRadši letím na skate. Zdarec.


Hl.strana › Pro učitele\nRádi bychom vás pozvali k účasti v projektu Jaro ožívá, který může obohatit a obzvláštnit vaše hodiny přírodopisu. Proto jsme pro vás připravili i doprovodné materiály - návod jak se zúčastnit projektu, on - line formuláře pro hromadná i jednotlivá pozorování, tipy na hry a další zpestření výuky a především soubory pracovních listů pro starší i mladší děti. V letošní sezóně můžete vyzkoušet i nový scénář vyučovací hodiny, výukové hry a hotové prezentace. Chcete-li tyto materiály zdarma využívat, prosím zaregistrujte se níže. Po přihlášení můžete materiály stáhnout a libovolně využívat ve vašich hodinách.\nVaše e-mailová adresa bude vaše budoucí přístupové jméno.\nAdresa: ulice, číslo:\nOdhadovaný počet účasníků (žáků) v projektu Jaro ožívá:\nKolikrát jste se již účastnili projektu Jaro ožívá? :\nJak jste se dozvěděli o projektu Jaro ožívá? :\nChtěli byste se stát členy ČSO? (Možné je individuální i kolektivní členství)\nRegistrací uděluji souhlas se zpracováním mých osobních údajů Českou společností ornitologickou dle zákona 101/2000 Sb. o ochraně osobních údajů a rovněž uděluji souhlas s využitím mých kontaktních údajů k zasílání výše zmíněných informačních sdělení v rámci elektronické komunikace podle zákona č. 480/2004 Sb. o některých službách informační společnosti. Tyto souhlasy mohu kdykoli vzít zpět jednoznačným informováním České společnosti ornitologické.


Lepší než čtyřkolka? Šestikolka! - Aktuálně.cz\nLepší než čtyřkolka? Šestikolka, odpovídá Mercedes\n27. 3. 2013 16:30\nTerénní Mercedesu Benz G 63 AMG 6x6 jde do výroby\nPodle Mercedesu není pohon 4x4 do terénu zkrátka dost, a tak nabízí pohon celkem šesti kol s výkonem 554 koní.\nOrtodoxní Mercedes třídy G patří mezi menší a skromnější terénní automobily. Jeden pár kol navíc a výkon motoru AMG V8 5,5 l mu však dodává sebevědomí i k soupeření s tankem.\nKromě toho, že díky šesti kolům vůz G 63 6x6 vypadá, že je připraven čelit apokalypse, má i další technická vylepšení, jako jsou mimořádně velká světlá výška a úložná plocha jako u pick-upu.\nMercedes vůz popisuje stručně a sebevědomě: "Z pohledu na základní charakteristiku modelu G 63 AMG je jasné, že terénní svět tohoto modelu začíná tam, kde by všechna ostatní vozidla s výjimkou vozů s pásovým pohonem musela kapitulovat."\nTechnické vybavení G 63 se zakládá na motoru AMG V8 5,5 l biturbo s výkonem 544 k a točivým momentem 760 N.m. Na šest kol je výkon přenášen samočinnou převodovkou Speedshift Plus 7G-Tronic s třemi režimy jízdy. Hlavní nádrž o objemu 96 l je doplněná o přídavnou nádrž o objemu 63 l zajišťující, že masivní vůz šplhající po skalách se do vzdálené pustiny nejen dostane, ale také se z ní dokáže vrátit zpět.\nauto ekonomika Aktuálně.cz novinky a recenze Mercedes-Benz AMG-Mercedes Mercedes\nSlovenský nejvyšší soud zpřísnil trest vrahovi Kuciaka o dva roky\nSlovenský nejvyšší soud ve středu zpřísnil trest vrahovi novináře Jána Kuciaka a jeho partnerky Martiny Kušnírové. Obžalovanému Miroslavu Marčekovi vyměřil 25 let vězení, tedy o dva roky více než soud první instance, před kterým se Marček k vraždám už dříve přiznal. Přísnější trest žádal prokurátor.\nPolicie navrhla obžalovat 16 lidí a 5 firem v kauze Via Chem\nKrálovéhradecká krajská policie navrhla obžalovat 16 lidí a pět firem v kauze kolem společnosti Via Chem Group a manipulací insolvenčních řízeních se škodou přes 161 milionů korun. Spis po téměř pětiletém vyšetřování policie s návrhem na podání obžaloby poslala na Vrchní státní zastupitelství v Praze.\nPodle dřívějších informací jsou mezi obviněnými podnikatel Petr Sisák, advokát Ivo Hala či bývalá českobudějovická soudkyně Marie Červinková. Hala i Sisák obvinění dříve odmítli a označili jej za nesmyslné.


Požár ve francouzském Rouenu má 13 obětí, podle úřadů nejde o terorismus — ČT24 — Česká televize\nPožár ve francouzském Rouenu má 13 obětí, podle úřadů nejde o terorismus\nTřináct mrtvých si v sobotu v časných ranních hodinách vyžádal požár v nočním baru v severofrancouzském městě Rouen. Dalších šest osob se přiotrávilo. Úřady považují událost za nešťastnou náhodu. Policie popřela původní spekulace, že na místě nastal výbuch. Neštěstí vyvolalo v zemi rozjitřené nedávnými teroristickými útoky obavy z nového násilí. Nedaleko Rouenu před necelými dvěma týdny zavraždili islámští extremisté kněze.\nPožár v Rouenu\nPodle úřadů požár vypukl v suterénu baru Le Cuba Libre nešťastnou náhodou. Podnik byl zamluven k soukromé oslavě narozenin. Poté, co účastníci večírku zapálili svíčky na narozeninovém dortu, rozšířily se plameny po stropu, na kterém byl upevněn izolační materiál proti hluku.\n„V baru zavládla panika, každý se chtěl dostat ven, všichni se drali ven,“ popsal jeden z očitých svědků.\nOběti se otrávily z hustého dýmu. Jeden z přiotrávených je v kritickém stavu. Přivolaným hasičům se podařilo oheň uhasit zhruba během půl hodiny. Vyproštěné oběti byly ve věku od 18 do 25 let.\n„Příjem do nemocnic byl okamžitý díky zásahům ambulancí. Byla zřízena jednotka pro psychologickou podporu blízkých obětí,“ oznámila ministryně pro učňovské školství Clotilde Valterová. Rodinám kondoloval i francouzský premiér Manuel Valls:\nIncendie grave à Rouen : profonde tristesse face à la tragédie qui a fauché 13 jeunes vies. Compassion et soutien aux familles éprouvées.\n— Manuel Valls (@manuelvalls) August 6, 2016\nPožár ve francouzském baru patří k nejhorším podobným neštěstím v Evropě. Ve světě zahynulo za posledních 20 let v zábavním podniku nejvíce lidí v prosinci 2000 ve středočínském městě Luo-jang, kde si oheň vyžádal 309 životů. V lednu 2013 při požáru nočního klubu v jihobrazilském městě Santa Maria přišlo o život 242 lidí.\nUdálosti: Při požáru nočního klubu zemřelo třináct lidí\nStovka muslimů uctila na bohoslužbě v Rouenu zavražděného kněze


Příčiny a léčba koktání u dospělých pacientů - Nespavost May\nKoktavost je nemoc, která se projevuje ve formě narušení řečových funkcí a má psycho-neurologický původ. Nejčastěji děti trpí koktáním, v dospělosti se nemoc projevuje velmi zřídka, ale bolestněji.\nKoktání v dospělosti způsobuje potíže v rozhovoru, pacienti trpí řečovou bariérou, nemohou vyslovovat slova správně, natahovat nebo naopak, nedobrovolně zkracovat slabiky. Nemoc může být doprovázena svalovými tikami, zášklby v končetinách a potížemi s dýcháním.\nPo dlouhou dobu koktání na léčbu nereagovalo. Moderní medicína učinila obrovský krok vpřed a umožnila nejen diagnostikovat nemoc, ale také ji velmi úspěšně léčit..\nSpolečným úsilím logopedů, neurologů, psychologů a psychoterapeutů se podařilo dosáhnout pozitivních výsledků i při léčbě koktání u starších pacientů, kteří mají od dětství potíže s mluvením.\nNedávné studie nám umožňují rozlišit dvě povahy vývoje koktání:\nNeurotické koktání se projevuje ve formě narušení normálního rytmu řeči, výskytu koktání a opakování. Tato forma poruchy je přímo spojena s tonickými a tonicko-klonickými záchvaty v oblasti respiračních vokálních a kloubních svalů..\nPovaha počátku nemoci má psychologické pozadí, což umožňuje odkazovat ji na skupinu neurotických chorob. V medicíně se také nachází pojem logoneuróza.\nNeurotické koktání je vždy spojeno se stresující situací. Nejčastěji muži trpí koktáním. Nemoc se může projevit jednou nebo se může stát trvalým jevem..\nV prvním případě může člověk začít koktat po silném strachu, při záchvatu paniky nebo hněvu. Ve druhém případě osoba pociťuje stejné pocity, ale získala trvalý charakter..\nProtože neurotické koktání je spojeno s psychologií, jeho příčiny se mohou velmi lišit. Někdy člověk začíná koktat v dětství, napodobuje někoho z jeho prostředí, zvykne si na takovou řeč a nevšimne si jeho vady.\nVelkou roli při určování příčin koktání hraje dědičnost spojená s poruchami řečového aparátu.\nTento typ poruchy se vyvíjí v dětství. Tato forma nemoci obvykle postihuje děti ve věku 3–4 let, které utrpěly těžká zranění nebo se narodily s patologií vnitřních orgánů..\nKoktání může být způsobeno asfyxií a obtížnou prací. Děti ukazují vývojové zpoždění, odmítají chodit dlouhou dobu, rychle se unaví, začnou mluvit ve věku 2-3 let, nedokážou si vzpomenout ani na ta nejjednodušší slova.\nZpočátku se koktání může projevit jako permutace jednotlivých slov, ale postupně se parazitární slova jako „e“, „dobře“, „toto“ objevují v hovorové řeči, což činí řeč ještě méně čitelnou..\nKoktavost postihuje nejméně 1% dospělých na planetě. Neexistuje obecná shoda ohledně etiologie koktání. Specialisté identifikují následující faktory, které mají přímý nebo nepřímý vliv na výskyt onemocnění:\nstav centrální nervové soustavy;\nindividuální charakteristiky vývoje řeči;\nfunkční asymetrie mozku;\nKoktavost je pro muže charakterističtější než ženy, což souvisí s jejich větší citlivostí na různé druhy stresu.\nPři studiu patogeneze poruchy se používají následující přístupy:\nKlinické a fyziologické. Koktavý člověk je docela schopen adekvátně vnímat řeč, pokud zní z úst jiné osoby, nebo je vysílán zvukovým záznamem. Může ve své mysli dobře formulovat frázi, kterou chce vyslovit, ale nemůže to říci, jak bylo zamýšleno, což je spojeno s porušením na úrovni mluvení a na úrovni prosody řeči. Funkce řeči není narušena na fyzické úrovni, není buď plně rozvinutá, nebo mluvící osoba je pod silným stresem, a proto nemůže mluvit správně. Statistiky ukazují, že leváci jsou s největší pravděpodobností koktaví, ale nebyl proveden žádný přesný výzkum..\nPsychologické a pedagogické. Zastáncové tohoto přístupu spojují projev poruchy se strachem z mluvení, který vznikl na psychologické úrovni. Obvykle se tento strach vyvíjí u dětí, které zažívají autoritářský rodičovský tlak, ale může se také projevit u dospělých trpících útlakem šéfů a rodinnými problémy..\nSociální. Bylo zjištěno, že v nepřítomnosti posluchačů koktavý člověk mluví správně, neexistují zjevné poruchy řeči, což nám umožňuje mluvit o sociální povaze koktání.\nPsycholinguistic. Příznivci psycholingvistického přístupu berou jako základ pro studium porušení monologické řeči, protože monolog je nemožný bez jasně vybudované, koherentní a účelné mentální činnosti. Během mnoha let experimentů bylo zjištěno, že koktání je přímo spojeno s emocemi, které řečník prožívá při čtení. Jednotlivci, kteří čtou emocionálně nabitý text, koktali víc než ti, kteří četli text bez emocí v suchém obchodním stylu. Při opakovaném čtení se koktání snížilo, protože text už byl osobě dobře známý a nevyvolával stejné emoce jako při prvním čtení. Kromě toho bylo prokázáno, že vysoká sociální adaptace člověka má přímý dopad na vývoj poruchy. Čím vyšší je, tím méně se projevuje vada řeči..\nPravděpodobné příčiny koktání u dospělých jsou:\nvztek okamžitě pohlcuje člověka;\npatologie ve vývoji;\nnegativní postoj rodiny, šéfové;\nKoktavost může být dědičný stav, který se dlouho neprojevuje. V přítomnosti stresové situace se může odchylka projevit v nejnepříznivějším okamžiku a stát se trvalým jevem v životě člověka..\nKoktání u dospělých je mnohem obtížnější léčit než v dětství, proto se rodičům vychovávajícím děti do 12 let doporučuje pečlivě sledovat, zda vykazují známky této choroby..\nJak nemoc postupuje, může způsobit akutní poruchu řeči. Odborníci identifikují 4 fáze vývoje koktání:\nOdchylka v řeči u předškoláků. Projev nemoci lze pozorovat se silným emocionálním výbuchem. Obvykle koktání v tomto věku nevede k vážným problémům a mizí samo o sobě.\nKoktání u dětí základních škol. Nemoc projevená u mladších školáků je považována za patologii, která vyžaduje okamžitou léčbu. Někdy koktaví školáci mohou mluvit docela soudržně, ale postupně se vysmívají jiným dětem, přestávají se pokoušet správně vyslovovat slova a zvyšuje se řečová překážka..\nPorušení u dospívajících. Nemoc se projevuje zesílenou formou, když komunikuje s cizími lidmi, odpovídá na tabuli a mluví po telefonu.\nKoktání v adolescenci a dospělosti. V případě, že nemoc nemůže být překonána v dětství a dospívání, stává se chronickou a nutí dospělé hledat náhrady za některá slova, jejichž výslovnost způsobuje potíže.\nKoktání není nemoc v doslovném smyslu slova, protože je obvykle klasifikována jako projev latentních patologií lidského těla. Porušení může souviset s problémy, jako jsou:\npřítomnost komplexu viny u člověka;\npotíže s komunikací;\nneochota dělat důležitá rozhodnutí a jednat s každodenními úkoly.\nVývoj koktání je obvykle spojen s poškozením řečových orgánů a svalové tkáně hrtanu. Významný vliv na projevenou vadu řeči mají křeče a respirační křeče způsobené nadměrným vzrušením..\nJe docela jednoduché diagnostikovat koktání u dospělých, protože dospělý je docela schopen vysvětlit a demonstrovat, co mu přesně nevyhovuje v jeho vlastní řeči..\nDiagnóza onemocnění se provádí pod vedením logopedu a neurologa. V budoucnu může být pacientovi přidělena konzultace s psychologem a psychoterapeutem, který může určit, zda příčina onemocnění spočívá v domácích problémech a problémech ve vztazích s příbuznými..\nPři diagnostice může pacient vykazovat sekundární příznaky:\nobsedantní vlny rukou a pohyby jiných částí těla.\nSprávná diagnóza umožňuje okamžitou léčbu nemoci.\nV korekci koktání zaujímá zvláštní přístup individuální přístup a komplexní léčba. V závislosti na příčině koktání může lékař doporučit masážní kurzy, hypnózu a léky. Ve zvláštních případech bude vyžadována reflexologie a konzultace s neuropatologem.\nPokud bylo porušení způsobeno zraněním, bude pacient potřebovat konzultaci s vibrotologem. Můžete se zbavit obtížného případu koktání uvolněním napětí v určitých částech těla, v této situaci lze doporučit myoterapii zaměřenou na svalovou terapii.\nKe správnému koktání se doporučuje konzultovat psychologa a podstoupit paralelní léčebný postup, který může mít příznivý účinek na psychiku člověka a eliminuje traumatické situace..\nLogopedie také může napravit stav pacienta pomocí metod, jako je masáž logopedu, artikulační gymnastika a různá dechová cvičení..\nHlavním cílem opravy je maximalizace zlepšení řeči. Problémy s nápravnou léčbou jsou spojeny s potřebou současného využití prostředků a metod neurologické, logopedické, psychologické a terapeutické oblasti..\nJe nemožné léčit koktání na vlastní pěst doma, ale pokud narazíte na příznaky poruchy u vás nebo u lidí kolem vás, měli byste pít sedativum, vařit a pít nějaký bylinkový čaj, abyste uvolnili napětí. Pokud to nefunguje, můžete se vykoupat se uklidňujícími solemi.\nBylinné odvar a bylinné přípravky, které lze zakoupit v lékárně, mají na tělo relaxační účinek. Nejpříznivějším účinkem je voňavá rue.\nNalijte jednu čajovou lžičku rue se sklenicí vroucí vody a nechte ji vařit po dobu 7-10 minut. Hotový nápoj se užívá třikrát denně, 1 čajová lžička.\nKoktání neznamená komplikace. Obecně je předpověď velmi příznivá. Intenzivní léčba užíváním všech léků předepsaných lékařem a dodržování jemného režimu hlasového a řečového receptoru může mít významný vliv na zarovnání řeči.\nMnoho dospělých, kteří navštíví lékaře včas, je docela úspěšných v boji a zdolávání nemoci..\nKoktání u dospělých je často spojeno s nervózním nadměrným vzrušením a duševní úzkostí. Nejlepší preventivní opatření je touha vyhnout se stresovým situacím, schopnost vždy a ve všem najít dobrou stránku.\nČlověk v dobré náladě, ne vrhnout se do naléhavých problémů nad rámec předepsaného opatření a starat se o své vlastní duševní zdraví, nemusí člověk nikdy takový problém čelit..\nJe nesmírně důležité najít harmonii ducha a těla, jógové kurzy, poslech tiché klasické hudby a jen odpočinek na gauči s vaší oblíbenou knihou v ruce vám mohou poskytnout neocenitelnou pomoc. Protože neví, jak zmírnit duševní stres, je nejlepší konzultovat lékaře a problém vyřešit pod jeho vedením..\nKoktání v medicíně je specifickým porušením řečových funkcí, které není pro zdravého člověka charakteristické. Existuje několik forem a typů poruch, jejichž léčba do značné míry závisí na kázni člověka, jeho připravenosti podstoupit dlouhou léčbu a schopnosti pečovat o sebe a své zdraví.\nPokud se na této stránce ocitnete, pak jste vy (nebo váš blízký mučili) podle mého názoru jedním z nejhorších nemocí koktání. Člověk, který se s touto nemocí nikdy nesetkal, nemůže pochopit, proč to považuji za „nejhorší“, ale jakýkoli koktat tomu porozumí. Koktání je velmi urážlivé, trapné, nepohodlné, nespravedlivé... a nejhorší ze všeho je bezmocnost a naprostý nedostatek pochopení, proč koktat, protože nic nebolí, všechny části těla, orgány jsou na místě. PROČ jsem koktat?\nDnes, jako osoba, která se zabývala koktáním, odpovím na hlavní otázky jakéhokoli koktání, je možné koktání léčit, jaké jsou způsoby léčby koktání.\nBoj proti koktání, příběh\nJak zacházet s koktáním, jak se toho zbavit... S touto otázkou jsem spal a probudil se po mnoho let. Myslím, že ano. Stuttering je hrozný kříž! Většina lidí, kteří nemají koktat, nechápe, jak je pro ně radost mluvit normálně..\nVždycky jsem si myslel, že kdybych nebyl koktal, jak dobře bych se vyjádřil, jak výmluvný bych byl. S jakou radostí bych mluvil, jak bych si vychutnal každé slovo! Četl jsem knihy, kde se postavy překvapivě výmluvně a vtipně a smutně domnívaly, že kdyby koktání prošlo, určitě bych se naučil mluvit jako oni.\nNevím o jiných zemích, ale netradiční medicína je v Rusku velmi populární. Mnoho léčitelů babiček slibuje, že vyléčí každou nemoc, odstraní poškození a zlé oko. Ze zkušenosti mé rodiny mohu říci, že někdy tyto sliby nejsou bez dobrého důvodu, ale nepomohly mi koktat..\nVěřte tomu nebo ne, je to na vás. Když jsem přišel k léčiteli poblíž Novosibirsku s nadějí, že by pomohla vyléčit koktání, bylo pod ní dveřmi, kteří chtěli uzdravit. Mnozí říkali, že opravdu pomáhá a že nejzajímavější věc nebere peníze za její pomoc, pouze jídlo, kdo co přinese. Samozřejmě, mnozí to vinou náhody, pokud po návštěvě léčitelů nějaký problém nebo nemoc zmizí, ale když se takové situace hromadí, začnete si myslet... Ale přesto nemohla odstranit koktání ode mě.\nV posledních letech došlo k velkým pokrokům v medicíně a objevily se nové způsoby léčby mnoha nemocí. Technická složka se významně vyvinula, obyčejní lidé mají k dispozici drahá zařízení pro včasnou diagnostiku a léčbu..\nAle pokud přijdete k lékaři koktáním, zvedne ruce... Z fyziologického hlediska jste zdravý, pokud přijdete na úplné vyšetření a neotevřete ústa, žádný lékař neurčí, že koktáte (to se netýká koktání podobného neuróze). Najdete co chtějí, ale ne koktat.\nLékaři mi předepsali trankvilizéry neboli Phenibut, více zde. Doporučili jsme také třídy s logopedem a psychologem. Phenibut pomáhal pouze během recepce a koktání nezmizelo úplně. Logopedi tvrdě učili, jak vyslovit písmeno „P“. A psychologové mě naučili žít koktáním, což jsem opravdu nechtěl. Obecně jsem se od lékařů nenaučil, jak léčit koktání u dospělých.\nNicméně v raných fázích koktání mohou být léky používány velmi efektivně, o tom si můžete přečíst v mé knize..\nKoktání je založeno na křečovém stavu svalů řečového aparátu. Tento stav nastává v důsledku narušení nervových procesů. V důsledku toho je přenos nervových impulzů přerušen v různých částech mozku. Když je část zóny odpovědná za produkci řeči zapojena do zóny, dochází v různých částech řečového aparátu ke křečím. Záchvaty se tedy mohou vyvinout ve svalech hrtanu, hltanu, jazyka a patra. Výsledkem těchto záchvatů je asynchronní palba komponent řeči - některé palby dříve, jiné později. Hlasité šňůry se začínají pevně uzavírat a také se otevírají, narušuje se tempo a plynulost řeči. Slabiky nebo zvuky se začínají opakovat, prohloubeně a šeptem, například „ppp-pole“, „mmma-aaa-shina“ atd. Je pozoruhodné, že nervové impulzy vznikající z nadměrného buzení mají frekvenci blízkou souhláskám. To je důvod, proč koktání inklinuje na souhlásky a mnohem méně často na samohlásky. Tento mechanismus je založen na několika důvodech..\nDůvody vývoje koktání jsou:\nkraniocerebrální trauma během a po porodu;\nlabilita (nestabilita) nervového systému.\nKaždý z těchto důvodů odráží konkrétní teorii. Žádná z těchto teorií však nezískala široké přijetí. Ne všechny děti tedy mohou sledovat dědičnou náchylnost. Zranění a infekce nervového systému mohou být také rizikovým faktorem koktání, ale u některých dětí s koktáním nelze identifikovat žádné patologie. U dospělých je často možné sledovat souvislost mezi traumatickým zraněním mozku a koktáním. Většina odborníků předpokládá, že tak či onak je příčinou koktání vada nervového systému. Tyto defekty se vytvářejí jak v důsledku zranění a infekcí, tak v důsledku dalších faktorů. Na druhé straně vedou k tomu, že v Brocově motorickém řečovém centru dochází ke křečovité činnosti, která vyvolává útoky kontrakce svalů řečového aparátu..\nStresové situace v dětském životě hrají při výskytu koktání stejně důležitou roli. Patří sem rodinné konflikty, chodit do školy, závažné dlouhodobé somatické (tělesné) nemoci. V tomto případě tyto události nepůsobí jako příčiny koktání, ale jako stresové faktory. Pod jejich vlivem dochází k dekompenzaci těch anomálií v nervovém systému, které jsou základem koktání. Na základě toho nelze tvrdit (jak mnozí předpokládají), že koktání je výsledkem silného strachu nebo emočního stresu. Strach, napětí nebo napětí je pouze spouštěčem spouštěcího mechanismu pod koktáním.\nNeurotická forma koktání\nTato forma koktání je typická pro děti od 2 do 6 let. Zpravidla její vzhled předchází silný strach, stres, emoční stres. Hlavní charakteristikou této formy koktání je její vztah k emočnímu stresu. Koktání se objevuje nebo zhoršuje, když se dítě stane nervózním, ustaraným nebo ustaraným. Bez stresu může logoneuróza úplně zmizet. Průběh nemoci je opakující se, tj. S periodickými exacerbacemi.\nDěti s neurotickým koktáním mají zřídka anamnézu jakékoli patologie nebo traumatického poškození mozku. Duševní vývoj je normální, řeč se také vyvíjí včas. Takové děti mají často dřívější vývoj řeči. Děti začnou mluvit brzy a rychle. Rychlost řeči se stává velmi rychlou, děti často mluví plynule. Přitom polykají některá slova a konce. Děti se často vyznačují svou ostychem a zvýšenou citlivostí. Emocionální pozadí je charakterizováno zvýšenou úzkostí, netrpělivostí a rozhořčením. Také děti jsou často příliš zvrácené..\nNa pozadí dobře rozvinuté řeči se najednou objeví koktání. Stresovým faktorem může být často chodit do školy, obtížná adaptace v mateřské škole. Neurotické koktání se málokdy vyvíjí samo. Je zpravidla doprovázeno dalšími příznaky neurotické úrovně..\nMezi příznaky, které se vyvíjejí současně s koktáním, patří:\nrůzné obavy - strach ze tmy, výšek, zvířat;\nenuréza (močová inkontinence) - nejčastěji noční, ale vyskytuje se to také během dne;\nPokud byl psychogenní faktor velmi silný, může se zpočátku vyvíjet mutismus. V tomto případě dítě na chvíli přestane mluvit. Když strach pomine, objeví se řeč a koktání. Jak koktání postupuje, děti se stanou podrážděnými, náladovými a špatně spí. U dětí s neurotickým koktáním ve věku 10 - 12 let je pozorována prudká změna chování. Do této doby děti vyrostou a více si uvědomí jejich vadu. Uzavírají se samy, uzavřou se. Děti se začnou cítit rozpačitě mluvit, seznamovat se. K koktání se přidává strach z řečové komunikace s obsedantním (obsedantním) očekáváním selhání řeči. Tento jev se nazývá logoofobie..\nPostupem času se vytvoří začarovaný kruh - strach z mluvení vytváří negativní emoce, které zase zvyšují koktání.\nNa rozdíl od jiných nemocí, které mohou přejít s věkem, se logoophobie pouze prohlubuje. Teenageři, a pak dospělí, se stáhnou do sebe, stáhnou se a dokonce i myšlenka na nadcházející komunikaci z nich dělá paniku.\nS maligním průběhem logoneurózy se u dětí vyvinou různé obavy (fóbie), záchvaty paniky a poruchy úzkosti. Nejčastěji je logoneuróza spojena s agorafobií (strach z veřejných míst).\nNeuróza-jako koktání je typické pro děti 3-4 roky. Nejčastěji jeho rozvoji nepředcházejí traumatické situace. V anamnéze (lékařské anamnéze) těchto dětí však existují poranění, těžká perinatální patologie, asfyxie během porodu. Neuropsychický vývoj, včetně řeči, obvykle zaostává. Děti začínají sedět pozdě, chodit, mluvit. Často se vyskytuje mozkový syndrom, který se vyznačuje zvýšenou únavou a vyčerpáním, irascibilitou. Ve vývoji řeči je zpoždění - první slova po 2 letech, první věty po 3. Současně se objevují potíže s výslovností zvuků, přeskupením zvuků a slabikami ve slovech, pomalá akumulace slovní zásoby. Při tvorbě frázové řeči (odpovídá 3 - 4 roky) se objevuje koktání.\nZpočátku se koktání vyskytuje ve vlnách, aniž by došlo k zastavení nebo klopýtnutí. Navíc není spojen s vnějšími situačními faktory. Po 5 - 6 měsících od začátku nemoci se řeč ucpá a přeroste „embolofrasií“. Embolophrasia je vzhled v konverzaci zvuků nebo slov, která nesouvisí s významem fráze, například „e“, „no“, „this“. Současně je odhalena patologie artikulace řeči a pohybových schopností obecně. Často se vyskytuje forma koktání podobná neuróze spolu s dysarthrií (obtíže při výslovnosti kvůli narušení inervace řečového aparátu)..\nK rozvoji logoneurózy dochází vždy v dětství. Jak bylo uvedeno výše, logoneuróza je často doprovázena dalšími poruchami. Během řeči dítě vypadá napjaté, rozrušené. V konverzaci kromě hlavních příznaků dochází k neočekávanému nárůstu hlasitosti hlasu.\nPříznaky koktání u dětí jsou:\nopakování zvuků, slabik;\nprotahovací zvuky a slabiky;\npauzy (bloky) ticha.\nŘeč dítěte ztratí plynulost a rytmus. Čím je dítě nervóznější a snaží se překonat bariéru, tím výraznější je koktání. Svaly tváře jsou napjaté a často je také pozorováno napětí ve svalech končetin.\nBěhem rozhovoru je pozornost zaměřena na porušování obličejových a artikulačních pohybových schopností. Objevují se také poruchy koordinace pohybů paží a nohou, dynamická praxe. Během vyšetření logopedie je struktura řečového aparátu normální, ale současně jsou pohyby kloubu charakterizovány jejich omezeními a tuhostí. Řeč je také monotónní a monotónní.\nPřidružené příznaky koktání zahrnují:\nmotorické nebo hlasové tiky;\nnapětí svalů obličeje.\nDítě začíná projevovat vyhýbavé chování - snaží se vyhnout situacím, kdy je třeba mluvit nebo kde se shromažďuje velké množství lidí. Chování je impulzivní a emoční pozadí je labilita.\nKoktání u dospělých je vždy výsledkem neléčeného koktání v dětství. Je to mnohem obtížnější, často na pozadí fobické poruchy. Nejčastěji se vyvíjí záchvaty paniky, doprovázené zvýšenou úzkostí, bušení srdce a pocit zadušení. Charakteristická je také agorafobie, při které se záchvaty paniky vyvíjejí v okamžiku, kdy člověk opustí veřejné místo. Více než polovina dospělých s koktáním má tonicko-klonické záchvaty ve všech částech řečového aparátu. Koktání u dospělých je doprovázeno různými a chaotickými pohyby rukou, přikývnutím, ražením, kýváním těla.\nTéměř každý vyvíjí logoofobii - dospělí se pokoušejí vyhnout komunikaci, po prvních dvou větách dialogu se odvolávají na malátnost a opouštějí partnera. Takoví pacienti se obtížně přizpůsobují společnosti, v práci, v novém týmu. Řeč je charakterizována diskontinuitou, přerušovaným tónem (hlas se zvyšuje a snižuje), nedostatkem. Je plná takových slov-parazitů, jako jsou „toto“, „eh“, „jak to bylo“ atd..\nChování pacienta má zvláštní význam. Koktání mizí v pozadí a do popředí se dostává izolace, ztuhlost a nedostatek komunikace. U jedné třetiny pacientů se rozvine depresivní porucha. Deprese se obvykle projevuje různými somatickými symptomy („maskovaná deprese“ nebo „deprese bez deprese“). Jako somatizované depresivní příznaky jsou bolest břicha, bolest v srdci, kašel atd..\nLéčba koktáním by měla být vždy komplexní. Neexistuje však žádná zvláštní léčba koktání. Léčí se onemocnění, které je základem logoneurózy. Pokud jde o dítě, pak nejčastěji jde o doprovodnou léčbu neurotické poruchy. Za tímto účelem jsou předepisována antioxita, sedativa (sedativa), nootropika. Protože u 20-30 procent dětí s koktáním dochází ke změnám na úrovni elektroencefalogramu, je vhodné předepsat antikonvulziva ze skupiny kyseliny valproové nebo karbamazepinu..\nLéky používané k léčbě koktání\n250 miligramů (jedna tableta) dvakrát denně, ráno a v poledne. Pro malé děti by měla být dávka vypočtena na základě tělesné hmotnosti. Takže na kilogram hmotnosti je zapotřebí 30 miligramů drogy.\n20 - 40 miligramů na kilogram hmotnosti. V průměru má dítě 150 miligramů (jedna tableta) dvakrát denně.\n250 miligramů denně, ráno a večer.\n50 - 150 miligramů (v závislosti na věku) za den.\nNeurotické koktání je porucha nervového systému, která ovlivňuje plynulost a rytmus řeči pacienta. Patologie je také známá jako „logoneuróza“.\nKoktání u dospělých a dětí se může objevit na pozadí dlouhodobého stresu, s nebo po emocionálním šoku. Každý rok se desítky tisíc lidí obracejí k logopedům a neurologům s podezřením na logoneurózu..\nPodívejme se podrobněji na to, jaká forma koktání je způsobena psychogenními příčinami a psychotraumou, která předchází vzniku nabyté logoneurózy neurotické formy, která určuje mechanismus nemoci.\nNeurotické koktání (nebo logoneuróza) je jednou z forem poruch řeči, která se projevuje narušením konverzačního rytmu, výskytem opakování řeči a neurotickým váháním.\nToto onemocnění, podobně jako podobné koktání, je tvořeno v důsledku tonických a tonicko-klonických křečí v dýchacích vokálních a artikulačních svalech..\nLogoneuróza je úzce spojena s traumatickými událostmi, díky kterým patří do skupiny neuróz. Nemoc však může být způsobena také náhle.\nDěti jsou ohroženy. Hlavně při aktivní tvorbě řečových funkcí. Krátkodobé koktání řeči se vyskytuje u 4 ze 100 dětí.\nHlavním důvodem výskytu neurotického váhání je vliv traumatické situace nebo dlouhodobé úzkosti..\nV případě jednorázové destruktivní psycho-emocionální události může nemoc po chvíli projít, závažnější důsledky (až po přechodný mutismus) se projeví v důsledku dlouhodobého pobytu v prostředí nepříznivém pro psychiku.\nMůžete začít koktat ze strachu? Příklady psychogenních příčin koktání u dětí a dospělých:\nnadměrné zatížení ve výuce mluveného jazyka;\nnapodobující konverzaci koktavého příbuzného nebo přítele;\nPůvod a vznik logoneurózy v moderní medicíně dosud nebyl dostatečně studován..\nJe pravděpodobné, že při vystavení akutním stresovým situacím se neurotické váhání vyvíjí prostřednictvím vzniku stabilní patologie podmíněných reflexních funkcí. A konečnou konsolidací nemoci je vytvoření motorického automatismu.\nLze předpokládat, že ve věku od 2 do 4 let je koktání ovlivněno patologickou konsolidací koktání přirozené řeči, která je charakteristická pro dané věkové období tvorby řečových funkcí (tzv. Funkční koktání)..\nJak ukazují statistiky, často se koktání v raných fázích začíná projevovat u dětí ve věku 3–5 let. Komplikaci příznaků a souvisejících neurotických reakcí lze pozorovat hlavně u adolescentů v období 15–17 let.\nProces komplikací je spojen s rychlými změnami lidského těla souvisejícími s věkem. Logofobie (strach z řeči) se formuje přesně v období puberty, objevují se i subdepresivní změny nálady, vyskytují se všechny druhy astenických a somato-vegetativních poruch.\nVlastnosti projevu psychologické formy\nDůsledky přenosu duševního poškození se mohou projevit ve formě mutace v důsledku inhibice v zónách analyzátoru řečových motorů. Mutismus je vyjádřen v pacientově odmítnutí používat řeč.\nDélka „tichého období“ se liší v závislosti na stavu nervového systému a závažnosti zranění. Inhibice ovlivňuje části mozkové kůry a podkortexu, zachycuje kmen a retikulární formaci.\nKoktání je jen příznakem různých poruch, ze seznamu, které převládají: syndrom neurózy podobné řečové poruchy a řečové neurózy (logoneuróza).\nJiné typy patologie mohou existovat v rámci katatonia, epilepsie, demence atd. V takových případech je pacient odeslán k boji s dominantním onemocněním..\nExistuje také koktání neurčitého původu, které se zcela nehodí do logoneurózové dichotomie - je to neurosovitý logosyndrom zbytkového organického typu..\nPo dezinhibici se objevují fragmenty disociace různých úrovní centrálního nervového systému. Nemocné dítě má samostatná slova, tempo se zlomí, plynulost řeči se mění a koktají, dítě se koktá, když se bojí nebo nervózní.\nVliv psychologicky nepříznivého prostředí pro pacienta v tomto stavu může vést ke konsolidaci poruch řeči a neurotických reakcí.\nPříznaky nervového koktání u dětí mohou být doprovázeny strachovým syndromem charakteristickým pro dětské neurózy: nemocné dítě se začíná snažit vyhýbat se řečovým kontaktům, dochází k narušení komunikačních funkcí.\nV procesu dospívání se pravděpodobně objeví obavy a obsedantní myšlenky, koktání se objevuje u dospělých s úzkostí. Poruchy řeči mohou zmizet a poté znovu vyvstávat.\nJaké jsou charakteristiky pohybů dětí trpících neurotickým koktáním? Mnoho vědců této patologické řeči vyjadřuje různé myšlenky týkající se doprovodných rituálních pohybů u pacienta. Na pozadí psychastenického zvýraznění charakteru byla diagnostikována specifická logofobie.\nŠkoláci měli časté dotyky na čele (gesto intenzivního myšlení). Pracující lidé pozorovaní sami v sobě, například při komunikaci s nadřízenými, přecházení z nohy na nohu, dotýkání se ušního lalůčku, poklepání na určitou část těla.\nDiagnostika náhlé formy logoneurózy\nDiagnóza logoneurózy probíhá pod dohledem několika odborníků najednou. Podrobně popíšeme diagnostické schéma: od návštěvy lékaře po stanovení diagnózy.\nJak je diagnostikována neurotická koktání:\nKontaktování odborníků v oboru logopedie a neurologie.\nVyšetření řeči pacienta logopedem, stanovení tempa, rytmu, plynulosti, chyb, opakování, roztažení zvuků a dalších defektů.\nKompletní neurologické vyšetření stavu duševního zdraví. Včetně kontroly pacientových reflexů.\nPředepisování podrobného průběhu léčby.\nDiferenciální diagnostika se používá k odlišení neurotických koktání od neuróz podobných. Posledním typem patologie je kraniocerebrální trauma nebo mnohočetné odchylky centrálního nervového systému.\nV podstatě je koktání podobné neuróze doprovázeno organickými změnami osobnosti: setrvačnost, neodstranitelnost euforického stavu, potíže se změnou.\nAby se zabránilo organické povaze koktání, lékaři navíc předepisují následující studie: MRI, Echo-EG, EEG, REG nebo CT mozku.\nJe nutné pochopit, že neurotické koktání (když dítě nebo dospělý náhle začal koktat) může být průvodním onemocněním s určitými duševními poruchami (například schizofrenie, mentální retardace, psychopatie). V takových případech je pacientovi předepsána konzultace s psychiatrem..\nKromě toho je třeba odlišit neurotické koktání od funkčního koktání u dětí. K tomu dochází v důsledku rychlého vývoje řeči ve věku 2-5 let, kdy mozkové hemisféry nemají čas zrát. Má dočasný charakter a odchází sám od sebe, není skutečnou logoneurózou.\nJe možné a jak léčit koktání způsobené strachem? Logoneurózu lze opravit. Před zahájením léčby je nutné studovat a odstranit příčinu vedoucí k patologii.\nLéčba se provádí léky a psychoterapií. Čas a intenzita kurzu závisí na složitosti onemocnění, pro účinnost prováděných postupů je třeba přísně dodržovat všechna lékařská nastavení.\npsychologická školení, arteterapie a psychoanalýzy - socializace pacienta, vznik a uzdravení nemoci;\nhypnóza - relaxace těla a zjištění příčin psychotraumat u pacienta.\nNeurotické (v běžném jazyce „na nervové bázi“) koktání u dítěte a dospělého se nejčastěji vyskytuje v důsledku stresu. Nepříznivé psychologické faktory ovlivňují ničení řeči člověka. Příznaky nemoci mohou být výrazné i nepřímo se střídavými relapsy..\nLogoneuróza je náchylnější k jednotlivcům se slabou psycho stabilitou. Nejčastěji je nemoc charakteristická pro rané dětství, například dítě bylo najednou vyděšené a poté, co strach utrpěl, začal náhle koktat..\nV závislosti na závažnosti onemocnění a podmínkách léčby má patologie příznivý a nepříznivý výsledek. V případě progresivní (příznivé) situace mohou příznaky zcela zmizet.\nCo je to neurotické koktání, jak se liší od neurózy, jak ho můžete porazit:\nJaké komplikace mohou být z dlouhodobé nespavosti\nJaké mohou být důsledky po kódování z alkoholismu\nCo je porucha pozornosti s hyperaktivitou (ADHD)?ADHD je stav, ve kterém se dítě nemůže soustředit na nic a obsahuje svou impulzivitu a hyperaktivitu..


Záhada kazašského pentagramu vysvětlena? | InternetWEEK.cz\nZáhada kazašského pentagramu vysvětlena?\nUž pár měsíců se po internetu šíří debaty o záhadném pentagramu v Kazachstánu, který je vidět na mapách od Google.\nUctívání ďábla? Místo schůzek nějaké sekty? Nebo snad orientační bod pro nedaleký kosmodrom Bajkonur? Na mapách od Google můžete najít výrazný asi 360 metrů velký pentagram. Ten je navíc velmi dobře situován v „růžku“ poblíž velké vodní plochy.\nNa internetu se dočtete, že pentagram najdeme v neobydlené oblasti Kazachstánu. Nejbližší město Lisakovsk se nachází zhruba 12 km daleko. Nemusí to být tak docela pravda, protože na protějším břehu (vpravo) je několik budov.\nOkolí města Lisakovsk je známou archeologickou lokalitou. Při detailním pohledu na pentagram ovšem zaujme popisek „Soviet red star“. Hvězdy byly v Sovětském svazu velmi populárními symboly. Druhou věcí, kterou nelze přehlédnout, jsou stromy, lemující některé části pentagramu i kruh okolo něj. Podle všeho tak nejde o satanistický symbol ale o dřívější snahu vytvořit park ve tvaru hvězdy.\nObrázky přímo z místa naleznete na englishrussia.com.


Brno možná přijde o Grand Prix — ČT24 — Česká televize\n„Zatím se nepodařilo najít systémový způsob financování Grand Prix České republiky pro rok 2015 a případně pro další roky. Automotodrom není schopen garantovat úhradu zalistovacího poplatku,“ uvedla výkonná ředitelka Automotodromu Brno Ivana Ulmanová.\nO definitivním osudu Grand Prix v Brně mají společně jednat už za měsíc, kdy se pojede letošní ročník závodu. Jednání by se podle slov Ulmanové měl účastnit i premiér Bohuslav Sobotka. „Finální rozhodnutí už nebude záviset na nás, ale na agentuře Dorna. Pokud by došlo k projevení politické vůle, tak věřím tomu, že Dorna nám vyjde vstříc,“ myslí si ředitelka Automotodromu Brno.\nO osudu brněnské Grand Prix se jednalo minulý víkend na závodu v německém Sachsenringu. A promotérovi závodu už se ozvaly první dva okruhy, že ten brněnský mohou v seriálu nahradit. „Zájemců bude hodně. I východní okruhy jsou totiž ochotny zaplatit vyšší částku, než kolik si teď můžeme dovolit my. Domnívám se, že pokud závod jednou ztratíme, už bude nulová šance vrátit se zpátky,“ dodala Ulmanová.\nNa Prahu! Motorkáři se vydali lobbovat za Grand Prix