Toyota TS 030 Hybrid – Chystá odvetu | Automobil Revue\nTom Hyan 18.06.2013 14:45\nToyota loni úspěšně vstoupila do mistrovství světa vytrvalostních závodů,\nale při debutu v Le Mans odpadla. Letos zaútočí znovu...\nPokračuje souboj gigantů, při loňské premiéře ve 24 h Le Mans překvapila Toyota velmi příjemně, od počátku držela krok s favorizovanými Audi R18 TDI, dokonce se mezi ně vklínila na třetí pozici startovního roštu. V závodě se krátce dostala do vedení, ale radost v táboře Toyota Motorsport trvala jen krátce, když byl druhý vůz zničen při nezaviněné kolizi s pomalejším účastníkem třídy Gran Turismo. Nakonec i první vůz nevydržel, klesl vzad, ztratil čas po střetu s kuriozním DeltaWingem od Nissanu a ve finále vysadil jeho zážehový osmi-válec. Nejlepším výsledkem Toyoty ve 24 h Le Mans tedy zatím zůstávají tři druhá místa (1992, 1994 a 1999) se staršími sportovními prototypy...\nLe Mans 2012 však neznamenal jen první nový start. Toyota Motorsport se v minulé sezoně po odstoupení Peugeotu stala jediným soupeřem dominujících turbodieselů Audi. Přestože nejela všechny závody WEC (World Endurance Championship) 2012, tak zvítězila třikrát ze šesti startů! Rakousko-francouzská posádka Alex Wurz/Nicolas Lapierre dominovala šestihodinovým závodům v brazilském São Paulu, na Fuji Speed-way před japonským publikem a v čínské Šanghaji; v celkovém hodnocení jezdců obsadila třetí místo (vyhrála trojice Lotterer/Tréluyer/Fässler na Audi R18 TDI). V hodnocení značek třídy LMP1 byla Toyota klasifikována za Audi na druhém místě. Toyota TS 030 se stala prvním hybridem se zážehovým osmiválcem, který odstartoval do závodu 24 h Le Mans. Zbrusu nový automobil pochází z dílen Toyota Motorsport GmbH (TMG) v Kolíně nad Rýnem, kde dříve vznikaly monoposty formule 1 a připravovaly se soutěžní vozy WRC; pohonnou jednotku dodala Toyota s partnery z Japonska.\nKdo jiný než Toyota, která vyrobila přes pět milionů sériových hybridních automobilů Toyota a Lexus, by měl ostatně podpořit vstup této techniky do velkých závodů? První vlaštovkou byla v roce 2006 hybridní Supra GT HV‑R, nasazená v Japonsku (vyhrála závod 24 h Tokachi 2007). Podle Pascala Vasselona, technického šéfa TMG, hodně pomohly zkušenosti se systémem KERS, přestože jej v roce 2009 ve své poslední sezoně formule 1 nenasadili. U nové TS 030 uvažovali o přídavném motoru/generátoru buď vpředu, anebo vzadu (předpisy povolují jen na jedné nápravě), ale rozhodli se pro systém známý rovněž ze sériových vozů Lexus s pohonem zadních kol. Přídavný elektropohon Denso je tedy vložen mezi zážehový motor a převodovku; proti pohonu předních kol přináší úsporu hmotnosti (nepotřebuje hnací hřídele navíc), menší čelní plochu a nižší součinitel odporu vzduchu.\nNa jeden okruh lze v Le Mans akumulovat nejvíce 3500 kJ (sedm sekcí po 500 kJ) rekuperací při brzdění, pro rychlou akumulaci (nabití) a následné vybití, kdy se funce generátoru změní na funkci trakčního motoru, je nejvýhodnější superkondenzátor, který konstruktéři uložili vpravo vedle řidiče do kabiny. Elektromotor pak poskytuje přídavný výkon po omezenou dobu (podle předpisů) pro rychlé výjezdy ze zatáček. Pro sezonu 2013 připravila Toyota Motorsport vylepšené vozy typu TS 030 a vsadila na stejné posádky jako loni. Vyhrát 24 h Le Mans je velká výzva, zatím se to podařilo -japonské automobilce jen jednou, když v roce 1991 překonala spolehlivost Mazdy 787B (se čtyřrotorovým motorem Wankel!) větší rychlost automobilů Sauber-Mercedes C11. Letos bude největším soupeřem Toyoty opět Audi, startuje se v sobotu 22. června 2013, a na trať se vrátí i český tým.\nPOHÁNĚCÍ SOUSTAVA – hybridní soustava THS-R (Racing); kapalinou chlazený nepřeplňovaný zážehový osmiválec do V/90°, uložený podélně před zadní nápravou; 3400 cm3, cca 390 kW (530 k); jedna clona ø 43,3 mm v sání; DOHC 4V; vzadu trakční elektromotor Denso 221 kW, rekuperace brzdné energie ECB se superkondenzátorem Nisshinbo; vícekotoučová spojka a šestistupňová převodovka příčného uspořádání se sekvenčním řazením; samosvorný viskózní mechanický diferenciál, pohon zadních kol.\nPODVOZEK – samonosná konstrukce LMP1 z uhlíkových kompozitů; nezávislé zavěšení kol na dvojitých příčných ramenech; systém pérování pushrod s torzními tyčemi, stavitelnými tlumiči a příčnými stabilizátory; kotoučové kompozitové brzdy Brembo s vnitřním chlazením a hliníkovými třmeny; kapalinový posilovač řízení; kola 14,5 x 18 z hořčíkové slitiny; pneumatiky Michelin, 360/710 – 18 vpředu a 370/710 – 18 vzadu.\nROZMĚRY A HMOTNOSTI – d/š/v 4650/2000/ 1030 mm; min. hmotnost 900/915 kg (sezona 2012/2013); objem palivové nádrže 73 l.\n24 h Le Mans 2013 – Největší závod


Hollywoodský chodník slávy - cestovní průvodce Ara.cz\nOd roku 1960 více než 2500 umělců ve filmu, televizi a hudebním průmyslu bylo poctěno vložením pěticípé hvězdy do chodníku. Každá hvězda je orámovaná mosazí a vyrobena z růžové teracové dlaždice. Chodník slávy se táhne 5,5 km (3,5 mil) podél Hollywood Boulevard mezi La Brea a Gower Streets a podél Vine Street mezi Yucca Street a Sunset Boulevard.\nPřed návštěvou LA se podívejte na webové stránky pro nadcházející ceremoniály odhalování nových hvězd, které se konají jednou až dvakrát do měsíce.\nVylepšení profilu pro Hollywoodský chodník slávy\n
7018 Hollywood Blvd
\n
www.walkoffame.com


Zazmatkovala jsem, přiznala seniorka jedoucí po D5 v protisměru - Novinky.cz\nNovinky.czKrimiZazmatkovala jsem, přiznala seniorka jedoucí po D5 v protisměru\nZazmatkovala jsem, přiznala seniorka jedoucí po D5 v protisměru\n16. 6. 2016, 13:03 – Plzeň\nŠestašedesátiletá řidička, která ve středu ráno ujela po dálnici D5 patnáct kilometrů v protisměru, podle policie vysvětlovala svou riskantní jízdu tím, že zazmatkovala. Při její jízdě havarovalo několik aut. Ženě hrozí trest odnětí svobody až na osm let.\n„Řidička na dálnici najela omylem, poté zazmatkovala a pokračovala dál v jízdě,“ řekla Právu policejní mluvčí Martina Korandová. Podle informací Práva šoférka nebyla začátečnice a řidičský průkaz má delší dobu. Policisté jí ho ve středu na místě odebrali.\nKromě trestného činu obecného ohrožení se seniorka bude zřejmě zpovídat i z přečinu ublížení na zdraví z nedbalosti. Způsobila totiž dopravní nehodu, kterou podle mluvčí záchranky Lenky Ptáčkové odnesli dva lidé zraněním hrudníku. Oba museli být převezeni do nemocnice. [celá zpráva]\nBěhem jízdy v blízkém okolí Plzně, kterou zachytily kamery, žena minula stovky vozů. Někteří řidiči se citroënu řítícímu se v protisměru stačili vyhnout na poslední chvíli. Nebezpečný byl zejména průjezd dálničním tunelem Valík.\nNa dálnici šoférka najela u Ejpovic, se svým vozem se otočila až na 80. kilometru. Ženu při první příležitosti zastavili dálniční policisté. Auto se vydali pronásledovat hned poté, co jim byla událost nahlášena. Požití alkoholu před jízdou vyloučili dechovou zkouškou.\nŘidiči, kteří vjedou do protisměru, mají podle policistů na své vozidlo ostatní šoféry upozornit blikáním nebo výstražnými světly. Zároveň by při první příležitosti měli zajet ke krajnici, kde je nutné světelně označené vozidlo ponechat. Pak je třeba na místo přivolat strážce zákona.\n„Rozhodně se nikdo nesmí v žádném případě pokoušet otáčet na dálnici a ani jet v protisměru k nejbližšímu sjezdu,“ upozorňuje Korandová.\nSeniorka jela po D5 v protisměru, havarovalo několik aut\nNehodu několika vozidel způsobila ve středu ráno 66letá řidička, která se po dálnici D5 řítila v protisměru. Žena se nyní pravděpodobně bude zpovídat...


Vadí mi prosvítání žil na těle - Diskuze - eMimino.cz\nVadí mi prosvítání žil na těle\nAhoj. Nevím, kde se vypsat z této věcí. Už od dětství mám problém s prosvítáním žil. Není to jako křečové žíly, ale vyloženě jsem jako mapa svých žil v těle. I když jsem byla štíhlá, i při těle, tak vždy to bylo moc viditelné. Všímala jsem si lidí kolem krátkým tričkem, ano, byly jim žíly trošku vidět, ale ne tak extrémně, jako mi. Už na základní škole mi říkali zombík. Zkoušela jsem i solárium, ale nepomohlo. Připadá mi, jako by na hnědém těle o to více vynikly. V zimě to není až tak strašné, nebo to neregistruji kvůli dlouhým svetrům. V létě je to katastrofa. Jsem celá mramorovaná a stydím se chodit v krátkém tričku, NATOŽ SUKNI!!\nLékař mi jen řekl, že se s tím nic nedá dělat, že mi prostě více prosvítá kůže. Jenže když se na vás v létě ostatní dívají jak na exemplář, tak to je nepříjemné Nejhorší je to na vnitřní straně rukou, ty mam úplně modré a nebo vnitřní strana stehen. Na té „pevnější kůži“ to mám jako mozaiku\nMáte někdo obdobný problém? Už se fakt stydím v létě vycházet ven\nNetrap se. Chápu, že ti to moc vadí, ale jsou lidi s daleko horšími estetickými problémy. Nic s tím dělat nemůžeš, tak se začni mít ráda taková jaká jseš. Každýmu z nás na sobě něco vadí, ale když s tím nejde nic dělat, tak se s tím holt musíme smířit. Já se smířila s vysokým čelem / když si odhrnu ofinu vypadám jak debil/, velkýma nohama, kruhy pod očima, potřebou se depilovat snad na celým těle a našlo by se toho ještě víc .\nMám to taky, přesně jak píšeš. Jednou jsem byla na kožním s nějakým ekzemem a doktorka se zděsila, jestli prý ty žily mám takhle vidět pořád. Já na to, že ano, už od dětství a ona mi povídala, že tohle ještě v životě neviděla… Dcera to zdědila po mě, bohužel. Lidi si často komentují, že je mi asi zima. Poslední roky raději nenosím krátkou sukni, už mi taky není dvacet…\nJe, holky, ja to mam taky! Doted jsem si myslela, ze jsem asi jediny clovek na svete\nProtoze uz dost lidi se tomu divilo a u nikoho jineho jsem to jeste nevidela.\nRuce mam teda docela v pohode, ale nohy mam jednu velkou mozaiku zil.\nKolik lidi uz me litovalo, jake mam krecaky. Kdyz jsem jim vysvetlila, ze to nejsou krecaky, ale normalni zily, jelikoz mam tak tenkou kuzi, tak si asi stejne mysleli, ze kecam a mam krecaky, no ale co uz\nNijak to neresim a sukne v lete normalne nosim, takze neporadim. Jen abyste vedely, ze v tom nejste samy\nJo a ma to jednu velkou vyhodu! Pri odberu krve, to se krasne napichuji zily!\nKamoska zase nema zily videt vubec a kdybyste vedely, kolikrat uz se ji tou jehlou stourali v rukach ve snaze najit zilu, to me se nikdy v zivote nestalo\nHolky jsem na to stejne zily me prosvitaji vsude i na prsach lidi koukaji jak na exota zvykla jsem si… ale je pravda ze pri brani krve se nemuzou netrefit..\nProsvítající žíly po těle\nAhoj holky, zaujala mě tato diskuze - mi taky prosvítají žíly po celém těle, dokonce i na břiše, i když ne tolik, jak jinde…nejhorší to mám na nohou, bocích, prsou, také mi praskají žilky a to také i na břiše…Docela mě to trápí…Je pravda, že jsem hodně přibrala, tak si říkám, jestli to praskání žilek nemá souvislost i s tou nadváhou, dělají se mi také na břiše strie… Ty popraskané žilky jsem ukazovala paní doktorce na kožníma a ona mi řekla, že takové viditelné žíly a popraskané žilky mají lidé s cirhozou, s čímž mě docela vyděsila. Tak jsem hned valila na vyšetření krve a výsledky jaterních testů byly jen o 0,08 nad normou (dva dny před odběrem jsem vypila docela dost vína). Paní doktorka říkala, že je to v pořádku, že kdybych měla cirhozu, tak ty výsledky vypadají jinak.\nMáte někdo také viditelné žíly všude, i na břiše a praskání žilek po celém těle? Říká se, že viditelné žíly mají lidé s podváhou, ale já mám docela dost nadváhu. Jinak nemůžu ani darovat krev, žíly mi praskají, prý mám křehké cévní stěny…ale krev se mi z rukou naopak velmi těžce odebírá, i když všude jinde mi jsou žíly fakt moc vidět…Jo a odmalička se mi velice lehce dělají modřiny…\nPravděpodobně to bude tou slabou cévní stěnou. Také jsem na to dříve trpívala, sice to nebylo tak zlé, ale strašně mě to štvalo, když jsem kolikrát měla mramorovou kůži a styděla jsem se obléknout sukni, nebo tričko s krátkým rukávem. Vyřešila jsem to bylinkami, pár měsíců to trvalo, ale od té doby mám už přes tři roky klid.\nA měla jsi to i na břiše? A jaké bylinky pomohly, jestli se můžu zeptat?\nJa mam viditelne vyrazne zily na rukou, eeee\nTaky mám takový problém…v dětství mi učitelky ve školce říkaly, ať si nekreslím po rukách, až tak mi žíly prosvítaly a s odběrem krve mám velké problémy!!\nMáš tenkou kůži, proto je to tak vidět. S tím se nedá nic dělat, já to mám taky tak, ale jen na nohou a prsou.\nJeště chci říct, že na břiše to mám vidět ty žilky spíše jen tehdy, když si tu kůži natáhnu… Nejvíce jsou vidět na spodním břichu tam, kde se mi taky dělají strie… Viditelné je mám po natažení kůže dokonce i na podbřišku…Na nohou a prsou a bocích i bez natáhnutí…a ještě chci podotknout, že jsem vždy měla břicho měkké a povilé, i když jsem cvičila…nikdy jsem neměla pevné břicho, ať jsem dělala, co jsem dělala…\nJsou to bylinky od české firmy. Jestli jsi zaregistrovaná, piš do soukromé zprávy, nechci to psát veřejně, aby to nebylo bráno jako reklama, nebo případně e-mail\nMohla bys mi prosím říct jaké bylinky ?\nInaugurace pana prezidenta\nJak prodávat knihy?\nSoutěže o ceny 2013\nKolik stojí sepsání nájemní smlouvy?


Airsoft forum - Zobrazit téma - Delaborizovaná munice\nNevíte o nějakém shopu s delaborizovanou municí? Žádnej jsem nemohl najít.\n13 dub 2012, 14:28\nRe: Delaborizovaná munice\nTo asi proto že je to delaborovaná munice\n13 dub 2012, 14:30\ndelaborizovanou munici neznam, takze:\nmiluju Daven a jeho UTFG\n13 dub 2012, 14:41\nNo je to proste krasně nazorné, kdo neumi pouzivat google tomu neni pomoci, kazdopadne je i hezka ceska domena teto utilitky:\n13 dub 2012, 14:46\ntak jinak, google používat umím, ale hledám specifickou munici 5.56x45mm\n13 dub 2012, 15:30\nskusil jsi to hledat jako .223 ??? v tvém případě to můžeš vesele zaměnit\n13 dub 2012, 15:34\nzkus i nějaké punk shopy. známý někde koupil snad jen za 7 stovek 120 kousků v pásu.\n13 dub 2012, 22:48\nYeah, já kdysi dávno taky\n13 dub 2012, 23:09\n5,56x45 je to samé jako 223 remington.A k těm nábojům třeba tady v Plzni nak v gerskej ulici jak je armyshop tak tam má náboje 7,62x39 a 7,62x25 (tokarev) is páskama 1náb = 35kč a pásek 15kč\n14 dub 2012, 08:29\n5,56x45 jmá pouze shodný rozměr s .223rem ... 5,56x45 má vyšší výstřelový tlak a úsťovou rychlost, takže by se neměli zaměňovat ale u delaborek je to jedno\n15 dub 2012, 00:52\nPouze shodný rozměr? Na to si přišel jak?Pokud se liší jen prachovou náplní tak to zněj nedělá odlišnej náboj. Ikdyž teda to co říkáš mi připadá jako hloupost páč mám doma jak standartní .223 tak vojenské 5,56 a při střelbě žádný rozdíl. Nám jak ruské tak standart NATO tak SB.\n15 dub 2012, 06:35\nThe .223 Remington is a sporting cartridge with almost the same external dimensions as the 5.56×45mm NATO military cartridge.\nHlavním rozdílem oproti ráži 5,56 × 45 mm NATO je, že 5,56 × 45 mm NATO je laborován na vyšší výstřelový tlak a vyšší úsťovou rychlost v porovnání s .223 Remington.\n15 dub 2012, 10:30\nJo to by odpovídalo...sice je to wikipedie a těžko říct, kdy se jí dá věřít, ale tohle jsem si taky vždycky myslel (vyšší úsťovka u armádního náboje). Zní to i celkem logicky - v armádě je třeba mít výkonější náboje určitě kvůli náročnějším podmínkám, než je "pouhý" lov zvěře s .223.\n15 dub 2012, 12:36\nJenom připomínka, .223 určitě neni náboj na lov zvěře, to je tak možná na střílení kojotů nebo podobnejch potvor, na něco většího bys s timhle nábojem potřeboval M249 abys to porazil.\n15 dub 2012, 12:44\n223 se na lov taky používá. Údajně není problém sundat srnu a pokud na netu lidi moc nekecaj, tak i prase... a pak samozřejmě na škodnou asi lepší než malorážka. Problém je spíš v tom že ten náboj moc ničí maso a taky je to prej nezákoný protože má nedostatečnou energii (jen co jsem tak narychlo vyčetl na střelectví).\n15 dub 2012, 15:40\nTo víš že se s tím dá lovit...asi teda jenom menší zvěř no. Na jelena s tím asi nikdo nechodí...nemyslel jsem jenom lov na jídlo ale třeba i odstřel škodné a tak.\nNe nestačí to není žádnej důkaz to je jen nějakej popis. JAk sem psal mám doma jak vojenské čili podle tebe lepší tak standartní a žádnej rozdíl není. Vystříleno toho mám už dost s různejma druhama .223 a je jak říkám žádnej rozdíl. Dokonce při střelbě na ocelovu desku vojenský .223 neprošel a komerční od Wolfu šel zkrz takže asi takle. JAk říkám ono něco je teorie a něco je prakce.\n15 dub 2012, 19:23\n.22LR je na lov zakazany. .223 se na lov pouziva, spousta loveckych zbrani je delana na tuto razi. jinak .223kou na prase bych si netroufl, max jak rikal griff s M249 - pokud by to byla pecka do palice, tak to asi prase zakvici, ale jinak nevim nevim Prase je svinsky (jak jinak ze? ) odolne. to tu myslim nekde monty daval clanek (airsoft a divoka zver nebo tak neco) a tam borec popisoval jak ho napadlo prase a psal tam ze jak bylo asi 4 metry od nej tak mu dal ranu z 30.06 do krku a prase ho stejne docela solidne rozcupovalo (tusim ze prokousnute stehno na dvou mistech atd.).\nad 5.56 nato vs. .223 rem - rozdil tam je, ale ne velky, bezne se to ani nepozna. Nato ma o neco vetsi tlaky, coz muze byt problem pry hlavne u opakovacek urcenych na .223 rem, tam hrozi ze to nemusi vydrzet. rozdil tlaku tam je 1/5. dalsi rozdil je ze nato ma ve vetsi vzdalenosti prechod do drazek a pod jinym uhlem.\nproc to monty nemusi pozorovat a zbran mu funguje, je ze spousta dnesnich civilnich zbrani je uzpusobena jak pro nato naboj tak i pro .223 rem a dokonce jsem cetl ze i vyrobci naboju uz to matlaji tak dohromady a nektere jsou oznaceny obojim zpusobem.\ntakze finale je takove, ze odlisne jsou, ale v praxi to pujde poznat velice tezko, jelikoz rozdily tam jsou fakt male.\nna strelectvi.cz je o tom dlouha diskuze, zrovna nedavno jsem to resil, tak jsem to zjistoval, tak si muzete pocist tam, tam rozebiraji ciselne i ty tlaky\n15 dub 2012, 19:45


Cem-m Gummies Imunita želatinové pastilky 60 ks jen za 249 Kč - Lékárna Invest.cz\nHit poslední doby, Cem-m Gummies Imunita želatinové pastilky 60 ks pocházející od značky Cem-m - tento hit seženete s úžasnou cenovkou 249 Kč. Doporučujeme také ostatní produkty z nabídky e-shopu. Při objednávce nad 1 000 Kč od nás máte DOPRAVU ZDARMA. Nakoupit a ještě ušetřit, co si přát víc.\nUnikátní Cem-m Gummies Imunita želatinové pastilky 60 ks od předního výrobce Cem-m - tento produkt máte na dosah ruky po slevě za 249.00 CZK. Vybírat zboží v akci můžete z pohodlí vašeho domova. A co takhle doprava ZADARMO? Objednáte-li si nad 1000 Kč, neplatíte poštovné. Lepší nabídku už na trhu hledat nemusíte.\nVýrobce Cem-m nabízí špičkové produkty ve svém oboru. Podívat se na všechny výrobky značky Cem-m.


Diskuzní fórum Modelová železnice • Zobrazit téma - Napájení přestavníků BTTB se zpětným hlášením LED\nNapájení přestavníků BTTB se zpětným hlášením LED\nRe: Napájení přestavníků BTTB se zpětným hlášením LED\nod michal.kubista » pon 05 pro, 2016 2:20 pm\nOdpovím ti na obě otázky.\n1. Když bude potenciometr nasatvený na minimální odpor, poteče jím největší proud - zbývá malá část dráhy potenciometru a ta bude značně tepelně namáhaná.\n2. A teď můj výpočet vychází z předešlého předpokladu. Dále pro zjednodušení budu předpokládat, že malé hodnoty odporu potenciometru(jednotky až desítky ohmů) výrazně neovlivní proud diodama.\n- Běžné potenciometry mají dovolený ztrátový výkon 0.2W (myšleno celá dráha)\n- pokud budu uvažovat potenciometr kolem 500R, pak na odpor 50R my zůstalo 0,02W (Imax = odmocnina(P/R) = odmocnina(0,02/50) = 20mA) - no a to máš pro všechny větve dohromady.\n- pak se dá laborovat s hodnotou potenciometru a max proudem jednou větví LEDek, ale stejně buď budeš muset použít výkonový = drahý drátový potenciometr, kde stejně kvalita regulace nebude nic moc, a nebo spolehlivější, jednodušší a plynulou regulaci PWM, a troufnu si tvrdit, že se dá postavit levněji než co stojí drátový potenciometr, jen to bude znamenat trochu práce.\nod MiG » pon 05 pro, 2016 8:37 pm\ninz píše: Ahoj,\nšlo by to nějak upřesnit?:\n1) @MiG: co je myšleno "zbylou částí dráhy"?\nI s výpočty:\nPro minimání svit odpovídající 2mA na jednu paralelná větev máme 10mA přes celý reostat, takže výkonová ztráta I*I*R je 0.01*0.01*216 = 0.0216W - pro 0.2W reostat nic, co by nezvládnul.\nPolovina jasu (10mA na větev) - odpor reostatu musí být 1/5 * (2.4/0.01 - 120) = 24Ohm (10.9% drahy). Pokud by proud tekl přes celý reostat, byla by výkonová ztráta 0.05*0.05*220 = 0.55W, tj 2.75násobek jmenovité. V našem případě teče jen necelýni 11 procenty hmoty a mohlo by se podařit rozvést teplo z 2,75 násobného měrného zatížení do okolí.\n3/4 jasu (15mA na větev), potřebujeme 8Ohmu z reostatu, tj 3.6363% dráhy a měrná výkonová ztráta je 6.19 násobná.\nLimitní (byť pro nulový odpor reostatu a fakticky nulový ztrátový výkon) je případ 20mA na větev, která spotřebovává dohromady 100mA. Na 220Ohmovém reostatu takový proud způsobí ztrátu 2.2W to jest 11 násobek jmenovité povolené ztráty běžných uhlíkových potenciometrů.\nNázev reostat používám proto, že prodávaný "potenciometr" není použit jako dělič napětí, ale jako proměnný odpor.\nod inz » úte 06 pro, 2016 8:34 am\nOK, díky za podrobnosti. Vyzkouším správnou hodnotu potenciometru na normálním "levném" kusu a pak koupím ty drátové - vzhledem k tomu, že jedna lampička stojí cca okolo stovky, pak cena 138 Kč za drátový potenciometr (viz např. zde https://www.gme.cz/dratove-potenciometry-do-10w - předpokládám, že to je ono) už mě nezabije. Zdroj bude 18V, při proudu 20 mA budou větve po 7 žlutých LED (2,1V) + 180 Ohm, resp. 4 bílých LED (3,5V) + 220 Ohm. Na jeden potenciometr budou 3-4 větve (vždy stejné typy lampiček/LEDek), celkem jich potřebuji pět, vzhledem k rozsahu regulace jsem uvažoval o 1kOhm potenciometrech (to ale nejdřív vyzkouším).\nSamozřejmě lepšímu technickému řešení (PWM) se nebráním - v mém případě je ale priorita čas a omezením mé schopnosti (určitě nejsem schopen postavit PWM-regulátor). Tj. pokud existuje nějaký hotový PWM regulátor s podobnou cenou a rozměry jako drátový potenciometr, pak sem s ním . Ty, co jsem letmo našel (např. zde https://www.gme.cz/regulator-pulzne-sir ... 28-vdc-10a) se cenově pohybují okolo 700 Kč, rozměrově jsou určitě větší.\nod MiG » úte 06 pro, 2016 7:52 pm\nTak mě napadnul ještě jiný výpočet. Jen tak pro zajímavost...\nJmenovitý proud 0.2W rezistoru 220 Ohmů je 30.15mA.\nJmenovitý proud 4W rezistoru 1000 Ohmů je 63.25mA.\nJmenovitý proud 4W rezistoru 500 Ohmů je 89.44mA.\nJmenovitý proud 4W rezistoru 220 Ohmů je 134.84mA.\nod inz » úte 06 pro, 2016 7:57 pm\nOceňuji vaše rady, ale jsem opravdu laik. Znamená to, že ty rezistory se nedají použít?\nod MiG » úte 06 pro, 2016 8:24 pm\ninz píše: Oceňuji vaše rady, ale jsem opravdu laik. Znamená to, že ty rezistory se nedají použít?\nDají se použít, pro 3 paralelní 20mA větve se dá použít i 4W reostat 1000 ohmů. Pro 4 paralelní větve by měl mít 4W reostat už jen 500 ohmů.\nNa druhou stranu, pokud použijete 1000 ohmový reostat na místě, kde je potřeba jen 500 ohmů, budete mít hrubší regulaci jasu, zvláště u vyšších proudů.\nOkrajová podmínka pro maximání proud R= (18 - (7 * 2,1))/ 0,02 = 165 ohmů (dají se použít seriově zapojené rezistory 150 ohmů a 15 ohmů), nebo pro 180 ohmů poteče 18,3 mA.\nOkrajová podmínka pro minimální proud R= (18 - (7 * 2,1))/ 0,002 = 1650 ohmu. Takže na reostat zbývá 1470 ohmů (1485 ohmů). Pokud je reostat pro 3 paralelní větve, teče jím trojnásobný proud a pro stejný úbytek stačí třetinový odpor,\ntj. 490 ohmů (495 ohmů).\nÚvahu, co se změní, pokud zapojíte paralelně 4 větve vám nechám jako domáčák...\nod michal.kubista » úte 06 pro, 2016 9:49 pm\nJá se vrátím k PWM.\nAby to bylo co nejjednodušší na stavbu, našel jsem celkem levnou stavebnici http://www.flajzar.cz/regulace/vykonovy ... ulator.htm a toto těchLEDek utáhne docela dost. Jen tam nevidím rozsah regulace, doufám, že je 0-100%. Když trimr nahradíš potenciometrem, tak vyrobíš jednoduchý a snadno ovladatelný regulátor.\nod MiG » úte 06 pro, 2016 10:10 pm\nmichal.kubista píše: Já se vrátím k PWM.\nJen se obávám, že není stavěn jako proudový zdroj, takže je nutno LEDkám předřadit odpor.\nod michal.kubista » stř 07 pro, 2016 2:00 pm\nJá sem nikdy netvrdil, že odpor není třeba, ale dá se nejmenší možný pro maximální svit (do každé větve) a PWM se použije jako následná plynulá regulace. Takhle jednoduché PWM nenahrazuje proudový zdroj. Jestli to z mojich příspěvků tak vypadalo, tak se omlouvám, ale nic podobného jsem netvrdil.\nod knavi » pát 09 pro, 2016 8:51 am\nRegulátor PWM pro ledkový pásky 12V je na http://www.flajzar.cz/led-zdroje-a-menice/ovladac-led-pasku-manualni-regulace-pwm.htm za dobrou cenu a bez práce.\nod inz » sob 10 pro, 2016 7:14 am\nMiG píše: Dají se použít, pro 3 paralelní 20mA větve se dá použít i 4W reostat 1000 ohmů. Pro 4 paralelní větve by měl mít 4W reostat už jen 500 ohmů.\nÚvahu jsem provedl jinou: co kdybych změnil zdroj z 18V na 15V? Počet LED zůstane stejný (protože součet jejich napětí je stále menší než 15V), "stabilní" rezistor bude podstatně menší, a maximální odpor v reostatu také menší - je to lepší varianta? Vypadalo by to takto:\nOkrajová podmínka pro maximání proud 20mA: R= (15 - (7 * 2,1))/ 0,02 = 15 ohmů\nOkrajová podmínka pro minimální proud 2mA: R= (15 - (7 * 2,1))/ 0,002 = 150 ohmů.\nTakže na reostat zbývá 135 ohmů. Pokud je reostat pro 3 paralelní větve, teče jím trojnásobný proud a pro stejný úbytek stačí třetinový odpor, tj. 45 ohmů, pro 4 větve dokonce čtvrtinový (34 ohmů).\nKolikawattový tedy potřebuji v tomhle případě reostat? Stačí uhlíkový nebo musí být drátový?\nEDIT: Výkonová ztráta (při 3 větvích po 20mA a 100Ohm reostatu) mi vyšla 0,36 W - je to dobře?\nod michal.kubista » sob 10 pro, 2016 12:36 pm\nmíříš do druhého extrému, který ti může způsobit problémy. Ano výkonová ztráta na reostatu ti klesne.\nAle, jaký zdroj uvažuješ? Bude asi muset být stabilizovaný s dostatečně velkou přesností. Pokud dle tvého návrhu na odpory zbývá 0,3V, co si myslíš, že se stane, když se napětí změní o několik desetin voltu nahoru?\nA podobně, ani LED diody nemají úplně stejný úbytek napětí a při špatné kombinaci LEDek a příliš malém úbytku napětí na odporu může jednou větví téct větší proud než druhou a to bude mít vliv na svítivosti a v krajním případě i na životnosti.\nDalší, co mě děsí je poznámka o připojení další větve LED. Pokud předpokládáš změny počtu větví diod, můj způsob řešení jsem už prezentoval a knavi našel hotové a celkem levné PWM, tam určíš odpor pro jednu větev na maximální svit a nic dalšího už neřešíš.\nod Sandy » sob 10 pro, 2016 2:48 pm\nPřipadám si jako "šaman". Před nějakými deseti patnácti lety, kdy se mé elektrotechnické znalosti limitně blížily nule, jsem na kolejiště postupně instaloval asi deset lamp "Dominik" a asi pět nebo šest dalších LED na osvětlení domečků ( žluté, bílé, modré...). Zapojení něco v serii, něco paralelně..... Na začátku odpor 1,5k. Napájím to z "bakelitového" předchůdce FZ1. Všechno svítí tak, jak jsem si představoval. Ze stejného zdroje napájím přejezdovou signalizaci a všechny přestavníky (PIKO plech). Problém jsem zatím nezaznamenal....\nEDIT: Jo, a ještě šest světelných návěstidel s jednou nebo dvěma LED.\nod MiG » sob 10 pro, 2016 7:34 pm\ninz píše: Úvahu jsem provedl jinou: co kdybych změnil zdroj z 18V na 15V? Počet LED zůstane stejný (protože součet jejich napětí je stále menší než 15V), "stabilní" rezistor bude podstatně menší, a maximální odpor v reostatu také menší - je to lepší varianta? Vypadalo by to takto:\nKromě nebezpečí, že v případě poddimenzování upečete reostat, přibude ještě nebezpečí, že upečete LED, protože zvýšení úbytku na odporu na dvojnásobek (o 0.3V) způsobí průtok dvojnásobného proudu. Přitom z hlediska zdroje půjde o odchylku "pouze" 2 procenta.\nNebude lepší odebrat z každé větve dvě diody (zůstane pět), doplnit větev odporem pro omezení maximálního proudu pro napětí 12V a k PWM regulátoru od Flajzara (přispěvek knavi) a zdroji 12V můžete připojit teoreticky až 400 větví po 20mA maximálního proudu, pokud zdroj bude dimenzován alespoň pro 8A.\nod michal.kubista » ned 11 pro, 2016 11:46 am\nSandy píše: Připadám si jako "šaman". Před nějakými deseti patnácti lety, kdy se mé elektrotechnické znalosti limitně blížily nule, jsem na kolejiště postupně instaloval asi deset lamp "Dominik" a asi pět nebo šest dalších LED na osvětlení domečků ( žluté, bílé, modré...). Zapojení něco v serii, něco paralelně..... Na začátku odpor 1,5k. Napájím to z "bakelitového" předchůdce FZ1. Všechno svítí tak, jak jsem si představoval. Ze stejného zdroje napájím přejezdovou signalizaci a všechny přestavníky (PIKO plech). Problém jsem zatím nezaznamenal....\nA používáš i regulaci jasu LEDek nebo je máš jen nějak napevno nastavené?\nV zapojení, které se tu řeší je přidaný reostat, na který jsou dva protichůdné požadavky. 1. Co nejmenší úbytek napětí na odpor+reostat s ohledem na výkonovou ztrátu. 2. Bezpečný úbytek napětí odpor+reostat s ohledem na nepřesnosti součástek a výkyvy napětí zdroje. Buď Inz bude muset investovat do dražšího výkonového potenciometru, alespoň 2W a nebo PWM. Třetí možnost je nastavit každou větev samostatně napevno, bez regulace a čtvrtá možnost jeden reostat(ten obyčejný a levný) pro jednu větev LEDek.\nPátá možnost - zakouří se z toho, možná až časem (tohle se mi stalo hodněkrát , proto se snažím Inze varovat před nebezpečím, ale řešení je na něm.


Rumburské noviny | Zastupitelstvo i setkání s občany proběhlo tentokrát ve znamení změn a investic\nTištěné noviny 07/2015 | 15. 5. 2015 | Nezařazené\nZastupitelstvo i setkání s občany proběhlo tentokrát ve znamení změn a investic\nStředa 25. 3. a čtvrtek 26. 3. – dny, kdy si mohli občané v odpoledních hodinách přijít poslechnout a popřípadě pohovořit o změnách, plánech a rozhodnutích města.\nSetkání s občany bylo již druhé v tomto roce. Lidé, kteří dorazili, byli přizváni starostou Jaroslavem Sykáčkem ke společnému stolu. Tentokrát byla na programu investiční výstavba v letech 2010–2014, příprava investičních akcí pro roky 2015–2018 a strategický rozvoj města. K tématu hovořil převážně místostarosta Jiří Pimpara, který má investice v gesci. Slovo si předávali s Evženem Dvořákem, který je pověřen vedením oddělení investic a zároveň je i zastupitelem. Nejprve se zrekapitulovaly předešlé roky, kolik a kam se celkově v daném roce investovalo, s tím, že plán investic na rok 2015 je zatím kolem šestnácti milionů korun.\nO poznání delší trvání mělo čtvrteční zasedání Zastupitelstva města, kde se řešilo osmnáct bodů. Na jednání se přišly podívat asi dvě desítky občanů. Na začátku jsme se dozvěděli, že na uplynulých schůzích Rady města byly schváleny prodeje bytů, dotace na různé kulturní akce, byly stanoveny komise a třeba i to, že vznikly nové facebookové stránky našeho města, které lidem mohou aktuálně přiblížit, co se kde zrovna dělo, děje a dít bude.\nJednání se zdrželo v okamžiku, kdy na řadu přišel další z bodů, a sice žádost o poskytnutí dotace pro rumburskou Loretu. Ta je finančně podporována již od roku 1996. Donátory jsou třeba Ministerstvo kultury ČR, Ústecký kraj, Biskupství litoměřické a od roku 2007 i Město Rumburk. Tak jako každý rok i letos Loreta plánuje další etapu obnovy. Římskokatolická farnost – děkanství Rumburk by chtělo zrealizovat restaurování dekorativní výzdoby části ambitu a restaurování malířské výzdoby kaple Pražského Jezulátka a kaple Panny Marie Lurdské. Ministerstvo kultury ČR letos přislíbilo Rumburku 600000 Kč v rámci Programu záchrany architektonického dědictví. Loreta žádala město o příspěvek ve výši 250000 Kč, který ale Rada města neschválila. Na zastupitelstvu padlo rozhodnutí, že Rumburk přispěje částkou 100000 Kč, přičemž minimální výše spolupodílu je patnáct procent. Do diskuse se zastupiteli byla přizvána i projektová manažerka Klára Mágrová. Ta vysvětlovala, že se o dotace musí žádat každý rok, jinak by došlo k definitivnímu zániku místní památky. Připomněla nám, že v jednání je i zařazení Lorety mezi národní kulturní památky. Zastupitelé si jsou samozřejmě vědomi toho, že Loreta je největším turistickým lákadlem pro veřejnost, ale letošní rozpočet města musí pamatovat i na další nezbytné investice, jako například podporu nemocnice apod.\nV polovině zasedání se pak začal probírat samotný rozpočet. Předložen byl jako přebytkový, s tím, že se určitě bude v průběhu roku měnit. Po zapracování připomínek byl rozpočet schválen.\nJedním z témat byly i herny a výherní automaty. Vedení města nechce přihlížet vzniku heren na pomezí legality a chce aktivně bojovat proti nelegálnímu hazardu. Za tímto účelem vznikla pracovní skupina, jejímž výstupem by měla být dlouhodobá koncepce boje proti hazardu na území našeho města a jeho regulace. Zastupitelé také řešili možnou pokutu ze strany Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže kvůli stávající platné vyhlášce, která údajně zakládá diskriminační prostředí a kvůli které, v extrémním případě, hrozí městu pokuta až deset milionů korun. Tento odkaz minulého vedení města nutí nynější představitele k oživení diskuse ohledně regulace hazardu, a proto se pracovní skupina bude skládat z představitelů politických subjektů, občanské společnosti a odborníků, kteří denně s hazardem přijdou do kontaktu.\nPoté přišel na řadu bod číslo deset – návrh na pověření řízení Městské policie Rumburk určeným strážníkem. Tuto funkci zastával od 1. 3. 2014 Petr Mark, kterému patří díky za jeho kvalitně odvedenou práci. Šéfem městské policie už však v dalším období být nechtěl. Novým ředitelem městské policie se na návrh starosty města stal Waldemar Kotmel, který je jedním ze zakladatelů městské policie a pracuje tu již od roku 1992. Navíc má u ostatních strážníků velkou důvěru i autoritu.\nV závěru bylo ještě zmíněno datum valné hromady – Euroregion Nisa, která proběhne 24. 4. 2015 v Liberci. Zbylé body programu pak zastupitelé projednali vcelku rychle a u ničeho se zbytečně nezdržovali. Zasedání Zastupitelstva města bylo starostou ukončeno krátce po osmé hodině večerní.


Hvozd | SASPI.cz - Literární server\n:: Hvozd ::\npublikováno: 25.10.2015, 9:09\nKdesi, cosi, v hlubokém lese...\nHustě zalesněná plocha o rozloze bezmála čtyřistačtyřicet tisíc metrů čtverečných tu byla, podle pamětníků, odjakživa. Vlastníci se střídali od středověku počínaje, neustále. Páni i kmáni, statkáři a leníci, království i republiky, soukromníci i akciové společnosti a nakonec zahraniční, majoritní vlastník. Těžilo se zde také odjakživa. Dřevo všech možných stromů – javor, bříza, jasan, dub, i ten železný, buk, smrk i borovice, sekvojovec a jedle. Jen vrby, rostoucí u prastarého koryta divokého potoka, byly ponechány samy sobě. Jejich dřevo nikomu neučarovalo. Snad jen pár větví do otepí nebo k táboráku. Rostou si a košatí napříč staletími, hynou a znova se rodí, věrně kopírujíce křivolaké a hlinité břehy s puškvorcem, blatouchy, na jaře tak sluníčkovými a za dlouhých podzimních dešťů zrádně kluzkými…\nI voda, jindy zpěvavě zurčivá a průzračná tehdy zmatní a s divokou špinavou pěnou se žene náhle maličkým korytem, burácí a obviňuje, unáší a nelítostně zabíjí… Neví se, kde potok pramení, snad ve skalách, ukrytých v srdci lesa. Snad vyvěrá zpoza ztrouchnivělého, obrovského pařezu, pozůstatku po nejstarším sekvojovci, tisíciletém ostatku. Nikdy se tak daleko žádný člověk nedostal, aby podal svědectví. Hvozd se směrem do svého středu stává neprostupným. Ani vydatné a dlouholeté kácení neumenšilo hustotu porostu. Za každý kmen, rázem vyrůstá deset nových. Bez pomoci lesníka, či odborníka na zalesňování, bez shrbených brigádníků - s motykou a rýčem, s kultivovanými a proti škůdcům zodolněnými sazenicemi, svačinou v umolousaném batohu a věčnými, peprnými nadávkami na vedení. Ne tento les si poradí sám…\nNa okrajích jeho nadměrná hustota není ještě patrná. Bezové keře, trnky, hloh a útlé kmínky planých třešní, na jaře jako nevěsty, zdobí a rozmělňují zelenou stěnu. Hloub se po kmenech pne psí víno a břečťan, co nejvýše ke světlu, kterého se tu už tolik nedostává. Jak nádherně rubínově se umí odít s podzimem! Jaká rozmanitost odstínů, jaká čistota barevných tónů. (Snad úlitba svým opěrným systémům? Aby i ony, holé kmeny oděly se do majestátního šarlatu? A stejně všechnu práci odedřou ubývající sluneční paprsky a listové barvivo!) Ani paleta nejslavnějšího malíře neobsáhne tu velebnost přírody. Sem tam se zaleskne peří nepřeberného množství ptačích druhů, zhusta obývajících keře a koruny stromů. A těch trylků a křiku, vábení i varovných tónů – jako Mozartova symfonie, ve které je vždy tolik not, kolik je potřeba, a tudíž je dokonalá…\nSlyšet je sojky, tak pěkné a s tak ošklivým hlasovým projevem, drzé drozdy a pěnice, mrazivé krákání havrana, válečný pokřik sokola nebo káněte, za šera duchařské houkání sovy, výkřik lelka a pištění bezpočtu netopýrů, spolu s tichým šuměním mnoha křídel a perutí…\nHmyzí říše je tu také bohatě zastoupená: hromady tlejícího listí a větví poskytují úkryt i stavební hmotu koloniím velkých lesních mravenců, stonožkám, roháčům, střevlíkům, tesaříkům, všemožným broukům a jejich larvám a housenkám a parazitům. Na kmenech korzují drobné ještěrky, lovící můry a motýly nebo razící si hladovou cestu řekou mravenčích dělníků. Hrozny vosích a sršních hnízd nebo dutiny plné medonosných včel, to všechno dotváří, zdobí a zceluje.\nU potoka jedovatí mloci a ropuchy, skokani a užovky, v březích ondatry, nutrie a kousek po proudu i rodinka říční vydry. Voda je bohatá na drobné korýše, rybky, larvy i hmyz a nikdo nestrádá.\nSavci jsou zastoupeni také v mnoha druzích. Z vysoké jelen, srnec, daněk, dále divočák, z predátorů liška, jezevec, kuna a lasice. Sem tam se stane, že sem zaběhne pes, zdivočí a přežívá pár let. Nikdy ale ne dost dlouho, aby se množil. Po čase se objeví mrtvolka nebo už jen neidentifikovatelná hromádka kostí.\nVeverky a poletuchy se dělí o dutiny s datly a sovicemi, v kořenech si hrabou doupata zajíci a divocí králíci. Každá dřevina má nějakého nájemníka. Řád je tu nemilosrdný, neměnný a spravedlivý. Tak jak to jenom příroda dokáže…\nSergio Aquinal, Filipínec sice malého vzrůstu, zato megalomanských ambicí, se narodil jako jediné dítě do bohaté rodiny vlastníků manganových dolů na ostrově Luzon, největším z Filipínského souostroví. (Jako dítě byl hezký, okatý, husté vlásky Jako dehet. Ale dospělec už tak pohledný není. Bříško, malé křivé nohy a pleš. Oči ztratily kouzlo a za silnými dioptriemi je skoro nevidíš…)\nŽil si jako v bavlnce, hýčkaný, střežený a rozmazlovaný: jako zámotek bource z toho nejjemnějšího hedvábí. Chůvy dělaly, co mu na očích viděly a pokud se malému tyranovi znelíbily, místo platu získaly deset i více ran holí a na jejich místo ihned nastoupila nová, svěží a naivní dívenka. Ve škole byl Serg průměrným žákem. V oblíbenosti u ostatních dětí spíše podprůměr. Co mu však později učarovalo, byly dějiny. Tu se projevil jako pozorný a pilný student. Zajímal se o všechny světové velmoci, expanze, války, vykopávky i tajemné artefakty s nevysvětlitelným místem původu. Později, na univerzitě, pokračoval ještě více do hloubky, vyjížděl na expedice, jako elév, a nakonec i oficiální člen nemnoha výprav. Z cest si, často nelegálně, dovážel hromadu cenností, jež měly podle zákona doplnit sbírky světových muzeí. Podplácením, lhaním i pod pohrůžkami násilí, syslil si jen pro své potěšení. Sbírka, pečlivě uzamčená v trezoru se utěšeně rozrůstala. Stihl se i oženit, i když v jeho srdci na lásku a rodinu zbylo žalostně místa. Jeho zálibu sběratele nemůže nic vynahradit! Ženu mu vybrali podle rodinných zvyklostí předem. Klidně a bez špetky vřelejšího citu, ji pojal za manželku při honosném svatebním obřadu. Líbánky strávili na Havajských ostrovech. Manželskou povinnost splnil podle očekávání a do roka byl otcem dvojčat: chlapce a holčičky. Svou ženu, teď po porodu ještě ošklivější, nemiloval předtím a neměl rád ani nyní. (Jako by on byl nějaký krasavec!) Žili svorně, ale jenom zvnějšku to tak vypadalo. Rodinné soužití by se tomu dalo říkat možná z vrtulníku. Žena od něj ostatně nic neočekávala: všechny tužby v sobě udusila už dávno a o to více se s láskou věnovala potomkům. A děti? Pro ně byl otec skoro cizí pán, který je občas oslovil, povečeřel u jednoho stolu nebo velkoryse obdaroval štůskem bankovek, když měly narozeniny.\nJinak pro ně nebyl nikým... Sergovi však časem jeho podnikání poněkud zkyslo: musel převzít rodinnou firmu. která se dostala maličko do problémů a na cesty už nezbylo tolik času. Také zestárl, zpohodlněl. Vysílal proto do oblastí zájmu mladé a dostatečně loajální lidi, kteří mu vždy něco vybraného přiváželi.\nV poslední době mu učaroval vesmír. Ano, i tady na Zemi, se našlo velké množství zlomků jiných civilizací. Už v dávných dobách k nám dopadly a lidé k nim vzhlíželi. A děje se to doposud. Něco je zničeno, spáleno nebo roztříštěno k nepoznání. Něco, díky "jejich" vyspělým technologiím, přežije i průlet a tření v atmosféře a dopadá zcela nedotčeno. A tak, řízením osudu, třímá teď Sergio v ruce zvláštní kovovou schránu: povrch je stříbřitě blyštivý, bez jediného kazu. Tvar má artefakt obdélníkový, asi dvacet na čtyřicet centimetrů, na výšku deset. Na víku jednoduché geometrické, nic neříkající obrazce a malé průhledné okénko. Serg se snaží uvidět to, co je uvnitř, ale není mu dopřáno. Vidí jen ohraničený prázdný prostor. Nic také neslyší. Nesnaží se hloupě krabicí zatřást, jako nedočkavé dítě dárkem. Jen tiše vyčkává. Nic... A přece! Zdá se mu, že se v okénku něco sotva postřehnutelně zavlnilo, otřelo se o průhled skoro neslyšným zvukem, aby vjem zase zmizel… Už se to znova nezopakovalo.\nMechanismus schránky se zdá jednoduchý, Po stranách víka je deset, na pohled jednoduchých, závlaček. Viditelně nebude potřeba násilného otevření. Je s podivem, že předmět je v tak výborném stavu. A možná byl součástí něčeho většího, ukrytý a chráněný před okolními škodlivými vlivy. Možná se najde celý vesmírný koráb... Kdo ví? Zasní se sběratel. K otevření tajemné skřínky stačí jenom posunout závlačky. Ale Serg váhá, jeho ruce se zastaví... Najednou nechce vědět, co skřínka skrývá. „Ne, tady v domě ne! Musím najít místo, kam ji uschovám a teprve tam může být odkryto její tajemství... Není to bezpečné, ty idiote!" Šeptá si horečně a natolik rozumně, až je to zarážející.\nPoklad uloží do zvláštního trezoru a skoro na něj zapomene. Když jej do očí uhodí nabídka pozemku ke koupi, rázem se na SCHRÁNU upamatuje. (A možná na ni vědomě nemyslel...)\nJedná se o velký les někde uprostřed Evropy a kupec spěchá. Podle satelitních snímků, je pozemek stranou a Sergio najednou tuší, že je to přesně to, co hledá. Daleko od něj, daleko od možných následků, daleko od zodpovědnosti. Pravda, nemusí skřínku otevřít vůbec a ponechat ji věčně schovanou, ale to on nechce. „Pokud se dala na tak dlouhou cestu, to co v sobě nese, má právo na svobodu! Dlužím jí to - za celé lidstvo!"(Tak nabubřelý a absurdní argument!)\nCestu uskuteční ještě toho měsíce a se svým pokladem, bezpečně uloženým na palubě soukromého tryskáče, se snáší na malé letiště. Dál už pokračuje pronajatým vrtulníkem až nad vrcholky jehličnanů v srdci, teď už svého hvozdu. Stroj, pilotovaný zkušeným, snadno uplatitelným mladíkem, dosedá na lesní palouk něco kolem poledne. Sergio v podřepu vyskakuje z kabiny v tašce na hrudi tiskne své tajemství. Posunkem pokyne pilotovi, aby zase nastartoval, a utíká k nejbližšímu houští. Tam, u kmene staré borovice, skřínku položí. Jemně, jako milenku ji polaská prsty, políbí a rázně a bez zaváhání porozepíná, s kovovým lupnutím, západky po stranách. Nečeká a bez ohlédnutí běží zpět, skoro s panikou nasedá a vrtulník se okamžitě odlepí od země a rychle stoupá nad koruny stromů, bláznivě se zmítajících v náhlém poryvu, způsobeném svistem rotorů. Pilot se neptá, když přebírá objemnou obálku a na podivného zákazníka brzy zapomene. Sergio se vrátí v pořádku domů, do Quezon City, kde má na periferii ohromnou vilu. Jejího luxusu ani opomíjené a stínové manželky nebo pubertálních dvojčat, si ale dlouho neužívá. Po půl roce umírá na prasklou mozkovou výduť, když plave své obvyklé ranní "délky" v mramorovém bazénu.\nVe hvozdu je nadlouho ticho. Až mrtvolné, nepřirozené, až tíživé a bolestivé. A po nějaké době se příroda znova a trhaně nadechne. Až pojme to, co do ní bylo vloženo. Proti její přirozenosti. Proti její vůli. Proti ní samotné a proti člověku...\nCelý les se nekácí už dobře deset let. Co je novým majitelem nevystopovatelný cizinec, je celá oblast oplocena a uzavřena veřejnosti. Marně si brousí legální lovci i krutí pytláci zubiska na dobře živenou zvěř, marně slintá nový podnikatel s palivem, či právě vyučený truhlář s dílnou, zadlužený až hanba, na sáhy zdravého, pevného dřeva. Není jim dopřáno zcizit, byť jen třísku nebo chloupek, či pírko z cizího majetku.\nLidé si nakonec zvykli a na houby, lesní plody nebo jakýkoliv „pych“, chodili jinam. S dětmi a vůbec mladými, to bylo složitější. Vzpírají se autoritě už z principu, milují chuť zakázaného a jejich touha po dobrodružství je neukojitelná. Občas to někdo zkusil. Přelezl dvoumetrový plot, nedbaje na žiletkový drát, zdobící jeho vrchol. „Za tu krev to přece stojí! Nebo ne…?“ Možná stálo, možná ne. Většinou se odvážlivec nevrátil: a pokud ano, nebyl už tak nějak v pořádku. Ztráta paměti, panika, dezorientace a psychické problémy. Mnoho z nich se pokusilo po nějaké době o sebevraždu. Mnoho se odstěhovalo a už o nich nikdo neslyšel. Dospělí to řešili, samozřejmě! Policie, starosta, vyhlášky a opatření. Armádní vrtulník s termovizí si okres pronajal na celé dva týdny.(To se zrovna postrádal desetiletý Tim, dítě bohatého majitele koželužny.) Chlapce nenašli. Psovodi se minuli úspěchem, protože psi odmítali do lesa vstupovat a s kňučením a odporem se často vyvlékli z postrojů a s ocasem mezi nohama prchali jako o život.\nČasem se o hvozdu začalo šeptem, potom i hlasitě tvrdit, že je zakletý. Časem se do jeho temnoty nikdo ze zasvěcených neodvážil. Klid byl skoro dva roky. Do té doby, než do kraje zavítal dobrodruh, cestovatel a příležitostný básník Jon. Ve svých skoro čtyřiceti stále svobodný, bez závazků, nikým a ničím nesvazovaný, brázdil zemí celoročně. Vyzáblé postavy, záda trochu nachýlená, vlasy nedbale střižené, se v prošedivělých pramenech hází po ramenou. V létě kryje ošlehanou tvář kšiltovkou, v sychravých měsících podzimu a časného jara nosí kulichy nebo opelichané ušanky. Homelessák každým coulem! V úzké tváři vyniká ostře zahnutý, velký nos a až oči, mírné a tmavě zelené, trochu změkčují celkový dojem. Není atraktivní pro opačné pohlaví a jaksi vědomě v sobě samce potlačuje. Necítí potřebu ženy. Nikdy, ani jako chlapec, se tímto aspektem nezabýval. Jemu stačí svět kolem. Stravuje se levně a stejně tak i obléká: u Armády spásy, v sekáčích a někdy, když je bída i ze štědré popelnice.\nKdyž se nachýlí listopad, zabydluje se na nějakou dobu v motelech a levných ubytovnách. Dopřává si pravidelnější a kultivovanější očistu těla, navštíví i holiče nebo zubaře. Doplní nezbytnou lékárničku. Po večerech smolí nějakou tu literaturu, aby měl na nájem. Drobné zakázky typu: přání k různým výročím, básničky zamilovaným, verše k pohřbům nebo nápisy na pomníky, motta k nově postaveným obchodním centrům, reklamní slogany, atp. Na nájem a drobné výdaje to stačí. Na dobrý pocit ze sebe sama už méně…A sotva se zlepší počasí a garantuje, že někde během noci nezmrzne na kost, vyráží s neztenčenou chutí ven, do volné krajiny, kde se cítí nejlépe…\nPřesunuje se, jak se mu zlíbí. Využívá hlavně ochotných řidičů, a když to nejde, zaplatí (a nerad) za autobus nebo vlak anebo…Jde po svých. Daně mu nic neříkají, sociální a zdravotní pojištění mají taky smůlu. Začátkem babího léta se doštrachal na dohled od oploceného hvozdu. Tentokrát šlapal víc, než obvykle a je dost vyčerpaný: „ sakra, nějak to se mnou jde z kopce! Že by stáří!?“ Pomyslí si s úšklebkem. Raději se usadí na pruhu unavené trávy, vybalí skrovný oběd v umaštěném a nedůvěryhodném obalu a skoro bez chuti žvýká obstarožní sendvič. Zapije trochou vody z neméně ošuntělé láhve: „ten lesík nevypadá vůbec špatně! Ba, je přímo svůdný! A ty barvy!!!“ Kochá se duše básníka.\n„Hvozd ten temný kryje závoj jemný!\nVzácná krajka z pavučin stíní jeho hrozný čin.\nŽe tam vešel, znesvětil,\nkdyž v kořány jedle blil…“\nNadšený, že neztratil svou múzu, pokračuje dalším blábolem:\n„ Velebná máti, jest mi Tebou hnáti…“\n„ˇO, vy lesní velikány,\nČlověk tuť, vám zhatí plány!\nPila, nůž i sekera, z třísek krve jezera…“\nOtře si nadšením zaplivaná ústa, zvedá se, trochu neobratně na bolavé nohy a vydá se bez zaváhání k prvním stromům. Že je tam vstup zakázaný? No a? Že je tam skoro nepřekonatelná překážka? A co, jako?!\nPro Jona zcela nepodstatná záležitost. V ruksaku má pákové nůžky. Malé sice, ale dokážou divy. Po půl hodině lopocení, zpocený, udýchaný, ale s vidinou volného průchodu do osvěžujícího přítmí, skoro po kolenou se sune do podrostu, ruksak vleče za sebou, aby neuvízl v ostrém pletivu.\nNůžky opomněl. Poprvé za svůj život se nesoustředil, jak by měl.\nKonečně se postaví, první trnité a bránící keříky zdárně za zády. Batoh zpátky tam, kde má být, další lok z láhve a další „ rozcvička“, se kterou se loučí s volnou oblohou:\n„ Modrá báni, mám dvě přání:\nloukou běžet, na ní ležet.\nCítit slunko, vítr, déšť…\nVem to nešť!\nV oku srny mihnout se, spát s beruškou na nose!“\n„Třeba by se to nějakému „sluníčkáři“ líbilo! Měl bych si to psát: pořád zapomínám!“\nHudrá si polohlasem a pokračuje hlouběji do hvozdu. Jon je čím dál okouzlenější.\nTulák a básník jde lesem a obdivuje vzrostlé velikány i barvitost podzimní scenérie. „ A jak je to tu pěkně uspořádané!“ Diví se a chválí hospodáře, který to tu má na starosti. Neví, že do života tohoto lesa žádná lidská ruka nezasahuje. Neví, že všechen růst, zánik i zrození, řídí les sám. Kdyby věděl, možná by si rozmyslel, jestli bude ve svém zakázaném putování pokračovat. Možná by mu přišlo divné, že bez vnějšího zásahu tu vidí upravené pěšiny, stromy zbavené suchých nebo nemocných větví, plody bez škůdců nebo deformací. I zvěř je plná života, vypasená a krotčí, než je obvyklé. Zatím ale žádnou nepotkal. Je ještě na samém okraji…\nPokračuje beze stopy znepokojení, rozhlíží se, až by si hlavu ukroutil.! Tolik je tu toho k vidění\nA ty ptačí hlasy! Dokonalý koncert!!!\nŠlape pudově, hned napravo, hned nalevo, jak se mu zamane. Nebere ohled na skutečnost, že by zabloudil, že bude mít brzy hlad. „ Však mě les pohostí! Ostružiny zrají až do začátku října i houby určitě najdu: a voda? Slyším ji zpívat přímo před sebou!“\nJon zrychlí a opravdu, po pár stech metrech stojí na příkrém břehu, porostlém tuhou lesní trávou.\nVoda vesel plyne a skáče přes k bílé kameny, u jejichž pat se pění do nadýchaných krajek.\nJon přidřepne, nabere do dlaní a zkusmo očichá: zdá se dobrá. Napije se tedy, zpočátku jenom omočí rty, ale lahodná chuť jej ukonejší a za okamžik chlemtá jako vlk, nahnutý nízko nad hladinu. Kolena v blátě neřeší. Úlevné říhnutí vydá za ryk jelena v říji. Až tím vyplaší hejno sýkorek z hlohového houští…\nObloha nad hlavou postupně ztrácí ze své nadvlády a střecha z větví a listí se stává skoro celistvou. Jon mhouří oči, takové je najednou šero. Postupuje raději s potokem, aby měl aspoň nějaké vodítko. Buzolu nenosí - mobil s navigací už vůbec ne. Pocitově se smráká, ale podle hodinek je teprve jedenáct dopoledne. „ Kolem jedné bych něco slupnul! Musím se teď zásobit!“\nZačíná pátrat pod nohama po ostružiníku, možná rakytníku a jiných jedlých bobulích. Brzy má plné kapsy, až mu modrají výraznou šťávou. Pojídá i za pochodu. „ Však je všude dost!“ Myslí si rozhazovačně a mrská několika bobulemi do vody. Hned po nich chňapne drobná rybka.\nJon se uvolněně zasměje a pokračuje dál do ještě většího přítmí. Kmeny jsou tu nahusto, rovné jako svíce a až vysoko nad hlavou korunované skvostnou klenbou.\nZačíná být ticho. Skoro hrobové oproti dřívějšímu ptačímu štěbetání, šustění drobných nožek v hustém koberci z trávy a listí, vrzání větví a sem tam, hukotu vysoko letícího dopravního stroje. Tady ani nezafouká, lísteček se nepohne. Jon slyší svůj dech, vrzání kloubů a tření popruhů ruksaku o košili a vnímá je jako rušivý a nepříjemný element. Skoro mu vadí. Chtěl by zůstat v utajení, neslyšený a raději neviděný. Najednou cítí, jako by jej sledovaly stovky oči, čichaly tisíce nozder a slyšely desetitisíce uší. Necítí už počáteční pohodu a nadšení z kouzelně krásného lesa, zdravého pohybu, sladkost šťávy v krku jej najednou nadavuje. V předklonu se křečovitě vyzvrací na bochník zeleného mechu. Dáví opakovaně, v pálícím jícnu hořkou pachuť žluči. Roztřeseně si sedá, potom lehá a se zavřenými víčky sbírá sílu pokračovat.\nNajednou vyděšeně vyskakuje na nohy a zběsile se otáčí na všechny strany: „Co to, kurva, bylo!“ nebásnicky zaláteří a překotné srdce napovídá, že to nebude jen pocit: „přece by se mi to nezdálo!“\nUjišťuje sám sebe, v kontrastu z dokonale mlčícím okolím. Po chvíli se uklidní, okamžik váhá, jestli se nevrátí ve svých stopách, ale potom statečně postupuje s potokem - stejným směrem, jako prve.\nPo pár metrech zase ten strach, prvotní a mrazivý, i když neví, odkud pramení. Kolem se nic neděje. Žádný zvuk ani pohyb koutkem oka. Jen ticho, avšak čím dál hrozivější. „Klidně bych bral i dupot sloních nohou, vytí vlka, syčení hada pod nohou nebo dusot kance! Raději to všechno najednou, než to příšerné ticho!!!“ Myslí si zoufale, ale les mu nevyhoví a mlčí. Mlčí i voda v potoce, skoro se vytrácí, jako by vsakovala do dna, vpíjela se pod kameny, vypařovala do okolního vzduchu. Nebohá rybka, zrovna ta, co si tak pochutnala na hozené ostružině, sebou bezmocně zamrská, než v krátkém záškubu umírá udušením. Jonovi je jí líto víc, než jindy. Přidá do kroku, už aby byl venku, stromy a vše, co ukrývají, nechal daleko za zády… Moc to nepomáhá, ten spěch. Pořád mu zbývá velký kus a to ani není v polovině!\nZpívá si, mluví sám se sebou, zkouší, ale marně, veršovat. V hlavě duto a ticho, jako kolem něj. Vzdá to a jen zrychluje, co to jde. Terén začíná být neschůdný. Měkkou půdu střídají velké balvany, které musí zdolávat nebo obcházet. Taky stoupá vzhůru. Jon funí, ale nezastavuje, jen kontroluje horizont a doufá, že se cesta brzy zlepší. „ Zase! Bože můj, co to je!!!“ Zastavuje, v podřepu se krčí a schovává hlavu do paží. Zase ten pocit ohrožení, aniž by věděl odkud. Mozek vysílá varovné signály, nutí jej se schovat, zmizet, krčit se jako embryo, najednou a ne svou vinou, mimo matčino bezpečné lůno... Tentokrát stav ohrožení jen tak nezmizí. Strach a děs po něm šátrájí studenými, slizkými prsty skoro pět minut, než to přejde. Jon na nic nečeká: rozebíhá se, svah, nesvah. Dobude vrcholu, ani neví jak. (kdyby bal účastníkem Biatlonu, byl by jasným favoritem.) Otevře se mu zvláštní pohled: na nic… Před očima je nicota tak rozměrná, že jí nedohlédne. Jenom prázdná bílá plocha bez kontur, bez záchytných bodů, bez hmotna, jako stěna a zároveň podivný rozměr, jaký na Zemi nenajdeš. A za jeho zranitelnými zády…?\nPlíživá hrůza, která mu padá na ramena, stéká po pažích dolů ke kolenům a kotníkům, prostupuje každou buňku jeho zděšeného těla. Bezděky se poposune k okraji, došlapuje na poslední hromádku vydrolené, zvětralé půdy. To, co jej tlačí do zad a ztuhlé páteře mu nedovolí couvnout ani se otočit, aby tomu čelil. On ví, že je to jenom pocit, snad něčí mysl, co mu našeptává, ale není schopen jí vzdorovat. A ani to znova nezkouší. Hlavu má najednou plnou vemlouvavé, cizí a nesrozumitelné řeči, po tom tichu tak palčivě přítomné. Nedá se potlačit a bolí, jak mu tlumočí, poroučí a nařizuje, jak mu řve a mručí za očima... Udělá ten krok, poslední kousíček, něž padá a padá. Do šílenství, do hrůzy, do nevědomí, do smrti a věčného bloudění. Padá a průsvitní, jeho kontury tají, jako akvarelový obrázek, Jen s tím rozdílem, že nezanechají žádný otisk. A potom… Jon už není. Muž, dospělý muž, z masa a kostí splyne s tou divnou bílou stěnou. Ta se začíná rozpouštět a zase je tu, na pohled normální, lesní scenérie. Jen podivně tichá, aby po pár stech metrech ožila ptačím zpěvem a obvyklými ruchy přírody.\nNicota z neznámého vesmíru, přicestovalá neznámo kdy a spadlá komusi k nohám, jako lákavá lahůdka, našla svoje místečko k životu. Sama sobě ve své lesní ZOO ošetřovatelkou, mecenášem i vlastníkem se bude zprvu schovávat a čekat na kořist. Zvykat si na nové prostředí. A časem, kdo ví...\nčuk 25.10.2015, 9:09:10\nPovídka se mi líbí. Strach z náhle ztichlého lesa, s tajemnými sceneriemi a pocitem ohrožení, to znám, Ten pocit je autentický. Hororový přídavek je objevení se nicoty, a splynutí s ní, vymizení je nový a hororovy, neb je podepřen kýmsi nebo čímsi "přicestovalým" bůhví odkud. Opět pointa: nemůžeme si být jisti, zda už někde mezi námi jsou oni "mimozemšťané. Přetvářející nás a svět, nejprve pomalu, ale blíží se, a až se osmělí...hrůza. Dobře se četlo, dobře vyvolaný účinek.\nze dne 25.10.2015, 11:40:45\nTilda: Ahoj a moc děkuji!


V ženském týmu basketbalových Strakonic je výborná atmosféra - Českokrumlovský deník\nV ženském týmu basketbalových Strakonic je výborná atmosféra\nStrakonice – Do konce základní části nejvyšší basketbalové soutěže žen zbývá šest zápasů. Jihočeský klub Czech Coal Aldast Strakonice v nich bude bojovat o účast v elitní šestce. „Byl by to pro nás úspěch, který by nám navíc také zajistil klidné jaro," uvádí Eduard Gaisler, generální manažer Strakonic.\nGENERÁLNÍ MANAŽER. Eduard Gaisler při tiskové konferenci před zahájením letošního ročníku basketbalové ligy žen.Foto: Jan Škrle\nCo očekáváte od zbylých zápasů základní části?\nV rámci toho programu budeme hrát také venku na USK a IMOSu Brno, které asi nebudou mít takový význam jako ty ostatní. Soupeři v nich budou favority. Jinak ale chceme splnit náš cíl, kterým je dostat se do skupiny A1 po základní části. Když budou holky hrát jako doposud, věřím, že by se to mohlo povést.\nJak jste vůbec spokojení s dosavadními výsledky?\nMyslím, že odpovídají možnostem týmu. Takže jsme spokojení. I když bychom samozřejmě byli ještě více, pokud by se nám podařilo uhrát o dvě až tři výhry více. Ale na druhou stranu, jediný vyloženě propadák jsme utržili doma s VŠ Praha, což bylo rozdílem třiceti bodů. To bylo menší zaváhání, jinak všechny ostatní zápasy byly velmi vyrovnané.\nVýkony hráček jsou pro vás uspokojivé?\nPředně chci říct, že jsme spokojení s prací trenéra Ivana Beneše. Podle nás tým totiž složil velice dobře, je v něm výborná atmosféra. Doufáme, že dobré výsledky budou pokračovat a hráčskou formu udržíme.\nAmeričanka Porter odvádí očekávané služby?\nSpolu s trenérem jsme Meixsandru srovnávali s loňskými cizinkami, ale pak jsme si řekli, že je to nesrovnatelné. Každá zahraniční hráčka jinak reaguje na prostředí v Evropě. Porter má vysokou basketbalovou úroveň, pro tým je nepostradatelná. Sice je trochu introvert, takže má problém zapadnout do českého prostředí, ale na její sportovní výkon to nemá žádný vliv.\nZápasy do konce základní části:\n30. listopadu 2013:\nDSK Basketball – Strakonice\n7. prosince 2013:\nStrakonice – Karlovy Vary\n14. prosince 2013:\nIMOS Brno – Strakonice\n21. prosince 2013:\nStrakonice – VALOSUN Brno\n4. ledna 2014:\nUSK Praha – Strakonice\n8. ledna 2014:\nStrakonice – Slavia Praha\n1. USK Praha 16 16 0 1467:736 32\n2. VALOSUN Brno 16 13 3 1169:1038 29\n3. IMOS Brno 16 12 4 1264:1009 28\n4. Hradec Králové 16 12 4 1259:1151 28\n5. Slavia Praha 16 8 8 1158:1112 24\n6. VŠ Praha 16 8 8 1135:1127 24\n7. BK Strakonice 16 8 8 1050:1083 24\n8. Slovanka MB 16 6 10 1042:1234 22\n9. Kara Trutnov 16 5 11 1144:1185 21\n10. Karlovy Vary 16 5 11 949:1202 21\n11. DSK Basketball 16 3 13 963:1291 19\n12. SŠMH Brno 16 0 16 849:1281 16\nJanáček i Milisová stříbrní, spolu v mixu brali bronz Praha – V české metropoli se hrál celostátní badmintonový turnaj dospělých…\nVe Vodňanech excelovala křemežská Martina Weberová Vodňany – Na vodňanských kurtech se hrál krajský badmintonový turnaj…


Zvezda Snap Kit - SdKfz 184 Ferdinand (1:100) | Plastic Model Kits\nZvezda Snap Kit - SdKfz 184 Ferdinand (1:100)\nPlastikový model Zvezda 6191 – německý těžký stíhací tank SdKfz 184 "Ferdinand" v měřítku 1:100. Stavebnice obsahuje 11 dílků, délka 81 mm, obtížnost 4. More information\nFerdinand byl těžký stíhač tanků vyvinutý a vyráběný firmou Porsche. Jeho jméno se stalo v očích vojáků Rudé armády synonymem pro jakéhokoliv stíhače tanků. Poprvé byl nasazen v roce 1943 na východní frontě, a protože se u něj projevily určité nedostatky, byly přeživší stroje po bitvě u Kurska staženy z fronty a podrobeny přestavbě. Vylepšená varianta stroje pak dostala nové jméno Elefant.\nPohon tanku byl řešen nadčasovou technologií - dva vzduchem chlazené benzinové motory o výkonu 2x 220 kW poháněly 2 elektrické generátory. Ty dodávali elektrickou energii motorům pohánějící pásy. Tím odpadla komplikovaná konstrukce převodovky. V počátcích nasazení se objevily konstrukční problémy, které vedly ke stažení tohoto tanku z fronty. Stažené kusy byly upraveny, a tím vlastně vznikla modernizovaná verze Elefant.\nMore information In Stock 1 ks Tamiya 35323 M51 1/35 43.05€ 40.90€ -5%\nMore information Na skladě Zvezda Kamaz Typhoon-K 6X6 (1:35) 46.50€\nMore information In Stock 2 ks Tamiya 35253 Panzer Div. Recon Team 1/35 7.58€ 7.20€ -5%\nUser review Zvezda Snap Kit - SdKfz 184 Ferdinand (1:100)


Bezmála 350 tisíc korun rozdělí mezi pomáhající organizace Dobročinný fond Třineckých železáren. Z třiapadesáti přihlášených projektů letos s podporou může počítat hned jednadvacet z nich.\n„Chtěli jsme, aby peníze vybrané na vstupném naší největší firemní akce, pomohly lidem v tomto regionu. Výběr těch vítězných nebyl vůbec jednoduchý, ale věřím, že vítězné projekty přinesou místním lidem užitek a také radost,“ konstatoval generální ředitel Třineckých železáren Jan Czudek.\nPomoct by peníze měly například získat čtyřem dětem z dětských domovů a kojeneckých ústavů získat pěstouny, dlouhodobě nemocným pořídit injekční dávkovač léků, zajistit cyklistický závod či dětský sportovní den, nebo také koncertní turné. Řada z aktivit navrhovaných v oceněných projektech směřuje k prezentaci regionálních tradic, bourání bariér mezi různými skupinami a nebo k reprezentaci našeho regionu a umu jeho lidí.\nNapříklad Gymnázium Třinec použije peníze na projekt nazvaný Náš region známý a neznámý, v němž chce rozvíjet jazykové dovednosti v angličtině a zároveň poznání regionu, sdružení TRIANON díky projektu podpoří technické vzdělávání dětí a mládeže na Třinecku a Českotěšínsku prostřednictvím technického kroužku pro žáky a studenty, Základní umělecká škole Třinec pomohou prostředky při pořádání soutěže zaměřené na talentované děti a mládež v oblasti populárního a jazzového zpěvu.\nTřinecká Charita uspořádá orientační běh pro všechny, stejně tak jako oddíl orientačního běhu TJ TŽ Třinec, Klub seniorů z Milíkova získané prostředky využije na zakoupení 40 kusů trekingových holí na zlepšení a usnadnění chůze pro seniory na naučných vycházkách po okolí. „Aktivity jsou skutečně velmi pestré a směřují ke zlepšení života místních obyvatel, tedy nás všech. Je dobře, že se neziskové organizace snaží vyburcovat místní lidi k činnosti a rozšířit jejich obzor ať už v oblasti kultury nebo sportu či podpory,“ podotýká Jan Czudek.\nDobročinný fond Třineckých železáren tvoří výtěžek z prodeje vstupenek z Hutnického dne a příspěvek hutě. Dohromady se tedy letošní částka vyšplhala na 348 tisíc korun. Odborná porota v čele s generálním ředitelem Janem Czudkem vybírala z třiapadesáti projektů, jejichž nositeli bylo padesát neziskových organizací z Třinecka, Jablunkovska a Českotěšínska. Pět projektů získalo 30 000 korun, dalších pět 20 000 korun, devět 10 000 korun a dva projekty podpoří huť částkou 4 000 korun.\nVýsledky byly vyhlášeny včera u příležitosti Třineckého dne na 57. Mezinárodním strojírenském veletrhu v Brně. Akce, jejíž součástí byla oslava 20 let od založení společnosti Moravia Steel proběhla za účasti významných hostů v Richard Adam Gallery.


Autor brněnského Kolosea Hrůša přiznal, že rekonstrukce starého stadionu je jen úřední hra - iDNES.cz\n30. června 2008 7:22, aktualizováno 16:02\nProč se o zcela novém stadionu za Lužánkami vytrvale hovoří jako o rekonstrukci toho stávajícího, který se úplně strhne? Je to úřední hra, přiznal čtenářům iDNES.cz autor návrhu nového brněnského Kolosea Petr Hrůša. "Je strašně důležitá, aby se stavba stadionu zase o několik let neprotáhla," zdůraznil při on-line rozhovoru architekt.\nArchitekt Petr Hrůša - Brněnský architekt Petr Hrůša byl hostem on-line iDNES.cz | foto: Otto Ballon Mierny, MAFRA\nK návrhu nového stadionu se ve svých otázkách vracela většina čtenářů. Svůj prostor však dostala i témata současné architektury v Brně i v Česku. Architekt na velké množství položených dotazů odpovídal důkladně a s rozvahou téměř čtyři a půl hodiny.\n"Pomalost patří k architektuře podobně, jako když musíte čekat, než ztvrdne beton. Rychlené myšlenky mně připomínají rychlená z velkovýroby nabízená kuřata," vysvětlil Hrůša.\nČtenář Miloš se ho ptal, zda se uvažuje o výstavbě brněnského metra. "O metru nic nevím. Ale líbilo by se mi třeba propojení části města a příměstí pomocí některých podzemních úseků rychlodráhy," odpověděl mu architekt.\n. VŠECHNY ODPOVĚDI PETRA HRŮŠI NAJDETE ZDE\nČtenáře s přezdívkou Petr zase zajímalo, jak se dívá na návrh Kaplického knihovny. "Kolega mě ujišťoval, že to Kaplický myslí se svým futurismem doopravdy. Jako reklama ředitele knihovny, architekta a případně i města je to geniální marketingová finta," myslí si autor návrhu Kolosea.\n"Zadání soutěže na knihovnu a hlavně složení poroty signalizovalo, že autoři čehokoli nedesignovaného by si měli účast rozmyslet. Že třeba pravý úhel bude dán do klatby," doplnil Hrůša.\nArchitekt svůj obor vystudoval při brněnské technice, kam se později vrátil jako pedagog. Dnes vyučuje ateliérovou tvorbu a teorii architektury na univerzitě v Ostravě. Na začátku 80. let začínal jako architekt v brněnském Stavoprojektu, kde se stal vedoucím projektantem.\nS kolegou Petrem Pelčákem vtiskl Hrůša podobu mnoha stavbám. Jejich Ateliér Brno získal za své návrhy mnoho ocenění. Například Grand Prix Obce architektů jim udělilo hlavní cenu v kategorii Krajinářská architektura a zahradní tvorba za rekonstrukci Denisových sadů v Brně. Budova Povodí Moravy se zase stala "Stavbou desetiletí" Olomoucka.\nNa jaře se dlouholetí kolegové z Ateliéru Brno nepohodli. Do návrhu nového fotbalového stadionu se Hrůša pustil už sám. Při návrhu nejnovějšího projektu, brněnského fotbalového stánku, se nechal inspirovat slavnou římskou stavbou - Koloseem. "Věřím v heslo Chléb a hry," usmíval se Hrůša při prezentaci nové podoby.\nArchitekt má v životopise i perličky. Účastnil se třeba Letní školy prince Charlese v Oxfordu a Římě. A dva roky byl hlavním architektem města Telč i členem památkové rady Pražského hradu.\nAutoři: Tereza Strnadová, Vladimír Vacátko\nTémata: chléb, On-line rozhovory, Pražský hrad, knihovny, Koloseum, Lužánky, Metro, Ostrava, Ostravsko, Oxford, Povodí Moravy, Princ Charles, Rozvaha, Řím, Telč, Životopis\nJako v antické aréně, kde o život bojovali gladiátoři nebo soupeřili vozatajové, si mají připadat fanoušci na...


Byt 2+kk na prodej, 40 m² - Praha 5, Václava Rady\nProdej bytu 2+kk 40 m² Praha 5, Václava Rady\nKlidnou, až rodinnou atmosféru, bezproblémové zaparkování, blízkost přírody a veškerou občanskou vybavenost nabízí slunný byt 2 + KK (40m2) s balkónem (2m2), s orientací na východ a výhledem do zeleně klidného vnitrobloku.Byt se nachází ve 3. patře domu bez výtahu, postaveného v roce 2006. Byt má plně vybavenou kuchyňskou linku ( pračka, lednička, myčka, trouba, varná deska), prakticky řešený, vestavěný barový pult se 4 židlemi, který odděluje kuchyň od obývací části. Dále je tu prostorná ložnice, koupelna s vanou a toaletou. Centrální vytápění s vlastním měřičem odběru. Měsíční poplatky 3 000/měsíc pro 2 osoby. Internet UPC a kabelová TV. V docházkové vzdálenosti od bytu naleznete dětské hřiště, mateřskou školku, základní školu, tenisovou halu a potraviny Lidl. Najdete tu i doktory ( poliklinika Zbraslav), skvělé restaurace ( např. oblíbená Barabizna s mezinárodní kuchyní ), lehce se dá dostat na cyklostezku vedoucí do Modřan. Metro B „Smíchovské nádraží“ je dostupné autobusem (16 minut), frekvence odjezdů cca každých 10 minut. Autobusová zastávka se nachází na hlavní silnici, 400 m od bytu.<br />\nVynikající místo pro ty, co hledají klidné místo blízko přírody, s dobrou dostupností do centra a zároveň hledají byt bez žádných dodatečných, výrazných úprav. Zavolejte a domluvte si nezávaznou prohlídku, těším se na Vás.\nKód zakázky 194/2918\tRealcode DJB3\tVlastnictví osobní


Ivo Harvánek « Oviradio.cz - o rádiu ví\nUž od dětství se zajímám o rozhlasové vysílání. Prvotním impulsem byl vznik duálního systému po roce 1989 a související nástup soukromých stanic. Po roce 2000 se mými důležitými tématy staly vlastnická a programová centralizace rádií, možnosti existence specializovaných a alternativních formátů v konsolidovaném tržním prostředí a digitalizace vysílání.\nV letech 2014 až 2019 jsem se podílel na vysílání Color Music Radia v Praze především jako konzultant celkové hudební dramaturgie stanice a autor show Ebony.\nDlouhodobě jsou mi blízké stanice stojící mimo většinový vkus.\nIng. Ivo Harvánek, IČO 04604776\noviradio.cz@gmail.com, +420 607 722 958\nVedle podnikání v oblasti tvorby obsahu jsem také finanční controller


Sony Ericsson T200 – kapka v moři (recenze) - iDNES.cz\nV průběhu letošních prázdnin společnost Sony Ericsson uvedla na trh s malým odstupem své dva nové low-endové modely R600 a T200. O zpoždění prvně jmenovaného se toho napsalo již mnoho a o tom, že T200 je jeho dokonalejším nástupcem, jistě víte také. Nejpodstatnějším rozdílem mezi oběma telefony nejsou ani vzhled ani funkce, ale daleko lepší klávesnice u novějšího modelu, na které lze, oproti R600, celkem pohodlně psát textové zprávy. T200 je povedeným modelem, který by mohl být zdatným konkurentem low-endů a telefonů střední třídy ostatních výrobců. Otázkou však zůstává, jak dlouho se udrží v popředí marketingových zájmů švésko-japonského výrobce, neb se na jeho místo mílovými kroky dere novější typ T300. Sony Ericsson T200 se povedl a nezaslouží si brzký konec v propadlišti mobilních dějin. Je sice kapkou v moři přesyceného trhu, ale věřte, že kapkou výraznou.\nVzhled – maminka Japonka, tatínek Švéd\nNový Sony Ericsson je vzhledově více podobný svému švédskému tatínkovi, po mamince z Japonska zdědil tvarovou jemnost a designovou harmonii. „Ericssonovské“ rysy jsou patrné především na struktuře menu telefonu a způsobu ovládání, typická je křížová kurzorová klávesa. Námi testovaný telefon byl v modro-bílém barevném provedení s kovově stříbrnou klávesnicí. Blankytně modrá je především přední strana telefonu a boční úzký proužek, který obepíná dokola celý přístroj. Světle modrá barva je velmi příjemná pro oči, telefonu dodává nádech moderního designu a v kombinaci s krémově bílou zadní stranou vypadá opravdu dobře. Krémově bílý, a pod určitým úhlem dopadu světla až stříbrný, je také proužek, který lemuje celou přední část telefonu. Tlačítka klávesnice jsou poměrně malá, ale dostatečně daleko od sebe, nad numerickou klávesnicí je klasické čtyřcestné tlačítko pro pohyb v menu, vlevo od něj je modrá klávesnice pro přímý vstup do wapu, vlevo klávesa C a nad nimi funkční klávesy YES a NO. Displej je zasazen hlouběji do krytu, čímž je dobře chráněn proti nežádoucímu poškrábání, nad ním je vyražen název výrobce a ještě výše najdete mezery pro průchod zvuku z reproduktoru.\nT200 je vyrobena z tvrdého plastu, jednotlivé díly jsou do sebe solidně zakomponovány, takže se při manipulaci s mobilem neozývají žádná nežádoucí vrzání. Na zadní straně telefonu je pod krytem uložena baterie, v horní částí najdete konektor pro externí anténu a také poutko pro zavěšení mobilu na krk nebo pro ozdobení přívěskem.\nDesign T200 je hodně povedený, i když mobil působí poměrně baculatě, není na něm ani milimetr hmoty navíc a svými rozměry (105x48x22 mm) a váhou 85 gramů se řadí mezi nejmenší a nejlehčí přístroje na trhu.\nBaterie – šest dnů v pohodě\nSony Ericsson T200 je poháněn standardní baterií typu Li-Ion s kapacitou 700 mAh o napětí 3,7 voltů. Spolu s telefonem je dodávána standardní cestovní nabíječka s klasickým koncovým „ericssonovským“ konektorem. Po úplném vybití se telefon nabíjel dvě hodiny a pět minut a plně nabitá baterie vydržela téměř šest dnů při běžném provozu, což je poměrně slušný výkon.\nVýrobcem uváděné hodnoty výdrže - 220 hodin v pohotovosti a až 780 minut hovoru - nejsou od námi zjištěných údajů příliš vzdáleny. Jak již bylo řečeno, baterie je klasicky uložena v zadní části mobilu a je ukotvena dvěma pevnými plastovými výstupky v horní části a jednou pružnou západkou v části dolní. Pod baterií najdete simkartu ukotvenou pružným plíškem.\nDisplej – modrá jako hladina\nPokud chceme hledat rozlišnosti modelů Sony Ericsson R600 a T200, na displeji jich najdeme opravdu pramálo. Oba telefony mají displeje přibližně stejně veliké, nová T200 nabízí pouze modré podvícení, které se nedá změnit na jinou barvu. Také nemůžete měnit velikost písma a znaků, takže se při práci s telefonem musíte spokojit s pěti řádky textu. Sytě modré podsvícení dobře ladí se světle modrou barvou krytu, možná je až příliš ostré pro oči, ale po kratší době používání si oči na modrou snadno přivyknou. V menu telefonu si navíc můžete nastavit kontrast písma. Displej telefonu je plně grafický a dokáže zobrazit čtyři odstíny šedi.\nPodstatným rozdílem mezi R600 a T200 je spořič, který je u nového modelu značně strohý. T200 při spořícím režimu umí zobrazit pouze aktuální ukazatel času. Na pozadí displeje si můžete zobrazit jeden ze sedmi přednastavených obrázků, pokud se vám ty originální nelíbí, můžete si na jejich místo uložit vlastní, stažené například prostřednictvím wapu. Ve spodní části displeje najdete stavový řádek s ukazateli stavu baterie, aktuálním časem a sílou signálu. Displej T200 není nejhorší, písmena a znaky jsou na něm sice poměrně slabě vykreslena, tento nedostatek je ale možné doladit nastavením správného kontrastu. Netradiční modré podsvícení působí zajímavě a i po tmě dělá displej dobře čitelný.\nOvládání – dobrý Ericsson\nMenu telefonu Sony Ericsson T200 je typicky „ericssonovské“, má stejnou strukturu jako předchozí modely švédského výrobce (stejné jako R600). Do menu se dostanete stiskem pravé nebo levé kontextové klávesy, záložkové menu obsahuje sedm položek, kde na prvním místě zleva je Telefonní seznam, následují Zprávy, Údaje o volání, Nastavení, Doplňky, Služby wap a Vlastní menu. Do vlastního menu si můžete seřadit položky podle uvážení jejich důležitosti a rychleji si je potom navolit. Zbylými klávesami křížového tlačítka, nahoru a dolů, se dostanete přímo do telefonního seznamu. Kontakty ale musíte nejdříve nakopírovat ze SIM karty.\nOvládání telefonu je logické a pohodlné, výhodou je například tlačítko pro přímý vstup do wapu, boční klávesa, která během hovoru slouží pro zesílení či zeslabení reprodukovaného zvuku, vám při pohotovostním režimu ukazuje aktuální datum, zvolený profil a dostupnost GPRS.\nTelefonování a SMS – stále lepší\nDo telefonního seznamu se dostanete buď v uživatelském menu, stiskem kontextové klávesy nahoru či dolů, nebo můžete kontakty pod čísly jedna až devět v seznamu volit přímo přidržením konkrétního numerického tlačítka. Seznam telefonu bohužel není vícepoložkový, ke každému jménu je možné uložit pouze jedno číslo. Do paměti mobilu se vejdou až tři stovky kontaktů, ke každému jménu si můžete přidat obrázek nebo jej rozlišit jiným zvoněním od ostatních. Pro příchozí hovor si můžete vybrat ze 14 melodií a zvuků, osm si jich můžete uložit vlastních. Pro skládání vlastního vyzvánění můžete využít funkci skladatel nebo si melodii do telefonu poslat formou EMS. V menu T200 můžete nastavit také profily vyzvánění.\nPro psaní textových zpráv je T200 rozhodně lepším typem než předchozí R600, má o poznání lepší klávesnici z tvrdší gumy, bohužel zpomalování operací při psaní delší textovky se nevyvaroval ani software nového modelu. U námi testovaného telefonu ještě nebyla česká T9, prediktivní vkládání textu jsme mohli vyzkoušet pouze v angličtině a fungovalo bez problémů. Do paměti T200 se vám vejde 40 textových zpráv, mobil podporuje také textovky dlouhého formátu a EMS, takže můžete spolu s textem zasílat také obrázky, zvuky a jednoduché animace.\nWap a Datové funkce – klasika low-endu\nVe výbavě telefonu naleznete wap ve verzi 1.2.1, prohlížeč je tradiční, ničím vás nepřekvapí a ani nezklame. Pro ušetření za připojení můžete využít GPRS nebo rychlá data HSCSD (2+1 timeslot). Vstup do wapu značně zjednodušuje modré funkční tlačítko. Při wapování máte k dispozici čtyři řádky textu, pátý zobrazuje název stránky, adresy prohlížených stránek si telefon pro příští načtení ukládá do paměti. Wapové stránky se načítají poměrně rychle. K dokonalosti T200 určitě chybí podpora Javy, kterou nabízí například podobně koncipovaný Siemens C55, ale i bez ní jsou datové funkce nového modelu na dobré úrovni.\nDalší funkce – budík, kalendář, hry\nDalší užitečné funkce Sony Ericssonu T200 najdete v menu v položce Doplňky. Čeká tam na vás například přehledný kalendář s měsíčním a týdenním náhledem, z funkcí budíku si můžete vybrat mezi jednorázovým nebo opakovaným zvoněním. Při opakovaném zvonění si navíc můžete vybrat konkrétní dny v týdnu, kdy vás telefon probudí, což je funkce sice jednoduchá, ale málokterý výrobce na ni pamatuje. Vedle budíku najdete i další časové funkce, jako časovač a stopky, k dispozici je vám také kalkulačka pro jednoduché matematické operace. Pro zpestření displeje telefonu máte na výběr z přednastavených obrázků, rozdělených do osmi kategorií, další si můžete stáhnout s pomocí wapu nebo si je třeba nechat poslat formou EMS.\nJako poslední doplněk určitě oceníte některou z pěti povedených her, zahrát si můžete Ballpop, Path, Q, Pulldown nebo populární Tennis, takže by vám telefon mohl ukrátit dlouhou chvíli například při čekání u zubaře nebo jízdě autobusem.\nSony Ericsson T200 je vskutku povedeným telefonem a až na některé funkční nedostatky mu není téměř co vytknout. Je to klasický low-end, má příjemný design a funkcí tak akorát. Jeho klávesnice je rozhodně lepší než u předchozí R600, stejně by na ní ale vývojáři firmy mohli ještě trochu zapracovat. Na low-endových modelech některých konkurenčních výrobců (Nokia, Siemens) se SMS píší stále lépe, ale propastný rozdíl již Sony Ericsson zdárně dohání. T200 je rozhodně vydařenějším modelem než předchozí R600, prodává se za cenu v rozmezí šesti až sedmi tisíc, což je, bráno poměrem cena/výkon, suma úměrná. Jak výraznou kapkou v moři low-endů T200 bude, ukáže teprve čas.\nVýrobce: Sony Ericsson Typ: R200\nDisplej: Grafický, pět řádků textu Potvrzení o doručení SMS ANO\nRozměry: V×Š×H (mm) / Hmotnost (g) 105 x 48 x 22 mm/ 85 Prediktivní vkládání textu ANO, T9\nDoba pohotovosti (h) / hovoru (min) 220/780 Vibrační vyzvánění ANO\nAkumulátor: typ, kapacita (mAh) Li-Ion, 700 mAh Hry / počet ANO, 5\nANO / 300 položek\nVlastní melodie / počet ANO/ 8 HSCSD ANO\nVibrační vyzvánění ANO GPRS ANO\nTémata: Japonsko, Recenze mobilních telefonů, SMS, Sony Ericsson, Korporace, Nokia, Siemens, Siemens C55, software, Sony, Sony Ericsson T200


Jméno: Kateřina Frýbertová\nPoprvé jsme ve vašem divadle byli loni na představení Prachy a zažili smích, kdy opravdu brečíte smíchy a nejde přestat. Letos jsme byli na Rodina je základ státu a teď hlídáme a hlídáme vstupenky na Velkou zebru. Návštěva ve vašem divadle je opravdu zážitek, nejenom báječní herci, ale celkový dojem nad kávou, skleničkou vína a ochotou vašich zaměstnanců. Díky Katka Frýbertová\nMilá Katko, omlouváme se za opožděnou reakci, ale Váš vzkaz jsme objevili až teď. Nějak se nám zatoulal, teď vyplul na povrch a o to větší radost nám udělal. Zebra je skvělá, určitě neuděláte chybu, ostatně tak jako se spoustou dalších komedií z našeho repertoáru, ale to Vy, jako naše pravidelná návštěvnice už jistě víte. Budeme se snažit, aby se Vám u nás i nadále líbilo. Vaše Divadlo Palace.\nČas: 14.2.2019, 10:21:14\nDobrý den, 31/1 jsme byli na představení Hraběnka - představení, u kterého jsme se zasmáli, uronili slzy a přes záda přebíhal mráz. Tak krásné představení jsme dlouho neviděli.\nDržíme Vám palce a těšíme se na další představení, které u Vás máme koupené. Petra\nDobrý den, Petro. Vaše slova o inscenaci Hraběnka jsou nejlepší odpovědí některým ohlasům (wetty) na fanouškovském webu i- divadlo. Tím spíš, že vy se dokážete pod ně podepsat jménem a ne přezdívkou. Děkujeme za to, že dáváte naši práci smysl. DP\nČas: 5.2.2019, 15:07:40\nDnes jsem viděla druhou premiéru hry Plnou parou. Excelentní výkony, úžasná zábava!\nVšem se omlouvám za můj ,,asi rušivý smích,, po celou dobu představení, ale tato emoce nešla ovládnout.\nDíky vám všem za nezapomenutelný zážitek.\nV březnu se těším na představení Hraběnka a doufám, že se mi povede vidět ještě jednou i vás.\nNaše milá, jsme rádi, že jste se smála. Evidentně jste pochopila, že Plnou parou je komedie a my díky vám víme, že se nám povedla. O březnovou Hraběnku už teď taky strach nemáme, když v hledišti budete sedět vy. Budeme se snažit, aby jste se k nám často vracela a aby se Palace stal vašim oblíbeným divadlem. Diváky jako jste vy, si musíme hýčkat. Hezké dny přejeme. DP\nČas: 28.1.2019, 23:48:54\nvčera jsem v Novém Boru viděl předpremiéru hry PLNOU PAROU.\nDěkujeme za skvělou zábavu a výkony všech účinkujících obzvláště Honza Dolanský byl famózní.\nJeště doma v posteli jsem se přiblble usmíval.\nPS: Nechtěné zamotání Lenky Vlasákové do šatů…to byla třešnička na dortu  \nMimochodem Lenko jste neobyčejně krásná žena \nTedy díky, díky, díky a v sobotu se k vám těšíme na hru: Do ložnice vstupujte jednotlivě!\nDíky díky díky, Petře. A ať se Vám u nás líbí stejně, jak se nám líbilo u Vás. DP\nČas: 09.1.2019, 07:57:28\nJméno: Alena Stiborová\nDobrý den,dnes jsme já a mých 24 kamarádek navštívily veřejnou generálku komedie Plnou parou.Bylo to úžasné představení,celé hlediště se bavilo od začátku až do konce.Velký dík hercům,režisérovi a všem kdo se na představení podíleli.\nDobrý den, Aleno. Děkujeme 24x, každé kamarádce zvlášť. A jednou navrch vám, že jste nám napsala a ocenila naši dvouměsiční práci. Mělo to smysl. Děkujeme. DP\nČas: 08.1.2019, 18:21:41\nJméno: Gabriela Guttenbergová\nDobrý večer, právě jsem se vrátila z představení Nalevo od výtahu. Těšila jsem se na komedii, ale netušila jsem, že až na takovouhle. Bylo to naprosto dokonalé a my se s přítelem smáli celé představení. Také jsem si jistá, že převezmeme do života některé z hlášek :o) . Roman a Kristýnka byli fantastičtí. Moc a moc děkuji a přeji ať bouřlivý aplaus provází všechna Vaše představení\nDobrý večer. Budeme struční. Děkujeme a přijďte zas. :)\nČas: 13.12.2018, 22:43:46


Jarní spanilá jízda historických vozidel - 2018\nsobota 5. 5. 2018 Police nad Metují / Tradiční první jarní vyjížďka se startem na polickém náměstí.\nMiroslav Šmíd: Ze života horolezce - výstava\n3. - 27. 5. 2018 Zelený domeček / Výstava fotografií polického horolezce, od jehož smrti letos uplyne 25 let. Vernisáž: 3. 5. 2018 od 18.00 hodin.\nČarodějnický lampionový průvod - Rej čarodějnic\npondělí 30. 4. 2018 Suchý Důl / Místo konání: Suchý Důl - Hřiště TJ Sokol. Čarodějnický rej pro malé i velké.\nKoncert švédského symfonického orchestru\nneděle 29. 4. 2018 od 17:00 Kolárovo divadlo / Na konci dubna navštíví Polici nad Metují mládežnický orchestr LA BAMBA STRINGS z hudební školy ze švédského města Ängelholm.\nMuzeum dětem - duben 2018\n28. a 29. 4. 2018 Muzeum papírových modelů / Poslední víkend v měsíci je v Muzeu papírových modelů připravena interaktivní dílnička.\núterý 24. 4. 2018 Kolárovo divadlo Police nad Metují / Komedie, která vychází ze seriálu Domácí štěstí s Ivou Hüttnerovou, je příběhem manželského páru “v krizi”. Hrají: Iva Hüttnerová, Michaela Dolinová, David Suchařípa.\nod 1. května 2018 přihlášky Police nad Metují / Milí rodiče, máme pro vás dobrou zprávu. Městu Police nad Metují se podařilo získat dotaci MAS Stolové hory od Evropského sociálního fondu na Příměstské tábory v Polici nad Metují. To znamená, že pokud splňujete podmínky dotace a máte zájem umístit vaše dítko na některý z našich příměstských táborů, uhradíte pouze stravu a věci nepodpořené grantem.\nLetní kino - vyberte filmy, které budeme promítat\ndo 15. 5. 2018 Police nad Metují / Pro všechny příznivce kina připravujeme letní projekce pod širým nebem. Od 27. 6. do 29. 8. 2018 bude každou středu (v případě příznivého počasí) připraveno plátno, občerstvení a film z české tvorby. Připravili jsme pro Vás seznam filmů, ze kterých můžete vybírat a sami tak ovlivnit program.\nCesta za králem trollů - kino\nčtvrtek 19. 4. 2018 od 17:30 Kolárovo divadlo / Severská pohádka vypráví o třech synech chudého farmáře, z nichž právě ten nejmladší a nejpodceňovanější potká v lese princeznu prchající z domova před nevítaným nápadníkem. Dívka nevěří báchorkám o králi trollů, který má právě na nevěsty ze zámku spadeno, ale brzy zjistí, že jsou pravdivé.\nPolická univerzita volného času - duben 2018\nstředa 18. 4. 2018 od 14:30 Pellyho domy, sál / Mgr. Lydia Baštecká - V. V . Tomek\nHora - kino\núterý 17. 4. 2018 od 19:00 Kolárovo divadlo / Vztah člověka a hor jako impozantní dokumentární symfonie...


Edisonova předpověď budoucnosti: vše bude na elektřinu - Bejvávalo.cz\nEdisonova předpověď budoucnosti: vše bude na elektřinu\nZajímá vás, jakou budoucnost využívání elektřiny předpovídal na konci předminulého století legendární americký vynálezce a podnikatel Thomas Alva Edison? Přiblíží vám to dobový článek z roku 1899.\nEdison v elektromobilu Bailey electric. — Zdroj: archiv Bejvávalo.cz\nPři pobytu svém v New-Yorku interwiewován byl nedávno Tomáš Alva Edison dopisovatelem anglického listu »London News« ve příčině svého úsudku o konci budoucího století a tudíž i celého nynějšího tisíciletí, a o pokrocích, které pak elekrotechnika bude vykazovati.\nEdison, jenž, jak známo, není mužem planých illusí a jenž neoddává se optimistickým klamům do budoucna, pronesl následující pozoruhodné myšlénky: Nelze upříti, že jsme v elektrotechnice pokročili právě v tomto posledním století velmi daleko, ba že dán byl v období tomto základ k využitkování této síly ve všech možných odvětvích práce.\nA přece, ač vidíme tolik praktických výsledků kolem sebe, po važovati musíme dobu přítomnou jaksi za přechodní stadium od theorie ku praksi. Úloha elektřiny dojde teprv ku náležité platnosti v příštím sloletí.\nMožno se nadíti, že z pohonu železnic již během třiceti až padesáti let pára bude úplně vyloučena a elektřina vstoupí na její místo. Již z čistě hospodářských, úsporných příčin bude tato změna nutností. A způsobem tímto dosažen bude také pokrok ten, že stavby železnic, budou-li méně nákladny než jsou dosud, valně se rozšíří, že nám otevrou dosud nepoznané, málo anebo nijak kultivované kraje, že uspíší značně dílo osvěty.\nRozhojněním dopravních prostředků značně se také přiblížíme k cílům, které dosud zdály se nedostižnými. Snadno lze na př. vypočítati, že lodě elektrickým místo parním proudem hnané zkrátí si cestu po moři téměř o třetinu doby dosavadní ; jaká z toho vyplyne výhoda pro poutě polární, jest na bíle dni.\nV některých podnicích pohříchu nedošli ještě badatelé naši k takovým úspěchům, aby se mohlo mluviti aspoň o přemožených překážkách, ale množství experimentů, které byly již učiněny a které tu a tam prozrazují značný důmysl, přesvědčují nás, že od pokusů dalších nebude upuštěno dříve, dokud nebude dosaženo kladných výsledků.\nTo týče se hlavně řiditelných létacích strojů, kterým se mnozí jako plané utopii posmívají, ale o jichž důležitém poslání v budoucnosti není pochyby. Dost možná, že elektřina přispěje nám i zde měrou netušenou a že pro budoucí samolety poskytne sílu dostatečnou a lehce ovládatelnou.\nPředevším ale bude naše století vynikati obrovskými pokroky komunikačními, dosaženými elektrickým pohonem železnic. Představte si jen, že na př. cestu z Paříže do Říma, jež dnes trvá skoro tři dny, vykonáte za 36 hodin a že za ni zaplatíte jen asi čtvrtinu ceny dosavadní!


Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) - Najisto.cz Klávesové zkratky Na obsah stránky Načítám... Najisto.cz Můj profil menu Přidat firmu zdarma Úvodní strana Pobočky Hodnocení Najisto.cz Úřady a organizace Soudy a výkonná moc Stavební úřady Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) Pobočky Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) Stavební úřad Stavební úřad obce Ludgeřovice. Navrhnout úpravu údajů tel: +420 553 876 016 e-mail: stavebni@ludgerovice.cz web: www.ludgerovice.cz Markvartovická 52/48 Ludgeřovice 747 14 mapa volat Hodnocení ***** 0 hodnocení Ohodnotit Navigovat Pobočky Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) více Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) Markvartovická 52, Ludgeřovice +420 553 876 012 www.ludgerovice.cz matrika@ludgerovice.cz mapa Obec Ludgeřovice (Ludgeřovice) - centrála Markvartovická 52, Ludgeřovice +420 595 052 578 www.ludgerovice.cz urad@ludgerovice.cz mapa všechny pobočky (2) méně Více informací Otevírací doba Po 8:00 – 12:00 12:30 – 17:00 St 8:00 – 12:00 12:30 – 17:00 Máme právě otevřeno Napište nám Povinná pole Zpráva:\nSekce a Štítky Stavební úřady Ludgeřovice ohlášení staveb posuzování projektových dokumentací přidělování popisných čísel stavební řízení územní plány Vyzkoušejte také Město Tábor Stavební úřad města Tábor. Zdravotní ústav se sídlem v Ostravě - Laboratorní služby Chcete získat jistotu, že využíváte nezávadnou vodu? V naší ... FYZIKÁLNĚ TECHNICKÝ ZKUŠEBNÍ ÚSTAV, státní podnik Jsme autorizovaná zkušebna, notifikovaný orgán a uznaná ... Zdravotní ústav se sídlem v Ostravě - Laboratorní služby Chcete získat jistotu, že využíváte nezávadnou vodu? V naší ... Obchodní rejstřík firem Justice cz - vizuální zobrazení Přehledné vizuální zobrazení vztahů firem a osob z obchodního ... Systematic a.s. - archivace dokumentů Provádíme správu, úschovu, likvidaci, skenování a archivaci ... Reklama Zavřít Přihlášení nebo Přihlásit se trvale


Ocelové konstrukce Jičín\nHledáte spolehlivého partnera pro své stavby? Potřebujete ocelové konstrukce různých rozměrů?\nVyužijte zámečnické služby naší firmy. Rádi se postaráme o vše potřebné v souvislosti s výrobou ocelových konstrukcí.\nOcelové střešní konstrukce.\nVýroba ocelových hal.\nOpláštění ocelových hal.\nID microsite: 121610, počet zhlédnutí: 96\nVýroba ocelových hal a konstrukcí


workshop starého železářství | spolek Františka\n12. Workshop starého železářství\nNapsal uživatel ondrej dne 3. Září 2020 - 15:47.\nVe dnech 16.-18. září 2020 proběhne v areálu Staré huti u Adamova další workshop starého železářství.\nČíst dál 12. Workshop starého železářství\nOhlédnutí za letošním (2018) josefovským květnem – úvod do děje a část obecná\nNapsal uživatel ondrej dne 9. Srpen 2018 - 14:02.\nOd neděle 26. května, kdy jsme se v Josefově rozžehnali se s těmi, kteří zůstali, aby pomohli poklidit „plac“ po tradičním pyromanském řádění uběhla již dosti dlouhá doba. Nastal tedy nejvyšší čas vše alespoň v krátkosti popsat a zejména se podělit o též tradičně pěkná fota vyhotovená Martinem Barákem (a méně pěkná, jejichž autory jsou další osoby) a též použít textu o vápenické části setkání, který bez větších (resp. jakýchkoli) cavyků napsal hlavní vápeník Petr Kos. Neb je fotografií poměrně dosti, rozhodl se pisatel a vkladatel rozdělit informace tematicky do několika příspěvků.\nČíst dál Ohlédnutí za letošním (2018) josefovským květnem – úvod do děje a část obecná\nWorkshop starého železářství ve Staré huti u Adamova 2016\nNapsal uživatel ondrej dne 3. Květen 2016 - 18:06.\nVe dnech 25. - 27. května proběhne v areálu Staré huti u Adamova (Františčiny huti) osmý ročník Workshopu starého železářství.\nČíst dál Workshop starého železářství ve Staré huti u Adamova 2016


prodám obojetnici Sauer\nProdám obojetnici Sauer ve velice pěkném stavu, vše původní r.7x57R ,16/70 , mramorovaná baskule velmi pěkná,\n(inzerát vložen 02. 05. 2018, 16:01:15)\nZB, Champion, .22LR\nProdám pistoli ZB, Champion, .22LR. velmi pěkný stav\n(inzerát vložen 02. 05. 2018, 15:18:09)\nProdám sportovní jednorannou malorážnou pušku VOSTOK URAL s boční montáži. Je to zbraň pro vrcholový sport tedy nad přesností SM-2 či Sulh 150, garantovaný rozptyl hlavně od výrobce 9mm/50m (rotačně kovaná hlaveň..). Stavitelný chod a odpor spouště, celá spoušť v železe. Nevěřící mohou předem po dohodě vyzkoušet... Škoda aby zahálela. Dioptrická miřidla dle UIT, tedy BEZ optiky a montáže.\n(inzerát vložen 02. 05. 2018, 09:38:33)


41 Grunt Havla Zajíce | Domovní a sirotčí knihy\nKoupil grunt se čtvrtí roli od ouřadu novolhotského, pozůstalý po n[ebožtíku] Janovi Kováři, za summu 16 zl. Z toho sobě srazil dílu svého po Anně manželce svej 4 zl a vyplnil do letha 1609 2 zl, přijal je Jan Horňák na díl Johanky manželky své, zůstává dopláceti 10 zl, placení od letha 1610 po 1 zl. Rukojmě Vojtek Polák, Jan Kmetek S.R.S.a N.\nZ toho gruntu náleží:\nJohance, dceři n[ebožtíka] Jana Kováře 2 zl.\nMartě a Janovi, s[irotkům] n[ebožtíka] Jana Kováře každému po 4 zl, činí 8 zl.\nLetha 1610 za fojta Valenty Oravskýho položil Havel Zajíců za gr[unt] Johance, dceři n[ebožtíka] Jana Kováře 1 zl.\nLetha 1614 za fojta Jana Kmetky položil Havel Zajíců za grunt svůj peněz 5 zl. Z toho vzala Johanka, dcera n[ebožtíka] Jana Kováře ostatní 1 zl a Marta výš psaná též vzala na díl svůj 4 zl.\nLeta 1615 za fojta Jana Kmetíka Havel Zajíců prodal grunt se vším příslušenstvím Mikulášovi Struhařovi za 40 zl. Závdanku dal jemu při odevzdávce 10 zl, platiti má po 2 zl. Odevzdán za volný a svobodný. Rukojmě Jíra Kruček a Pavel Javůrek SRSN.\nLeta Páně 1616 za fojta Kuby Drába Mikuláš Struhař položil za grunt Janovi, s[irotku] n[ebožtíka] Jana Kováře, peněz ročních 2 zl.\nLetha 1617 za fojta Jana Sobka Mikuláš Struhař prodal zase tento grunt Ondrovi Gejdošovi za summu 40 zl. Závdanku jemu vyplniti má 12 zl a platiti jej má po 2 zl. Odevzdán jemu za volný a svobodný. Rukojmě za placení, odbývání robot panských i obecních Marek Poláků a Jan Kléšť S.R.S.N.\nTéhož letha ut s[upr]a Ondra Gejdoš položil nápadníkům n[ebožtíka] Jana Kováře posledních peněz 2 zl.\nLetha 1618 za fojta Jana Sobky Ondra Gejdoš položil za grunt Havlovi Zajícovi 2 zl.\nLetha 1629 za fojta Jíry Pšurného ten požár pustý budouc, ujal jej Václav Havlík a což na něm k doplacení přináleží, to bude povinen doplatiti ročně po 2 zl. Odevzdán za volný a svobodný. Rukojmě Jan Strejček, Adam Šmahaj S.R.S.a N.\nUjmúce tenž pustý požár Václav Havlík, zase jej z gruntu vystavil, předtím jeho též otec jeho vlastní zouplna zaplaceného jměl, tehdy jemu dědičně za zaplacený připadl.\nLetha Páně 1662 za ouředníka pana Baltazara Vogla a za fojta Jana Černýho prodán jest týž grunt po Ondrovi Gajdošovi za summu 30 zl Vácslavovi Havlíkovi, platiti má každoročně komu náležeti bude po 1 zl. Odevzdán za volný [a] svobodný. Rukojmě za placení povinnosti panské i obecní Jan Černý a Martin Papradňan SRSN.\n‹ 40 Grunt Jíry Kručky o úroveň výš 42 Grunt Tomka Marmánka ›\nPočet zobrazení: 1,348,030


Farmářské trhy jsou populární hlavně ve větších městech - Liberecký deník\nFarmářské trhy jsou populární hlavně ve větších městech\nLiberec -V Libereckém kraji roste zájem o farmářské trhy hlavně ve větších městech. Třeba ve stotisícovém Liberci se konají šest dní v týdnu a zákazníků jim přibývá.\nFarmářské trhy v Liberci. | Foto: ČTK\n„Největší nával je vždy v pátek a v sobotu, kdy je také nabídka nejširší," řekl správce farmářských trhů u libereckého Obchodního centra Forum Petr Novotný. Tržnice je v provozu denně mimo neděle od 7 hodin. „Stánkaři už jsou tam ale od šesté ranní, tak lidé chodí i dřív, mnozí jsou zvyklí si nakoupit třeba cestou z noční," řekl Novotný. Teď na jaře se v tržnici prodává hlavně sadba, ale už i první zelenina, pečivo, mléčné výrobky, v pátek i ryby. Třikrát do týdne si mohou produkty farmářů koupit i lidé v Jablonci nad Nisou. V České Lípě jsou farmářské trhy pravidelně každý čtvrtek od jara do podzimu už šest let. Tradici trhů obnovili po čtyřleté přestávce loni také v Turnově, konají se vždy v sobotu.


Společnost ŠKODA AUTO vyrobila třináctimiliontou převodovku aktuální generace – Zakazka.cz\nSpolečnost ŠKODA AUTO vyrobila třináctimiliontou převodovku aktuální generace\nSpolečnost ŠKODA AUTO dnes vyrobila třináctimiliontou převodovku aktuální generace. V současnosti česká automobilka ve svém hlavním výrobním závodě v Mladé Boleslavi pro koncern Volkswagen vyrábí převodovky typu MQ/SQ100 a MQ200 a v závodě Vrchlabí pak přímo řazenou převodovku DQ200. Vedle různých modelů značky ŠKODA se tyto převodovky montují i do vozů dalších značek koncernu Volkswagen.\nMichael Oeljeklaus, člen představenstva společnosti ŠKODA AUTO za oblast výroby a logistiky, zdůraznil: „Dnes jsme překonali působivou hranici 13 milionů vyrobených převodovek současné generace. Toto výrobní jubileum je výsledkem vysoké kompetence a velkolepého týmového ducha našich pracovníků. Díky těmto silným stránkám strategický význam výroby komponentů společnosti ŠKODA AUTO neustále rostl, i v celokoncernovém měřítku se výroba komponentů vyvinula v důležitý pilíř výrobního svazku všech koncernových značek.“\nChristian Bleiel, vedoucí výroby komponentů ve společnosti ŠKODA AUTO, dodává: „Naše závody v Mladé Boleslavi a Vrchlabí patří k nejmodernějším a nejefektivnějším výrobním závodům v celém automobilovém průmyslu. Naše převodovky splňují požadavky nejvyšší kvality. Výroba těchto převodovek v našich komplexních hi-tech-výrobních zařízeních vyžaduje dlouholetou zkušenost a vysokou kvalifikaci zaměstnanců. Prostřednictvím inovací, procesu kontinuálního zlepšování, automatizace a zejména digitalizace výrobu komponentů ve společnosti ŠKODA AUTO s odhodláním dále rozvíjíme.“\nV současnosti vyrábí společnost ŠKODA AUTO celkem tři typy převodovek, které se vedle modelů značky ŠKODA používají i ve vozech jiných značek koncernu Volkswagen. V hlavním výrobním závodě v Mladé Boleslavi vyrábí ŠKODA AUTO už od roku 2000 převodovku MQ200 v pětistupňovém a od roku 2011 i v šestistupňovém provedení pro vozy s benzinovým motorem a zdvihovým objemem 1,0 až 1,6 litru. Od zahájení výroby v roce 2000 do dnešního dne vzniklo více než 7 590 000 převodovek tohoto typu. Denní objem výroby aktuálně činí 2000 kusů.\nPřevodovky MQ100/SQ100, které se v Mladé Boleslavi vyrábí od roku 2011, byly původně koncipovány pro vozy řady „New Small Family“ koncernu Volkswagen a nejprve sloužily ve vozech ŠKODA CITIGO, VW up! a Seat Mii. Poté, co se tyto modely – s výjimkou modelu VW up! – dodávají výlučně s bateriovým elektrickým pohonem, zajišťují dnes tyto převodovky přenos hnacího momentu zejména v modelech ŠKODA FABIA a dalších malých vozech koncernu Volkswagen s benzinovými motory o objemu 1,0 litru. V srpnu 2020 výrobní haly v Mladé Boleslavi opustila dvoumiliontá převodovka typu MQ100/SQ100.\nOd roku 2012 vyrábí ŠKODA AUTO v závodě na výrobu komponentů ve Vrchlabí navíc i automatickou sedmistupňovou přímo řazenou převodovku (DSG) DQ200. Při aktuální produkci 2300 kusů denně dosud vzniklo už více než 3 300 000 exemplářů převodovky DQ200. I tato převodovka se používá jak v modelech značky ŠKODA, tak i ve vozech dalších koncernových značek. Jen v roce 2019 vyrobila společnost ŠKODA AUTO zhruba 1 125 200 převodovek, průměrný denní objem výroby v součtu všech typů činil 4800 kusů.\nŠKODA AUTO vyrobila v závodě v Mladé Boleslavi osm milionů manuálních převodovek MQ200\nAutomotive, Byznys, technologie