A je to tady. Těmto lidem Miloš Zeman předal státní vyznamenání | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » A je to tady. Těmto lidem Miloš Zeman předal státní vyznamenání\nA je to tady. Těmto lidem Miloš Zeman předal státní vyznamenání\n28. 10. 2016 20:53\nKaždoroční výroční ocenění patří k nejsledovanějším pravomocím prezidenta republiky. Kolem 28. října jsou vždy čile rozebíráni nejprve potenciální ocenění, a poté skuteční vybraní laureáti. Jak v případě prezidentů Václava Havla a Václava Klause, tak v současnosti u Miloše Zemana, jsou diskuse často velmi vášnivé.\nŘád bílého lva prvního stupně vojenské skupiny získal generálporučík Jaroslav Klemeš, in memoriam armádní generál Karel Janoušek a rovněž in memoriam brigádní generál Karel Kuttelwascher. Ve všech případech se jedná o legendy bojů za druhé světové války, stejně jako v případě plukovníka Aloise Dubce, který obdržel Řád bílého lva druhého stupně. Řád bílého lva občanské skupiny obdržel kardinál Dominik Duka a profesor Günter Verheugen, bývalý komisař Evropské komise.\nŘád Tomáše Garrigua Masaryka obdržel in memoriam Hanuš Holzer, bývalý honorární konzul ČR ve Švýcarsku, který zemřel letos v dubnu, a také ekonom a někdejší čestný předseda ČSSD Valtr Komárek. Třetím držitelem Masarykova řádu je herec a režisér Jan Kačer.\nNásledovaly medaile Za hrdinství. Jejími držiteli se stali Josef Sousedík, starosta města Vsetín, který byl popravený v roce 1944 gestapem, a Jiří Nesázal, jenž prokázal hrdinství při zneškodňování šíleného střelce v restauraci v Uherském Brodě.\nMedaili Za zásluhy obdržel ředitel Budějovického Budvaru Jiří Boček, dlouholetý předseda České obce legionářské Pavel Budinský, lékař Jaroslav Feyereisl, česká velvyslankyně v Sýrii Eva Filipi, filmový architekt Jindřich Goetz, zpěvák Daniel Hůlka, podnikatel Petr Chmela, filmový režisér Juraj Jakubisko, profesor filozofie Karel Kosík, dlouholetý předseda Českého svazu včelařů Josef Mandík, který bohužel zemřel minulý týden, prvorepublikový politik Luděk Pik, úspěšní podnikatelé František Piškanin a Štěpán Popovič, odborový předák ze Škoda Auto Jaroslav Povšík, politolog Petr Robejšek, gymnastka Věra Růžičková, podnikatel Viliam Sivek, diplomat Jaromír Šlápota a docentka ekonomie Judita Štouračová.\nLetos největší kontroverze mezi oceněnými vzbudil již dopředu zpěvák Daniel Hůlka. Známý představitel muzikálového Drákuly se prý sám pochlubil médiím, že má být oceněn, a vyvolal tím značný rozruch. Mnozí totiž poukazovali na fakt, že Hůlka je známým sympatizantem prezidenta Zemana a dokonce byl kandidátem jeho strany SPO.\nOdpůrci prezidenta dávali jeho ocenění do souvislosti s dřívějšími vyznamenáními umělců, kteří projevovali prezidentu Zemanovi sympatie. Například se jednalo o herečku Jiřinu Bohdalovou, nebo hudebníka Františka Ringo Čecha.\nMezi návrhy na ocenění, kterým nebylo vyhověno, se stal jednoznačně nejznámějším pamětník holocaustu Jiří Brady. Strýc ministra kultury Daniela Hermana, který měl dostat Řád T.G.Masaryka, byl podle tvrzení svého synovce informován, že má být oceněn, nakonec z toho však sešlo. Odpůrci prezidenta to dali do souvislosti s kritizovaným setkáním ministra Hermana s dalajlámou a vznikla z toho kauza, která poslední týden hýbe celou českou politikou.\nV minulých letech odpůrci prezidenta Zemana těžko „rozdýchávali“ řadu jeho ocenění. Zejména Františka Čubu, předsedu legendárního JZD Slušovice a v současnosti senátora za Zemanovu SPO, nebo v loňském roce Miroslava Tomana, ministra zemědělství v komunistických vládách Lubomíra Štrougala.\nA přišoural se starý dědeček... Karel Schwarzenberg vyprávěl humornou historku\nRobert Malecký: Od Zemana dostal Medaili Za zásluhy, političtí vězni ho obviňují z otrokářství. Majitel Preciosy Ludvík Karl\nmedaile , Zeman , státní vyznamenání , Hůlka


Royalty free fotografie courtney thorne smith je možné použít na soukromé i reklamní účely. Foto courtney thorne smith je dostupná 24/7 dní v týdnu a má neomezenou časovou platnost. Základní licence fotek courtney thorne smith je vhodná pro Vaši reklamu, na web, na obaly, letáky atd. Rozšířená licence fotografií courtney thorne smith pro Vaše foto produkty. Nevíte-li jestli potřebujete základní nebo rozšířenou licenci fotek? Podívejte se na jednoduchý přehled standardní nebo rozšířená licence fotek.\nPhotos courtney thorne smith Fotografie courtney thorne smith Fotók courtney thorne smith\nZobrazeno 1 - 28 fotek z 28\nFotka Herečka courtney thorne smith Razítko v karjala ukazuje herečka courtney thorne smith, cca 1999


Holiday Inn Melaka Malacca | Huno Hotely\nHoliday Inn Melaka Malacca - Huno.cz\nHotely > Malajsie > Malacca > Saint Paul's Hill > Holiday Inn Melaka Malacca\nJalan Syed Abdul Aziz 4.2/5 "Vynikající" (694 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Holiday Inn Melaka Malacca\nHodnocení 23rd z 170 Malacca hotelů Booking.com\nHoliday Inn Melaka v Saint Paul's Hill\nVítejte v 4 hvězdičkový hotel Holiday Inn Melaka, střední kategorie nemovitost poblíž Saint Paul's Hill v Malacca, Malajsie. Poslední uživatelské recenze hodnoti nemovitost 8.3 na 10 nebo 'Vynikající'. Z celkového počtu 170 hotelů v Malacca, tato nemovitost je v současné době zařazena na 23rd pozice založené na průměru hodnocení hostů a ceny. Vybavení zahrnuje Pokojová Služba a Business Centrum jsou k dispozici pro hosty v Holiday Inn Melaka. K dispozici je také Vysokorychlostní Internet a Fitness. Ostatní služby a zařízení jako jsou například Restaurace, Koupaliště a Parkoviště.\nHoliday Inn Melaka maji 275 4úžasný pokoje a ceny od MYR213 do MYR720.\nnachází v blízkosti hlavních turistických atrakcí, Holiday Inn Melaka se nachází v blízkosti zajímavých míst včetně Muzium Budaya a Teluk Papan. Teluk Pasir Panjang a se musí také navštívít v okolí. Má ideální polohu jako 23rd hotel v Malacca.\nKdy jste v Malacca,jdete ven prozkoumat místní oblasti, jako jsou Saint Paul's Hill a Kampung Dua, oba jsou v pěší vzdálenosti od hotelu. Kampung Bandar Kaba, Kampung Satu a Kampung Bukit China skvělá místa, a stojí za prozkoumání během dovolene.\nNemovitost je k dispozici na 5 partnerských webových stránkach včetně Easytobook, Booking.com, Agoda, Hotels.com and Otels.com. Hledat Holiday Inn Melaka sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Malacca vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 2 hvězdiček Venus Boutique Hotel je blízko k Holiday Inn Melaka. Také v rámci této oblasti je De Mawardah Hotel a Hotel Mesra. Pro další možnosti zkuste Euro Rich Hotel Melaka kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Holiday Inn Melaka Malacca.


Liberecké Géčko koupila od Nordic Investors Rusňákova skupina DRFG — Médiář\nLiberecké Géčko koupila od Nordic Investors Rusňákova skupina DRFG\nNákupní centrum Géčko Liberec má nového majitele, od původního vlastníka skupiny Nordic Investors je koupila skupina DRFG Real Estate Davida Rusňáka. Částku, kterou nabídla v neveřejné soutěži, ani jedna ze stran nekomentovala. Pod vedením nového majitele je v plánu liberecké Géčko brzy rozšířit o dalších 1.000 metrů čtverečních.\nLiberecké Géčko leží na 10.000 metrech čtverečních a je v něm zhruba čtyřicítka obchodů. Centrum přímo sousedí s hypermarketem Globus. „Povedlo se nám z původně distresového aktiva udělat fungující a prosperující centrum. Géčko pod naším vedením dosáhlo rekordní návštěvnosti za celou dobu své existence. Logicky jsme ho nabídli k prodeji někomu, kdo se soustředí na dlouhodobé vlastnictví retailových nemovitostí,“ uvedl k prodeji Jan Petřík, partner Nordic Investors.\nLiberec patří podle studie skupiny BNP Paribas Real Estate z roku 2016 k městům s největší saturací obchodními centry v rámci celého Česka. Kromě Géčka patří mezi největší obchodní centra Nisa Centrum, Forum Liberec, Liberec Plaza nebo nákupní park Severka.\n„Géčko v Liberci je pro nás jasnou volbou, jež perfektně zapadá do našich nemovitostních investic, kde už spravujeme majetek s hodnotou tři miliardy korun,“ komentoval nákup Josef Musil, akviziční ředitel DRFG Real Estate. Kromě nového Géčka má DRFG Real Estate v portfoliu přes dvacítku dalších komerčních nemovitostí, například retailové parky ve Valašském Meziříčí, v Lanškrouně, Kyjově, ve Vyškově nebo v Českých Budějovicích.\nKromě nemovitostí se investiční skupina DRFG od roku 2016 zaměřila na lékárenství a pod dceřinou společností DRFG Medical odstartovala síť lékáren Na zdraví! V Česku jich aktuálně provozuje 15.


Jiří Paroubek: Opakovaná neschopnost pražské radnice | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Názory a petice » Jiří Paroubek: Opakovaná neschopnost pražské radnice\nZa téměř rok a půl od jejího vzniku se záměry města na dobudování vnitřního městského okruhu a na zahájení výstavby trasy D metra nikam neposunuly. A neposunou... Radnice se hádá o to, podle jakého systému se mají stavět v Praze komunální byty. Žádná ucelená koncepce, nic. O obnově mostů, které jsou v havarijním stavu či se k němu kvapem blíží, už tito chlapci a děvčata vůbec nemluví, natož pak o výstavbě nějakého nového mostu.\nNedávno jsem měl možnost v noci použít taxi na cestu ze středu města na jeho okraj. Jeli jsme kolem půlnoci a mě překvapilo, kolik bylo v Žitné ulici aut - téměř jako v ranní špičce. Řidič taxi mě upozornil, abych se podíval do vozidel, které budeme míjet. Všiml si, že na přední desce vozu je umístěna navigace. Prostě odhadem 80 % aut, která Žitnou ulicí v daný moment, tedy kolem půlnoci, jela, byla řízena nejspíš řidiči jezdícími v rámci služby Uber či Bolt. Dost by mě zajímalo, co z toho stát, město a jeho občané mají. Velká část řidičů, kteří jezdí v autech v rámci těchto služeb, jsou cizinci. Pochybuji, že u nás platí daně. Jaká je vůbec evidence těchto vozidel u živnostenských úřadů. Jaký je z nich daňový výnos. To jsou vážné otázky. Městská rada přitom vcelku nesmyslně rozhodla o zrušení tzv. „štaflů“, tedy míst, kde řidiči běžné taxislužby po Praze stáli a čekali na zákazníky.\nDalším příkladem neschopnosti městské rady věci řešit, je oblast Airbnb. Odborné odhady říkají, že je v Praze pronajímáno pro tuto službu 15 – 20 tisíc bytů. Původní záměr této služby spočíval ve sdílení ubytování. Jinak řečeno, že turista z města XY přijede do Prahy a pronajme si službu v rámci nějakého bytu či domu, v němž ovšem žije také jeho majitel. Dnes je celá řada bytů, tedy těch 15 – 20 tisíc, v Praze vyčleněna jejich majiteli čistě k pronajímání především zahraničním turistům k přechodnému ubytování. Tato služba je pochopitelně nekalou konkurencí pro běžné hotely či penziony. V řadě případů se jedná o byty, které vlastní v zahraničí bydlící majitelé, kteří je pronajímají na dálku a na dálku je také kasírují. Placení poplatků za ubytování městu anebo dokonce placení daní - na to zapomeňte. V tomto případě nejde jen o vyčůranost majitelů bytů, kteří k přechodnému ubytování své byty pronajímají. Připomínám, že tyto byty často vznikly s podporou státu, neboť pokud k jejich koupi majitelé použili hypotéční financování, mají možnost uplatnit daňové odpočty v rámci svého daňového přiznání. A jistě to využili. Zkrátka republika to unese, má široká záda. Možná, že daňové úniky, které jsou podle mého názoru rozsáhlé, by mě ani tolik nebolely, jako mě bolí jiný aspekt celé věci. Z trhu s byty zmizelo v Praze 15 – 20 tisíc kvalitních, většinou prvotřídních a luxusních bytů, které nemohou být pronajaty občanům města. A to zvyšuje cenu nájemného...\nmagistrát , Paroubek , Praha , Vaše věc


Koukalová nebude finále hrát, ale spolukomentovat — Tenis — ČT sport — Česká televize\nKoukalová nebude finále hrát, ale spolukomentovat\n5. 11. 2014 18:50, autor: roh\nPraha - Klára Koukalová se podílela na postupu českých tenistek do finále Fed Cupu, ale o trofej si nezahraje. Bodově přispěla v dramatickém prvním kole ve Španělsku, hrála i semifinále proti Italkám, jenže na víkendový duel o titul proti Němkám se do nominace nevešla. Místo toho si vyzkouší roli televizní expertky.\nMomentální forma je rozhodující\nŠafářová: Do teď to byla životní sezona, ale snad to bude ještě lepší, 5. 11. 2014\nNěmky mají jasno, v sobotu budou hrát Kerberová a Petkovicová, 5. 11. 2014\nKapitán Petr Pála o nominaci:\n"Člověk by měl postavit nejsilnější možný tým. Snažím se nominaci dělat vzhledem k soupeři, jaké body jsou nejschůdnější vyhrát, přes koho a kdo téhle roli nejvíc vyhovuje. A samozřejmě se musí přihlédnout k povrchu a k podmínkám. Nejdůležitější je forma a s kterými hráčkami máme největší šanci udělat tři body."\n"Snad to nebude taková ostuda"\nOd pondělí se Koukalová pohybuje v hale a s tenistkami je v kontaktu. Stala se i terčem vtípků. "Mají na mě narážky, že si musí dávat pozor, co řeknou, abych to nikde nevyslepičila," usmála se 41. hráčka světa a aktuální česká pětka. Nervózní z mikrofonu nebude, na kamery je zvyklá z rozhovorů z pozice hráčky. "A budu mluvit o něčem, co znám. Znám všechny holky, vím, jak to tady chodí. Snad to nebude taková ostuda," řekla vítězka letošního turnaje ve Florianópolisu.


KUBA - triko - hnědý proužek - Také pro plnoštíhlé\nMagnus 56-0271-B1 béžové dámské kotníčkové boty - béžová 990 Kč\nTapi 4317 hnědá pánská společenská obuv - hnědá 1690 Kč\nLiška - maňásek na ruku - červená 175 Kč\nOLŠA D - kombiné - bílá 395 Kč\nAMÁLIE - tunika - tm. modrá+tisk 795 Kč\nPánská trička pro plnoštíhlé\nKUBA – triko – hnědý proužek\nKvalitní pánské tričko z bavlněného úpletu s krátkými rukávy a kontrastním lemováním …\nKatalogové číslo: 45061 Kategorie: Pánská trička pro plnoštíhlé Štítky: KUBA - triko - pro plnoštíhlé, Nadměrná velikost KUBA - triko, Velká velikost KUBA - triko\nKUBA – triko – také nadměrné velikosti\nKvalitní pánské tričko z bavlněného úpletu s krátkými rukávy a kontrastním lemováním výstřihu.\nBASIC – tričko – bílá\nKvalitní triko střední gramáže s kulatým výstřihem. Příjemný bavlněný materiál, v bocích beze …\nBASIC – tričko – sv.šedý melír\nURBAN – polokošile dámská 220 – bílá\n220 Polokošile dámská Urban Kvalitní dámská polokošile z pique vyšší gramáže. Dvojitý kontrastní …\nSINGLE – polokošile 211 – bílá\nPánská polokošile z jednolícní hladké pleteniny. Dlouhé rukávy jsou zakončené lemem z žebrového …\nPIQUE POLO – pánská polokošile – černá\nKvalitní polokošile skvěle padnoucího střihu s límečkem a náplety na rukávu s dvojitou vlnkou po …\nBASIC – tričko – žlutá\nPánské tričko s krátkým rukávem ESSENTIAL zn. PLEAS – bílá\nPánské tričko s krátkým rukávem a výstřihem do V vyrobené z jemnožebrového úpletu ze 100% bavlny. …\nSport Bamboo – pánské funkční bambusové triko – bílá\nPánské funkční triko vhodné nejen pro sportovní aktivity. Funkční triko má skvělé termoregulační …\nFit-T Long Sleeve – triko s dlouhým rukávem – bílá\nKvalitní přiléhavé pánské triko s dlouhým rukávem z hladkého úpletu a úzkým lemem u …\nSPORTOVEC – tričko – černá\nKvalitní triko s kulatým výstřihem a vtipným, tématickým potiskem. Příjemný bavlněný materiál, v …


Květen bude ve Vaňkovce patřit českému komiksu, přijede Štěpán Mareš i Pavel Čech | CENTRUM NEWS\nDomů » Kultura » Květen bude ve Vaňkovce patřit českému komiksu, přijede Štěpán Mareš i Pavel Čech\nKvěten bude ve Vaňkovce patřit českému komiksu, přijede Štěpán Mareš i Pavel Čech\n3. Květen 2014 - 13:31\nNetradiční výstavou budou na jeden měsíc vyplněny prostory brněnského nákupního centra Galerie Vaňkovka. Organizátoři chystají od pondělí na čtyřicet komiksových příběhů od profesionálů i studentů, besedy i speciální kino. Expozici navštíví také známí čeští výtvarníci.\nDvacet devět komiksových příběhů, které jsou z části dílem studentů účastnících se soutěže CZ.KOMIKS 13, ale také díla deseti profesionálů jsou součástí výstavy. Ti přímo pro Vaňkovku vytvořili komiksové storky. „Chceme ukázat různé autorské přístupy a styly. V obchodním centru se tak v květnu sejdou poměrně odlišné osobnosti,“ přiblížil znalec české komiksové scény a editor komiksové revue AARGH! Tomáš Prokůpek.\nMezi ně patří Renata Fučíková a Pavel Čech, kteří se v zahraničí prosadili díky obrazovým knížkám pro děti nebo nejvýznamnější přispěvovatelé časopisu Čtyřlístek Tomáš Chlud a Dan Černý. 22. května čeká děti od osmi let workshop s Lucií Lomovou, ta následně bude besedovat pro dospělé a ve stejný den zamíří do Brna i Štěpán Mareš. Známý autor představí knihu k dvacátému výročí vzniku komiksové postavy Zeleného Raoula.\nVedle příběhů z let 2009 až 2014 v ní budou jako bonus dosud nezveřejněné příběhy a dále příběh představující samotného výtvarníka. Na šest dní bude také od 6. května ve Vaňkovce zřízené kino. To promítne komiksové filmy, nebo filmy, jež vznikly na základě komiksů. Návštěvníci se tak mohou těšit na snímky Superman se vrací, Batman, Čtyřlístek ve službách krále, Temný rytíř, Čtyři vraždy stačí, drahoušku nebo Alois Nebel.\nVýstava zahájí v pondělí 5. května se speciálním hostem Marcem Turinim. A 7. května mohou návštěvníci vyrazit od sedmi hodin večer do půlnoci na Nihgtshopping, kde jim večerní nakupování zpestří Václav Neckář nejen svým hitem Půlnoční. Expozice s názvem CZ.KOMIKS končí 31. května.


Ve Švédsku vraždil agresivní paroháč — ČT24 — Česká televize\nVe Švédsku vraždil agresivní paroháč\nStockholm – Vypadá to jako příběh ze špatné detektivky: Třiašedesátiletá Agneta Westlundová si loni v září v Loftahammaru u jihošvédského Västerviku vyšla s pejskem do lesa na procházku. O několik hodin později ji manžel Ingemar našel mrtvou. Deset dnů pak strávil ve vazbě pro podezření z vraždy, a i když byl nakonec propuštěn, celý rok trvalo, než ho test DNA obvinění zprostil. Vrahem jeho manželky je los.\n„Na manželčině pohřbu se na mě všichni koukali jako na vraha,“ vzpomíná 68letý Westlund v rozhovoru pro stockholmský deník Expressen. Ženatý byl 50 let, s Agnetou má dvě dcery a je trojnásobným dědečkem.\nPoté, co analýza potvrdila, že DNA na těle oběti patří zvěři, kontaktovala policie odborníka na losy. Po roce pátrání tak přišel jednoznačný závěr: Westlundovu manželku napadl a zabil los. Zlomený Westlund si postěžoval, že dosud marně čeká omluvu od policie nebo státního zastupitelství.\nSmrtelné útoky losů na člověka jsou přitom ve Švédsku spíše vzácné. Zvíře je plaché a před lidmi obvykle prchá, po konzumaci opadaných zkvašených jablek ale může být agresivní. Tento král severských lesů je největší savec čeledi jelenovitých. Ve střední Evropě byl do 15. století vyhuben. Dnes opět do ČR přichází od severu a je celoročně chráněn.\nLov losů jako národní sport\nHon losů je na podzim a v zimě národní švédský sport. Podle statistik připadá na každých 30 Švédů jeden los. Každý rok se na lov losů vydá přibližně 300 tisíc Švédů, mnozí si kvůli tomu dokonce berou na týden dovolenou. Ročně usmrtí kolem 100 tisíc zvířat, tedy zhruba třetinu celkové populace. V nejsevernějších oblastech země začíná lov v polovině září, jižněji pak o měsíc později.\nExpressen o kauze Westlundová


Hotely Poříčí nad Sázavou | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka hotely Poříčí nad Sázavou denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si hotely Poříčí nad Sázavou než Vás někdo předběhne.\nKategorie hotely Poříčí nad Sázavou se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele hotely Poříčí nad Sázavou neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je hotely Poříčí nad Sázavou právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné hotely Poříčí nad Sázavou\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii hotely Poříčí nad Sázavou, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující hotely Poříčí nad Sázavou, a to hotely na prodej Poříčí nad Sázavou, pronájem hotelu pronájmy hotelů Poříčí nad Sázavou, Hotel Poříčí nad Sázavou na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii hotely Poříčí nad Sázavou nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Poříčí nad Sázavou, komerční nemovitosti k prodeji Poříčí nad Sázavou, komerční nemovitosti k pronájmu Poříčí nad Sázavou, Komerční nemovitosti Poříčí nad Sázavou na dražba.\nDalší lokality v okolí hotely Poříčí nad Sázavou\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii hotely Poříčí nad Sázavou, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr hotely Poříčí nad Sázavou. Určitě lépe naleznete hotely Poříčí nad Sázavou, který hledáte.


Rozhovor s Arnoštem Lustigem vedl Michal Bauer\nLiteratura je citová paměť člověka. Literatura je vznešenost člověka, který může poklesnout níž než do bahna a stoupnout výš než nejvyšší hvězda. Literatura je zpěv ptáků, kteří cítí zkázu nebo předzvěst světla. Literatura je to, co přežívá déle než dávné civilizace, po kterých zbyly pouště, prach a kamení. Literatura je krása, trvalost, smysl lidské existence. Literatura je jediná nesmrtelnost člověka, než snad i tenhle pojem přestane platit. Literatura je ten jediný tunel, kterým projde člověk budoucnosti do hlubin své minulosti. Literatura je univerzita člověčenstva, pro všechny časy.\nArnošt Lustig (nar. 21.12.1926) patří k velkým českým spisovatelům, je jedním z těch autorů, kteří si vydobyli určité světové proslulosti. Zároveň je to také nesmírně inteligentní a vřelý člověk, což vyplývá i z níže uvedeného rozhovoru, který vedl pro pražský literární čtrnáctideník Tvar Michal Bauer.\nLustig nejprve v Praze navštěvoval měšťanskou školu, od r. 1941 se učil krejčím, ale v roce 1942 byl z rasových důvodů - ve věku čtrnácti let - odvezen do Terezína. Prošel koncentračními tábory Osvětim a Buchenwald. V březnu 1945 uprchl z transportu vězňů a ukrýval se až do květnové revoluce v Praze. V Československu pracoval především jako novinář a spisovatel, od roku 1958 by redaktorem týdeníku Mladý svět a od r. 1960 scénáristou barrandovského studia. R. 1968 odejel do Jugoslávie a odtamtud do Izraele. V sedmdesátých a osmdesátých ltetech přednášel v USA na washingtonské univerzitě.\nCelé jeho literární dílo je inspirováno a ovlivněno traumatickou zkušeností z nacistických koncentračních táborů - Lustig v podstatě o ničem jiném nepíše. Jeho prózy, do určité míry ovlivněné americkým autorem Williamem Faulknerem, vycházely v bestsellerových nákladech v Československu v šedesátých letech a v angličtině ve slušných nákladech během let sedmdesátých a osmdesátých. Některé Lustigovy texty vyšly také v nakladatelství 68 Publishers Zdeny a Josefa Škvoreckého.\nPřebírám pro Britské listy rozhovor s Arnoštem Lustigem z časopisu Tvar č. 14/1998 (z 3. září 1998) se svolením redakce, protože se mi interview zdá velmi dobrý. Literární čtrnáctideník Tvar si můžete objednat na adrese: mailto:allpro@mbox.vol.cz. JČ\nJe pro vás zachycování tématu vyvražďování Židů za druhé světové války záchranou a prokletím zároveň? Tyto osudy a příběhy, které jste zažil sám nebo je zažili lidé okolo vás, jsou součástí vašeho života téměř šedesát let. Co vám přináší či způsobuje psaní o nich?\nKaždý autor může psát jenom o tom, co má pod kůží. Prošel jsem jako kluk válkou a asi to na mně zanechalo nesmazatelné stopy. Všechno, co jsem se o životě a člověku naučil, to podstatné, jsem se naučil za války. Válka člověka svléká z košile a šatů konvencí, morálky, zvyků a pravidel a staví ho před nečekané situace, kdy musí být sám svým Mojžíšem, Ježíšem Kristem, Buddhou, všemi svatými a zákonodárci a určit si, někdy během vteřiny, co je dobré a špatné, spravedlivé a nespravedlivé, správné nebo nesprávné. Je soudcem sebe sama, těch druhých. Závisí na tom jeho život. Během vteřiny buď přežije, nebo zahyne. Musí se rozhodnout, jestli je pro něj lepší zahynout s čistým svědomím, nebo přežít s vinou, kterou už z něho nikdo nesmaže; bez ohledu na to, jestli na to jsou nebo nejsou svědkové. Narodil jsem se z židovské maminky židovskému tatínkovi, v české zemi. To mě určilo. Nikdy to ze sebe nevyvrátím, i kdybych snad chtěl. (Nechci, samozřejmě.) Osud nám předurčil prožít nejhorší válku, jakou kdy mezi sebou lidé vedli. Miliony lidí hynuly bez důvodů ve srážce obrů, trpaslíků, kreatur a hrdinů. Smrt byla levná, život bezcenný. Svět se nejenom vymknul z kloubů, vymknuly se samy klouby.\nTeď si představte kluka, kterému je dvanáct, když to začne, a osmnáct, než válka skončí. Co to se mnou udělalo? Dodnes to nedokážu shrnout. Je to jako neviditelná sopka, která vybuchuje, příliv a odliv moře, na který nepůsobí jen měsíc, který známe. Prosím vás, nechci, aby to znělo pateticky. Jenom nemám srovnání: všechny metafory, na které přicházím, jsou nedostačující. Osudy a příběhy? Záchrana a prokletí? Asi.\nFascinuje mě existence, život, svět, lidi. Jsem lidmi jako opilý; mají na mě vliv, jako asi hvězdy; nejsem si přesně jist, co to je. Myslím, že život je výsada, nějaká výjimka, něco nádherného (ale to je slaboučké slovo a lepší si lidi nevymysleli), současně s tím, že život je zdroj stesku, marného pátrání po smyslu existence, příčina smutku a zármutku, hoře, trápení. Stál jsem jednou před hlavní pistole a měl jsem tři vteřiny na to, připravit se zemřít. Pamatuju si ten pocit. Bylo mi najednou všeho a všech líto. Byl to teský, příjemný, klidný pocit, že všechno, co se narodilo, hyne, bez výjimky. Zahyne i ten, který mě zabije, stejně jako zahynu sám. Všechno a všichni.\nA pak jsem to přežil a znovu se do mě vlil ten proud, který se možná podobá pocitu, jaký má tygr, lev nebo želva, když mají žízeň a najdou vodu, nevím. Byl jsem rád, že žiju. To byste musel vidět, slyšet a cítit, co znamená to "žiju" tenkrát. Nejedli jsme šest dní. Vezli nás někam zastřelit. Buď do Dachau, jiného lágru než Buchenwald, kde jsme měli teď "domovské právo", nebo do Terezína, bůhsuď; nevěděli to možná ani nacisti. Lidi vypadali jako mrtvoly. Bledí, samý strup, hladoví, polomrtví. Byli jsme v hadrech, většina neměla ani boty, stáli jsme s naším vlakem v lese, byla zima, pršelo; a přišel nálet amerického hloubkaře, který myslel, že jsme Němci. Spustil kulometnou palbu a hodně lidí omylem zmasakroval.\nŽivot je zázrak. I v tom nejhorším máte naději. Je to možná lživá naděje, lež, prostitutka, iluze, podvod, kterýho se dopouštíte sám na sobě, nějaká vzdálená druhá možnost a té se držíte, jako by byla větší než celá zeměkoule. To je pro mě člověk. Dobrý, zlý, podlý, statečný, nízký, vznešený, šelma, krysa, i kamarád, který před vás skočí, aby zaštítil svou hlavou ústí pistole, jejíž kohoutek už tiskne a dotiskává odulý prst nažraného strážného, pro kterého nejste ani výkal. Nechci se opakovat. Je to v podstatě to, co si myslím už od svých let dospívání. Sotva se na tom něco změnilo, kromě toho, že už nejedu v transportu smrti, nikdo mě, většinou, nechce zabít (jednou si to chtěli dva zdrogovaní černoši zopakovat, když jsme byli se Škvoreckým v Clevelandu na ulici, bavili jsme se o Dvořákovi, jak by se o tom dal udělat film, a přepadli nás a chtěli všechno, peníze i život) a vedu celkem poklidnou existenci.\nPíšu příběhy, které zažili lidi kolem mě a které jsem prožíval s nimi. Mám při psaní dojem, že dělám to nejsmysluplnější, co lze, při mých schopnostech a jejich stropu, mých sklonech a jejich omezení, že není nic jiného, co by stálo za tolik námahy a vypětí, někdy doslova vyčerpání. Nemluvím o výsledku. To se nesluší hodnotit mně; to musí hodnotit ostatní. Píšu to tak, abych to měl rád; aby se mně to líbilo (s výhradami, které tohle slovíčko má, protože večer se vám to líbí a ráno to roztrháte a vyhodíte z okna, aby to jo nikdo neviděl). Přináší mi to tajné uspokojení. Cítím se tím líp. Charakterem, prací, abych nežil nadarmo; vrací mi to důstojnost za všechna ponížení, protože se držím toho, co je na člověku dobré, čím překonává nečekaně sám sebe; čím se napřimuje, už shrbený až k zemi, čelem v blátě, čím je na konci svého příběhu lepší než na začátku.\nDotýká se to té jediné dosažitelné, chvilkové nesmrtelnosti člověka. Je to součást lidské paměti, mojí, a když to bude dobré, i vaší. To zní asi nabubřele, ale protože je to tajné, nikoho by to nemělo urážet. Přitom se můžete chovat jako dělník, univerzitní profesor, klaun, vyberte si. Tam uvnitř, ve vás, když jste napsal něco dobrého, je to vznešené, ovšemže neviditelné.\nA nakonec: Víte, nechodím rád na hřbitov. Mám na svém kontu příliš mnoho mrtvých, kteří ani nemají hrob; jejich popel spadnul někde v Evropě do moře, do bahna, do polí, lesů, do oken lidem, kteří o tom nemají tušení. Tak se snažím prodloužit ducha jejich promarněných životů, aby nebyly tak docela promarněny. Mám pocit, že jsem jejich mladší bratr, který je přežil a vrací jim dluh. Jistě bylo hodně nadanějších, lepších, ale ty zabili, zůstal jsem z nich sám. A tak když vidím starou ženu, vidím svou matku, vidím ty židovské zabité maminky, jejich děti, vidím znovu svého tatínka, jsem ve všech lidech a oni jsou ve mně. To taky asi zní pateticky, ale přísahám vám, že je to pravda. Jsem bratr všech lidí a všichni lidi jsou moji bratři a sestry. To se ví, že se vyhýbám svým nepovedeným bratříčkům a sestřičkám. Ale v zásadě je to moje rodina. To mně tedy dává psaní o nich.\nPřestože píšete o takových hrůzách, působí vaše knihy svou kultivovaností až lyričností. Josef Vohryzek o vás psal jako o prozaickém lyrikovi a já jsem vás v jedné recenzi nazval básníkem šoa. Jak jste se dostal k takové působivé kombinaci?\nKaždý autor si musí najít techniku, strategii svého podání. Kafka si pro své bizarní příběhy vymyslel, že je bude podávat co nejrealističtěji, jako by se to opravdu stalo. Jako by se Gregor Samsa opravdu měnil v brouka. A tak spojení absurdního a realistického vytváří napětí, které čtenáře přesvědčí. Najednou čtenář věří Samsovi, kterého si Kafka vymyslel a jako který se občas, jako my všichni, cítil. Když to přátelům v kavárně Union poprvé předčítal a smáli se, Max Brod se bál, že ho to urazí. Kafka ho ujistil o omylu. Čtenář si najde v povídce svoje. Každý příběh má dvě strany: jednu, kterou zná ten, který příběh vypráví, druhou, kterou vnímá ten, co mu naslouchá, a tu třetí, kterou nikdo nezná. Mně to mluví z duše. Snad je to něco jako světlo pohaslé hvězdy, nevím. Už není a zároveň je. Jak říkal Kafka, člověk potřebuje k životu tři věci; nemá-li je, jheo život se hroutí: Krásu, smysl, stabilitu. Umění, povídka, obraz, hudební skladba se tak jako dům z cihel, dřeva nebo kamene vytváří z krásy, smyslu a trvalosti. Není to náhoda, že si to objevil zrovna Kafka.\nA tak i to nejhorší musíte napsat krásně. Jinak to vnímá čtenář ne jako umění, ale jako hlášení, reportáž. Bez tří dimenzí umění, jimiž je přítomnost, jako akce, minulost, jako motiv k akci, a budoucnost, jako výsledek akce. Byl bych rád, kdyby to bylo působivé pro čtenáře, jak říkáte, alespoň tolik, jak to působí na mě.\nPřed čtyřiceti lety jste vydal svou první knihu Noc a naděje, kterou vzápětí následovala kniha druhá - Démanty noci. Vstoupil jste do literatury velmi úspěšně, knihu Noc a naděje vychválil v Rudém právu v březnu 1958 dokonce i Ivan Skála, což uvádím jen pro zajímavost. Jak jste dospěl ke stylu, který jste nabídl už ve svých prvních povídkových knihách?\nUčil jsem, se, kde jsem mohl. Měli jsme štěstí; vedle nádherných Rusů začali po válce vycházet skvělí Američané. A tak jsem ke Gorkému, Lermontovovi a Dostojevskému, Puškinovi a Čechovovi a ostatním mohl přibrat Hemingwaye, Salingera a Faulknera, Steinbecka, a k tomu jsme měli Francouze, Maupassanta, Flauberta, a Němce, Goetha, Heina a Rilka, a Čechy, samozřejmě, Vančuru, Čapka, Dyka, Konráda, nemá to konec , byla to nádherná škola a já ji hltal, ze všech jsem si vybral, co se mně hodilo, co bych mohl z jejich techniky použít. Pochopil jsem brzy, že je tu technika, strategie, forma, obsah jsou kytky do vázy a musí být jen můj, jinak jsem papoušek, ne autor. Zároveň vás ti nejlepší spisovatelé svádějí, abyste napsal co oni, po svém.\nA Češi rádi čtou. Literatura nahrazovala a nahrazuje, co země nemá nebo čeho měla a má jen málo. Literatura je nádherná citová paměť člověka. Literatura spojuje lidstvo v jednu rodinu. Dobrý autor z Afriky je pro mě stejně důležitý jako pro něho dobrý spisovatel z Čech. Literatura fakticky sbratřuje lidi. Hltal jsem, co se mně dostalo pod ruku. Vycházela Světová literatura. Pane Bauere, takový ročník 1963, 64, to jsou poklady. A tak jsem se plnil, aby ta moje malá klenotnice nebyla prázdná. Učil jsem se a ještě jsem neskončil. Učím se pořád.\nJak důležitý je pro vás motiv noci?\nVíte, když hledáte metafory, musíte být nahoře i dole, vznešený i při zemi. Noc má pro nás tajemství, zděděné v genech po našich předcích, odívaných do lvích a vlčích kůží. Tma je tajemná. Je tam něco, co nevidíte, to neznámé, hrozivé nebo utěšivé. Noc znamená konec dne. Konec světla. Každý si z toho vyčte to svoje. Co dělali Němci lidem v jejich válce, se podobalo noci. Snad noci, tmě a tomu neznámému, co obsahuje šero, černo a tmu, křivdíme. Je to jen obraz. Noc není začátkem ničeho. Noc jen něco končí. Je to možná zajímavé jen pro mě, ale někdy si v duchu vybírám za název další knihy zase něco, co obsahuje noc. Třeba slovo Tma. Ještě tu povídku ani neznám, ale už vím, že by se měla jmenovat Tma. Stmívání. Noc. Pořád se mně to vrací. Noc, noc, noc. Myslím, že je to nejlepší název, jaký jsem mohl pro svou knížku nebo dvě dostat. Snad by se měly jmenovat všechny moje povídky a knížky Noc. Nejsem sám. Je spousta spisovatelů, kteří o druhé světové válce a o tom, co se stalo, použili název. Noc. Ani jsem to nevěděl. Bylo by mně to jedno, třebaže, jak už teď víme, na názvy se copyright nevztahuje. Název si můžete vypůjčit, kde chcete, a Hemingway si málokdy vymyslel vlastní název; používal citáty z Kazatele, z Johna Donna, z americké poezie.\nMyslím, že intenzitu způsobu podání vyvražďovacích hrůz ve svých knihách stále stupňujete. Čím je dána tato hyperbolizace? Vychází primárně z potřeby výraznějšího uměleckého ztvárnění nebo z potřeby většího důrazu na paměť, protože nic nemůže být zapomenuto?\nMožná že máte pravdu. Mám strašný pocit méněcennosti, že jsem nedokázal vyjádřit, co se stalo, že je to jen zlomek, odvar, chabý stín. Protože to, co se stalo, je tak monumentální, tak otřesně a nepochopitelně obrovské, že na to literatura nemá prostředky; protože prostředky literatury nepoužívají obrovitost, patos, majestát, křik, ale to, čemu Angličané říkají understatement, náznak, metaforu, jemnost, kultivovanost. Řekové nemají na scéně krev, krutosti; vždycky nás o tom jen zpraví. U Řeků to stačí, mělo by to stačit i u nás, myslím si. Ale když píšu, svědomí mně říká, že nežijeme v Řecku, naše doba je jiná, snad by měly být jiné i prostředky umění. Je to oblast obrovské nejistoty. Obviňuju se, že míchám umění, politiku, historii. Je to zmatení, na které nemám právo, a naštěstí je můžu napravit. Napsat všechny ukrutnosti, co se jich stalo, a pak je vyškrtat. Ale je to správné? Ve filmu Claude Landsmana Shoa není jediná ukrutnost, o všech se vypráví, ale mně to tam chybí. Zdá se mně to vyčištěné, sterilní, nedoplněné, necelé. Zároveň je to ohromné svědectví a zaplať za ně pánbu. Je to veliká otázka, jak to dělat a nevyděsit čtenáře hrůzou, jako bychom psali nějaký horor. A jak podat tuhle dobu, její lidi, oběti i viníky, pravdivě? Říci pravdu, informovat čtenáře správně znamená ho posílit, zbavit ho pochyb, slabosti, dát mu pocit, že má sílu, protože ví, a kdyby k němu někdo přišel a řekl mu, že má nastoupit do transportu, řekl by: Ne. Vím, o co jde. Nejdu. Bránil by se.\nCo všechno vám dal koncentrační tábor? Co jste se tam naučil a o co jste v něm přišel?\nCo mi dal koncentrační tábor? Asi to, co by měl každý vědět, co dokáže udělat člověk člověku. Dobré i hrozné. Co jsem se tam naučil? Nikoho nepřeceňovat ani nepodceňovat. Život vám může zachránit hlupáček, kterého jste si ještě před hodinou ani nevšiml. A zradit vás může člověk, za kterého byste ještě před minutou dal ruku do ohně. Nic není jisté. Ani v tom lepším, ani v tom horším slova smyslu. Všechno se může změnit. O co jsem v lágru přišel? O tatínka, o nejlepšího kamaráda Zdenka Picka, který nemusel, ale přihlásil se do Osvětimi se mnou dobrovolně, a když jsem se ho ptal, proč jako míšenec (měl rodiče až do konce války v Praze) jede, řekl, že přece mě nenechá jet samotného, a šel v Auschwitz-Birkenau rovnou z rampy do komína. Z mnoha mých kamarádů udělali Němci sazi. Neříkám, že všichni Němci vraždili v lágrech. Ale všichni, co vraždili v lágrech, byli Němci. Nerad se loučím. Loučení má pro mě příchuť, kterou si nezaslouží. Nevěřím moc ve vlastnictví, což neznamená, že nemám rád věci. Mám strach, že o všechno, co mám, zase přijdu, jako se to stalo mému pokolení a pokolení mých rodičů. Musím říci, že skutečnost mi dává za pravdu. Ztratil jsem jistotu, kterou mají ti ostatní, kterým se po celá pokolení nic zlého nestalo, ne protože by byli lepší nebo horší, ale protože je toho osud uchránil. Věřím v osud. Ve štěstí, v náhodu. Vím, že musím udělat všechno, co se sluší a patří, a neodpustit si nic, ale zároveň, že to nestačí. Jsou síly větší než moje a ty, které znám. Přišel jsem o některé neviditelné vlastnosti, ale necítím se proto chudší. Je to možná, jako by člověk přišel o zuby, které měl navíc a které nepotřebuje. Necítím se jako oběť lágru. Přežil jsem a hodně jiných nepřežilo, některé zabili, dřív, než jsem přišel na řadu, možná místo mě. A tak jsem se naučil něco, něco odnaučil, něco nikdy nenaučil. Nevím, jestli je to jen proto, že jsem byl v lágru; ale protože jsem byl v táborech, tím si taky hodně věcí vysvětluju. Nakonec, víte, lágry jsou taky místo, kde žijou lidi. V našem století, prosím vás, kdo nebyl zavřenej, snad docela nedospěl, jako když někdo ještě nemá maturitu. Neprošel zkouškou dospělosti. Nedostal svůj akademický diplom. Bylo by možná užitečné, kdyby každý navštívil lágr na minutu, pár minut, se zárukou, že se mu nic nestane, nezkřiví se mu ani vlas na hlavě, nic mu nevezmou, jen aby viděl, co je to lágr. Byla by to taková povinná škola, kurz, jen poučení. Vědět, co je to lágr, znamená vědět, co obnáší dnešní svět, do čeho jsme se narodili. Byla to škola. Kdyby školné nestálo takovou cenu - rodiče, přátele, příbuzné, nesčetné neznámé - , snad bych uznal, že to byla dobrá škola. Aby člověk věděl, co je člověk - v našem pokolení, na rozdíl od lidí minula a možná budoucna - a co se dá čekat. S čím by měl každý počítat.\nJe mi líto, kdyby se měl stát lágr měřítkem naší existence. Metrem dobra a zla. Zároveň připouštím, že je to právě tohle.\nJaký smysl má pro vás smrt po všem, co jste zažil? Jaký smysl má podle vás smrt po Terezíně, po Osvětimi, po Buchenwaldu?\nSmrt je součást naší existence. Člověk má povědomí smrti od tří let, jak nás ujišťují psychologové. Mému pokolení byla smrt představena ve formě německých rozsudků smrti všem, které Německo pokládalo za své nepřátele, bez ohledu na to, jestli jimi byli nebo ne nebo se jimi cítili nebo nikoliv. Němci se stali milenci, vyznavači smrti. Smrt byla rukou Německa. Duší Německa. Nechtěl bych, aby to znělo předpojatě. Němci vyhlásili smrt za největšího pomocníka svých cílů, velkého Německa, německé říše o počtu dvě stě až pět set miliónů Němců; smrt má pro mě německý přízvuk, nemůžu za to. V Auschwitz-Birkenau (což byl jen jeden z lágrů, vedle Majdanku, Belsecku a Bergen-Belsenu, Buchenwaldu a dvanácti tisíc dalších koncentračních táborů) zabíjeli deset tisíc lidí za den a deset tisíc lidí za noc. Víc mrtvých nemohli spálit. Německo vyznávalo smrt jako božstvo. Pomáhala jim zbavit se nepřátel. Zbavila je vlastních nevyléčitelně nemocných, mrzáků, invalidů, nešťastně narozených, choromyslných, politicky nespolehlivých. Smrt byla ve štítu Waffen-SS, elitních jednotek, Ensatzgruppen, které vyvraždily milion pět set tisíc lidí - matek, dětí, starců - v prvním roce války, střelou do čela, do týla, masakrem kulometné střelby, v níž padaly oběti do hromadných hrobů, které si musely samy vykopat, a malovaly si na kasárna heslo: Narodili jsme se, abychom zahynuli.. Esesáci zabíjeli svou osobní dákou krysu a pak si ji krájeli na chleba, aby se otužili. Německo vyznávalo smrt. Smrt je dodnes pro mě Němka.\nSmrt je zároveň ještě něco jiného. Jako soumrakem končí den, končí smrtí život člověka. Přál bych si, aby existovala jen taková smrt, která promění uvadlý život člověka v nic, bez ponížení, důstojně, jak si většina lidí zaslouží. Zároveň vím, že to tak nemusí být. Smrt po Terezíně, Osvětimi a lágrech má dosud ozvěnu Německa. Zůstane to asi tak dlouho, dokud si budou lidé schopni pamatovat dobré i zlé, dokud ozvěna bolesti, ponížení a nespravedlivé smrti i té poslední oběti německých lágrů bude volat do nebe o pomstu. Ano, máte pravdu, když se ptáte, co je pro mne smrt po Osvětimi. Po Buchenwaldu. Výkřik, který neutichá, volání po spravedlnosti, po lepším světě, který neodsoudí jen Německo tehdejší doby, ale i to, co ho k tomu přivedlo. Co je pořád ve vzduchu.\nMyslím často na smrt. Viděl jsem jí kolem sebe tolik, že jsem ji snad už ani neregistroval. Zločin nacistického Německa zahrnuje i bezcennost života, v němž smrt byla něco tak všedního jako let mouchy, vlna v řece, závan větru.\nA jaký smysl má literatura po tom všem?\nPomozme si metaforou. Jaký smysl má světlo, když slunce rozžehne den? Když potom zapadne a je noc a svět odpočívá? Jaký smysl mají hvězdy, když svítí, měsíc, když obejde oblohu? Jaký smysl má smysl? To je ta otázka. Literatura je citová paměť člověka. Literatura je vznešenost člověka, který může poklesnout níž než do bahna a stoupnout výš než nejvyšší hvězda. Literatura je zpěv ptáků, kteří cítí zkázu nebo předzvěst světla. Literatura je to, co přežívá déle než dávné civilizace, po kterých zbyly pouště, prach a kamení. Literatura je krása, trvalost, smysl lidské existence. Literatura je jediná nesmrtelnost člověka, než snad i tenhle pojem přestane platit. Literatura je ten jediný tunel, kterým projde člověk budoucnosti do hlubin své minulosti. Literatura je univerzita člověčenstva, pro všechny časy. Možná že je literatura ještě víc, nevím, ale vím, že ještě nic nenahradilo literaturu.\nTrochu je to metafora pro něco většího, všudypřítomnějšího. Zároveň je to moje verze toho dávného biblického, že ti první budou poslední a poslední první. Nebo by mohli být. Snad je to něco podvědomého. Pane Bauere, kdybyste byl Sigmund Freud, zeptal byste se mě možná, jestli jsem neměl někdy něco s prostitutkou. Kdyby to muselo být po pravdě, odpověděl bych, že ano; moje první zkušenost. Tatínek se mě pořád ptal, jestli už jsem měl nějakou milostnou zkušenost; nechtělo se mi odpovídat, protože jsem žádnou neměl - kromě teoretických diskusí, jaké mezi sebou vedou mladí muži nebo polomuži. Už jsi byl s nějakou dívkou, pokračoval tatínek ve svém denním nebo obdenním vyptávání. Až mě to zlobilo. Jednoho dne jsem se tedy vypravil za tím, po čem bych mohl tatínkovi odpovědět - ano. Za jedinou prostitutkou, kterou jsem v Terezíně znal, půl Němku, napůl Židovku, a té jsem se svěřil, co chci. Zeptala se mě, čím chci zaplatit. Deseti dekagramy přídělu cukru nebo dvěma dekagramy margarínu? Margarín mi vyhovoval lépe. Řekla, kdy mám přijít, kolikátý přijdu na řadu; pak mě uklidnila a posléze vedla, asi jako starší kamarádka vede dítě do lesa za ruku. Moc nadšen jsem nebyl; těšil jsem se, až se mě tatínek zeptá, mám-li nějakou milostnou zkušenost. Jenže tatínek se mě od té doby nikdy neptal. Chtěl, než nás zabijou, abych získal to, co pokládal za důležitou zkušenost dospívajícího.\nByla moc hodná, než jsme odjeli do Osvětimi, tu noc na všechny. Nikdo neodjížděl jako panic. Později zemřela v Osvětimi, protože vrazila facku německé Aufséherce. Podle pověsti, z které se stala legenda, zemřela hrdinskou smrtí jako každý, kdo se odvážil vztáhnout ruku na německého nadčlověka. Ubili ji. Často na ni vzpomínám, jak byla hodná, třebaže se mně to hlavní nelíbilo. (To poprvé.) Snad je to zárodek toho, proč si vybírám za hrdinku takovou nebo podobnou dívku.\nTa širší, hlubší nebo větší metafora spočívá ve stavu mravnosti světa, do jakého jsem se narodil. Co všechno se prostituuje. Co už se neprodává, co by mělo být bezplatné, nejenom láska a chleba? V Modrém dni to byla moje první postava. Učil jsem se zvratu v povídce, jak se ze soudce stane kurva a z kurvy soudce. O touze po blízkosti a štítivosti z blízkosti. V Modravých plamenech to byl dar, který může chlapci, v tomhle krajním případě chlapcům, poskytnout prostitutka. Měl jsem tenkrát pocit (myslím, když se to skutečně stalo, třebaže poněkud jinak než v povídce) že to byla zároveň očista dívky, tím, čím se v očích přivyklé morálky provinila. Můžete se ptát, jestli mám na mysli očistu pošpiněním. Snad. Některé paradoxy jsou fascinující. A není snad povinností autora objevovat situace ještě neobjevené nebo nezvyklé? Nejrůznější možnosti naší existence, čekané nebo nečekané? Sám se ptám, co na těch dívkách tohoto druhu mám, protože jsem měl jen jedinou takovou zkušenost. Je to opravdu to, co je ve vzduchu, čím jsme možná trochu prostitutky, i když ne vždycky s tělem a láskou, všichni.\nNejsem v tom případě soudce, jen svědek. Každý si na takovou otázku musí odpovědět sám, v souladu se svým svědomím. Myslím, že v tom směru jsem si už svoje penzum vybral. Píšu teď poslední povídku na toto téma, ale není to prostitutka. Je to o člověku, který byl rád, že je válka, i v táborech. Předtím se neměl tak dobře jako za války, pro ztrátu mravnosti - za cenu lhostejnosti k neštěstí ostatních. Neměl zábrany, aby se cítil šťasten i uprostřed cizího neštěstí. Být na něm, nevadilo by mu, kdyby válka trvala. Odehrává se to v Terezíně. Píšu to o konkrétní osobě, samozřejmě, ale i to by měla být, i když to bude opravdu konkrétní, metafora.\nStále více řešíte problém sexu a etiky. Má etika v koncentráku jiné hodnoty? Zachraňují si tím židovské prostitutky jenom život nebo chcete ukázat podstatu lidskosti na nejponíženějších bytostech, které se dokáží z toho největšího bahna vzepřít k činu a bojují o svou čest?\nNe, etika a sex mají všude stejné hodnoty. Jen mají jinou tvář, jiný hlas, rychlost, někdy jiné následky. Nebo znějí ozvěnou, v které se nese jiná melodie. Vaše otázka obsahuje nebo naznačuje odpověď. Je to víc odpověď než otázka. Jistě, válka všechno urychluje. Není čas na váhání, dlouho se rozhodovat. Všechno spěchá. Zítra už může být pozdě. Válka představuje tlak, který se projevuje ve všech oblastech, včetně oblasti hodnot a secu. Je to, jako když jde voják na smrt, do bitvy, z které může přijít bez ruky, bez nohy, nebo nepřijít vůbec. V lágru existuje čest, jako mimo lágr. Co se odpouští, je slupka, ne jádro. Poslední zápas člověka není o život, vede se o důstojnost, proti ponížení. To mě zajímá ze všeho nejvíc. Viděl jsem ponížené, kteří se z toho nikdy nevzpamatovali, a byla jich většina. Zajímají mě výjimky, lidi, kteří se nedali ponížit, vzepjali se i proti svým nejhlubším instinktům a vzbouřili se dovnitř i navenek. To byla Kateřina Horovitzová. Ne Dita, její sestra, kterou ponížení zlomilo a zahynula na jeho následky jako na následek nejtěžšího válečného zranění.\nByl jste odsouzen k smrti častěji než většina lidí na této planetě. Jak vás to ovlivnilo? Jak vnímáte život na základě této zkušenosti?\nVážím si života, vím, jak je křehký. Bojím se ho promarnit. Oceňuju ho - z těch nejrůznějších stránek. Žít je výsada, která se rovná zázraku. Smrt je tak blízko. Snad člověk nemusí být odsouzen k smrti, aby miloval život, pohled na nemluvně, minutu potom, co se narodilo, na svěžest dítěte, na důstojnost starce, na krásu ženy, na požehnání, které znamenají pro vás vaše děti. Smrt je krátká, ale následkem dlouhotrvající čára za vším, co žije. Mohl bych odpovídat dlouho: tohle je podstata mého postoje k životu po smrti, které jsem byl tak blízko jako noc svítání, den soumraku.\nJste profesorem na American University, Washington, D.C. Vás syn působí tamtéž a na FF UK, nedávno jste přijel mezi mé studenty na PF v Českých Budějovicích. Můlžete srovnat rozdíly mezi americkými a českými studenty?\nBeseda v Českých Budějovicích bylo to nejhezčí, co mě letos potkalo. Odnesl jsem si hlas nové generace, která bude za pět deset let přebírat správu téhle nádherné zemičky do svých rukou. Jsou si tak podobní s mladými Američany, je v nich volnost, jakou rodiče nepoznali, je v nich možnost se učit z pramenů, které se před rodiči zavíraly do sejfů, je jim otevřen svět, jako Američanům, a nic je nebrzdí. Rozdíl je v tom, že Američané se do toho už narodili, čeští studenti se teprve prodírají houštím zmatků, které jim odkázali rodičové. Vyměňte je za takových pět deset roků mezi univerzitami a kromě jazykového rozdílu mezi nimi žádný jiný nebude.


Pronájem, byt 3+1, 75 m2, Halže, ul. Žďárská | Euroreality.net\nÚvodNemovitostiPronájemBytyPronájem, byt 3+1, 75 m2, Halže, ul. Žďárská\nPronájem, byt 3+1, 75 m2, Halže, ul. Žďárská\nNabízíme k pronájmu kompletně zrekonstruovaný byt o dispozici 3+1 v 2. patře revitalizovaného panelového domu. Výměrová plocha bytu činí 75 m2. Byt prošel v nedávné době kompletní rekonstrukcí a pronajímá se včetně vybavení. Součástí bytu je sklepní kóje. V těsné blízkosti domu se nachází škola, školka, obchod se smíšeným zbožím a další občanská vybavenost. Blízké okolí domu, parkoviště a společné prostory jsou monitorovány bezpečnostními kamerami, které jsou napojeny na pult centralizované ochrany. V nájemném jsou zahrnuté poplatky za komunální odpady, plyn, úklid a údržba společných prostor a je zde také po celém areálu pro nájemníky WiFi zdarma. Při podpisu nájemní smlouvy bude požadovaná platba za nájem a vratná kauce ve výši měsíčního nájmu + provize pro RK. Bližší informace vám rádi sdělíme v naší realitní kanceláři.


Pět hereček, které přibraly kvůli roli, a přesto vypadaly skvěle\nI tloustnutí může být ‚hard job‘\nO Renée Zellweger a její přípravě na první a druhý díl Bridget Jonesové víme všichni. Není ale jediná, která kvůli filmové roli musela přibrat. A ne každá se podle nás poctivě nabraných kil musela hned po poslední klapce zbavovat. Řadě z nich totiž kila navíc sluší. Vybrali jsme pět z nich.\nPříprava na roli Marilyn Monroe byla pro Michelle náročná. Donekonečna sledovala všechny její filmy, studovala barvu hlasu, intonaci, postoje a pohyby. Ty podle Newsweeku nacvičovala tak, že si svázala páskem kolena k sobě. Aby dosáhla slavné platinové blond, vždy po několika málo dnech si nechala odbarvovat vlasy. Příjemnější stránkou přípravy tak bylo nabírání kil. Štíhlá herečka musela kvůli roli přibrat. „Jednoduše jsem přestala sledovat to, co jím,“ řekla k tomu.\nAmy Adams ve Fighterovi\nTrochu jiný případ. Pro roli přítelkyně boxera ve filmu Fighter nemusela Amy Adams přibírat, na žádost režiséra ale neshazovala svá těhotenská kila. „Řekl mi, že musím vypadat jako holka, která pije pivo,“ vysvětluje Amy. I s nimi vypadala neskutečně sexy. A neskutečně reálně – jako pravá holka od vedle.\nJulia Roberts v Jíst, meditovat, milovat\nPodle plánu musela Julie při natáčení v Itálii přibrat až pět kil. Šlo to samo. Tolik pizz jako při práci na snímku Jíst, meditovat, milovat prý Julia nikdy v životě nesnědla.\nNepřibírala na tuku, ale na svalech. A to až devět kilo. Její dieta? 210 gramů proteinů denně, jídlo každých 90 minut, 4,5 hodiny v posilovně denně šestkrát v týdnu. „Hodně jsem se dozvěděla o sobě i o svém těle. Spala jsem až devět hodině denně, protože moje tělo potřebovalo odpočinek. Ale musela jsem vstávat i během noci a pít proteinové koktejly, abych nebyla dlouho bez jídla,“ vzpomínala Hilary. Výsledek na sebe nenechal dlouho čekat. Svou muskulaturou si vysloužila obdiv sportovců, svým hereckým výkonem Oscara.\nGwyneth Paltrow v Síle country\nBritská herečka v jednom z interview upřímně přiznala, jak hrozné pro ni, jako pro někoho s velmi přísným zdravým životním stylem, byla povinnost přibrat zhruba devět kilo pro roli ve filmu Síla country. „Noční můrou bylo pro mě necvičit. Nejdřív jsem zpanikařila a cvičila alespoň trochu. Pak jsem ale musela lhát a říkat, že jsem necvičila. Moje tělo se sice nerozpadlo, ale teď po dokončení filmu mám problémy.“ Pravdou (a velkou nespravedlností) ovšem je, že na Gwyneth není ani devět kilo navíc téměř vidět.


» UFC- The Ultimate Fighter 22 Finále\nNezadržitelně se k nám blíží finále 22. série reality show The Ultimate Fighter. Trenéry pro tento TUF se stali Frankie Edgar a Chad Mendez. Oba patří ke špičce MMA ve featherové váze (do 66 kilo). Edgar je bývalým šampionem lehké váhy, patří k těm kteří zápas rozhodují především srdcem. Naposledy prohrál v roce 2013 proti šampionovi Jose Aldovi. Od té doby utrpěl několik zranění, ovšem získal také bilanci čtyř výher a žádné porážky.\nMendéz naposledy prohrál proti fenoménu dnešního MMA Conoru McGregorovi. Chad patří k tradičním tvrďákům a už jen svojí postavou budí hrůzu. Kromě Jose Alda a Conora McGregora se ještě nenašel nikdo další kdo by dokázal Mendéze zdolat.\nZápas obou borců jistě rozhodně o dalším pokračování managmentu UFC. Vítěz tohoto turnaje se pravděpodobně stane soupeřem pro vítěze titulového zápasu McGregor vs. Aldo.\nDalším lákadlem turnaje bude souboj Edsona Barbozy a Tonyho Fergusona. Barboza je členem UFC od roku 2011 a za tu dobu dokázal od zápasit přes desítku zápasu. Utkal se například s Donaldem Cerronem nebo Bobby Greenem. Oproti tomu Ferguson se naposledy dobře předvedl proti Joshu Thomsonovi.\nV dalším zápase se představí Joe Lauzon proti Evan Dunhan. Lauzon patří k zápasníkům u kterých je záruka skvělého zápasu. Své soupeře ukončuje nejčastěji v boji na zemi na subbmise z brazilského jiu jitsu. Evan Dunham je zápasník který obývá spíše průměrná patra UFC, ve které však působí od roku 2009 a má za sebou velkou spoustu zápasů. Zápasil například s Donaldem Corronem, Rafaelem Dos Anjosem, Melvinem Guillardem a naposledy si připsal výhru proti Rossu Personovi.\nŠtítky: AldoEdgarMcGregorMendezTUF 22UFC\nDalší příspěvek Mamed Khalidov porazil Michala Materlu\nPředchozí příspěvek Výsledky UFC Fight Night 79


Brokolice vařená s těstovinami Recept - Milujivaření.cz\nBrokolice vařená s těstovinami - cítíte tu vůni? Zkuste si uvařit chuťovku podle receptu s fotkami. Za 45 minut podáváme. Máte hlad? Jdeme na to!\nBrokolice vařená s těstovinami\nSuroviny Česnek, Cibule, Feferony, Paprika červená, Rajčata loupaná (konzervovaná), Sůl, Voda pitná mají zadané všechny známé hodnoty.\nSuroviny Brokolice, Olej olivový, Pepř černý mletý, Smetana 16% (pochoutková), Sýr Ementál (Primátor), Těstoviny konzumní mají zadané pouze základní hodnoty. Výpočty nutriční tabulky, nemusí souhlasit se skutečností.\nBrokolice vařená s těstovinami postup přípravy receptu:\nOmyjeme brokolici a rozebereme ji na růžičky. Košťál nakrájíme na kostičky. V hrnci v osolené vodě povaříme brokolici. Uvařenou necháme na sítu okapat. Vývar z brokolice si necháme stranou.\nOloupeme česnek a cibuli a nasekáme nadrobno. Omyjeme papriku, rozpůlíme, odstraníme bílé žebroví a semínka. Nakrájíme papriku na kostičky. Jemně nasekáme feferonku.\nPřipravíme si větší hlubší pánev, ve které rozehřejeme olej. Vložíme na ni cibuli, česnek a feferonku. Osolíme a opepříme směs. Zalijeme ji smetanou a vložíme do ní rajčata. Dusíme, dokud směs nezhoustne a občas mícháme.\nVývar z brokolice přivedeme k varu a vložíme do něj těstoviny. Uvaříme je podle návodu na obalu. Uvařené těstoviny scedíme a počkáme, dokud neokapají na sítu. Těstoviny zamícháme do brokolice. Přidáme polovinu nastrouhaného sýra a promícháme. Zbytkem sýra hotový pokrm posypeme a podáváme.\nNejlepší je tento pokrm z doma vyrobených nudlí. Čerstvé těstoviny jsou ale k sehnání i v supermarketech. Jsou vařené mnohem dříve než sušené.


nyc prochází odvážnou novou legislativou, která vyžaduje zelené střechy na nových budovách - a ještě mnohem více - Všechny Novinky\nNew York City nedávno schválil průkopnický nový právní předpis, který má pohánět Big Apple do popředí amerického boje proti změně klimatu.\nNové Zákon o mobilizaci klimatu , který byl přijat 18. dubna, obsahuje šest opatření v oblasti klimatu, která mají městu pomoci dosáhnout uhlíkové neutrality a 100% čisté energie do roku 2050.\nJedno z pozoruhodných ustanovení zákona vyžaduje, aby všechny nové obytné a komerční budovy pokrývaly střechy rostlinami nebo obnovitelnými zdroji energie, jako jsou solární panely.\nVÍCE: Město v Anglii konečně dosáhlo svého cíle stát se prvním „udržitelným městem palmového oleje“ na světě\nProtože rostliny absorbují světlo, které by se jinak stalo teplem, zákonodárci prosazovali zelenější střechy, aby snížili „efekt městského tepelného ostrova“. Snížením tohoto tepelného zisku dochází ke snížení nákladů na energii pro chladicí systémy uvnitř budov.\nNávrh zákona rovněž stanoví zavedení programu půjček z obnovitelných zdrojů na pomoc při „ekologizaci“ budov a podrobně popisuje nové změny stavebních zákonů města s cílem podpořit stavbu větrných turbín.\n'Dnes přijímáme návrh zákona, který nejenže nezlepší naši panorama, ale také zlepší kvalitu života Newyorčanů pro příští generace,' řekl Rafael Espinal, člen městské rady v New Yorku, který návrh zákona sponzoroval.\nLámání: @NYCCouncil , s vedením @ Costa4NY , právě prošla nejagresivnější legislativou snižování emisí skleníkových plynů ve všech velkých městech USA.\nJsme na pokraji klimatické katastrofy a New York City jedná. Doufám, že to budou následovat i další města. pic.twitter.com/jiKo18AOLt\n- Řečník rady NYC Corey Johnson (@NYCSpeakerCoJo) 18. dubna 2019\nPodle výzkumu zveřejněného Kanadskou národní radou pro výzkum může zelená střecha snížit denní spotřebu energie na klimatizaci budovy až o 75%. To je obzvláště významné, protože většina emisí CO2 v New Yorku pochází z jeho budov.\nProto je nyní nařízeno, aby emise skleníkových plynů v budově nemohly překročit úrovně stanovené právními předpisy, díky nimž je New York jako první na světě, který požaduje, aby velké stávající budovy snižovaly své emise CO2.\nLimity jsou stanoveny na základě skupiny obsazenosti budovy. Návrh zákona vyžaduje, aby velké a střední budovy, které tvoří téměř třetinu všech emisí skleníkových plynů ve městě, snížily své emise do roku 2030 o 40% a do roku 2050 o 80%. Budovy s nejhorším výkonem budou muset jednat do 2024 omezit jejich emise.\nKOUKNI SE: Solární panel inspirovaný Origami by mohl začít generovat obnovitelnou elektřinu z vašeho okna\n„Dodatečné vybavení pro efektivitu a udržitelnost sníží uhlíkovou stopu našeho města a vytvoří tisíce tolik potřebných a dobře platících pracovních míst,“ řekl radní Ben Kallos, spolupředseda progresivního výboru.\nNávrh zákona dále požaduje, aby státní ministerstvo pro ochranu životního prostředí v New Yorku zamítlo povolení k certifikaci kvality vody pro stavbu potrubí pro posílení dodávek na severovýchod přes přístav v New Yorku. Starosta de Blasio uvedl, že vzhledem k tomu, že neexistuje žádné federální vedení zabývající se změnou klimatu, „musíme to udělat sami, v tomto městě a městech po celé zemi.“\nVÍCE: Můžeme brzy být schopni postavit domy z vedlejších produktů z našich koupelnových přestávek\nZákonodárci nyní doufají, že zákon bude inspirovat další americké obce k podobným opatřením proti změně klimatu.\n'Doufáme, že pokud to dokážeme tady, dokážeme to kamkoli,' říká Samantha Wilt, hlavní analytička politiky programu pro klima a čistou energii Rady pro obranu přírodních zdrojů.\nZískejte určitou pozitivitu sdílením dobré zprávy se sociálními médii-Souborová fotka od Arlington County, CC\ndítě zachraňuje život\n11 párů vyznává své cestovní příběhy o noční můře\n15 důvodů, proč byste měli být posedlí 'Ladies of London'\n15 Kardashianských okamžiků, které jste nevěděli, bylo předstíráno\n15 temných věcí Brad a Angelina tajily své děti\n15 bezohledných žen, které zabily své vlastní\nGuy používá 100 balónů k letu mil na trávníku s nejzábavnějším navigačním systémem\nJenna Dewan přiznává, že byla „zaslepená“ bývalým manželem Channingem Tatumem a vztahem Jessie J.\nVolání všech družiček: 25 tipů, triků a triků pro svatební sprchování


Právě je pon pro 17, 2018 6:11 am\n[ Příspěvků: 1168 ] Přejít na stránku Předchozí 1 ... 73, 74, 75, 76, 77, 78 Další\nNapsal: stř úno 26, 2014 10:03 pm\nAbych dodělal všechny prkotiny na vršku, tak jsem se rozhodl, že udělám ty držáky na ISO kontejnery. Když jsem viděl výkres, tak se o mě pokoušely mdloby, už jenom zase kvůli množství. Nevěděl jsem, z čeho to mám udělat, až jsem doma našel nějakou 5 mm desku připomínající PSH. Nařezal jsem destičky, ale ukázalo se, že to PSH není, protože to bylo netečné vůči acetonu... a tak jsem použil vteřiňák, ale ten to leptal.\nPo slepení destičky ofrézovat.\nA pak začala hromada operací, aby se to začalo podobat těm držákům.\nPak jsem potřeboval zaoblit rohy, ale vzhledem k tvaru to nešlo dobře upnout do frézky, tak jsem si udělal malou houpačku, na které jsem ty rohy zaoblil.\nNa sražení přední hrany jsem to přišrouboval do desky ve svěráku. Kdyby šlo o jednu hranu, tak to udělám fon-vok, ale chtěl jsem mít všechny stejné.\nDlouho jsem nevěděl, jak udělat vybrání kolem. Nakonec jsem udělal trn, který byl o pár desetin menší, jako brusné cigáro, ten jsem zavrtal do desky, a tak jsem to vybrání udělal. Nevěřili by jste, co je na tom práce. Ještě, že je to z nějakého hodně podobného materiálu, jako je PSH. Není s tím špatná práce. Pokračování příště.\nNapsal: pát úno 28, 2014 9:57 pm\nTak jak jsem posledně slíbil, budu pokračovat na držákách ISO kontejnerů. Spodní část mám hotovou, proto se pustím do vrchní. Vzhledem k tomu, že mi prasknul pás na pásovce, jsem si udělal zářez do stolu, pod něj přidělal šukalku, a do ní vybrousil kousek z prasklého pásu, abych mohl pokračovat dále. Podle pravítka jsem nařezal destičky.\nOpět jsem je slepil a ofrézoval do kvádru.\nDo toho jsem udělal otvory pro montáž a zajišťovací kolíky.\nNahoře jsem dofrézoval jehlan.\nA takto vypadají smontované hotové držáky. Zajišťovací kolíky jsem zatím nedělal, k nim se ještě vrátím. Takoví pimprdlíci, ale práce na nich jako na kostele, už mě ta sériovka nebavila.\nNapsal: ned bře 02, 2014 8:22 am\nRegistrován: úte úno 12, 2013 8:43 pm\nJe to neskutočné!!!!!\nKlobúk dolu.....Božská trpezlivosť....\nSdKfz 141 1/6.\nNapsal: ned bře 02, 2014 9:22 pm\nS tou trpělivostí tak celkem pravdu nemáš, protože když je toho několik stejných kusů, tak bych s tím někdy praštil. To raději budu něco vymýšlet, jak co udělat... než si připadat jako u kruhu ve fabrice...\nNapsal: úte bře 04, 2014 9:14 pm\nTak jsem se opět vrátil k nájezdům, udělal jsem řádné pružiny, vyměnil dřevěné tyčky za železné, ale funkce přizvedávání byla fuč. Vyměnil jsem tedy železo za hliníkovou trubku, a částečně se funkce obnovila, ale oproti těm dřevěným tyčkám to stále při sklápění nějak dřelo, přesto že jsem tam udělal plastová pouzdra.\nNakonec jsem udělal větší pouzdra, která jsem z boku provrtal, a uložil je na dva osazené červíky, aby se mohla lehce kývat, a funkce přizvedávání se po pár výměnách pružin opět vrátila, takže až se vyrobí pohon, tak s tím nebude mít žádný problém. Ten ale zatím není.\nNapsal: ned bře 09, 2014 9:38 pm\nTak jsem se rozhodl pro další sériovou výrobu. Popisovat to moc už nemusím, protože jsem to myslím už popsal...\nTakže to dnes bylo takové obrázkové leporelo.\nNapsal: čtv bře 13, 2014 9:27 pm\nTak v dnešní části budeme opět pokračovat v obrázkovém leporelu. Budou se vyrábět písty do pístnic, a kompletovat.\nTy kulatiny v pístnicích jsou vodící čepy pro pomocné pružiny.\nA nakonec všechno pohromadě.\nNapsal: čtv bře 13, 2014 9:43 pm\nnějaký moc jednoduchý, nemáš tam něco složitějšího\nNapsal: čtv bře 13, 2014 10:26 pm\nJasně, máš pravdu ! Stejně se Mila chlubí cizím peřím: všechno to za něj dělají stroje a on jenom točí kličkama a páčkama ! Jak vypnou proud, tak je namydlenej ....\nNapsal: pát bře 14, 2014 9:04 am\nKluci, neseděli jste náhodou spolu v hospodě u stolu rejpalů?!\nNapsal: pát bře 14, 2014 3:19 pm\nJá bych taky řekl, že vyvrtat do M3 šroubku dvě díry umí každej. Jó... to frajeři by jich měli aspoň tak pět, šest...\nNádherná práce Mílo!!!\nNapsal: pát bře 14, 2014 4:52 pm\nJak vypnou proud, tak je namydlenej ....\nTo mě dostalo :D Prostě zlatej pilník a šukalka na koleni při baterce :D\nNapsal: pát bře 14, 2014 5:44 pm\nVěřim tomu že Mílu by to vůbec nerozhodilo a opět by posunul laťku o něco výš a tohohle by strčil do kapsy\nNapsal: pát bře 14, 2014 8:37 pm\nMáš naprostou pravdu, že by mě to vůbec nerozhodilo, ale toho Marokánce bych netroufnul. Já bych se šel natáhnout, a počkal bych, až ten proud opět zapnou - já už nemám kam spěchat.\nNapsal: pát bře 14, 2014 10:24 pm\nco ty na to? to je dost maly\nhttp://inzerce.modelbazar.cz/inzerat/Vz ... pa/557995/


Zimní pneumatiky Bridgestone LM500 | Mojepneu.cz\nZimní pneumatiky Bridgestone LM500\nBRIDGESTONE LM500 155/70 R19 84 Q C B 69 3 820 Kč Dodání do 2-5 dnů\nBRIDGESTONE LM500 155/70 R19 zesílené 88 Q C B 69 3 750 Kč Dodání do 2-5 dnů\nOsobní zimní pneumatiky jsou určeny k jízdě v zimním období. Doporučená doba používání pneumatik je od října do března. V České republice je používání zimních pneumatik předepsáno zákonem, kdy jsou zimní pneumatiky povinné od 1. listopadu do 31. března. Ideální teplota pro jejich užití je pod +7 °C. Vyšší teploty mají negativní vliv na opotřebení dezénu pneumatiky. Oproti letním pneumatikám mají zimní pneumatiky měkčí směs a speciální vzorek, který zajišťuje v zimním období potřebnou přilnavost. Doporučujeme prověřené výrobce pneumatik, například Continental nebo Sava. V nabídce najdete kvalitní pneumatiky, jako Matador MP92 nebo Continental ContiWinterContact TS 860.


Ochránci zvířat v šoku! Čínské úřady vybízejí k používání léků z divokých zvířat - CNN Prima NEWS\nOchránci zvířat v šoku! Čínské úřady vybízejí k používání léků z divokých zvířat\n27. března 2020 12:30\nJen v Číně je na žlučových farmách týráno více než dvanáct tisíc medvědů.\nPřed necelým měsícem Čína uvalila zákaz na obchod s divokými zvířaty, a uzavřela tak takzvané „mokré trhy“. Na jednom z nich se totiž zřejmě nakazil první člověk novým typem koronaviru, který v současné době sužuje státy celé planety. Čínská Národní komise pro zdraví zveřejnila seznam doporučených „léčiv“ v boji s touto nákazou. Jedním z tipů je i injekční roztok obsahují medvědí žluč. Proti medvědím žlučovým farmám však zuřivě bojují ochránci zvířat a doporučení považují za výsměch. „Omezit konzumaci divokých zvířat a zároveň doporučovat léky obsahující části jejich těl jen podtrhuje smíšené informace, které čínské úřady ohledně obchodu se zvířaty vydávají,“ uvádí Aron White z EIA Wildlife.\n"Žlučoví" medvědi stráví celý život v malé kleci. Získání žluče je navíc velice bolestivé.\nZískávání medvědí žluči není nic pro citlivější povahy. Jde totiž o jedno z nejkrutějších odvětví živočišného průmyslu. Žluč se v čínské medicíně používá již od osmého století a v minulosti se žluč získávala z mrtvých divokých medvědů. Od osmdesátých let jde však o velký byznys. Medvědi jsou po zbytek života zavíráni do malých klecí, ve kterých je jim zcela znemožněn pohyb, a do těla je jim zavedena hadička, která žluč odvádí ven. Jen v Číně se tento krutý osud dotýká více než dvanácti tisíc medvědů. Podobné farmy však najdeme i v dalších asijských státech. Získaná žluč se následně používá u lidí třeba při léčbě žlučových kamenů či onemocnění jater. Najdeme ji však i ve složení léku Tan Re Qing, který vyrábí velká čínská farmaceutická společnost a který doporučují čínské úřady v boji proti koronaviru. Obsahuje totiž vysokou hladinu kyseliny ursodeoxycholové – ta je ale běžně dostupná v syntetické formě.\nLék obsahující medvědí žluč, který doporučují čínské úřady v boji proti koronaviru.\nNa seznamu doporučených léčiv však takových „léků“ najdeme víc. Například i medicínu používanou při srážení horečky, která se tradičně vyráběla z nosorožčích rohů. Jejich používání je sice zakázáno po celém světě a většina výrobců namísto nich používá bůvolí rohy, nicméně mnoho obchodníků se dál chlubí produkty z nefalšovaných nosorožců.\nNavzdory tomu, že se vědci shodují na tom, že právě obchod se zvířaty je nejpravděpodobnější příčinou vzniklé pandemie, čínské úřady ho tak dál podporují a legitimizují. Navíc i přes celostátní zákaz obchodování neskončilo. Z mokrých trhů se staly černé a prodejci své obchody v hojných počtech přesunuli na internet.\nnebezpečí chov zvířat volně žijící živočichové týrání zvířat


Zdivočelé Sudety – recenze • Blogy Respektu\nZdivočelé Sudety – recenze\n27. 11. 2018 10:11\nSudety byly „zdivočelé“ nejen v období těsně před válkou, kdy republiku ohrožovala Henleinova pátá kolona, ozbrojené Freikorps, provokace se zbraní v ruce a zrádci ze strany německé menšiny žijící na našem území (a ještě donedávna spokojení sousedé). Druhá vlna drancování a násilnosti se naopak odehrál po kapitulaci Německa, kdy do Sudet vtrhly Rudé „rabovací“ brigády složené z Čechů, často komunistů. Ty se na snažily pomstít a zároveň neodejít s prázdnou. Kniha Milana Jenčíka se věnuje té první části zdivočelé sudetské historie. Sudety padly jako první část Československa do náruče nacistického Německa, ovšem než k tomu došlo, tak se Stráž obrany státu (SOS) snažila chránit spolu s vojáky ne-li klid, alespoň jakési „normální“ podmínky pro život v bezprostřední blízkosti hranice, na kterou si Němci dělali nárok. Zatímco domorodci prchali směrem do vnitrozemí, členové SOS rukovali směrem k ohniskům.\nNení proto divu, že právě složkám SOS je věnovaná podstatní část knihy, což je z hlediska pohledu na předválečnou historii zajímavý počin. O všeobecné mobilizaci roku 1938, mnichovské zradě států, o nichž jsme si mysleli, že jsou spojenci, toho bylo napsáno už poměrně hodně a nejen pohraniční opevnění je dnes literárně zpracováno velmi pečlivě. Ostatně i Zdivočelé Sudety mají jednu galerii historických snímků věnovanou tomuto tématu. Zato o mužích sloužících v SOS se toho moc neví.\nTěžištěm knihy je zejména její obrazová výbava. Těžiště leží zejména v množství historických fotografií výborně ukazující tehdejší atmosféru. Z logiky věci nejde ani tak o záběry z pohraničních bojů a přestřelek, protože když se střílí, není čas na focení. Zato snímky z výcviku ukazují výzbroj i výstroj mužů mající bránit klid v pohraničí. Jistou kartografickou zkušenost vyžaduje čtení map jednak v samostatné galerii a další jsou porůznu rozmístěny v knize. Detailistu uspokojí téměř až „nudně“ technický popis některých úseků obrany a organizace 35 pěšího pluku československého vojska dislokovaného v jižních Čechách.\nKniha není určená jako „masovka“ pro běžné čtení určené široké veřejnosti. Cíloví čtenáři se bezesporu budou rekrutovat z řad zájemců o předválečnou a válečnou historii, fandů historické military literatury, studentů, kteří by na toto téma psali své odborné práce a doporučit ji lze i uchazečům do řad České armády. Kniha je plná detailů, které by se samostatně velmi špatně hledaly, což ukazuje na velmi pečlivou práci autora s archívy a dobovými materiály. Výše napsané neznamená, že by šlo o knihu nezáživnou. Naopak, jen je potřeba v množství faktů vystihnout onen nečekaný detail. Jako v případě informace o spojení pomocí signalizačních terčů a světlic. Bílá s chvostem a se světlicí znamenala palbu dělostřelectva do vlastních řad. Znamená to, že případná palba do vlastních rozhodně nebyla vyloučená a v zájmu zachování života bylo dobré mít pro její oznámení jasný, všem zúčastněným známý, signál.\nAutor na konci knihy zmiňuje jak akci „W“, tedy wervolf, což byly záškodnické akce ze strany Němců ukrývajících se na našem území, tak i průchod Ukrajinské povstalecké armády (Banderovců) západními Čechami. Nejde o podrobný popis, neboť těžiště knihy je v roce 1938 a wervolfové jsou záležitostí těsně po konci války. Přesto se Milan Jenčík druhé „krizi Sudet“ nevyhnul\n„Z pojmu Sudety se stalo synonymum rozpadu, nezaměstnanosti a zničené krajiny. Dalo by se říci, že vyhnáním Němců se Češi pomstili svým domnělým i skutečným trýznitelům a sami za tuto plošnou odplatu zaplatili zničenou krajinou. Samozřejmě, že k tomu přispěla i komunistická diktatura, která se zrodila ze zmatků let 1945/46, která v různé míře postihla svým nerespektováním tradic a lidské přirozenosti i jiné kraje. Nutno dodat, že sudetské zdivočelé teritorium bylo postiženo nejvíce“. Kniha o 352 stranách podrobně přibližuje období, které sice už bylo mnohokrát popsáno jak v knihách, tak odborných pracích. Přesto je těžiště knihy objevné a to zejména tím, že se nezaměřuje na obecně známá fakta mobilizace a demobilizace, ale vysekává úsek Stráže obrany státu, který ve všeobecném povědomí příliš zakotvený není.\nPokud se budete ptát dnešních mileniálů, kdo sloužil u jednotek SOS, k čemu a proč byl zřízeny, dočkáte se v naprosté většině nesprávných či žádných odpovědí. Nedělám si iluze, že by to tato kniha situaci změnila, ale… co kdyby naděje umírá poslední. Každý počin na poli historie připomínající skutečnost, že Češi se uměli semknout, rozeznat dobro a zlo, bránit svou vlast a být na ni hrdí, to vše je ku prospěchu věci. Stejně tak, jako připomínky, jak naopak horlivý nacionalismus, ideologická zaslepenost a národním cítěním maskovaná chamtivost dokáže z lidí udělat drancující smečku. To se v Sudetech odehrálo až po válce a dost možná půjde o další námět Jenčíkovy knihy. Jenomže by šlo o téma mnohem citlivější. Komunisté, na rozdíl od Henleinovců, stále sedí v naší vládě a ovlivňují budoucí směrování země.\nJenčík M.: Zdivočelé Sudety, 2018, nakl. Mladá fronta, ISBN 978-80-204-4952-8\n2. světová válka Fotografie freikorps Historie Hitres Knihy Kultura Recenze Topi Pigua Výběr Respektu


Objevili mu rakovinu, po dvou měsících již nastoupil proti Barceloně | Týden.cz\nObjevili mu rakovinu, po dvou měsících již nastoupil proti Barceloně\n05.02.2017 06:00 Původní zpráva\nVelký příběh napsalo 21. kolo španělské nejvyšší soutěže. Po necelých dvou měsících se totiž po operaci rakoviny varlat vrátil do sestavy Bilbaa dvaadvacetiletý španělský obránce Yeray Álvarez. Naposledy se objevil v utkání se Celtou Vigo v prosinci minulého roku. Fanoušci baskického klubu z toho měli velkou radost, i přesto, že jejich milovaný Atlhletic Club prohrál s Barcelonou 0:3.\n"Je to skvělá zpráva pro něj, pro jeho spoluhráče i pro všechny kolem fotbalu," řekl na páteční předzápasové tiskové konferenci trenér Barcelony Luís Enrique. "Doufám, že si to opravdu užije," dodal kouč.\nDvaadvacetiletý Álvarez byl před touto sezonou povýšen z B-týmu a hned si vydobyl místo v základní sestavě. V prosinci u něj lékaři při běžném vyšetření odhalili nádor a musel na operaci. Přišel tak o lednový pohárový zápas s Barcelonou, v němž hráči katalánského celku nastoupili s dresy s nápisem "Yerayi, brzy se uzdrav".\nAni nadějný španělský obránce však nakonec nedokázal odvrátit prohru svého týmu, který prohrál s rozjetou Barcelonou 0:3. O góly se na Nou Campu postarali domácí Paco Alcacer (který mimochodem vstřelil v lize svou první branku po deseti měsících od příchodu do Barcelony) Lionel Messi a Aleix Vidal. Pro argentinského útočníka "Blaugranas" Lionela Messiho to byl sedmadvacátý gól z přímého kopu v dresu Barcy a stanovil tak nový klubový rekord, který do té doby držel Nizozemec Ronald Koeman, současný manažer Evertonu.\nKatalánský celek tak ztenčil manko na vedoucí Real Madrid o jeden jediný bod. Královský klub má však dva zápasy k dobru, v rámci 21. kola je čeká zápas na hřišti Celty Vigo, která je zatím devátá\nMessi navíc vede i celkovou tabulku střelců se šestnácti brankami. Stejný počet nasázel i jeho spoluhráč z Barcelony Luis Suárez, Portugalec Cristiano Ronaldo je se třinácti brankami druhý.\nMezi nejlepšími střelci starého kontinentu je tak lepší už jen Pierre-Emmerick Aubameyang, který má v dresu Borussie Drtmund na kontě sedmnáct ligových branek, Romelu Lukaku z Evertonu díky čtyřgólovému představení proti Bournemouthu dorovnal mezi střelci nejprestižnějších evropských lig Messiho a Suaréze.


Využít svůj potenciál na maximum. Montblanc mění se slavnými umělci definici úspěchu | PROČ NE?!\nVyužít svůj potenciál na maximum. Montblanc mění se slavnými umělci definici úspěchu\nfoto: Montblanc\t25. 8. 2020 10:45\nMontblanc, luxusní výrobce psacích nástrojů a doplňků, přichází s novou celosvětovou kampaní. V ní odhaluje tři výjimečné muže, kteří jsou novou definicí úspěchu dnešní doby – scénárista a režisér Spike Lee, herec Taron Egerton a zpěvák, herec a spisovatel Chen Kun.\nNová kampaň značky Montblanc nese název What Moves You, Makes You a oživuje misi značky inspirovat lidi, aby maximálně využili svůj potenciál za svých vlastních podmínek. A zároveň oslavuje ty, kdo v životě následují svoji vlastní a individuální cestu a přepisují zažité kódy úspěchu 21. století.\nBere si k tomu dobré příklady: ambasadory značky, kteří jsou důkazem, že následování našich snů a vášní nás definuje jako člověka lepšího a úspěšnějšího. Produkty Montblanc pak dělají svému nositeli společnost na cestě za tím, co miluje.\nKampaň zachycuje inspirativní život oceňovaného scénáristy a filmaře Spikea Leeho a jeho odkaz, který nesporně ovlivnil světovou kulturu; herce Tarona Egertona a jeho neuvěřitelnou cestu, která se před ním otevírá; a herce a zakladatele herecké školy Chena Kuna, který neúnavně hledá nové cesty, jak dát co nejvíce zpět své komunitě za využití své vášně ke kreativitě.\n"S novou kampaní se propojujeme s novou globální generací vůdců a profesionálů a chceme je inspirovat k dosahování jejich potenciálu na jejich cestě životem poháněným vášní spojenou s tím, co dělají. Kampaň vyjadřuje novou touhu žít život, kde profesionální a osobní spolu nesoutěží, ale vzájemně se obohacují. Ač v různých fázích své kariéry, tyto tři kreativní osobnosti kampaně jsou nesporným důkazem toho, že následování toho, co vás žene kupředu, vás nakonec dovede k naplnění a úspěchu," říká Vincent Montalescot, Montblanc Executive Vice President Marketing.\nNová platforma společně s kampaní podtrhují základní přesvědčení značky Montblanc, že každý může zanechat stopu; nejenom na své cestě za úspěchem, ale také radostí z cesty samotné a snahou, jež inspiruje a vzrušuje na každém kroku. V rámci kampaně Montblanc představuje tzv. "Mark Makers", vášnivé osobnosti, které dělají, co milují, a volí intuici před diktátem. Jsou poháněni vyššími cíli a láskou ke své práci a ztělesňují hodnoty těch, kdo mění obraz toho, co úspěch doopravdy je.\nKampaní What Moves You, Makes You se Montblanc představuje jako "značka luxusního business životního stylu". „Jsme Maison založený průkopníky, kteří se rozhodli vytvářet inovativní produkty pro ty, kdo touží zanechat na světě stopu. Kampaň je tak ve své podstatě vyjádřením evoluce naší DNA. Způsob, jakým lidé pracují, se změnil; priority a hodnoty se posunuly a my jsme cítili, že je čas redefinovat kódy úspěchu ve snaze reflektovat změny, které naši zákazníci zažívají," říká Nicolas Baretzki, Montblanc CEO. "Být tzv. 'Mark Makerem' znamená jiný způsob myšlení. Již to není o statutu nebo dosažení vrcholu, jde o smysluplnou, účelnou a obohacující cestu, na kterou se vydáme, a o lidech, které na té cestě ovlivníme."\nNová kampaň Montblanc nazvaná What Moves You, Makes You


Prezentační akce - Charita Beroun\nNeformální péče »\tPrezentační akce\nV rámci projektu „Farní charita Beroun pomáhá neformálním pečovatelům“ proběhne během tří let několik velkých prezentačních akcí. Ty se budou konat na náměstích vybraných měst našeho regionu. Zde nás budete moci podpořit, seznámit se s naším projektem, s činností naší organizace. Zdarma vám provedeme testy paměti, vyšetření tlaku či cukru, bude zde výtvarná dílnička pro děti i občerstvení.\nPrvní velká prezentační akce proběhla 12. dubna 2017 od 10 do 18 hodin na Palackého náměstí v Hořovicích a 20. září 2017 se na vás těšíme na Husově náměstí v Berouně.\nPřesný program všech aktivit vždy na dané čtvrtletí najdete zde.


Jak navštívit Perth: Moje oblíbené město v Austrálii - Cestovní příběhy - 2021\nPerth: Austrálie je nejvíce podcenil velké město\nAktualizováno: 12/2/18 2. prosince 2018\nMěsto Perth bylo založeno 12. června 1829 kapitánem Jamesem Stirlingem jako centrem Swan River Colony. Přes pomalý start a potyčky s domorodými domorodci, město prosperovalo a rostlo. V roce 1850 zvýšil příliv odsouzených velikost kolonie a jejich práce pomohla vybudovat město.\nObjev zlata v 1890s spustil minerální boom, který ještě nezmizel. Tento boom byl klíčem k růstu Perthu, stejně jako růst celé západní Austrálie.\nZa posledních několik let vzrostl růst cen komodit a následný rozmach těžby a těžby ropy v Perthově populaci. Město je nyní centrem činnosti a růstu. (Roste o 10% ročně.) Navzdory tomuto růstu však město stále zůstává nádherným místem k návštěvě. Je to čisté, lidé jsou přátelští, snadno se obejdou a sedí přímo na oceánu. Má větší pocit městečka než největší město západní Austrálie! (Ačkoli to má velké ceny města!)\nPro mě Perth ztělesňuje všechno, co je Austrálie asi - robustní, ale rafinované, moderní, ale přesto rustikální, uvolněné, ale stále se pohybující.\nJako mladé a moderní město je zde několik „atrakcí“. Nenajdete mnoho historických budov nebo malebných uliček lemovaných obchodem. Neexistují žádné roztomilé malé čtvrti. Město je rozloženo na širokých ulicích. Ano, je tu něco na práci: Kulturní centrum Perth; Královský park; Labutí řeka, která také poskytuje krásný výhled na město, nebo rychlý vlakový výlet Fremantle. Pokud se teplo (a dostane opravdu horké) dostane k vám, zamiřte do slavných Perth pláží.\nAle jsou to lidé, kteří mě tu opravdu chytí. Je to známo, že jste na míle od všeho, ale nikdy se necítíte tak. V neděli se Cottesloe naplní mladými dospělými, kteří se zabývají jednou z nejprestižnějších australských tradic - nedělním zasedáním. V noci, akce míří dolů k Northbridge. Tam rodáci odpočívají s dobrým pivem a stýkají se až do ranních hodin.\nA místní obyvatelé milují setkání s cizími lidmi, protože město je tak daleko, že jich není mnoho! Normálně jdete ven do barů a lidé se při pokusu o navázání konverzace ocitnou v klidu. Ale v Perthu všichni mluví. Město je skvělým místem pro setkávání lidí - místní obyvatele považuji za velmi přátelské. Northbridge může být přeplněný a někdy i trochu hlučný, ale všichni jsou vždy ochotni mluvit.\nZde jsou některé věci, které můžete vidět a dělat v Perthu:\nCo vidět a dělat v Perthu\n1. Podívejte se na královský park a botanickou zahradu\nKings Park je domovem 990 akrů krajinářsky upravených zahrad a křovin, což z něj činí skvělé místo pro návštěvu impozantního výhledu na město. Projděte se baldachýnem eukalyptu, vezměte si bohatý život ptáků a získejte pocit přirozeného prostředí. Park také pořádá pravidelné hudební a divadelní akce, takže se určitě podívejte na to, co se děje během vaší návštěvy. Park je otevřen denně a vstup je zdarma.\n2. Vylezte na DNA Tower\nZ tohoto spirálovitého schodiště (umístěného v Kings Parku) můžete skutečně získat panoramatický výhled na panorama města, stejně jako na Indický oceán. Je to nejvyšší bod v Kings Parku, který vyžaduje, abyste se vydali po 101 schodech dříve, než budete mít výhled. Ale rozhodně stojí za to!\n3. Navštivte Quokkas na ostrově Rottnest\nRottnest Island je ideálním místem pro jednodenní výlet. Nejen, že budete mít možnost vidět roztomilý domorodec Quokkas (malý vačnatec), ale budete moci jít šnorchlovat, půjčit si kola, nebo strávit pár nočních kempů. Jen se ujistěte, že se vyhnete „školnímu týdnu“ koncem listopadu a začátkem prosince, kdy se ostrov stane pitným festivalem pro 18leté Aussies!\n4. Viz Galerie umění Západní Austrálie\nTato galerie byla založena v roce 1895 a sídlí nejvýznamnější umělecká sbírka státu. To zahrnuje post-WWII práce, stejně jako domorodé kusy. Tam jsou také rotující výstavy, takže se ujistěte, podívejte se na webové stránky pro nejaktuálnější informace.\nKulturní centrum Perth, +61 8 9492 6600, artgallery.wa.gov.au. Je otevřena ve středu - pondělí od 10:00 do 17:00. Vstupné je zdarma, ale dary jsou přijímány.\n5. Užijte si jednu z mnoha pláží\nPerth má řadu úžasných pláží. Některé mé oblíbené jsou:\nCottesloe Beach - to je dlouhá pláž s bílým pískem, která je ideální pro plavání, šnorchlování a surfování. Je to jedna z nejpopulárnějších.\nSwanbourne Beach - Jedná se o volitelnou pláž, takže to nebude pro každého, ale pokud jste na ní, je to skvělá pláž!\nCity Beach - toto je další oblíbená pláž. Je to skvělé pro surfování, protože má silné vlny a je zde spousta kaváren, kde se dá chytit.\nScarborough Beach - Další pláž s bílým pískem, která je ideální pro celoroční surfování.\nTrigg Beach - To je skvělá pláž pro skoro nic! K dispozici je dobré surfování, šnorchlování a plavání.\nBez ohledu na to, co hledáte, je tu pláž. V létě se však mohou o víkendech trochu věnovat, takže se určitě dostavte brzy, abyste se dostali na dobré místo.\n6. Projděte si stopu Bibbulmun\nStezka se táhne přes 950 km a je jedním z nejlepších výletů v zemi, ne-li na světě. Stezka vás provede lesy karri a brnění, do mlhavých údolí a podél pobřeží. Můžete si jen udělat části na jeden den výlety nebo strávit dny nebo týdny chůze to v plném rozsahu. Kabiny jsou nabízeny po celé cestě k zastávkám v boxech a odpočinkovým přestávkám, což činí tuto epickou cestu, pokud hledáte opravdu natáhnout nohy!\n7. Udělejte si výlet do Fremantle\nNachází se asi 30 minut od Perthu, Fremantle je přístavní město z 19. století, které je ideální pro výlet. Existuje spousta skvělých míst k jídlu, můžete procházku podél pobřeží, a tam je živá a eklektická umělecká scéna. Existuje spousta buskers, živých hudebních míst, a mikro pivovary, aby vás bavit, a můžete také turné Fremantle vězení (který ubytoval odsouzených zpět, když Austrálie byla vězeňská kolonie).\n8. Navštivte Adventure World\nPokud cestujete s dětmi (nebo jen chcete přijmout své vnitřní dítě), zamiřte do světa dobrodružství. Tento zábavní park se může pochlubit jízdou, tobogány, motokáry a také aktivitami pro menší děti. Pokud hledáte pro zábavu, turistické aktivity, aby vám trochu adrenalinu spěch pak to může být jen to! Park se nachází asi 20 minut od města.\n351 Progress Dr (Jezero Bibra), +61 8 9417 9666, adventureworld.net.au. Otevřeno denně od 10:00 do 17:00. Vstupné je 59,50 AUD pro dospělé a 49,50 pro děti 3-14 (děti do 3 let zdarma). Slevy jsou k dispozici pro seniory a rodiny.\nPro mnoho Australanů, Perth je svět pryč. Většina obyvatel země žije na východním pobřeží a zřídka se z ní vydat. Pro ně by Perth mohl být i jinou zemí. Perth vždy vypadá jako konec světa - daleko od zbytku země.\nAle každá návštěva Austrálie, která toto město nezahrnuje, zanechává opravdu australskou zkušenost.\nPerth je 5-hodinový let ze Sydney s jízdenkami od 185 do 400 AUD na osobu. Jít autem, vlakem, nebo autobusem bude trvat více než 40 hodin, pokud půjdete přímo a bude stát nejméně 500 AUD, takže létání nejvíce rozpočet-přátelské možnost. Samozřejmě, pokud máte auto nebo campervan pak pohon určitě stojí za to, protože tam je hodně vidět podél cesty. Pokud přijíždíte z Evropy, Qantas nyní nabízí přímé lety z Londýna do Perthu s jízdenkami kolem 1000 AUD.\nRezervujte si výlet do Perthu: Logické tipy a triky\nHostel si můžete rezervovat s Hostelworld. Pokud chcete zůstat někde jinde než jako hostel, použijte Booking.com, protože konzistentně vrátí nejlevnější ceny za penziony a levné hotely. Používám je po celou dobu. Moje oblíbené místo k pobytu v Perthu je:\nKlobouk čarodějnice - Tento hostel má úžasný personál, stejně jako prostorné ložnice, AC a zdarma těstoviny a rýže!\nHledáte více informací o návštěvě Perthu?\nPodívejte se na můj podrobný průvodce destinací na Perth s více tipy na to, co vidět, dělat, náklady, způsoby, jak ušetřit, a mnohem, mnohem více!\nFoto kredity: 3\nCopyright 2021 \_ none \_ Perth: Austrálie je nejvíce podcenil velké město


Masérský rekvalifikační kurz intenzivní - Masérské kurzy | EduSpa College\nDobrý den, absolvovala jsem intenzivní masérský kurz v HK 5.-28.8. a byla jsem velmi spokojena. Jak s obsahem kurzu, tak s lektorem Slávkem Mertou. Předal nám spoustu informací, naučil nás mnohé a byl velmi trpělivý a lidský. Děkuji za vše.\nOd 13. května jsem absolvovala Masérský rekvalifikační intenzivní kurz v Praze, který mohu doporučit po obsahové i organizační stránce. Dojížděla jsem sice denně z Liberce, ale nelituji ani času ani vynaložených financí. Lektor Slávek Merta totiž dokázal svým přístupem zaujmout, předat teoretické znalosti a praktické dovednosti i nad rámec výuky. Navíc se sešla skvělá parta 12 lidí, na kterou se nezapomíná. Děkuji.\nAbsolvovala jsem intenzivní masérský kurz 1.10.-24.10. Chci tímto poděkovat Slávkovi Mertovi za skvělý lidský a profesionální přístup ke studentům. Za krátkou dobu jsme se naučili spoustu zajímavých a důležitých informací ke své nové profesi. Byli jsme skvělá parta lidí, po delší době ve školních lavicích..v tomto případě u masážních lehátek.\nDobrý den, absolvovala jsem intenzivní rekvalifikační kurz 3.9.-26.9. v Praze. Děkuji moc lektorovi Tomášovi Vymětalovi za profesionální přístup a svatou trpělivost. Překvapilo mě, že za tak krátkou dobu jsem získala tolik nových a užitečných znalostí a dovedností. K dobré atmosféře přispěla i skvělá parta kolegů - studentů. Díky profesionálnímu přístupu celé EduSpy se budu ráda vracet na další kurzy.\nHezký den přeji, dne 5.3. jsem začala navštěvovat intenzivní masérský rekvalifikační kurz v Hradci Králové, pod vedením Slávka Merty. Byla jsem mile překvapena nejen profesionálním přístupem Slávka, ale také tím lidským. Od začátku nás velmi povzbuzoval, přidával navíc k dobru k probranému tématu své dlouholeté profesní zkušenosti, pomáhal nám a měl s námi velkou trpělivost. Díky němu jsme to vše zvládli a většinou to bylo s humorem a hlavně s prima partou.\nAbsolvovala jsem Intenzivní rekvalifikační kurz, v Praze pod vedením Jany Banzselové, dále Havajskou masáž pod vedením Jany Banzselové a do třetice Protahování a strečink opět pod vedením Janiny. Moc děkuji za přístup, za trpělivé odpovídání na otázky a za to že v EduSpa jsi a že jsi mne hodně naučila. Přeji hodně úspěchů a dalších kurzů. Všem mohu jen doporučit.\n5.3. jsem absolvovala intenzivní rekvalifikační kurz a 5.5. Breussovu masáž v Hraci Králové pod vedením skvělého lektora Slávka Merty. Slávek je úžasný, jsem naprosto nadšená s jakou profesionalitou, odborností, praxí a trpělivostí nas provádí. Slávek je úžasný profesionál ve svém oboru! Velké díky a těším se, určitě se brzo uvidíme.\nZdravím všechny zájemce o vzdělávání v EduSpa. Absolvoval jsem masérský intenzivní rekvalifikační kurz 19.2-14.3. pod vedením Janičky Banszelové. Mohu jen a jen doporučit, protože získané teoretické i praktické znalosti byli pro mě nad očekávání obsáhlé a její celkový rozhled a praktické zkušenosti nám nejenom pomohli se lépe zorientovat v oblasti sportovních a regeneračních masáží, ale také nám pootevřeli vrátka do dalších souvislostí. Pro některé z nás je to spojené s touhou se dále vzdělávat a proniknout hlouběji do dalších speciálních metod masáží. Moc děkuji a už se těším na další rozšiřující kurzíky v EduSpa.\nAhoj, moc děkuju Jance, která nás učila na rekvalifikaci. Je skvělá, s trpělivostí nám vysvětlovala anatomii a opakovala nám hmaty pořád dokola. A je s ní sranda. Byl to suprový měsíc, jsem ráda, že jsem ji potkala a díky ní dělám to, co mě baví. Děkuju Janičko naše.\nS velkou vděčností Eduard Gataullin\nSuper listopadový čtyřtýdenní rekvalifikační kurz, lepší lektorku už jsme chtít nemohli. Jana byla úžasná, připravená a navíc bylo vidět, že ví, o čem mluví a má bohaté zkušenosti. Její kurzy můžu jen doporučit.\nDěkuji za 4 týdny intenzivního kurzu strávené v příjemné atmosféře pod trpělivým, přátelským a profesionálním vedením lektorky Jany B., která nás dovedla k úspěšnému složení závěrečné zkoušky.\nJsem ráda, že jsem si vybrala základní masérský kurz u EduSpa. Pro mě, dojíždějící do Prahy, výborná lokalita na Černém Mostě, příjemné učební prostředí, odlehčená atmosféra v naší skupině, přitom profesionální a pochopitelný výklad lektorky Jany, obdiv k její trpělivosti s námi :) Budu vzpomínat na skvělé 4 týdny s úžasnými lidmi. Po všech stránkách obohacující kurz. Doporučuji.\nDobrý den, v červenci jsem absolvovala masérský rekvalifikační intenzivní kurz, pod vedením ÚŽASNÉ lektorky PANÍ JANIČKY BANSZELOVÉ, které chci touto cestou poděkovat. Tady se pozná kdo dělá práci s láskou :-) a díky této paní s velkým P. jsem se přihlásila opět s moji kolegyní "Jíťou" na další kurz Janičky - masáž lávovými kameny. Všem kteří chtějí dostat vyčerpávající informace, vřele doporučuji :-). Také děkuji všem mým novým kolegům, protože jsme byli tak skvělá parta :-). Všem přeji mnoho štěstí.\nMoc děkuji za 3 týdny strávené v EduSpa na rekvalifikačním kurzu. Byly pro mě nesmírně obohacující a pomohly mi přesměrovat k tomu, co mě opravdu zajímá a baví. Velmi oceňuji profesionalitu spojenou s přátelskou atmosférou, která v EduSpa panuje. Děkuji také lektorce Janě, která se svými bohatými zkušenostmi a moudrým životním přístupem, je učitelkou na správném místě.\nNikdy bych nečekal, že masérský kurz může být tak super. Celé tři týdny intenzivního rekvalifikačního kurzu byla, díky Janičce a všem zúčastněným, naprosto pohodová atmosféra, která se s jinými kurzy mimo EduSpa vůbec nedá srovnávat. Dlouho na to budu vzpomínat.\nChtěla bych napsat referenci na intenzivní rekvalifikační kurz sportovních a rekondičních masáží. Z kurzu odcházím po všech stránkách nadšená, plná energie a nových vědomostí. Paní učitelka Janička nám všechno krásně vysvětlila a dokonce i učení anatomie bylo v jejím podáním zábavné a neřkuli snadné. Sešli jsme se prima parta lidí, všech možných věkových kategorií a zaměření a celou dobu vládla prima atmosféra. Obávala jsem se, že se kurz povleče a budu se nudit (jsem totiž skoro z oboru, jen o trošku vedle - jsem veterinářka a veterinární chiropraktička), ale opak byl pravdou. Kurz uběhl jako voda, klidně bych si ho zopakovala. Moc děkuji.\nDěkuji za úžasný rekvalifikační kurz s vynikajícím lektorem Tomášem Vymětalem, který mi kdykoli poradil a ne jen v tématech toho kurzu, takže velké díky patří Tomovi!\nRekvalifikační kurz intenzivní\nKvalifikovaní a zkušení lektoři používají odborné materiály, názorné pomůcky a moderní techniku. Podrobný manuál, kterýobdrží každý účastník, je již zahrnut v ceně kurzu a je svým zpracováním na velmi vysoké úrovni.\nEduSpa College je autorizovanou osobou. Autorizace: MŠMT-46795/2012-212. Dle novelizace MŠMT splňujeme podmínku dvou autorizovaných osob.\nTermíny zkoušek profesní kvalifikace :\n26. 3. 2022 - Praha\n27. 3. 2022 - Praha\n9. 4. 2022 - Praha\n13. 4. 2022 - Hradec Králové\n14. 4. 2022 - Hradec Králové\n4. 6. 2022 - Praha\nPokud nemůžete z vážných důvodů absolvovat zkoušku v daném termínu své skupiny, je možné, po dohodě předem, složit zkoušku v jiném termínu.\nPoplatek za autorizační zkoušku profesní kvalifikace je pro naše studenty rekvalifikačních kurzů 2 900 Kč (sleva 1 000 Kč). Hradí se až v průběhu rekvalifikace.\nsleva na nákup kvalitního profesionálního masážního lehátka české výroby\nDobrý zdravotní stav se dokládá písemným potvrzením od lékaře o zdravotní způsobilosti (o vzor formuláře si můžete napsat na e-mail: info@eduspa.cz)\nBěžně spolupracujeme s úřady práce. Pokud jste uchazečem vedeným na ÚP, můžete u nás studovat ve Vámi zvolené rekvalifikaci. Pro přihlášení a administrativní postup nás prosím v dostatečném časovém předstihu telefonicky kontaktujte.\nIntenzivní kurz trvá 18 pracovních dní jdoucích po sobě, víkendy jsou volné, vždy od 9.00 do 18.00 až 18.30. V termínech níže je vždy uveden termín začátku a konce kurzu. Většinou začínáme první týden v pondělí a končíme poslední týden ve středu, někdy ale může být začátek a tím i konec kurzu stanoven na jiný pracovní den.\nPOZOR! V termínu od 5. 9. 2022 v Praze probíhá intenzivní kurz pouze od pondělí do čtvrtka (pátek, sobota, neděle jsou vždy volné), 18 výukových dní tedy končí v úterý 4. 10. 2022\nV termínu od 5. 9. 2022 v Hradci Králové probíhá intenzivní kurz pouze od pondělí do čtvrtka (pátek, sobota, neděle jsou vždy volné), 18 výukových dní tedy končí v úterý 4. 10. 2022\nNa kurzu máte zdarma k dispozici čaj, kávu. Učebny jsou pravidelně dezinfikovány a sterilizovány UV zářením a ozónem.\nUčebny jsou nedaleko metra nebo MHD, v klidné lokalitě, v Praze můžete bezplatně parkovat v těsné blízkosti školy.\nNa masérský rekvalifikační kurz si prosím s sebou vezměte pohodlný oděv pro masírování (tepláky, tričko), přezůvky, poznámkový blok, psací potřeby, prostěradlo na masážní lehátko, malý a velký ručník na přikrytí, potvrzení od lékaře o zdravotní způsobilosti (o vzor si napište na info@eduspa.cz).\nNezapomeňte si vzít také svačinu a pití. Na oběd můžete využít restaurace v blízkosti učebny.\nStudent si může za poplatek objednat Osobní průkaz maséra EduSpa College se svou fotografií a svými osobními údaji, kterým se může prokázat v ČR i v zahraničí jako kvalifikovaný a profesionální masér.\n7 900 Kč (sleva: při přihlášení on-line a platbě do zahájení kurzu, bez další administrativy)\nV ceně jsou zahrnuty veškeré výukové materiály, pomůcky, manuál pro teoretickou i praktickou část, speciální bonusy - viz výše, Potvrzení o absolvování rekvalifikace v českém jazyce. V ceně není zahrnut poplatek za zkoušku profesní kvalifikace.\n01. 08. - 24. 08. 2022 obsazeno\n05. 09. - 04. 10. 2022, pondělí - úterý, počet dní: 18 volno\n01. 08. 2022 obsazeno\n05. 09. 2022 volno\nNa kurzu si můžete zakoupit různé přírodní masážní oleje\nNa kurzu si můžete zakoupit relaxační hudbu vhodnou pro masáže od AXEL\nNa kurzu si můžete zakoupit masérská lehátka v různých barvách a s různými doplňky\nNa kurzu si můžete zakoupit různou doporučenou literaturu. Anatomie je základním kamenem úspěšného maséra.\nNa kurzu si můžete zakoupit skládací masérskou židličku vhodnou k lehátku


MATEŘSKÁ ŠKOLA VČELKA, LÍŠNÁ, PŘÍSPĚVKOVÁ ORGANIZACE ⇒ IČO: 75029979 - Obchodní rejstřík | Peníze.cz\nMATEŘSKÁ ŠKOLA VČELKA, LÍŠNÁ, PŘÍSPĚVKOVÁ ORGANIZACE, IČO: 75029979 - Obchodní rejstřík\nTento výpis z obchodního rejstříku obsahuje údaje o společnosti MATEŘSKÁ ŠKOLA VČELKA, LÍŠNÁ, PŘÍSPĚVKOVÁ ORGANIZACE Údaje byly staženy 29. 12. 2021 z datové služby justice.cz dle IČO 75029979. Z důvodu ochrany osobních údajů nejsou na stránce data narození a úplné adresy fyzických osob. Kompletní výpis včetně dat narození a adres lze zobrazit po zadání IČO 75029979 na originální stránce obchodního rejstříku justice.cz.\nod 4. 6. 2003 do 28. 11. 2008\nMateřská škola Líšná, okres Přerov, příspěvková organizace\nLíšná 73, PSČ 751 15\nLíšná, č.p. 73, PSČ 751 15\nIdentifikátor datové schránky: pg2k3js\nSpisová značka 543 Pr, Krajský soud v Ostravě\n- zabezpečování stravování dětí MŠ, ZŠ a pracovníkům školství\nPETRA NĚMCOVÁ - ředitel\nMgr. PETRA VEJROSTOVÁ - ředitel\nden vzniku funkce: 1. 8. 2015 - 31. 12. 2019\nod 23. 9. 2015 do 15. 10. 2015\nILONA ZAPLETÁLKOVÁ - ředitel\nLíšná, , PSČ 751 15\nod 28. 11. 2008 do 23. 9. 2015\nDanuše Čevelová - ředitelka\nZpůsob jednání za příspěvkovou organizaci: Jménem příspěvkové organizace jedná ředitel jako statutární orgán, nebo jím pověřený zástupce tak, že k otisku razítka připojí vlastnoruční podpis.


Obraz Plachetnice. - Starožitnosti Antik Praha Mikšík\nNákup Obraz Plachetnice.\nPoložka: Obraz Plachetnice.\nČíslo nabídky: 14943\nKupuji „Obraz Plachetnice.”.\nVepište toto číslo: 29886\nRezervace Obraz Plachetnice.\nMám zájem o rezervaci „Obraz Plachetnice.”, prosím kontaktujte mě.\nDotaz k Obraz Plachetnice.\nMám dotaz ke zboží „Obraz Plachetnice.”:\nPůjčení předmětu Obraz Plachetnice.\nRád bych si zapůjčil předmět „Obraz Plachetnice.”.