Blog Jihlavských listů » Archív » Herzlich willkommen zurück, Genosse!\n« Věřící komunista\nProblémy s časem »\nŠéfredaktor odborného portálu Personalista.com. Zabývá se tématem lidských zdrojů a vzdělávání dospělých. Narozen v roce 1979 v Havlíčkově Brodě, vzdělání Karlova univerzita Praha, fakulta filozofická.\nHerzlich willkommen zurück, Genosse!\nJan Míka | Středa, 24. 12. 2008 v 15:42\nPo válce proběhla v západním Německu důsledná a relativně brutální denacifikace. Ti, kdož se zapletli s přisluhovači ďábla, nesměli do veřejných funkcí, museli se kát. Společnost si uvědomila, že roky 1933 až 1945 byly tak nějak chucpe. Němci se za druhou světovou válku doteď stydí. Když je potřeba nasadit Bundesarmádu kdekoliv „venku“, vedou se ostré debaty.\nKdo naopak nedenacifikoval, byli východní Němci a Rakušané. Bylo to jednodušší. Nacikápové se přeunuli do Stasi, praxi měli, subordinaci taky. A ten, kdo se zapletl s hitlerovci byl vydíratelnější než ten, kdo skončil s čistým štítem. V Rakousku to bylo podobné, nacisti zůstali v klidu. Snad jim tam byli líp než v Argentině. Podle toho také vypadá rakouská politická kultura a fungování vůbec.\nKdyž se Česko vydalo v roce 1989 cestou civilizace a slušnosti a opustilo kurs směrem střední Asie, měli jsme na výběr, jak se vyrovnat s našimi přisluhovači ďábla (zda je zlo hnědé, nebo červené je de fakto jedno, socializmus, nebo nacionální socializmus je jako rakovina plic vs rakovina prostaty).\nZvolili jsme si cestu Rakouska i s jeho zatuchlou politikou, malostí a sklepy plnými hrůzy. Teď sklízíme ovoce. Komunisty tolerujeme na místní, okresní i krajské úrovni. Je jen otázkou času, kdy je uvidíme ve vládě, nebo na hradě.\nŘíkali nám rudej teror//Leninovi derviši//my jim zato postavíme//šibenici nejvyšší. Pamatujete??\nPS. Na Personalistovi.com vyšla anketa mapující názor populace na komunzlo. Nedopadla nikterak zle. Posuďte sami.\nTento článek byl publikován dne 24. 12. 2008 (Středa) v 15:42\tv rubrice Kultura. Komentáře můžete sledovat přes RSS 2.0 kanál. Můžete zanechat komentář nebo trackback z vašeho webu.\n19 komentářů k článku “Herzlich willkommen zurück, Genosse!”\nPátek, 26. 12. 2008 v 11:12\nPane Míka, vidím že jako většina lidí u nás jste podlehl tlaku krajně pravicových struktur a dáváte na rovinu nacionální socialismus a komunismus. Obojí dvojí je sice totalita, ale zcela rozdílná. Jedna si dává za úkol na podkladě jedné rasy a jednoho národa za sociální nerovnosti občanů této země, vládnout neomezeně naší planetě. Druhá si dává za úkol umožnit slušné žití pro každého člověka na této planetě. Podle mne tedy rozdílné cíle, i když cesty byly někdy v brutalitě zcela totožné. Již nikdy se nesmí opakovat cesta k rovnosti lidí na celé planetě, podobná té bývalé socialistické.\nZároveň bych rád uvedl, že se domnívám a je podle mne správné, aby cesta k rovnosti lidí v žádném případě nepoškozovala individuální schopnosti a svobodu kohokoliv, tak jako individualní schopnosti kohokoliv nesmí poškozovat jakoukoliv skupinu lidí v její svobodě a schopnostech.\nNynější cesty kapitalismu za svobodu a rovnost jsou však v mnohých případech zcela totožné z cestou nacionálního socialismu a to hlavně v touze po surovinách cizích zemí.\nPátek, 26. 12. 2008 v 19:37\nPane Beran to myslíte vážně to co píšete o komunismu ? Není náhodou potírání rozdílnosti společenských vrstev úplně to samé jako nadřazování jedné rasy nad druhou ? Princip prakticky stejný a cíle také. Jedná se totiž vždy o diktát jedněch nad druhými. To ale bolševik nikdy nepochopí. Pro něj je důležitá jen ta diktatura.\nPátek, 26. 12. 2008 v 22:32\nJan Míka, Vážený pane já s vámi souhlasím! Panu Beranovi je s cela zbytečné cokoli vysvětlovat!! On je postižen výklady novodobé organizace která se jmenuje ne násilí!! Ta organizace po lepším prostudování si našla nepřítele, kterého viní!! Paradox je, jak šikovně se vyhýbá, či pojmenovat viníky v ČSSD!! Dále si absolutně neuvědomuje, jakékoli nové či jiné zřízení budou zase a pouze ovládat lidi, tak že výsledek bude vždy takový, jaké povahy lidí budou u rozhodování!!\nSobota, 27. 12. 2008 v 11:30\n1/vzbuzovat dojem, že jsou tu pro lidi\n2/vzbuzovat obavy (ze Státu a Moci, ale také z Těch druhých – nacizmus: Židi, Američani, případně židobolševici, židozednáři, Rusové … vs komunističní Židi, Američani, židozednáři (!!!), imperialisti, krvavý pes Tito, Čína…\n3/lidi neomezeně ovládat a vykořisťovat (taky se mluví o státním kapitalizmu).\nPane Míka mohl byste mi napsat kde jste převzal tyto tři poučky.\nJiž ta první je velice hloupě postavená. Dá se totiž použít na kterýkoliv systém. Chcete snad říci, že kapitalismus nevzbuzuje dojem, že je tu pro lidi? Pro koho tedy? Budu nyní malinko ironizovat. Je snad tedy pouze pro chytré, silné občany této planety a rostlinstvo či zvířenu? Uvědomujete si naivnost odpovědi vašeho prvního bodu?\nDruhé dvě jsou též velice jednoduše postavené a na těch samých předpokladech, které vy zviditelňujete, vám mohu ukázat, že zcela stejně se chovají i konkrétní skupiny lidí či samotné vlády v nynějším demokratickém světě z důvodu obchodů a získávání komodit jiných států.\nPřikládám násleující článek k zamyšlení a k porovnání s vašimi, podle mne zjednodušeně postavenými odkazy.\nProč komunismus a nacismus nejsou totéž\nV poslední době jsem se při různých příležitostech znovu setkal s hodnocením komunismu jako režimu, jehož podstata je stejná jako podstata nacismu. Vytrvalost, s jakou se tato myšlenka v našem veřejném prostoru udržuje, svědčí o jejím významném místě v ideologii současné moci, institucionálně podepřené např. nedávno zřízeným Ústavem pro studium totalitních režimů, jehož politicko-badatelské zadání je na ztotožnění nacismu a komunismu postaveno. Smyslem celé diskurzivní konstrukce je zřejmě delegitimizace radikální levice, jestliže tímto výrazem míníme takovou teorii demokracie, která tvrdí neudržitelnost aliance mezi demokracií a kapitalismem a napadá princip soukromého vlastnictví výrobních prostředků; právě tímto bodem vedou limity dnešní relativní svobody a právě na tento cíl (tedy na nějakou formu zespolečenštění výrobních prostředků) se zaměřuje i dotyčný antikomunistický diskurz: vyvolává dojem, že vyvlastnění soukromého kapitálu je zločinem proti lidskosti, srovnatelným s fyzickou likvidací „méněcenných“ osob.\nV tomto textu chci poukázat na dva možné pohledy na komunismus, resp. na dvě roviny, na nichž lze provést jeho porovnání s nacismem. Na obou rovinách jde o otázku, jaký je přesně význam slova komunismus, tj. na jaký myšlenkový obsah odkazuje člověk, který ten termín použije. Po této přípravné komparaci se v příštím textu chci podívat na samotný komunismus a pokusit se o diferencovaný pohled na tento fenomén v kontextu jeho vztahu k modernitě.\nTo, co je, a to, co má být\nPrvní úhel mého srovnávacího pohledu pojímá komunismus jako myšlenku či vizi, vyjádřenou v podobě politické filosofie nebo politické ideologie (mluvit budu hlavně na rovině politické filosofie, protože má obecnější rozměr, zatímco konkrétní ideologie už filosofický ideál specifikuje s ohledem na existující politické okolnosti a tím také tento ideál potenciálně nabývá spoustu lokálních podob, které se vzájemně liší – což má co do činění s druhým úhlem pohledu). Tuto první rovinu nazvu rovinou normativní, neboť komunismus je zde především označením nějakého stavu, který „by měl být“. Je to svého druhu pohled metafyzický, protože se snaží o postižení podstaty komunismu, tj. toho, co tvoří jeho identitu přesahující konkrétní empirické projevy.\nDruhý úhel pohledu, který nazývám historický, se naopak soustředí na komunismus jako dějinný fenomén, který „skutečně existoval“ a jehož podstata není jednoznačně vymezitelná, neboť se – jako každý historický fenomén (k zuřivosti všech dogmatiků) – neustále proměňuje a jaksi „za pochodu“ sám sebe předefinovává, svou identitu potvrzuje i posouvá v závislosti na tom, jakou prodělává historickou zkušenost, s čím zápolí, vítězí a prohrává; jde tedy o empiričtější rovinu spletité reality konkrétních politických režimů, jejich vládců i disidentů.\nKomunismus jako morální dilema\nZákladem srovnání na normativní rovině musí být uznání, že úsilí o společnost, v níž občanská rovnost není fakticky znehodnocena (ba znemožněna) třídní, ekonomicky založenou nerovností, je morálně diametrálně odlišné od úsilí o společnost rasově čistou, a to přesto, že tento rozdíl není rozdílem mezi dobrem a zlem. Zatímco nacistický „ideál“ lze podle mého názoru (mých hodnot, mé víry a životních zkušeností) na škále dobro – zlo jednoznačně postavit k posledně jmenovanému pólu, komunismus takto jednoznačně postavit nelze. Cíl, který proklamuje, je zjevně spojený s morálně pozitivními charakteristikami (pozitivními v tradici moderního humanismu, jež stále ještě určuje i naši současnou kulturu), opatření, která však již na rovině ideálu komunismus předpokládá ve vztahu ke společnosti, jsou však potenciálně ničivá (aniž bychom potřebovali znát realitu konkrétních komunistických režimů ve 20. století).\nAmbivalentnost komunismu se pokusím dále rozvést, už nyní chci ale zdůraznit, že diametrálnost rozdílu mezi komunismem a nacismem je třeba držet ne navzdory, ale právě díky nejednoznačnosti komunistického světonázoru: komunismus sám sebe nastoluje jako morální problém, který teprve musí být vyřešen (sám o sobě tímto řešením není, je právě nastolením problému); stát se a být komunistou znamená postavit se před dilema – jak být komunistou? Jak velké oběti mohu požadovat pro velký historický cíl? Co všechno je mi dovoleno jako komunistovi? Odpověď na takové otázky není předem dána, a jakkoliv historicky potlačovaná mohla tato dimenze být, komunismus ve své podstatě počítá s člověkem jako morální bytostí, která se nemůže vyhnout volbě; proto komunismus představuje autentickou verzi moderního humanismu. Nacismus (jako ideál) naproti tomu srovnatelně svobodnou volbu nepředpokládá, nacista může jen naslouchat hlasu krve a vůdce, naplňovat národní poslání apod.; neexistují žádné morálně relevantní rozdíly mezi různými způsoby, jak být nacistou.\nDotyčný rozdíl je dobře patrný v okamžiku, kdy se zamyslíme nad „archetypálními“ nepřáteli obou ideologií; těmi jsou žid a buržoa. Rozdíl mezi nimi je významný: zatímco žid (resp. tento typ nepřítele) je definován svým biologickým původem („krví“), jehož se prostě nemůže zbavit, i kdyby četl Rosenbergovy a Hitlerovy spisy pořád dokola, buržoa je definován svým vztahem k vlastnickým poměrům, tj. historicky relativní mocenské struktuře společnosti (z níž vyplývají např. i nějaké kulturní návyky, což má ale odvozený význam).\nPokud bereme nacistická východiska opravdu vážně, sotva můžeme dojít k jinému závěru než k tomu, že židy a další „méněcenné rasy“ (pomiňme antropologický detail, že židé nejsou samostatnou rasou) je nutné nějak fyzicky eliminovat. Buď je necháme postupně vymřít tím, že je přísně separujeme od zbytku společnosti a znemožníme jim rozmnožování, nebo proces nějak urychlíme; každopádně jakákoliv investice do jejich existence je kontraproduktivní, ba morálně zavrženíhodná, neboť ubírá z omezené zásoby zdrojů potřebných k posilování vlastního národa, jehož dítky přece nemohou scházet na úbytě.\nPokud jsme komunisty, je náš postoj k buržoovi jen zdánlivě takto jasný. Konzervativci i liberály vysmívaný komunistický předsudek, že jednotlivec je vždy určován společenskými a dobovými poměry, má totiž humanistický základ, který říká: intelektuální a kulturní bída dělnické třídy není důsledkem nižší inteligence nebo lenosti jejích příslušníků, protože všichni lidé bez ohledu na svůj původ, barvu pleti atd. jsou si „od přírody“ rovni; duchovní bída je důsledkem bídy materiální, jež způsobuje nedostatek volného času, prostředků nutných ke vzdělání atd. Ani buržoa pak ale není tím, čím je, z nějakých vrozených dispozic, nýbrž v důsledku sociálních poměrů, tj. v důsledku svého vztahu ke kapitálu, který jej vposledku zotročuje jiným, ale stejně fatálním způsobem, jako zotročuje proletáře. Buržou tedy není na místě likvidovat (on přece není příčinou zla), je jen třeba ho převychovat (což se ale týká i dělníka, který nevidí podstatu vlastní bídy a nevolí si ty správné vůdce). I buržoa, pokud by takříkajíc prozřel, bude platným členem společnosti, navíc i on je přece člověkem a rovnost všech lidí je nejzákladnějším východiskem celé kritiky kapitalismu.\nZmiňovaná ambivalentnost a morální výzva komunismu jako politické filosofie pochopitelně spočívá hlavně v této myšlence převýchovy, jež souvisí s obecnější osvícenskou touhou po racionálním řízení společnosti ve prospěch rovnosti a svobody všech lidí. Je podmínkou úspěšné převýchovy násilný převrat a změna vlastnických poměrů? A jaké formy může převýchova mít, k jakým prostředkům až můžeme sáhnout? Jsou přijatelné exemplární tresty pro obzvlášť zatvrzelé jedince a skupiny, jestliže to ostatní přivede k pravé cestě?\nTyto otázky, připomínající např. některé motivy z dějin křesťanství, jsou nakonec vymezeny jedním základním napětím: na jedné straně je z hlediska komunistického ideálu nezbytné, aby proběhla totální změna patologických poměrů, která bude – na druhé straně – pravděpodobně představovat drastický zásah do struktury společnosti, protože „reakční síly“ zpravidla ovládají represivní aparát i společenský konsensus a vlastně použijí zbytek společnosti jako rukojmí k obraně svých partikulárních zájmů; proti různě (byť i omylem) motivovaným odpůrcům je třeba ve jménu celku zasáhnout, současně je ale jasné, že i ti nejhorší z nich jsou lidé a teze o rovnosti všech a o důstojnosti lidského života představuje oporu, bez níž se komunistická vize zhroutí sama do sebe, protože popře základy vlastní spravedlnosti.\nNa jedné straně tedy nutnost nápravy kapitalismem pokřivených poměrů, z níž nelze ustoupit; na druhé straně humanistické zábrany, z nichž ale také nelze ustoupit (alespoň ne dlouhodobě). Takové rozhodování mezi dvěma stejně silnými hodnotami je právě definicí morálního dilematu, jež je v jádru komunismu jako politické filosofie a představuje jeho největší přednost, jakkoliv na ni samotní komunisté budou zapomínat (nebo jakkoliv bude toto břemeno přeneseno na stranické aparáty, které ostatní budou jen poslouchat); v nacismu nic podobného neexistuje a existovat nemůže, rozhodnutí, která vůdce nebo strana činí, nejsou volbou mezi morálně rovnocennými hodnotami.\nOč jde v socializaci výrobních prostředků\nČastou námitkou proti samotnému ideálu rovnosti, z nějž vychází komunistická představa radikální (tj. nejen formální, ale i materiální) spravedlnosti, je tvrzení, že lidé jsou od přírody různí a že všichni nemohou mít stejně. Tato námitka vychází spíše z karikatury dotyčného ideálu. Komunistický požadavek obecného vlastnictví výrobních prostředků neznamená, že všichni mají mít stejný majetek; znamená, že nikdo nemá být znevýhodněn při získávání majetku jako odměny za práci, kterou skutečně vykoná (připusťme, že je problém definovat už to, co je spravedlivá odměna za práci, jak srovnávat různé druhy pracovní činnosti atd., ale to už se dostáváme na jinou rovinu).\nStejně tak nelze zobecnění či zespolečenštění výrobních prostředků (nejpravděpodobněji cestou zestátnění) označit prostě za krádež, jak se leckdy stává. Krádež je definována tak, že subjekt A připraví subjekt B o něco, co tento subjekt vlastnil a co v důsledku krádeže zcela ztrácí, zatímco subjekt A to naopak získává; taková interakce může vlastně proběhnout jen mezi dvěma soukromými subjekty. V případě zespolečenštění výrobních prostředků se jedná o něco jiného. „Okradený“ subjekt totiž nepozbývá vlastnická práva zcela, je totiž zároveň občanem, v jehož prospěch se socializace provádí a alespoň teoreticky tak na „ukradeném“ majetku stále participuje. Právo na vyvlastnění ve veřejném zájmu ostatně předpokládá i „normální“ demokratický stát západního typu, komunismus toto právo jen radikalizuje.\nPožadavek socializace výrobních prostředků má přitom hlubší zdůvodnění, než je povrchní majetková spravedlnost. Je jím napětí mezi moderním individualismem, spočívajícím v objevu subjektivní sféry vlastního Já, jeho nitra a jeho životních projektů, na straně jedné, a čím dál komplikovanější sociální strukturou, která onen individualismus umožňuje, na straně druhé; moderní individualismus oslavuje osobnost a nezávislost, zároveň ale „visí“ v síti sociálních vztahů, které jsou čím dál rozsáhlejší (uvažme, na kolika dalších lidech nepřímo, ale fatálně závisí činnost jednoho podnikate), a současně čím dál neosobnější.\nSkvěle to vystihl sociolog Georg Simmel ve slavné eseji Peníze v moderní kultuře: „Středověký cech v sobě zahrnoval celého člověka; cech soukeníků nebyl jen sdružením jednotlivců, kteří měli na očích pouze zájmy soukenictví, nýbrž zároveň i životním společenstvím v odborném, společenském, náboženském, politickém a mnoha dalších ohledech. (…) V protikladu k této jednotné formě umožnilo nyní peněžní hospodářství existenci nespočetných sdružení, která buď jen vyžadují od svých členů určité peněžité příspěvky, nebo se zaměřují na čistě peněžní zájmy. Tím je na jedné straně umožněna ryzí věcnost záměrů sdružení, jejich ryze technický charakter, jejich oproštění od jakéhokoliv osobního zabarvení, zatímco subjekt je na druhé straně osvobozen od omezujících vazeb, protože už není s celkem spojen jako celistvá osoba, nýbrž v rozhodující míře jen vydáváním a přijímáním peněz.“ (Peníze v moderní kultuře, druhé vydání, SLON, Praha 2006, s. 9) Simmel pronikavě popisuje problém moderního člověka vyplývající z toho, že peníze sice umožňují propojení s nebývalým počtem dalších lidí (a bez toho by nemohl fungovat kapitalismus), ale současně mezi jedince a svět vsouvají závoj své neosobnosti, což vede k odcizení, k nezakotvenosti, k pocitu téměř neomezených prostředků (snad vše si lze koupit), jež ale postrádají účel…\nZatímco Simmel doufá, že moderní kultura se zde projeví jako „onen mytický oštěp, který rány, jež zasadí, dokáže sám i vyléčit“, komunisté vychází z přesvědčení, že popsané napětí představuje neudržitelný rozpor: kapitalismus si díky své peněžní formě zavírá cestu k pochopení společenských předpokladů individuálního zisku, sociální vazby ničí a tím spěje ke katastrofě (Marx se tomuto přesvědčení pokusil dát podobu bezmála přírodovědných zákonů, jež představuje jeho ekonomická teorie). Komunismus vlastně stojí na tezi, že společenskou podstatu moderního podnikání je třeba z její latentní podoby převést do podoby manifestní (právě toho je proklamací Komunistický manifest) a vystavit ji racionálnímu politickému řízení. V této základní intenci se komunistická ideologie možná mýlí, protože nedoceňuje právě tu komplexnost společenského organismu, která je jinak jejím základním argumentem. Nic to ale nemění na tom, že komunismus je snahou racionálně odpovědět na jeden ze základních rozporů moderního života a moderního pojetí člověka, zatímco nacismus tento rozpor vůbec neuchopuje, resp. utíká od něj k pseudomýtickému iracionálnímu vyprávění o věčné válce ras.\nByl Gerstein nacistou?\nNa normativní rovině tedy podle mého názoru nelze klást rovnítko mezi nacismus a komunismus z toho důvodu, že na rozdíl od prvního, který je přímo založen na popření relevantní morální volby, v sobě posledně jmenovaný nese morální dilema, které nikdy nelze zcela potlačit. Na druhé rovině, u níž se chci zastavit nyní, tedy na rovině historické, je nemožnost ztotožnění komunismu a nacismu obdobná: zatímco dějiny nacismu jsou dějinami téměř čistého zla, dějiny komunismu nejsou zdaleka jednoznačné a jsou mj. dějinami morálních zápasů.\nSamozřejmě, že i v dějinách nacismu najdeme osobnosti, které v rámci daném totalitárním režimem pomáhaly druhým k útěku, chránily je před nejtěžšími tresty, ukrývaly je apod., a přitom třeba samy byly členy NSDAP. Snad nejproslulejší postavou tohoto typu je poručík SS Kurt Gerstein, jehož postava se stala i námětem slavné hry Rolfa Hochhutha, zfilmované Costou Gavrasem (snímek Amen). Gerstein byl „insiderem“ těch nejexkluzivnějších nacistických kruhů a jako zkušený hygienik a chemik se technicky podílel na „konečném řešení židovské otázky“. Současně bylo však plynování v koncentračních táborech natolik v rozporu s jeho (křesťanským) přesvědčením, že se snažil o všem informovat západní spojence a Vatikán a přimět je k nějakému zásahu. Po válce sepsal pro spojence zprávu, jež (poněkud přehnaným způsobem) popisovala holocaust, bylo s ním nicméně jednáno jako s válečným zločincem a ve vazbě pravděpodobně spáchal sebevraždu.\nProč přesto nelze případ Gerstein srovnávat např. s osudy lidí jako Čestmír Císař nebo Jaroslav Šabata, tedy s našimi reformními komunisty, kteří se z kdysi věrných straníků stali kritiky režimu a následně jeho disidenty? Protože v okamžiku, kdy Gerstein odmítl holocaust a začal tajně jednat proti zájmům vlastního režimu, přestal být nacistou ve smyslu osobního přesvědčení a ideologické věrnosti, jakkoliv zůstal členem strany. Naši reformní komunisté naproti tomu mohli vystoupit s kritikou režimu a přitom zůstat komunisty, ba dokonce jejich kritika mohla být inspirována stejnými ideály, kterými si v padesátých letech ospravedlňovali svůj podíl na represích (období teroru je ospravedlnitelné jako přechodné a právě jen jako přechodné); ačkoliv pak byli často vyhazováni ze strany, stále se hlásili ke komunistickým nebo socialistickým ideálům.\nČistě teoreticky je samozřejmě možné, že kdyby nacismus dostal více času, znormalizoval by se do podoby, která by byla obdobou humanizujících trendů v komunistických režimech. Myslím si, že je to nesmysl, neboť nacismus se nemůže vzdát rasové teorie a přesvědčení o fyzické eliminaci „podlidí“, kteří objektivně ubírají životní prostor a další zdroje árijcům, takže konečný cíl si přímo vynucuje takové prostředky, jež povedou k rychlé a masové likvidaci méněcenných. Ale i kdybychom hypoteticky připustili absurdní možnost humanizace nacismu, jedná se o irelevantní argument, protože soudíme-li komunismus a nacismus jako historické fenomény, soudíme je právě v té podobě, v jaké se v reálných dějinách vyskytovaly; a dějiny komunismu prostě nejsou morálně jednoznačné, patří k nim gulagy i jejich odsouzení – a to odsouzení ze strany komunistů jakožto komunistů. Ke komu se hlásíme, když se hlásíme k protagonistům historických komunistických režimů? Je více komunistou Stalin nebo Šabata? Ke zkoumanému fenoménu patří oba, přesto je morálně jistě nelze stavět na jednu rovinu.\nNa druhou stranu je nesporné, že pokud hodnotíme nacismus ne jako ideál, nýbrž jako konkrétní historický fenomén, musíme i u něj připustit vnitřní složitost a diferencovanost. Mnoho členů NSDAP určitě režim podporovalo z pohnutek, jako jsou vyhrocené národní cítění, strach z komunismu nebo ultrakonzervativní smýšlení o moderním světě, z nichž rozhodně ještě nevyplývá podpora holocaustu; nacismus jako politický režim zkrátka využil mnoha ideologických prvků, které existovaly již před ním a jejichž přítomnost relativizuje „absolutnost“ hitlerovského zla (tradiční křesťanský antisemitismus např. rozhodně nebyl genocidní a měl své morální meze). Abychom ale fenomén nacismu nerozpustili v jiných fenoménech, musíme ho alespoň přibližně vymezit – a v tomto vymezení je podle mého názoru klíčem „vědecké“ zdůvodnění holocaustu, tedy určitá verze rasové teorie; kdo ji nesdílel a měl problém akceptovat deportace a masovou likvidaci, ten prostě nebyl skutečným nacistou (zřejmě z toho vyplývá, že opravdových nacistů nebylo mnoho, málokdo ostatně viděl holocaustu až do chřtánu).\nNaproti tomu odsouzení gulagů nebo justičních vražd ještě není odklonem od komunistické ideologie. Komunista nemohl zpochybnit socializaci výrobních prostředků (a tedy vyvlastnění) a pravděpodobně ani vedoucí úlohu strany (tedy zrušení liberální politické soutěže), mohl mít ale dobře zdůvodněné výhrady proti způsobu, jakým se zacházelo s lidmi, kteří režimu odporovali. I kdybychom přijali pojem totalitarismu jako označení fenoménu, jehož jsou hitlerismus a stalinismus jen dvěma odrůdami, stále zůstává faktem, že jestliže pod nacismem si historicky sotva lze představit něco jiného než právě hitlerismus, dějiny komunismu jsou jak dějinami stalinismu, tak dějinami zápasu s ním. Opět se zde tedy vynořuje perspektiva morálního dilematu, která v nacismu prostě není možná.\nKomunista nacistu morálně převyšuje prostě proto, že zlo, které koná, si musel zvolit, a proto zůstává člověkem, byť i vrahem – vždy se může rozhodnout jinak; nacista, chce-li zůstat nacistou, na vybranou nemá – čistá rasa buď zvítězí, nebo zanikne, v té válce jde o všechno a proto je také vše dovoleno.\nSobota, 27. 12. 2008 v 11:43\nPane Simone vědomě lžete, pokud o mně tvrdíte, že je pro mne problém pojmenovat viníky v ČSSD. Již několikrát jsem zde poukázal, že ČSSD není bez podobných problémů jako jiné strany a hlavně ODS. Situace je však taková, že je nyní potřeba odstavit od vlády nynější ODS, jenž se dostala k moci policejním podvodem a diktaturně prosazuje své zákony nakoupením opozičních poslanců, bez naprostého nepřihlédnutí ke kontinuitě těchto jejich direktivně protlačovaných zákonů, jenž zcela ignorují většinový názor občanů.\nSobota, 27. 12. 2008 v 12:03\nJak taktně pomlčujete pane Beran, tak ODS se dostala k moci hlavně za pomoci přeběhlíků. A nyní na stejném principu (pomocí přeběhlíků) chce ČSSD tuto vládu svrhnout. Jeden za 18 druhý bez dvou za dvacet. Koukněte na aféru s Tlustým před krajskými volbami. Myslíte si že to bylo křišťálově čisté :)). Kdy pochopíte, že jakékoli státní zřízení je na vyliž kapsu a nejlepší je takové, které do života občanů zasahuje co nejméně a taky je co nejméně stojí ? Děsí mě když vidím jak státní aparát bují a narůstá do obludných rozměrů. A co teprv bruselská byrokracie. Proč jsou lidé tak hloupí,pohodlní a neustále si myslí že za ně někdo něco zařídí ku jejich blahobytu ?\nSobota, 27. 12. 2008 v 14:19\nDaňový Soumare tato vláda je neplatná, tudíž je potřeba jí odstranit a to legitimním způsobem. Pokud skončí sama a občané budou moci rozhodnout sami, koho si představují aby vedl tento stát, v dimenzích potřebných pro většinu voličů v rámci kontinuity politiky tohoto státu, nebudou se muset přeběhlíci vracet. Doufám, že nepovažujete za přeběhlíky dvě poslankyně zelených a pana Hovorku. Nevěřím tomu, že tito tři poslanci nějakým zbůsobem profitují – mají nějaké finanční výhody – na svých stanoviscích. Nemyslím si, že se snažím zatajovat, že vláda ODS existuje na podpoře přeběhlíků z ČSSD. Pokud to tak vypadá prohlašuji, že podle mého názoru. Vláda ODS vznikla na policejním podvodu, zaštítěným, již za tento přestupek odsouzeným, nynějším ministrem Ivanem Langerem a předsedou poslaneckého klubu lidovců, panem Severou, dále též nakoupením, v té které době potřebným počtem poslanců ze strany ČSSD.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 11:01\nSoumar: No hurá, takže souhlasíš s tím, že je buřt, kdo to řídí, že si hoši dělají dobře na bříšku a ještě lépe pro svoje kámoše? Že dělají jedni i druzí všechno pro to, aby dokonale cvičili masami a že z toho tady dělají policejní stát, srovnatelný se šmírákama a estébákama za socíku a že je jim v podstatě buřt, kam to v zemi spěje.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 17:23\nZa svých padesát let života jsem nepoznal větší PITOMCE!! Jako je Beran a XXXXX!! Už jsem viděl i slyšel i zažil i poznal spoustu lidí, zkušeností, poznání!!! Tyto exempláři co žijí mimo realitu, vnucují ostatním to co snad chtějí vidět či slyšet, nebo se jím ve snu zdá? Prostě samolibí pitomci k pohledání!! Pánové v klidu otravujte dál.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 19:17\nUž jsem viděl i slyšel i zažil i poznal spoustu lidí, zkušeností, poznání!!!\nV kterých částech Jihlavy jste pane Simon viděl, slyšel, zažil a poznal spoustu lidí za ten celý svůj život? Třista metrů od středu CPJ? Na radnici města Jihlavy, na krajském úřadě kraje Vysočina, na policejní stanici města Jihlavy? Byl jste i v jiných městech ČR? Byl jste mimo hranice naší republiky, třeba někde v Evropě? Byl jste někdy v Africe, v Asii, v Americe, na Středním Východě či v jiných zemích této planety a mohl jste díky svým jazykovým schopnostem navázat s tamním domorodým obyvatelstvem nezávazný rozhovor či určitou, ať už kratší nebo delší životní pouť?\nDomnívám se že ne.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 19:42\nPane Berane, vzájemné přetahování!! Je lehko dokazatelné v posilovně!! Obá se pleteme možná si myslíme!! Že jsme VŠEVĚDOUCÍ!! Pane Berane!! Dejme možnost i ostatním co se zde chtěli vyjádřit svůj . JL!! Tím Vás nechci, PONÍŽIT.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 19:56\nNikdy jsem nikomu nebránil a nezakazaoval, aby se vyjádřil. Pokud však například, panu Vovsíkovi dochází argumenty, jelikož si uvědomil jak přihlouple se prezentoval bez hlubší znalosti dané problematiky a historické posloupnosti, je to jeho rozumná soudnost, již více se takto jednoduše neprezentovat. Jistě si snaží držet svoje ego na úrovni a tak když včas pozná že je trapnej, raději, aniž to sice přizná, skončí.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 20:19\nJá bych Vám rád věřil? Dokažte to!! Pane Berane.\nNeděle, 28. 12. 2008 v 23:45\nSimone budeš se divit, ale já poznal jednoho, a to byl ještě tupější kretén než ty. Mimochodem množné číslo slova Exemplář jsou Exempláře.\nNevím, proč bych někomu něco vnucoval. Ať si tu každej napíše co chce.\nJedinej kdo tu někomu něco vnucuje jsi ty. Mám dojem, že patříš mezi ty kretény, co si na dálnici vlezou se svou favoritkou do levýho pruhu a všem jasně ukážou, jak se jezdí podle pravidel.\nSoumar celkem trefně popsal situaci, a já s tím vcelku souhlasím. Jenže ty seš evidentně za padesát let svýho života tak pitomej, že už ani neumíš číst.\nZ jinýho soudku:\nI kdyby ti tu kdokoli, v tomto případě Beran položil ty tvoje „důkazy“, bylo by to stejně k hovnu, ty to číst nebudeš a rovnou se do něj navezeš, protože ty seš prostě zaslepenej kokot.\nPondělí, 29. 12. 2008 v 9:42\nNapř. článek pana Vovsíka o demokracii na Kubě a přitom zcela absolutní ignorace toho, proč je tento krásný ostrov v karibiku na tom tak, jak právě je.\nPodle toho co zde pan Vovsík napsal se nebojím se tvrdit, že v momentě kdy uveřejnil svůj článek, znal historii ostrova Kuby pouze od konce druhé světové války. A jednal v reakci na slova pana Zadražila, zcela pudově a v rovině stranického politruka, bez hlubší znalosti dané problematiky. Jinak by musel též uvést příčinu a historické skutečnosti, kdo a jakým způsobem vojensky a ekonomicky dotlačil a stále ještě tlačí tuto zem do sféry svého hospodářského područí.\nPondělí, 29. 12. 2008 v 22:13\nXXXXX: docela máš i pravdu\nStředa, 31. 12. 2008 v 14:54\nNestačím se divit jaká je zde sledovanost?? Nejspíš zde Chybím!! Pro ty méně pozorný, toto je můj druhý příspěvek ZDE!!! Je patrné že mě již někdo umí dokonale napodobit, jo, jo nejenom že jste nepochopili co jsem Vám touto cestou chtěl sdělit?? Ani nepoznáte, kdyto jsem já, a kdy něčí napodobenina!! Vzhledem tomu, že s tím co za mě někdo píše, občas i souhlasím, tak nato obvykle nereaguji, pouze se směji.\nJirka von Königsberg říká:\nStředa, 14. 1. 2009 v 21:20\nMoc pěkný článek, je vidět, že konečně se dostáváme z vlivů válečných filmů ke zdravému rozumu. Paralea mezi komunismem a nacismem je zde určitě. Co se týče počtu obětí také. Dneska byť třetí generace Němců, se pořád za to stydí a ve světě je to deprimuje. Viníci nacismu byli označeni a odsouzeni. A co ti komunističtí ???\nČtvrtek, 15. 1. 2009 v 10:11\nJiříku, kde jsi přišel na to, že občany NSR ještě stále tiskne k zemi nacismus a čím se to prím tě projevuje? Občané NSR jsou ve své převážné většině již dávno vnitřně vyrovnaní z nacismem a působí jako suveréní, ničím nezatížení občané Evropy, kteří se velice významně a pozitivně podílejí na budování moderní Evropy. To že nebyli význační představitelé bývalé komunistické vlády stíháni a minimálně jim odebrán majetek je ostudné. To že se pomalu vrací do politiky, kde nemají možnost vládnout, nýbrž působí na nejnižších kontrolních orgánech je normální, tak jako je normální že existují ve všech západních demokraciích celé Evropy. Mám dojem dojem, že na Maltě jsou i vládní stranou. Pokud máš nějaké konkrétní dokumenty na konkrétní občany naší republiky, které mohou být námětem k trestnému stíhání, podej je na patřičných státních úřadech, ať tyto konají. Nyní kdy je u vlády ODS, je zcela jistě nejlepší možnost jak ještě u některých, bude možnost sjednání spravedlnosti. Pokud ovšem srovnáváš cíle nacismu a komunismu, jsi obyčejný demagog, kterému jde jen o nekonečné rozdmýchávání nenávisti mezi občany tohoto státu a to i po dvaceti letech od politické změny. Pokud srovnáváš lidské oběti nacismu a komunismu, v jejich počtu nebude zřejmě veliký rozdíl. Zcela jsi však zapoměl přidat k této dvojici bývalých diktatur působících v nynějším společenském období kapitalismu, též lidské oběti samotného kapitalismu, který hlavně v touze po neomezené svobodě zisku, součet obou předešlích výrazně převyšuje. Pokud sáhneš po knize Černá kniha globalizace, od Moisés Naíma, šefredaktora časopisu Foreign Policy, který bůsobil též jako výkonný řiditel Světové Banky a jehož kniha byla odceněna listem Washington Post, jako jedna z nejlepších odborných knih roku 2005, dozvíš se nejen o počtu konkrétních lidských obětí, které tento systém nese v poslední desetiletí, ale hlavně o moderním otrokářství prováděné především na milionech dětí a žen po celé naší planetě. A to bude řeč jen posledních 20 letech. Pouhá touha po prospritě a zisku, bez současné výrazné výchovy k hodnotám morálním, nijak neřeší počet lidských obětí a mrzačení lidského ducha na této planetě, spíše ještě více roztáčí spirálu hrůz a nenávisti.


Designu se nejvíc daří v érách velkých změn. Sbírka užitného umění může být i výhodnou investicí | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nDesignu se nejvíc daří v érách velkých změn. Sbírka užitného umění může být i výhodnou investicí\nMezi vyhledávané české designéry patří akademický sochař a sklářský výtvarník Rony Plesl. Ukázkou jeho loňských prací je například Knihovna o rozměrech 120 x 42 x 80 cm. autor: Studio Rony Plesl\n22. 3. 2018 00:00 / 6 minut čtení\numění trh s uměním galerie Velčovský Maxim design\nDesign či užité umění, jak se mu donedávna říkalo, spojuje umělecké dílo s předměty denní potřeby.\nVeřejné sbírky zaměřující se na design vznikají po světě už od 19. století.\nAčkoliv v Česku existuje řada nadšenců, kteří do designu investují a obklopují se jím, a je zde i řada sbírek užitého umění 20. století, opravdové sběratele současného designu mezi Čechy zatím asi nenajdeme.\nKoupíte si skleněnou designovou mísu svého oblíbeného skláře, necháte si od designéra navrhnout jídelní stůl − je to investice do současného designu? Některé kusy existují v malých sériích, některé jsou originály. Výrobky či artefakty používáme a opotřebováváme, stárnou a postupně dosluhují.\nTak si asi sběratel zrovna nepředstavuje sbírku, která je investicí a v budoucnu její cena stoupne. Z takzvané designové sbírky se totiž klidně po čase může stát vetešnictví. Ostatně designu se až donedávna u nás říkalo pouze užité umění. Ano, mělo svoji nezpochybnitelnou uměleckou hodnotu a často originalitu jednoho kusu, mělo ale sloužit − být používáno, nikoli konzervováno.\nTato sbírkotvorná role je téměř výhradně ponechávána muzeím, která začala vznikat v 19. století s objevováním různých zapomenutých kultur a s pokusy zaznamenat a utřídit všechny lidské vášně. Jejich exponáty ale měly zaznamenat dobu, nebyly shromažďovány jen pro své estetické kvality.\nFotogalerie Designu se nejvíc daří v érách velkých změn\nUžívat, nebo vystavit?\nPředměty denní potřeby nezbytně k životu patří a od počátku lidstva hrály v jeho kultuře zásadní roli. Tyto předměty na hranici intimního a veřejného patří ke společnému dědictví − není nic nadnárodně srozumitelnějšího než talíř, židle či džbán. Kupodivu i předměty dokumentující hierarchii společnosti jsou dnes vnímány s rovnostářským dojetím. Proto stojíme fronty na korunovační klenoty.\nZ mnoha desítek až stovek publikací, které u nás vycházejí, je zřejmé, že designové ikony se nerodí ve své době, ale postupem času. V budoucnosti se teprve minulost těchto kousků vyjeví v novém kontextu a jejich vizuální i technologické kvality naplno zazáří.\nDobře, to se asi podobně dá říci i o malbě. Rozdíl je ale v jejich funkci. Designové kusy mohou fungovat jako opečovávané artefakty ve sbírce, které se nepoužívají, ale pouze vystavují. Takové kolekce vlastní většinou sběratelé, kteří začali s výtvarným uměním a postupně se jejich zájem rozšiřoval i na další objekty − například sklo. V tomto oboru se rozdíl mezi umělcem a designérem stírá, a tak často právě pro sklo vzniká sběratelská vášeň.\nKde se vzal design?\nUmělecká hodnota designových kusů je uznávaná zhruba tak od poloviny 80. let minulého století. Podíl na uznání fenoménu autonomního designu měla Holanďanka žijící v Paříži Lidewij Edelkoortová, která patří rovněž k velkým sběratelkám designu. Její veřejná sbírka ukazuje, jak se postoje k designu v průběhu let měnily a jak některé trendy stárnou. Stejně jako v umění ale platí, že kvalita je nadčasová.\nVeřejné sbírky zaměřující se na design − nebo spíš užité umění − vznikají po světě od 19. století. Už v názvu těchto institucí je patrné, že kvalitu sbírkových položek určuje jejich umělecká hodnota − proto tedy "uměleckoprůmyslové" muzeum. Způsob výroby či tvorby různých artefaktů (platí to o designu i umění) se za více než sto let natolik změnil, že je více než pravděpodobný další posun v pojmech, které budeme časem používat. Musíme si uvědomit, že design technických výrobků považujeme také za hodnotný a hodný sběratelství, ale neřadíme je mezi umělecké. O tom svědčí i rozdělení muzeí na uměleckoprůmyslová a technická. Také způsob prezentace různých designových předmětů se liší podle toho, co chceme dokumentovat. Pokud rekonstruujeme dobový životní styl, kombinujeme nábytek, osvětlení, techniku i umění. Jako celek takto působí populární "bruselský styl", jehož jednotlivé kousky mají svého autora.\nOriginalita a bestseller\nAutorství je u designu pochopitelně podmínkou. Existují autorské prototypy výrobků, které se masově nevyrábějí a existuje jediný originál. Rozhodnout se pro zařazení do sbírky je jen a pouze na sběrateli. Jelikož u nás privátní designové sbírky teprve vznikají a jejich majitelé je nikde nepublikují, není možné vyvodit jednoznačné závěry o pravidlech a výhodnosti investic. Zjednodušeně však platí, že na sbírku designu můžeme aplikovat stejné zásady jako na kolekci uměleckou.\nČeští vyprofilovaní designéři své obdivovatele a sběratele mají. Dostávají od nich i konkrétní zakázky. Stejní lidé ale také navrhují design takzvaných bestsellerů, které se vyrábějí ve větším množství, a jsou tak cenově dostupné každému. Nejde o unikátní kusy, ale kdo ví, jak vzácné a ceněné budou po dalších třiceti letech?\nMezi designové nepřehlédnutelné hvězdy u nás patří Maxim Velčovský, jehož porcelánová holínka je takovým bestsellerem. Designér a majitel studia Qubus, které podobné artefakty nabízí, Jakub Berdych má ale jisté pochybnosti o sběratelích současného designu. Z jeho pohledu se sbírání neděje kontinuálně se zaměřením na aktuální design. Domnívá se, že na nákup věcí má vliv jméno a popularita autora. Zná však zahraniční sběratele, kteří nakupují český design. "Z mého pohledu je sběratelský zájem zaměřen na věci, které se dnes nazývají trochu divně art design − jde o solitérní kusy od autorů, kteří se primárně designem zabývají," dodává Berdych.\nZnámá teoretička designu Tereza Bruthansová má podobný názor: "Určitě je u nás řada nadšenců do současného designu, kteří si ho rádi kupují a obklopují se jím ve svých interiérech. Nicméně skutečné sběratele současného designu jako v zahraničí, to znamená lidi, kteří si cílevědomě budují sbírku, mezi Čechy asi nenajdeme. Výjimkou může být oblast skla, v níž se však často pohybujeme na křehké hranici designu a umění. Ovšem máme tu samozřejmě sběratele designu a užitého umění 20. století. Je tedy zatím na veřejných institucích − muzeích a galeriích, aby současný design neopomíjely v akvizicích pro své sbírky. Bohužel tu stále nemáme ani specializované muzeum designu."\nNutno dodat, že tento segment současného designu opravdu u nás není institucionálně dobře podchycen. Přitom se stále rozšiřují vzdělávací obory na odborných školách, roste zájem o designové věci, pořádá se řada zajímavých krátkodobých akcí a právě muzea současného designu patří ve světě k nejnavštěvovanějším. I proto, že současný design souvisí s aktuálními technologickými možnostmi, a pro diváka je tak velmi atraktivní.\nPřiznejme si, že o designu jsme toho v 90. letech v Česku příliš nevěděli. Postupně vznikaly odborné časopisy, veletrhy, publikace, ceny. V současné době může také váhavým sběratelům pomáhat internetová platforma Czech Design, která si troufá také například vymezovat, co design je a co ne. Hned na prvním místě říká, že design je investice. Necílí tím jen na sběratele, ale třeba také na firmy: "Kvalitní vizuální řešení prezentace firmy/organizace spoluvytváří budování značky a výrazně zvyšuje její hodnotu. Pro začínající firmu může výrazný design produktu nebo jednotný vizuální styl znamenat marketingový tah nebo být přímo součástí plánu na dohnání existující konkurence." Dále k designu podle platformy patří pojmy emoce, inovace a proces. Designem naopak podle stránek není třeba umění, vyhozené peníze, luxus či amatérství. To je ovšem asi otázka diskuse. Žádná definice nepojme unikátní sbírkový kus, který dozajista k luxusu patří.\nNa zveřejnění některých privátních sbírek designu si ještě počkáme. Design prostředí, ve kterém se v současnosti nacházíme, trochu napovídá, že těch náročných zatím asi moc není. "Podíváme-li se zpět do historie, designu se vždycky nejvíc dařilo v érách velkých změn. V jedné takové právě žijeme. Pro design připravila nespočet výzev a příležitostí," konstatuje britská teoretička Alice Rawsthornová.\nRony Plesl je také autorem nových sošek pro vítěze cen České filmové a televizní akademie Český lev. I o tom hovořil v nedávném rozhovoru pro DVTV.\nZačal 25. ročník Febiofestu, cenu Kristián nečekaně převzal šansoniér a herec Charles Aznavour\nV Praze začal 25. ročník filmového festivalu Febiofest. Místo nemocné herečky Catherine Deneuvové na jeho zahájení obdržel cenu Kristián zpěvák...


Levné ubytování Hamilton - hotely Hamilton, Dovolená\nNejlevnější ubytování Hamilton\nLevné hotely Hamilton\nVyberte si nejlevnější ubytování Hamilton. Zarezervujte si levný hotelový pokoj nebo postel v hostelu (ubytovně) za nejnižší cenu. levne-ubytovani-online.cz ve spolupráci s Booking.com nabízí velmi výhodné ceny za ubytování ve všech typech hotelů ve městě Hamilton. Velice jednoduše a bez zbytečného vyřizování si přímo online vyplníte rezervační formulář a zadáte i údaje o vaší kreditní kartě. Transakce proběhne přes zabezpečený server Booking.com a částka vám z účtu bude odečtena až po skončení vašeho ubytování v Hamilton.\nHlavním městem Velká Británie je Londýn a tato země je známá dlouhou tradicí kultury, umění a místních zvyky. Na cestování po této zemi volí mnoho turistů vlastní dopravu, aby mohli v klidu a nerušeně poznávat její krásy. Klima zde vládne mírné středozemní s chladnými zimami a horkými léty. K levné ubytování Hamilton neodmyslitelně patří nejrůznější hotely, studia a apartmány. Luxusní apartmány Hamilton s panoramatickým výhledem se skvěle hodí pro výletníky všech generací. Do mnoha zemí Evropy se hravě dostanete vlastním automobilem, ani dovolená ve Hamilton není výjimkou.\nLevné hotely v Hamilton\nDovolená Hamilton láká turisty především nádhernými písčitými a oblázkovými plážemi, průzračným blankytně modrým mořem a příjemným klimatem. V horských oblastech se daří horolezectví, pěší turistice i cyklistice. Na dovolená ve Hamilton si užijete nakupování v obchůdcích, buticích i gigantických obchodních domech. Hamilton je destinací pro turisty, kteří chtéjí zažít akční rodinnou dovolenou a přitom si odpočinout v příjemných ubytovacích zařízeních. Pokud uvažujete o dovolené u moře, nejvhodnějším obdobím jsou letní měsíce. Na jaře sem většina návštěvníků jezdí za památkami kdy nejsou teploty ještě tak vysoké. Typ levného ubytování v Hamilton: Apartmány, Hotely, Aparthotely, Hostely, Penziony. Levné ubytování ve Velká Británie za nejlepší cenu.\nMnohým se při zmínce o dovolené ve Hamilton vybaví hlavně dovolená na pláži a relaxace u moře, ale levné ubytování Hamilton nabízí mnohem více. Ve všechn těchto městech ale i v okolí nabízíme útulné ubytování, kde budete moc strávit svou dovolenou. Vybrat si můžete z našich apartmánů nebo i rekreačních domů. Toto je orientační nabídka nejvíce rezervovaného ubytování v Hamilton za poslední dobu. Je řazena podle ceny, od nejlevnějšího ubytování až po nejdražší hotely. Opravdu nejjednodušší způsob ubytování v Hamilton a bez ztráty času, nemyslíte? Hoďte všechny starosti za hlavu a vydejte se na dovolenou do Hamilton.\nHotely v Hamilton - Najděte nejnižší ceny hotelů v Hamilton, Velká Británie\nLevné hotely Hamilton, garance nejnižší ceny, žádné rezervační poplatky. Pokud vyrážíte do země za odpočinkovou dovolenou nabízí se vám hned několik vynikajících letovisek. Do překrásné krajiny této živé, vášnivé a velice pohostinné země. Stále populárnější pobyty v Hamilton s vlastní dopravu se staly žádanými hlavně kvůli nízkým cenám za ubytování a další doplňkové služby a též možnosti vyrazit z Čech po vlastní ose. Levné ubytování Hamilton, pestrobarevná země plná překvapení. Ať už se rozhodnete pro luxusní apartmán, levné hotely, anebo ubytování Hamilton u moře, nikdy nešlápnete vedle. Před jízdou si zkontrolujte cestovní doklady, řidičský průkaz, technický průkaz a zelenou kartu. Pro usnadnění nalezení ubytování odpovídajícího Vašim představám jsme připravili samostaté stránky jak pro levné apartmány, tak pro levné hotely Hamilton.


Žaluzie a rolety na míru Bernardov - e-shop Labona\nLabona.cz – Žaluzie a rolety na míru Bernardov\ndoprava na vše a vždy ZDARMA nejen pro Bernardov a okolí.\nŽaluzií a rolet jsme již prodali spoustu a máme za sebou řadu spokojených zákazníků, kteří si doma užívají zaslouženého stínu. Podívejte se na naše reference nejen pro Bernardov a okolí. Určitě vás inspirují.\nJsme živoucím důkazem toho, že kvalitní a designové žaluzie nemusí stát majlant. Nabízíme stínění za výhodné ceny v oblasti Bernardov a okolí. .


První obchod vznikl v roce 2011 na Karpatské v Bratislavě. Od té doby se o Shooos neustále starají Igor a Michal. Dnes jsme se přesunuli na Miletičova 5, kde okupuje překrásný prostor. Tam nás potkáte osobně a máte možnost si věci rovně po vyzkoušení vzít.\nVšechny objednávky projdou jeho rukama :))


Aktuální nabídka kanceláře Labská Stráň denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si kanceláře Labská Stráň než Vás někdo předběhne.\nKategorie kanceláře Labská Stráň se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele kanceláře Labská Stráň neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je kanceláře Labská Stráň právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné kanceláře Labská Stráň\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii kanceláře Labská Stráň, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující kanceláře Labská Stráň, a to kanceláře na prodej Labská Stráň, pronájem kanceláře Labská Stráň, dražby kanceláří Labská Stráň.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii kanceláře Labská Stráň nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích kanceláře Labská Stráň, kanceláře na prodej Labská Stráň, pronájem kanceláře Labská Stráň, dražby kanceláří Labská Stráň.\nNehledáte kanceláře Labská Stráň ?\nPokud jste v této kategorii kanceláře Labská Stráň omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí kanceláře Labská Stráň\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii kanceláře Labská Stráň, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr kanceláře Labská Stráň. Určitě lépe naleznete kanceláře Labská Stráň, který hledáte.


KETTLER RACER 7 | KETTLER\n7938-150 | Přidat do porovnání\nCyklotrenažér RACER 7\nmagnetický cyklotrenažér, 8 programů, ušní upínka, gelové sedlo, 18 kg setrvačník, nosnost 150 kg, vyroben v Německu\nCyklotrenažér KETTLER RACER 7 umožňuje, díky své konstrukci, extrémní zatížení s nadstandardní nosností do 150 kg. Sportovní řidítka s nastavitelnou výškou a odstupem nabízejí různé varianty úchopu. Prostřednictvím tréninkového počítače s podsvíceným displejem si lze jednoduše nastavit cílové hodnoty, případně vybírat z 8 integrovaných tréninkových programů, včetně pulsem řízených módů. Je určen nejen pro závodní cyklisty, ale rovněž pro domácí trénink rekreačních sportovců. Lze do něj sportovně ulehnout a vyzkoušet všechny možnosti triatlonové pozice, anebo se naopak uvolnit při rekreační jízdě. Byl vyroben v Německu a tato tradice výroby Made in Germany již dlouhá léta reprezentuje špičkovou kvalitu a spolehlivost.\nSpeciální funkce trenažéru RACER 7\nDalší parametry trenažéru RACER 7\nFoliovaný displej a klávesnice počítače s Push´N´Turn tlačítkem. Ochrana zařízení před potem.\nCyklotrenažér KETTLER RACER 7, navržený v Německu ve spolupráci s Institute of Sports Science v Dortmundu a Heart-Clinic v Bad Oeyhausenu, je zárukou spolehlivého provozu a kvality provedení všech součástí trenažéru. Na veškerý fitness sortiment KETTLER garantujeme nadstandardní záruční lhůtu 36 měsíců, po kterou provádíme servis bezplatně přímo u zákazníka. Jednotlivé komponenty produktu mají své unikátní identifikační číslo (viz montážní návod). Servis zajišťujeme samozřejmě také po uplynutí záruční doby. Nadstandardními zárukami a prvotřídním záručním i pozáručním servisem vám chce KETTLER trvale zajistit plnohodnotný a bezstarostný trénink.\nvyprodáno 33 990 Kč\nDoporučuji navštívit tuto stránku https://www.kettler.cz/cyklotrenazer-racer-7-7938-150/


Radim Rafanides citát: Věřte nebo ne ale zjistil jsem že nikdy nemilují oba, … | Citáty slavných osobností\n„Věřte nebo ne ale zjistil jsem že nikdy nemilují oba, vždy jen jeden a ten druhý toho využije a nebo ne.“\n— Radim Rafanides\nUpravil Radim Rafanides, Martin Svoboda. Poslední aktualizace 23. června 2021. Historie\njez, láska, milování\n„Nevěřím v boha.\nVěřím v lidi, v jejich sílu a pomoc, kterou jsou schopni poskytnout jeden druhému, v lidi, kteří touží spolupracovat, ne se hašteřit. Věřím, že výjimečné věci vždycky překryjí ty obyčejné.\nVěřím, že pokud má člověk v co doufat - i kdyby to byl jen lepší zítřek -, je to ta nejsilnější droga na této planetě.“\nO pomoci, O síle\n„Jediný talent muže spočívá v tom, že je schopen opravdu milovat. Ovšem ne vždy, ne věrně, ne často a ne dlouho.“\nO lásce, O milování, O mužích, O věrnosti\n„Dva jsou lepší než jeden, pokud oba jednají jako jeden. Pokud věříte, že dva jsou více než jeden, zkuste si představit co dokáže vytvořit tým, který jedná jako jeden.“\n— Mike Krzyzewski americký basketbalový hráč a trenér 1947\n„Psychologicky je nemožné, aby láska milenců měla stejnou úroveň. Vždy jeden druhého více miluje, nežli může být jeden od druhého milován. A právě zde je rozum v lásce důležitým činitelem, který může vyrovnávat rozdíly v úrovni lásky.“\n— William Henry Bragg britský vědec 1862 - 1942\nO lásce, O milování, O moudrosti, O rozumu\n„Nikdy jsem nebyl svědkem, že by se jeden nebo oba diskutující vzájemně přesvědčili na základě hádky.“\n„Lidé, kteří nemohli žít jeden bez druhého, často zjistí, že nemohou žít ani jeden s druhým.“\n„Mnoho problémů by nebylo, kdyby se lidé naučily mluvit jeden s druhým a ne jeden o druhém.“\n„Jeden přehání lásku a druhý rozum a oba končí jak smyslů zbavení.“\nO lásce, O moudrosti, O rozumu\n„Když se člověk ptá: „Miluji vůbec?“, odpověď je vždy ne.“\n„Milujeme vždycky ty, kteří nás obdivují, ale ne vždy ty, které obdivujeme my.“\n„Nechť je tvým cílem milovat vždy více než tvůj přítel, nikdy nebýt až druhý.“\nO přátelství, O milování, O lásce\n„To nechť je vaší ctí - vždy milovat, než jste milování a nikdy nebýt těmi druhými.“\n„Láska je strašně komplikovaný koloběh plny zoufalství a bolesti.\nJeden miluje tu, ona jeho ne a on zase nemiluje tu, která jeho ano.“\nO zoufalství, O lásce, O bolesti, O milování\n„Milujme jeden druhého.“\n„Nemůžete změnit druhé lidi. Buď je milujete takové, jací jsou, nebo ne. Buď je přijmete takové, jací jsou, nebo ne.“\n„U prázdného a rozpadlého domu nikdo nezaklepe. U vyschlého pramene nikdo nemůže uhasit žízeň. Stanete-li se vzájemně, jeden druhému, nevyčerpatelným pramenem, budete oba schopni milovat.“\n„Bohové vytvořili po zralé úvaze dvojici, které se říká muž a žena tak, aby oba měli ze společného života co největší prospěch. Oba dva musí dávat a přijímat, proto poskytli oběma stejnou měrou paměť i pozornost, stejnou měrou také učinili oba schopné sebeovládání. Protože nemají oba přirozené vlohy k týmž věcem, potřebují tím spíš jeden druhého a jejich spojení se ukazuje ještě užitečnější: na co nestačí jeden, to dokáže druhý.“\nO bohu, O životě, O ženách, O mužích\n„Vždycky mě děsilo, že bych měla být něčí manželkou. Život mě naučil, že není možné, aby jeden skutečně miloval druhého.“\nO životě, O milování, O lásce, O citátech


Photoshop: Návrat do minulosti – DIGIarena.cz\nPři fotografování dnešních měst se často musíte potýkat s nejrůznějšími prvky, které nezapadají do jinak romantických zákoutí. Typickými příklady jsou automobily, dopravní značky nebo moderní domy vedle těch historických. I v tomto případě však může pomoci některý z grafických editorů, například Adobe Photoshop CS. Do jaké míry jsou podobné úpravy reality vhodné, je pouze na zvážení každého fotografa. Pokud se rozhodnete rušivé prvky ze záběrů odstranit, můžete dojem z historického města dále zvýraznit převodem snímku do černobílé varianty. Převod ovšem vždy provádějte až na závěr v počítači, zdrojová data fotografujte barevně. Ukážeme si, jak široké možnosti převodu pak máte k dispozici. Nádech starých časů lze ještě podpořit přidáním zažloutlého vzhledu. Dávejte však pozor, aby snímky nesklouzly do příliš kýčovité polohy.\nBarevné podání snímku je nejběžnější, u podzimních fotografií dává vyniknout barevným kontrastům.\nI přesto se však pro mnohé záběry historických měst více hodí převod do černobílé nebo mírně tónované podoby.\nVolba některé z těchto z variant záleží jen na vašem posouzení konkrétního námětu\nfoto: Jiří Steiger, Canon G3\nMěřítko nejen na vzdálenost\nOtevřete fotografii (CTRL + O), kterou chcete upravit. Pokud snímek na některou stranu „padá“, proveďte jako první operaci jeho srovnání. Abyste nemuseli úhel odhadovat a zkoušet metodou pokus-omyl, můžete využít nástroje Měřítko. V základní podobě panelu nástrojů je skryt pod Kapátkem, proto na něm chvíli podržte levé tlačítko myši a Měřítko pak vyberte z rozbalené nabídky.\nSrovnání snímku na jeden dotek\nMěřítkem nyní ve snímku táhněte přímku podél některé z hran, jež má být ve skutečnosti vodorovná nebo svislá. V případě snímků krajiny můžete jednoduše použít horizont. Dále zadejte příkaz Obraz | Natočit plátno | O jiný úhel. Vidíte, že Úhel i směr natočení jsou v dialogovém okně již vyplněny, a to právě podle hodnoty změřené pravítkem. Nyní stačí pouze stisknout OK.\nPo každém natočení je ze snímku vždy třeba oříznout vzniklé okraje, což nejsnáze provedete nástrojem Oříznutí (C). Pokud chcete, aby snímek měl určitý poměr stran (například pro tisk na daný formát fotopapíru), vyplňte v horní liště voleb hodnoty Šířka a Výška. Na jednotkách přitom nezáleží, důležitý je pouze vzájemný poměr těchto rozměrů.\nNástrojem nyní ve snímku táhněte obdélník, jímž vyznačíte tu část obrazu, kterou chcete ponechat. Díky nastavenému poměru stran se jeden rozměr automaticky přizpůsobuje druhému. Po přidržení levého tlačítka myši uvnitř vyznačené oblasti můžete výběrem libovolně posouvat, uchopením některého ze čtverečků v rozích pak měníte jeho velikost. Jste-li s výřezem spokojeni, stiskněte ENTER a snímek se ořízne.\nU snímků krajiny je často příliš velký rozdíl mezi jasem oblohy a tmavým popředím. K potlačení tohoto jevu můžete ve Photoshopu CS snadno využít novou funkci Obraz | Přizpůsobení | Stíny a světla. V dolní části dialogového okna nejprve zaškrtněte možnost Zobrazit více voleb, abyste mohli využít všechny funkce, které tento nástroj nabízí. Vpravo zapněte Náhled, změny nastavení pak budete moci pozorovat přímo v obraze.\nZesvětlete pouze tmavé\nTřemi horními posuvníky nejprve nastavte hodnoty zesvětlení tmavých částí, tzn. v našem případě popředí. Prvním jezdcem zadejte Míru zesvětlení, posuvníkem Tonální šířka pak určete rozsah jasů, v němž se zesvětlení provede. Čím více tento jezdec přiblížíte středu nebo pravé části stupnice, tím bude změna patrnější i ve středních tónech. Třetím posuvníkem Poloměr nakonec dolaďte kontrast objektů v zesvětlované oblasti.\nV dolní části dialogového okna Stíny a světla můžete také změnit nastavení voleb Omezení černé a Omezení bílé. Určujete jimi, které světlé a tmavé hodnoty mají ve snímku zůstat nezměněny. Zvýšením těchto parametrů dosáhnete zvýraznění kontrastu snímku\nA ztmavte pouze světlé\nNa stejném principu fungují i posuvníky v sekci Světla. Rozdíl je pouze v tom, že s jejich pomocí naopak ztmavujete světlé části snímku, v našem případě tedy oblohu. Ztmavení ani zesvětlení nepřehánějte, aby snímek nevypadal příliš ploše. Jezdcem Korekce barev pak ještě můžete přizpůsobit sytost barev v pozměněných oblastech, posledním posuvníkem lze doladit Kontrast snímku v jeho středních tónech.\nNa fotografiích krajiny se často vyskytují rušivé prvky, jež při fotografování nemůžete odstranit. Mezi takové patří na ilustračním snímku například moderní věžáky v pozadí, které s celkovým charakterem fotografie neznají. Realitu však můžeme jednoduše poopravit Klonovacím razítkem (S). Vyberte jej v panelu nástrojů a v liště voleb nastavte jeho parametry na základní hodnoty.\nRazítkem proti moderní civilizaci\nOpravovanou oblast si dostatečně zvětšete a pro nástroj vyberte vhodně velkou stopu s neostrými okraji. Stiskněte ALT a v obraze klepněte vedle nechtěného objektu na místo, jež má podobnou strukturu pozadí. Tím jej „naberete“, po uvolnění klávesy ALT místo přerazítkujte. Pokud nahoře v liště voleb zaškrtnete možnost Pevně, „nabírané“ místo (znázorněné křížkem) se bude posouvat současně s místem retušování.\nŠumu co nejméně\nKaždý snímek je po provedení všech úprav vhodné doostřit. Nejprve si ve snímku zvětšete na 100 % některou z částí se souvislou plochou. Z menu vyberte Filtr | Zostření | Doostřit. Posuvník Poloměr zadejte na hodnotu přibližně 0,8 bodů, Míru pak nastavte na maximum. Jezdec Práh nyní pomalu posouvejte doprava, dokud se ve snímku nepřestane zvýrazňovat digitální šum.\nOstrosti není nikdy dost\nNyní si měřítko zobrazení snímku můžete zmenšit, abyste viděli jeho větší část. Posuvník Míra přiměřeně stáhněte zpět doleva, aby zostření bylo dostatečné, ale aby se zároveň příliš nezvýraznily obrysy okolo hran. Zostření přitom můžete současně pozorovat ve větším měřítku na náhledu dialogového okna. V něm se zobrazí ta část, na kterou ve snímku ukážete. Jste-li s doostřením spokojeni, stiskněte OK.\nČernobílá je klasika\nSnímky historických měst často lépe vyzní v černobílém podání. Převod budete mít nejlépe pod kontrolou při použití funkce Obraz | Přizpůsobení | Míchání kanálů. V dialogovém okně zaškrtněte volbu Monochromatický. Třemi posuvníky určujete míru původních barevných kanálů RGB – nastavte je tak, aby snímek byl co nejprokreslenější a jeho hlavní části dostatečně výrazné. Posunem doprava kanál vždy zesvětlujete, směrem doleva naopak ztmavujete.\nNa ilustračním snímku byl výrazně ztmaven zelený kanál, aby byl zdůrazněn rozdíl mezi žlutozelenými stromy a červenou barvou střech a břečťanu. Při klasickém převodu do černobílého režimu by všechny tyto barvy tvořily stejný odstín šedé a vzájemně by splývaly. Pokud je součet hodnot u posuvníků větší než 100, snímek tím celkově zesvětlíte, při celkové hodnotě menší než 100 naopak ztmavíte. Nakonec stiskněte OK.\nO století zpět\nSnímku můžete dodat ještě starobylejší charakter mírným tónováním, například do některého z odstínů hnědožluté. Použijte například funkci Obraz | Přizpůsobení | Vyvážení barev (CTRL+B). Hlavní část dialogového okna tvoří tři posuvníky, jež mají na svých koncích doplňkové barvy – přidáváním jedné druhou ubíráte. Zažloutlého tónování dosáhnete přiměřeným přidáním červené a žluté barvy. Nakonec stiskněte OK.\nPodobného efektu zažloutlé fotografie můžete dosáhnout také převodem snímku do režimu Stupně šedi a následně do režimu Duplex. Zde lze pak definovat až čtyři barvy, z nichž se výsledný obrázek bude skládat. Chcete-li snímek převést do dvoubarevné podoby, v níž bude pouze bílá a například hnědá, použijte funkci Obraz | Přizpůsobení | Mapovat na přechod\nCestina Amos 15. 11. 2005, 08:38


Neuroaxon | Vstupní vyšetření\nVSTUPNÍ VYŠETŘENÍ – INDIVIDUÁLNÍ INDIKACE\nPřed nástupem do terapie na klinice AXON musí každý klient projít vstupním vyšetřením pod lékařským dohledem. Proto na naši kliniku můžete přijít i bez předchozího doporučení praktického lékaře. Primářka kliniky MUDr. Jarmila Zipserová zjistí aktuální stav klienta, podrobně ho vyšetří a indikuje nejvhodnější terapii.\nNa základě indikované terapie provede další podrobné vyšetření terapeut, tentokrát se zaměřením na motorické dovednosti, neurologické abnormality a celkový komplexní dojem. Průběh rehabilitace terapeuti pravidelně konzultují s primářkou kliniky AXON a společně zhodnocují dosažení terapeutických cílů, které jsou stanoveny na začátku léčby. Zároveň neustále probíhá komunikace mezi specialisty v rámci multidisciplinárního týmu.\nVstupní vyšetření je kromě logopedie hrazeno zdravotní pojišťovnou.\nNa logopedii nepřispívá zdravotní pojišťovna a cena vyšetření je 500 Kč.\nTyp službyFyzioterapieErgoterapieLogopedieRobotická rehabilitacePoruchy chováníJiné


Jméno Eli Jamin Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Eli Jamin má 1 člověk, je na 17610. místě a věkový průměr je 11 let.\nJméno Eli Jamin je složeno z více jmen. Jméno Eli nosí 24 obyvatel ČR. Jméno Jamin nosí 3 obyvatelé ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Eli Jamin Ostatní diskuze:


Diskuzní fórum Modelová železnice • Zobrazit téma - jak nedělat power pack\njak nedělat power pack\nod fulda » stř 28 úno, 2018 10:08 am\nTady si dovolím ukázat jednu fotku z MRH. Je to taková ukázka, proč nedělat power pack pro DCC z kondenzátorů na 16V. Přesně to uživatel popisuje - zajímavé je, že to nějakou dobu spolehlivě fungovalo\nRe: jak nedělat power pack\nod BohousP » stř 28 úno, 2018 10:44 am\nod jamik22 » stř 28 úno, 2018 1:34 pm\nMěl si tam dát zenerku\nod Fox » čtv 06 pro, 2018 7:59 am\nTohle by si měl přečíst každý experimentátor. . K tomu je na uvedené diskuzi https://model-railroad-hobbyist.com/node/32725?page=1 důležitý post, který pro použití elektrolytů platí obecně. A to, že pracovní napětí nemá překračovat 75% maxima, pro military, automotive nebo ostatní použití, kde se navrhují obvody na nejvyšší spolehlivost, dokonce jen 50% maxima. Takže pro TT a N elyty na 25V.\nod Radek Strnad » pát 07 pro, 2018 7:34 am\nJá jsem experimentátor , ale zase bych to neviděl tak dramaticky. Zbytečně strašíte veřejnost. To na obrázku není elektrolyt, ale tantal. Pokud mám ústřednu s regulací napětí, jako je Lenz, tak můžu snížit napětí klidně na 11V a můžu používat i 16V kondenzátory. Mám to vyzkoušené s elektrolyty i tantaly a funguje to ne pouze " nějaký čas", ale drahné roky. Kdo má Roco booster nebo něco, co dává víc jak 16V(o špičkových napětích ani nemluvím), tak tam samozřejmě problém může vyvstat. Každopádně to na obrázku je mazec. Zajímalo by mě, co se stalo s tím, v čem to bylo nainstalováno nebo čeho se to dotýkalo. To vypadá, že to snad zahořelo plamenem.\nod BohousP » pát 07 pro, 2018 7:45 am\nRadek Strnad píše: Já jsem experimentátor , ale zase bych to neviděl tak dramaticky. Zbytečně strašíte veřejnost. To na obrázku není elektrolyt, ale tantal. Pokud mám ústřednu s regulací napětí, jako je Lenz, tak můžu snížit napětí klidně na 11V a můžu používat i 16V kondenzátory. Mám to vyzkoušené s elektrolyty i tantaly a funguje to ne pouze " nějaký čas", ale drahné roky. Kdo má Roco booster nebo něco, co dává víc jak 16V(o špičkových napětích ani nemluvím), tak tam samozřejmě problém může vyvstat. Každopádně to na obrázku je mazec. Zajímalo by mě, co se stalo s tím, v čem to bylo nainstalováno nebo čeho se to dotýkalo. To vypadá, že to snad zahořelo plamenem.\nPokud je na kondenzátoru označení 16V, najdou se mezi nimi kusy, které vydrží i 32V. Ale výjimečně. Je někdy i o obchodních smlouvách. Prostě výrobce musí dodat určitý sortiment, ale technologie mu jede momentálně dobře a vyrábí jen lepší. Tak je prostě označí jako slabější a prodá za nižší cenu. Ale spoléhat na to se nedá.\nFox píše: ...pracovní napětí nemá překračovat 75% maxima, pro military, automotive nebo ostatní použití, kde se navrhují obvody na nejvyšší spolehlivost, dokonce jen 50% maxima.\n16V * 0,75 = 12V, takže těch 11V je ok.\nMimochodem: Tantal je také elektrolyt. Jen místo hliníku má uvnitř tantal.\nod vvitty » pát 07 pro, 2018 9:18 am\nProblem muze nastat v okamziku kdy clovek vezme masinku a jde si zajezdit ke kamaradovi ... a zapomene ze tam muze byt vyssi napeti. Pripadne kdyz nekdo prepne vypinac u zdroje dodaneho k centrale na 24V\nod jipol57 » pát 07 pro, 2018 11:24 am\nTaky jsem nejspíš experimentátor. Když volím méně dimenzovanou součástku, tak si musím být vědomý svého rizika. Nedělat takhle někomu na zakázku. Do dekodéru v mašince kde hrozí propálení kastle, taky ne. Ale jinde se dá součástka jednoduše vyměnit. Vzpomímám si, když jsem si před mnoha lety vyrobil udělátlo do auta a protože jsem chtěl, aby se vlezlo do krabičky, osadil jsem 100M/10V kondenzátorama (palubní napětí 14V). Tehdy to byly Teslácké plastové. A dobrých 15 let zařízení bezproblémově fungovalo. Asi dobré socialistické součástky.\nAle jak tak sleduji, elektrolytické kondenzátory jsou nejslabšími prvky v elektronice, i když jsou dimenzované správně. A tantaly jsou nejhorší. Když přestane fungovat spínaný zdroj, z 90% jsou na vině kondenzátory.


Trincadeira | Vinoportugal\nTaké velmi stará moštová odrůda, která je v oblasti Douro pěstována jako Tinta Amarela. Jedna z doporučených odrůd pro výrobu portského vína. Je náchylná k hnilobě a proto jí velmi vyhovuje suché a horké podněbí v oblasti Alentejo. Trincadeira je zde jednou z nejrozšířenějších odrůd.\nBarva: sytá rubínová\nAroma: maliny, ostružiny a bylinky rostoucí v oblasti, pepř\nChuť: výrazná ovocná, tříslovina harmonická, sametový závěr\nPoznámka: dobrá do směsí s odrůdou Touriga Nacional a Aragonés, vhodná pro archivaci


Plzeňský Prazdroj zvyšuje kapacitu výroby prémiového ležáku Pilsner Urquell | Prosperita Fresh Time\nPlzeňský Prazdroj zvyšuje kapacitu výroby prémiového ležáku Pilsner Urquell\nVarna v Plzeňském Prazdroji\nPlzeňský Prazdroj ode dneška zvyšuje výrobu prémiového piva Pilsner Urquell. Pivovar investoval do nových technologií celkem 280 milionů korun a výrobní kapacitu ležákuíky nim rozšiřuje téměř o třetinu na více než 88 tisíc hektolitrů piva týdně, respektive 3,5 milionu hektolitrů ročně.\nVětší část z celkové investice 280 milionů korun – cca 160 milionů korun, směřovala ddo rozšíření varny. Její součástí je nová vystírací káď, dva měděné rmutovací kotle, scezovací káď a mladinová pánev. Zbytek peněz byl využit na nákup a instalaci deseti nových cylindrokonických tanků, v nichž bude Pilsner Urquell kvasit a zrát.\nInstalace nové technologie vyžadovala pečlivou práci mnoha expertů.\n„Opravdovým oříškem bylo usazení nové scezovací kádě. Nerezová nádoba má ve svém průměru 10 metrů, váží přes 45 tun a řadí se tak mezi největší scezovací kádě v celé zemi. Podobně náročná byla i práce s cylindrokonickými tanky. Ty cestovaly na lodích po moři, poté po Labi, odkud byly na specializovaných nákladních vozidlech převezeny do Plzně. Když jsme je v pivovaru přesunovali pomocí speciálních podvalníků, měli jsme mezi budovami na každé straně jen několik centimetrů místa. Obří jeřáby potom tanky usadily na konstrukci budovy. Bylo krásné počasí a přihlížejícím se naskytl nevšední pohled na obrovské nádoby vážící 23,5 tuny, jak se vznáší nad budovami pivovaru,“ vzpomíná projektový manažer Tomáš Kosmák. Po instalaci nové technologie začala v Prazdroji na přelomu dubna a května testovací výroba. “Vyladění technologie bylo velmi náročné a vyžádalo si několik týdnů testování,“ doplňuje Tomáš Kosmák.


Na skok v Ostravě | Pivní cesty | Pivní.info\nKoncem listopadu se mi poštěstilo vyrazit na týdenní služební cestu do Ostravy. Do tohoto města jsem se podíval úplně poprvé a hned se mi podařilo užít si naplno věc pro Ostravu snad nejcharakterističtější – smog. Protože mi zůstaly volné večery, rozhodl jsem si užít naopak i něčeho mnohem příjemnějšího – piva.\nMoje plány byly celkem velkolepé a vzhledem k pracovnímu vytížení, děsivému smogovému počasí a mému postupně více a více smogem nahlodanému zdraví se mi je podařilo naplnit jen zčásti. Ale i o tenhle střípek se s vámi chci podělit. Předesílám, že nejsem žádný odborník a horko těžko bych se odvážil se vydávat i za poučeného amatéra. Moje hodnocení je ryze subjektivní. Od doby, kdy jsem se zúčastnil anonymní degustace U Hrocha, pokládám jakoukoli objektivitu v hodnocení piva za nesmysl – přinejmenším sám u sebe. Zároveň nejsem žádný pivní publicista, abych se vyptával co a jak a dožadoval se exkurzí.\nV neděli pozdě večer po příjezdu jsem byl sice zralý na postel, ale rozhodl jsem se vyrazit alespoň k Segalovi. Tahle pro mnohé Ostraváky dost možná legendární pivnice se nachází v hloubi sídliště Fifejdy, v nízké novostavbě pro různá sídliště tak typické kumulací různých restaurací a služeb. U Segala jsem zabil dvě mouchy jednou ranou, vlastně tři. Můj hlad utušila „Klobása dluha jak cesta dom“, jedno z klasických jídel k pivu, která tu nabízejí. Okoštoval jsem tři Ostravary : výčepní, ležák a speciál sto15. Říkal jsem si, že když už jsem v Ostravě, musím ochutnat pro ni nejtypičtější pivo, zvlášť když mimo Ostravsko je k nesehnání.\nNo, že bych o něco přicházel … na druhou stranu, co se dá od bratříčka Staropramenu a vlastně i od všech globalizovaných značek čekat. Piva byla prázdná vodová, naprosto bez chmele, chuti, svěžesti či řízu, nasládlá, neobtěžující, lehce mýdlová, což až později přechází v pachuť. Na zapití klobásy (nebo smogu?) vlastně nijak tragické, jako pivo ale bída. Oproti Staropramenu sice postrádá takovou tu typickou tupost a pachuť, postrádá ovšem naprosto i jakoukoli chmelovost a říz. Nejspíš to spolu souvisí. U Segala ale kromě většiny produkce Ostravaru (prý kvůlivá tomu, že by tam místní přestali chodit) mají na celkem osmi pípách jiná piva, často rotující a často zajímavá.\nNebudu mluvit o Svijanech, jejichž všudypřítomnost mne v těchto krajích spíš zarazila, než příjemně překvapila. V den mé návštěvy byla ale na čepu třeba IPA od Valáška, která mi náramně napravila chuť. Protože u Segala mají i miniaturní pivotéku (dvě lednice s PETkami z mini a lahváči z menších průmyslových), koupil jsem si do zásoby Weissbier z Bonu Zašová, jediné pivo z nabídky ledniček, které jsem dosud neochutnal.\nCelkově musím říct, že se jedná o takovou rázovitou hospůdku, kde se rozhodně nějakého luxusu nedočkáte, ale svůj účel plní. Schází se zde především mladý ostravský lid a ochutnává různá pivečka. Při mé návštěvě jsem měl tak trochu smůlu. Na čepu v ten den nebyla až tak zajímavá piva jako jindy, číšník byl úplně nový, ale ne zas až tak zmatený. IPU mi sice donesl v tom nejbaňatějším půllitru, co našel, ale což. Vyslechl jsem si tu, aniž bych chtěl, některé opravdu zajímavé rozhovory („To já bych církev přirovnal třeba k Hilerovi...“) a před zavíračkou zde poseděl půl hodinky úplně sám.\nDamsipivo a Hobit\nV pondělí jsem si před zavíračkou zašel do pivní prodejny damsipivo.cz, která se nachází poblíž Mariánského náměstí na Mariánských Horách. Letos na jaře jsem si odsud objednával PETky s pivy z místních minipivovarů, teď jsem měl příležitost navštívit ji osobně. Obchůdek je to příjemný, zaměřený spíše na české střední pivovary s dvěma velkými ledničkami PETek z minipivovarů. Naházel jsem si do baťohu hned čtyři, co jsem zatím ještě neměl možnost ochutnat.\nOno je to těžké, často jsem pěkně doma z PETky pil naprosto špičková piva, ale dost často i piva vyšeptalá a párkrát i zkažená … a to i když jsem je kupoval přímo na místě nebo na slavnostech. Z toho důvodu mi nákup v PET lahvi moc nevoní. Na druhou stranu, co mám dělat, když se k některým pivům jinak nedostanu? Zde zakoupená piva ochutnávám další týden a všechna bez výjimky … nebyla špatná, ale trochu mdlá a vyšeptalá. To ale jak jsem už předeslal, nepřipisuji na vrub prodejně, tam jsou piva skladována, tak jak mají.\nV damsipivo (Foto: ostravskenoviny.eu)\nPoté, co jsem na pokoji uložil piva do ledničky, vyrážím do Zábřehu, kde se na výsluní popularity hřeje pivovar Pikard. Na svou nepřipravenost jsem doplatil tím, že jsem byl vypoklonkován, protože je plno. A taky že bylo. Později jsem si zařídil rezervaci na sobotu, kdy měla přijet přítelkyně. Ale o tom opravdu později.\nZklamán Pikardem jsem vyrážím do centra do hospůdky U Hobita, kde se vyrábí a čepuje zdejší Qásek. Stylová hospůdka má připomínat ságy J.R.R. Tolkiena, ale letmým pohledem jsem našel jen mapu Středozemě, jinak mi výzdoba přišla spíš expresivní. Příjemná rocková muzika a obrovský prázdný stůl mne vtáhly dovnitř.\nNa začátek jsem si dal desítku Kunětický Hejkal a bez okolků přiznám, že právě tohle pivo mi chutnalo za celý týden asi úplně nejvíc. Krásně sladově plné lehce pižmové pivo mi připomnělo Kácov. Pilo se opravdu báječně, ocenil bych ale možná ještě o něco vyšší hořkost. Následovala dvanáctka Qásek, která mě, aniž bych jí mohl něco zásadního vytknout, nijak nenadchla. Oproti desítce se mi zdála slabší, vodová a vytrácející se. Tohle jsem už párkrát zažil, že desítka je plnější, chutnější a zralejší než ležák. Čert ví, čím to může být.\nPo dvanáctce následovaly dva polotmavé speciály, na můj dotaz, čím se liší, mi bylo sděleno, že složením sladu. Jak třináctka, tak Svatomartinská třináctka mne ale už vůbec nenadchly. Ne že by byly špatné … spíš takové nijaké, nevýrazné, prázdné, ničím neoslovující. Ještě rád jsem se nakonec vrátil k desítce a potvrdil si, že všechna silnější piva převyšuje.\nKdyž se naopak vrátím k hospůdce, nemůžu opomenut pár drobností. Všechna piva byla točena z výšky do stojícího půllitru … takže jsem si často dost počkal. Desítky mi donesli v krásném macatém půllitru s ouškem, silnější piva do tenké sklenice … zvláštní. A zase jsem tu narazil na logo Svijan. Kdo ví proč. Jinak jsou moje dojmy veskrze pozitivní, jednoduchý a přehledný konzumační lístek, příjemné prostředí … a možnost opět poznat zdejší rázovitý lid a vyslechnout si, aniž bych o to stál, plno různých hovorů.\nTřeba výčitky starší paní manželovi ohledně „zkaženého celého života“, volání nějakého místního vagabunda „až na Floridu“ tak, aby to bylo slyšet až venku a panoptikum postarších pánů, kteří si postupně začali přisedat k mému stolu, aby hráli, jak sami tvrdili, poker pomocí pěti hracích kostek a vedli přitom filozofické debaty o štěstěně. Když si přisedal pátý dědoušek a tázal se ostatních, kde přišli k mladýmu, tedy jako mně, byl jsem naštěstí už na odchodu. Jsem už totiž dost unavený...\nZase ty Svijany\nTo se projevilo i druhý den, v úterý, kdy jsem už neměl sílu večer nikam jít. Jen se tak procházím po Ostravě a trochu si všímám. Třeba všudypřítomných heren a před nimi postávajících Romů. Nebo různých obchůdků a okének, kde se až hluboko do noci prodává tvrdý alkohol. Na pokoji jsem si pak otevřel pšenici Bonu ze Zašové a měl trochu problém ji dopít. Kromě toho, že její chuť se se mnou úplně minula, mne zarazilo i to, že se jednalo o pivo filtrované a pasterované. A pak ještě jedna věc … nápadná podoba znaku pivovaru se znakem jedné nejmenované sítě heren není vůbec náhodná.\nVe středu mám v plánu navštívit minipivovar U Hodže v Krmelíně, vesničce ležící jižně od Ostravy. Areál hospody je poměrně členitý, vstupu vévodí dva komíny a přes terasu se dostanete do hlavního sálu s přilepenou bowlingovou hernou. Pokud zde zrovna řádí horda hlučných důchodců, není posezení zrovna z nejklidnějších, naštěstí to ale není nic, co by mi trhalo žíly. Já jsem přijel na pivo a toho se mi dostalo.\nRačte k nám (Foto: minipivovarkrmelin.cz)\nSvětlá jedenáctka byla taková ta typicky minipivovarská, sladová a vážně docela dobrá, jen trochu víc chmele by v ní přišlo k duhu. Další dvě piva na čepu už byla ochucená. Vlastně v tom byl docela zmatek, internet říkal něco jiného než cedule před vstupem, ta se zase neshodovala s tím, co bylo za dveřmi, něco docela jiného bylo napsáno na baru, ale ani to realitě neodpovídalo. Dal jsem si tedy nejdřív ořechovou dvanáctku, ze které ořechy chválabohu cítit nebyly ani trochu, takže jsem si mohl vychutnat její hebkou, svěží a sladově plnou chuť. Z borůvkové dvanáctky pak naopak borůvky doslova křičí. Toto pivo mi přišlo pro svůj účel, tedy coby sladké ochucené pivo, naprosto patřičné a celkem mi chutnalo.\nBar U Hodže\nAbych to shrnul, všechna tři piva mi přišla chutná a na slušné úrovni, hospůdka jako celek je pak koncipována dost velkoryse a tak, aby lákala z daleka, čemuž ale neodpovídalo zdejší osazenstvo, které se až na mě rekrutovalo pouze z místních. Ale kdo jiný by sem ke konci listopadu cestoval? Jen připomenu opět všudypřítomná loga Svijan a opět piva čepovaná z výšky nastojato.\nDalší cesty mi překazilo smogem pochroumané zdraví a únava, takže posledním cílem byl až v sobotu předem plánovaný Pikard. Poté, co jsme zde byli usazeni ke stolu, dostalo se nám vybrat z jídelního lístku s cenami nikoli malými. Protože jsem přišel hlavně na pivo, objednávám jen jehněčí klobásku, která svůj účel splnila. Přítelkyně si dává maso na hříbkové omáčce, která mi přišla až příliš hříbková na to, aby byla opravdu jen z hříbků.\nK pivu toho mnoho říct nemůžu – všechna nám byla donesena vlahá. Pšenice, kterou jsem začal, se mi dokonce zdála zkažená, ale byl jsem příliš žízniv, než abych to řešil. Světlá jedenáctka měla zvláštní kvasničnou „vůni“, byla spíše nasládlá než sladová, v doznívání dost hořká. Tmavá puškvorcová jedenáctka byla ze tří nabízených piv asi nejlepší, měla příjemné tóny tmavého piva, ovšem bez toho, aby byla nějak zvlášť plná nebo komplexní. Doznívání mi ale zase přišlo zbytečně hořké … aniž bych ovšem adekvátní hořkost našel v těle v jakémkoli ze zdejších piv. Oba ležáky prostě byly takové méně výrazné, k jídlu možná ideální, na vychutnání ale nic moc, už jen kvůli teplotě.\nInteriér u Pikarda (Foto: vyletnik.cz)\nCelý podnik je prostě zaměřen na gastronomii a vlastní pivo je evidentně jen doplněk. Početná obsluha pěkně kmitá, výtah z přízemí lifruje jedno jídlo za druhým, obrat tady musí být astronomický. Pivo je zde na druhé, možná až třetí koleji. Před odchodem se se mnou přítelkyně podělila o informaci vyčtenou z jídelního lístku – za posledních několik let se zde vystřídalo snad pět nebo šest sládků. Chvalozpěvy od známých z Ostravska rozhodně neodpovídají současnému stavu, na rozdíl od všech předchozích tento podnik rozhodně nevybízí k další návštěvě – ať už kvůli výši účtu, tak i vzhledem ke kvalitě piv nebo možná spíš péči o ně.\nKdyž se ohlédnu za svým týdenním pobytem v Ostravě, je mi hlavně líto toho, jak bylo hnusné počasí. To se dotklo i mých plánů, na Avar prostě nezbyla energie. Jsem sice od Liberce, ale všudypřítomnost Svijan mne neoslnila. Na druhou stranu, vezmu-li v úvahu, že všem pivům, co jsem ochutnal, jak těm dobrým tak těm nedobrým, scházelo trochu víc hořkosti, se tolik nedivím.\nNejsvětlejším bodem týdne pro mne byl Kunětický hejkal a trojice piv z Krmelína. Kdybych v Ostravě pobýval delší dobu, asi bych si to zamiloval U Segala.\n[Dušan Marmange] [Zobrazeno 6168x] [20. leden 2013]\nMáte někdo přehled, kam nyní v Ostravě za dobrým pivem? Ideálně centrum a širší centrum. Nějaké zajímavé vícepípové hospody atd.?\nLukáš: Kurnikšopa 2 v Přívoze, Kýbl krve ve Výškovicích, Barunka a Kurnikšopa 1 v Porubě.\nnapsal(a): DanDrak [Odpovědět]\nDanDrak: DanDrak: A něco poblíž Třebovic?\nZajímavý článek. Musím zareagovat na Pikarda. Byli jsme tu s bratrem loni na colours a byli jsme moc spokojeni, za ty čtyři dny jsme tu byli třikrát a to hlavně kvůli skvělému pivu. Vůbec nejlíp vzpomínám na místní pšenici, to byla fakt pecka. Ochutnal jsem jich od té doby pár z jiných pivovarů ale Zábřeh vede. Jsem z Chomutova a už se těším letos zase na colours a hlavně řízek jak vrata a pšenici od Pikarda.\nnapsal(a): mads [Odpovědět]\nZareaguji na poslední příspěvky. V Krmelíně mi pivo opravdu celkem chutnalo, nebyl to žádný zázrak, ale ani tragedie. Ovocné pivo bylo naštěstí jen jedno ze tří a jestliže jsem ho hodnotil dobře, pak v rámci ovocných piv, ne absolutně. Neupíral bych Krmelínu možnost se zlepšit nebo ustálit. Já jsem obecně k pivům z mini hóódně shovívavý. I když ...\nDěkuji za vyjádření z pivovaru Pikard. Příspěvek Denise Velkého se místy blíží marketingové dokonalosti vyjádření PU Je zajímavé, že hlavní mnou vytýkaná vada, tedy teplota piva, byla jaksi oslyšena. Teplota se prostě moc nedá vydávat za subjektivní dojem cizince se smogem rozladěnými chuťovými buňkami natolik, že nepozná zkyslou pšenici od dobré pšenice.\nAno, ceny asi odpravdu odpovovídají spíše společenskému postavení klientely, než kvalitě jídla a piva\nO "fluktuaci zaměstnanců" v pivovaru jsem se nezajímal, jen komentuji to, co sám pivovar uvádí v jídelním lístku. Celkově musím říct, že jsem ten poslední, kdo by měl směrem k pivovaru nějakou zlou vůli a samotného mne dost mrzí, že pro mne jeho návštěva byla takovým zklamáním. To, že avizovaný speciál na mne nezbyl, pivovaru nevytýkám, to se stává.\nDobrý den, dovoluji si reagovat na článek Na skok v Ostravě, který zlehka podráždil mou nervovou soustavu a ve finále jsem se cítil jako úplný břídli a neznalec piva s chuťovými buňkami patrně neandrtálce. Jedná se mi o pošpinění dobrého jména pivovaru Pikard na zámku v Ostravě Zábřehu. Chodím do této restaurace již pěknou řádku let, kdy s kvalitou piva jsem na výsost spokojen, mohu konstatovat, že udržování stále chuti a kvality je zde neměnný standart. Sleduji také dění v pivovaru a připadá mi, že človíček, pracující zde jako sládek, je zde již něco, jako prachem zapadlý inventář po několik let, tak nechápu, kde pisatel přišel na tu fluktuaci zaměstnanců. Jak již napoví jídelní lístek, jedná se o podnik, kde ceny odpovídají kvalitě a společenskému postavení markantní části klientů, tudíž si dle mého názoru nemohou dovolit nabízet kyslé pivní moky a podobně…… Okusil jsem také mnoho pivních speciálu, připravovaných k různým svátkům či událostem (medové, borůvkové, šípkové, kaštanové, puškvorcové, čokoládové) a při každé cestě zde se těším, čím budu při příští návštěvě opět překvapen a potěšen. O legendárních svatováclavských slavnostech škoda se zmiňovat, to se musí prožít a kdo něco o pivu ví, tak automaticky navštíví \nNa závěr lze na obhajobu pisatele říct snad pouze jediné, jakožto neodolnému cizokrajci mu pravděpodobně místní smog rozladil chuťové buňky a pak i ty hříbky chutnají víc hříbkově (to jsem skutečně nepochopil). Doufám, že jste neskončil na plicním, neboť my Ostraváci máme místo plic průmyslové filtry \nnapsal(a): Denis Velký (denisvelky(a)centrum.cz) [Odpovědět]\nPřekvapuje mne chvála Krmelína - pro mne to bylo nejhorší pivo z minipivovaru, co jsem kdy pil (navštíveno v létě). Vlastně se to ani pivu moc nepodobalo, spíš to chutnalo jako bezinková šťáva.\nto Sekal: Také jsem navštívil v létě. Piva (světlý, polotmavý a bezový ležák 12°) bez opravdu zásadních chuťových vad, ale piva byla téměř bez řízu. Jednalo se o takové alkoholické kvasničné vody. Prostě těžký a nepříliš povedený homebrewing.\nNa Pikarda do zámečku si zajdu rád, ale je pravdou, že trpí nevyrovnanou kvalitou. Čepují přímo z ležáckých tanků a když je tank plný a pivo čerstvé, je to lahoda. Když ale už tank končí a oni ho musí tlakovat CO2, je pivo děsivě přesycené a vyčichlé. Takže je to sázka do loterie.\nZato ejly na zámečku umí, na těch si vždycky smlsnu. A jelikož jsou rychle pryč, tak nestihnou ani ztratit na kvalitě.\nPřekvapil mě odsudek piv od Hobita, které osobně považuju za to nejlepší, co se dá v Ostravě a okolí sehnat.\nAle každý máme jiné chutě.\nto DanDv: Piva od Hobita se ode mě určitě nedočkala odsudku. Jen mne zarazilo, jak proti báječné desítce piva vyšší stupňovitosti byla taková mdlá, snad jakoby málo uleželá. Ale jak jsem napsal, desítka od Hobita bylo určitě suveréně nejlepší pivo, co jsem za ten týden ochutnal.


PCB - Rázová kladiva | Kaitrade\nPCB - Rázová kladiva\nKaždé rázové kladivo PCB je na povrchu osazeno robustním snímačem patentované technologie ICP. Snímače v rázových kladivech jsou tzv. modálně laděny pro použití v analytice. Díky tomuto naladění neovlivňuje strukturální charakter samotného kladiva výsledky měření. Rezonance samotného kladiva jsou v měřeném frekvenčním rozsahu eliminovány, aby nedocházelo k ovlivnění měřených dat. Senzor vestavěný v kladivu zajišťuje měření amplitudy a frekvence impulzu, který je kladivem předán do zkoušeného vzorku. Samotnou odezvu vzorku potom zjišťujeme pomocí akcelerometrů, spřažených s kladivem v měřícím svazku. Tím se získá přesný obraz odezvy materiálu na úder kladiva.\nTyto výrobky mají přidanou hodnotu a zmíníme například: Vyměnitelné úderníky pro přizpůsobení přenosu energie na míru zkoušenému povrchu nebo materiálu. Frekvence vyvolaná impulzem bude tak odpovídat rezonanční frekvenci testovaného vzorku. Modally Tuned® ICP® senzor, pro minimální ovlivnění výsledku samotným kladivem. Široké spektrum rozsahů měření a velikostí kladiv. V kombinaci s vícekanálovým sběrem dat, představují jedinečný nástroj pro zjišťování modálních charakteristik komponent i celých konstrukcí.\nDíky širokému spektru nabízených velikostí a rozsahů, naleznou použití v mnoha oblastech zkušebnictví, jako jsou: modální analýzy jednotlivých dílů, jejich sestav, nebo i celých výrobků, zjišťování rezonancí dílů, nebo jejich sestav, zjišťování únavových poruch a prasklin uvnitř konstrukcí. Nejmenší modely (086E80) naleznou využití ve zjišťování rezonancí elektronických součástek a komponent a drobné modální analýzy. Největší typ (086D50) je díky své váze a rozsahu určen i pro zjišťování vlastností a zdraví stavebních konstrukcí, jako jsou budovy a mosty. I pro všechny aplikace mezi těmito dvěma extrémy, máme vhodné kladivo.


Pronájem bytu 3+1, 108 m2, OV, Praha 2, Nové Město, ul. Dittrichova\nMobil: +420 776 849 424\nDobrý den, mám zájem o prohlídku nemovitosti: Číslo: 00206 Pronájem krásného a prostorného bytu 3+1, 108m2 - Praha - Nové Město http://www.realbonus.cz/nemovitost/2175809/pronajem-bytu-31-108-m2-ov-praha-2-nove-mesto-ul-dittrichova\nPronájem krásného a prostorného bytu 3+1, 108m2 - Praha - Nové Město\nExkluzivně Vám nabízím vkusně zrekonstruovaný, prostorný byt 3+1 o celkové výměře 108 m2, který se nachází ve 3. patře opraveného secesního domu. Dům je umístěn v ulici Dittrichova, kousek od řeky Vltavy. K bytu náleží sklepní prostor\ncca. 2m2 v suterénu domu. Dům je čistý, udržovaný a je v něm instalován nový osobní výtah.\nVšechny pokoje jsou velice světlé a prostorné. Koncipovány jsou jako ložnice (17,7m2), obývací pokoj č.1 (23,8m2), obývací pokoj č.2 (22,76m2) a kuchyně s jídelnou (21,17m2). Dva pokoje a kuchyně jsou orientovány směrem k Vltavě a z oken těchto pokojů je překrásný výhled. Okno z ložnice směřuje do klidného vnitrobloku. Součástí bytu je prostorná vstupní chodba s vestavnou skříní, samostatné WC a koupelna s vanou, umyvadlem a zrcadlem. Na chodbě je místnost pro automatickou pračku s úložným prostorem.\nKuchyně je provedena na míru se zabudovanými spotřebiči značky BOSCH. Jedná se o myčku, indukční desku, elektrickou a mikrovlnou troubu. Je zde umístěn také odsavač par a vestavná lednice s mrazničkou. V bytě je také šikovně řešena šatna s dostatkem úložných prostor.\nMajitelé celý byt velmi citlivě zrekonstruovali. Je zde zachována původní atmosféra těchto nádherných bytů, avšak s moderními prvky. Nová špaletová okna, rekonstruované původní parkety, rozvod síťových zásuvek, atd. V bytě jsou nové rozvody ÚT (samostatný plynový kotel), nové rozvody vody a elektřiny.\nByt se pronajímá nezařízený, tudíž si ho nájemce může zařídit dle svých představ. Pouze dlouhodobý nájem, s nájemní smlouvou na 1 rok s možností prodloužení.\nJedná se o nádherné bydlení kousek od Rašínova nábřeží a Tančícího domu. V docházkové vzdálenosti je také Karlův most. Samozřejmostí je plná občanská vybavenost a nadstandardní dopravní dostupnost.\nProvize RK činí 1 nájem. Vratná kauce 2 nájmy. Převod energií pro byt (elektro, plyn) na nájemce. Poplatky za služby jsou ve výši 1 200,- Kč (částka dle počtu osob).\nByt je k dispozici od prosince 2020, prohlídky jsou možné po předchozí domluvě.\nNeváhejte se mne zeptat na cokoliv, co Vás ohledně tohoto bytu zajímá !\n(za měsíc) 29 900,- Kč\n(poplatky za služby 1 200,-Kč, bez provize RK, vč. právního servisu, bez záloh na plyn a elektřinu v bytě, včetně DPH, bez poplatků, + provize RK, včetně právního servisu, cena k jednání)\nPronájem bytu 3+1, 110 m2, DV, Praha 2, Vinohrady, ul. Polská\nPronájem bytu 3+1, 109 m2, DV, Praha 2, Vinohrady, ul. Blanická\nPronájem bytu 3+1, 110 m2, OV, Praha 2, Nové Město, ul. Rašínovo nábřeží


Hemp Heaven Glow Spray 10ml - moješminky.cz\nVaše pozice: Domů>Pečující kosmetika>Péče o pleť>Krémy, oleje a hydratace>Hemp Heaven Glow Spray 10ml\nPopis (Raw Gaia Hemp Heaven Glow Spray 10ml)\nLehký, jemný a rychle se vstřebávající hydratační sprej, který rychle zapadne do vaší denní rutiny péče o pleť. Je ideální, pokud cestujete a potřebuje pokožku osvěžit a zároveň vyživit.\nOrganic Hemp Heaven Glow Spray je tonik pro všechny typy pleti - mastná, smíšená, suchá ale také problematická. Po aplikaci je pleť jemná a prozářená. Pomáhá zmírňovat flíčky, pupínky, projevy akné, ekzému a psoriázy.\n100% přírodní, ručně vyrobený produkt, který obsahuje vzácné za studena lisované oleje, květové vody a MSM krystaly je zcela bez konzervantů a alkoholu.\nObsahuje Omega-3 a Omega-6 nenasycené mastné kyseliny, které pomáhají při revitalizaci a výživě pleti. V našem konopném oleji jsou omega-3 a omega-6 nenasycené mastné kyseliny v poměru 3:1, který je ideální k hojení pokožky a jejímu vyživování. Obsahuje také malé množství kyseliny gama linoleové, která zlepšuje konzistenci kožního mazu produkovaného pokožkou a díky tomu se nezanášejí póry a jsou méně viditelné.\nObsahuje tyto pečlivě vybrané ingredience:\nza studena lisovaný konopný olej\njalovcovou květovou vodu\nšalvějovou květovou vodu\nPoužití: Před každým použitím dobře protřepat a lehce přestříkat obličej a krk. Lehce vklepat a nechat vše vstřebat. Případně nastříkejte na čisté ruce a vmasírujte do pleti/obličeje.\nsuchá pleť - můžete používat ráno i večer přes svůj oblíbený Raw Gaia krém pro ještě lepší hydrataci\nnormální/smíšená pleť - použijte jako lehký ranní hydratant, oblíbený krém používejte na sušší oblasti\nmastná pleť - používejte jako lehký hydratant ráno i večer


Nová Tlachárna - Zobrazit téma - Okurková sezóna\nNazdar lidi, co se deje, nikdo nikde?\nTo jste vsichni na dovolene?\nTož vítejte zpět do reality všedního života.Právě jsme po 14 dnech přistáli doma. Týden Chiemsee a týden Česko-Saské Švýcarsko. Na kole jen něco přes 200 km a pěší tůry kolem 100 km,autem 1950 km. Auto,kola i my OK.Slovom-Balada\nto je dobre ze se mate dobre\nA co Lysá, na ni si netrofounete?\nUbytování by se našlo.\nDoktore,čoveče asi jedině s cizím pohonem. Sice mě to láká, ale nevím,nevím...\nRaddy, fotky budou,ale zatím jsem ve stadiu aklimatizace a počítač mám po údržbě, takže vše musím doinstalovat, včetně pošty. Pak se musím rychle vrhnout na dokončení a vypálení DVD Srazy, bo termín uzávěrky se proklatě blíží a šéfredaktor je již nervózní\nJo, okurkova sezona je v plnem proudu. Deda nam prave z chaty dovezl par kilo "green danger", zitra bude Hanka nakladat...\nzelenina neni tak nebezpecna, teda pokud ji nejis\n:lol: :lol: :lol: Moje rec!! A to se furt rika, jak je to zdravy :lol: :lol: :lol:\nZdravím vás , tady ve středních Čechách se taky nic převratného neděje, tedy krom toho, že jezdím - sám nebo ve skupině.\nYarisi pojeďte.Taky nepočítám,že to vyjedu na jeden zátah.Koneckonců když bude pěkně,je třeba se občas pokochat přírodou né? :lol:\nKruciš,zapoměl jsem se přihlásit.\nA co Dais, ta ještě zavařuje okurky? :lol:\nZmerčil jsem Tvůj příspěvek až teď, ale asi víš, že jsem byl na svatbě\nNa svojí? :lol: :lol: :lol:


vloženo 25. 07. 2019\nAudi SQ7 TDI poháněné vznětovým motorem V8 o výkonu 435 k, je od jara 2016 vrcholnou verzí modelové řady Q7. Velké SUV se nyní představuje v nové podobě, která je ještě impozantnější. V interiéru sériově nabízí sportovní sedadla, MMI Navigation plus, dotykové ovládání a Audi virtual cockpit včetně režimu zobrazování Performance. Podmanivou akceleraci z klidu zajišťuje 4.0 TDI s elektricky poháněným dmychadlem. Nové Audi SQ7 TDI bude uvedeno na český trh na konci září.\nOhromná hnací síla motoru 4.0 TDI je přenášena na vozovku rychle řadící osmistupňovou převodovkou tiptronic a trvalým pohonem všech kol quattro. Vysokou úroveň jízdní dynamiky zajišťuje sériově dodávané sportovní vzduchové odpružení a progresivní řízení, jehož převod je s rostoucím úhlem otočení volantu strmější. Ještě lepší ovladatelností se vyznačuje velké SUV vybavené volitelným řízením zadních kol. Při pomalé jízdě jsou zadní kola natáčena v opačném směru než přední, a to až o 5 stupňů, což zvyšuje agilitu. Na dálnici podporují stabilitu mírným natáčením ve stejném směru.\nNa přání dodávaný paket podvozkových systémů advanced zahrnuje kromě toho také elektromechanický systém pro aktivní stabilizaci náklonu karoserie, který při jízdě přímým směrem minimalizuje pohyby karoserie na nerovné vozovce a při sportovním stylu jízdy optimálně potlačuje boční náklon karoserie v zatáčkách.\nTřetím technicky vyspělým systémem je sportovní diferenciál, který zajišťuje ještě dynamičtější ovladatelnost. Při rychlejším průjezdu zatáčkou je hnací síla aktivně rozdělována mezi zadní kola. Audi SQ7 TDI je tak při otočení volantu nebo akceleraci doslova vtlačeno do zatáčky a každý náznak nedotáčivosti je eliminován. V případě nadměrné přetáčivosti stabilizuje sportovní diferenciál velké SUV přenosem větší hnací síly na kolo na vnitřní straně zatáčky.\nAudi SQ7 TDI je sériově vybaveno 20“ koly z lehké slitiny v designu s 5 paprsky s motivem turbíny a pneumatikami rozměru 285/45. Vzhledem k vysokému výkonu motoru jsou na přední nápravě použity kotoučové brzdy s průměrem 400 milimetrů, brzdové kotouče na zadní nápravě mají průměr 370 milimetrů. Černé brzdové třmeny – na přání jsou k dispozici také červené – nesou na přední nápravě logo S. Za příplatek se dodává dvacetipalcová brzdová soustava s kotouči z keramického materiálu vyztuženého uhlíkovými vlákny, které jsou mimořádně odolné vůči opotřebení. Tyto brzdové kotouče mají vpředu průměr 420 milimetrů, vzadu 370 milimetrů. Brzdové třmeny jsou v tomto případě lakovány antracitově šedým odstínem.