1.4.7.15: Život v mírném a extrémním prostředí - Informace - 2022\n1.4.7.15: Život v mírném a extrémním prostředí - Biologie\nDiskutujte o charakteristických rysech extrémofilů\nNěkteré organismy si vyvinuly strategie, které jim umožňují přežít drsné podmínky. Tyto adaptace spolu s dalšími umožňují bakteriím stát se nejhojnější formou života ve všech suchozemských a vodních ekosystémech.\nJiné bakterie a archaea jsou přizpůsobeny k růstu v extrémních podmínkách a jsou tzv extrémofilové, což znamená „milovníci extrémů“. Extremofilové byli nalezeni ve všech druzích prostředí: v hloubkách oceánů, horkých pramenů, Arktidy a Antarktidy, na velmi suchých místech, hluboko uvnitř Země, v drsném chemickém prostředí a v prostředí s vysokou radiací, abychom zmínili jen několik. .\nOstatní extrémofilové, jako radiorezistentní organismy, nepreferují extrémní prostředí (v tomto případě prostředí s vysokou úrovní radiace), ale přizpůsobily se, aby v něm přežily. Například, Deinococcus radiodurans, znázorněný na obrázku 1, je prokaryota, která snese velmi vysoké dávky ionizujícího záření. Vyvinul mechanismy opravy DNA, které mu umožňují rekonstruovat svůj chromozom, i když byl zářením nebo teplem rozbit na stovky kusů.\nTyto organismy nám umožňují lépe porozumět prokaryotické diverzitě a otevírají možnost nalézt nové prokaryotické druhy, které mohou vést k objevu nových terapeutických léků nebo mít průmyslové aplikace. Protože mají specializované úpravy, které jim umožňují žít v extrémních podmínkách, mnoho extrémofilů nemůže přežít v mírném prostředí.\nExistuje mnoho různých skupin extrémofilů: jsou identifikováni na základě podmínek, ve kterých nejlépe rostou, a několik stanovišť je extrémních mnoha způsoby. Například sodové jezero je slané i alkalické, takže organismy, které žijí v sodovém jezeře, musí být jak alkalifily, tak halofily (tabulka 1).\nTabulka 1. Extremofilové a jejich preferované stavy\nAlkalifilové pH 9 nebo vyšší\nTermofilové Teplota 60–80 °C (140–176 °F)\nHypertermofilové Teplota 80–122 °C (176–250 °F)\nPsychrofilové Teplota −15–10 °C (5–50 °F) nebo nižší\nHalofilové Koncentrace soli alespoň 0,2 M\nProkaryota v Mrtvém moři\nJedním z příkladů velmi drsného prostředí je Mrtvé moře, hypersolná pánev, která se nachází mezi Jordánskem a Izraelem. Hypersalinní prostředí je v podstatě koncentrovaná mořská voda. V Mrtvém moři je koncentrace sodíku 10krát vyšší než v mořské vodě a voda obsahuje vysoké hladiny hořčíku (asi 40krát vyšší než v mořské vodě), které by byly toxické pro většinu živých tvorů. Železo, vápník a hořčík, prvky, které tvoří dvojmocné ionty (Fe2+, Ca2+a Mg2+), produkují to, co se běžně nazývá „tvrdá“ voda.\nCelkově vzato vysoká koncentrace dvojmocných kationtů, kyselé pH (6,0) a intenzivní tok slunečního záření činí z Mrtvého moře jedinečný a jedinečně nepřátelský ekosystém. (Obrázek 2).\nJaké druhy prokaryot najdeme v Mrtvém moři? Mezi bakteriální rohože extrémně odolné vůči soli patří Halobacterium, Haloferax volcanii (který se nachází na jiných místech, nejen v Mrtvém moři), Halorubrum sodomense, a Halobaculum gomorrensea archaea Haloarcula marismortui, mezi ostatními.\nFyziologie paraglidingového letu ve středních a extrémních nadmořských výškách\nWilkes, Matt, Martin J. MacInnis, Lucy A. Hawkes, Heather Massey, Clare Eglin a Michael J. Tipton. Fyziologie paraglidingového letu v mírných a extrémních výškách. High Alt Med Biol 19:42-51, 2018.-Paragliding je forma volného letu, přičemž paragliding v extrémních výškách je nově vznikající disciplínou. Naším cílem bylo popsat fyziologické nároky a dopad environmentálních stresorů paraglidingu ve středních a extrémních nadmořských výškách. Zaznamenali jsme spotřebu kyslíku (VO2), srdeční frekvence (HR), dechová frekvence (fR), dechový objem (VT), saturace kyslíkem, akcelerometrie (G) a výška za 9,3 hodiny letu ve středních výškách (do 3073 m, n = 4), 19,3 hodiny v extrémní výšce (do 7458 m, n = 2) a během vysokých G manévry (n = 2). Také jsme analyzovali HR data od dalších 17 pilotů (138 hodin) pomocí databáze Flymaster Live, abychom potvrdili naše zjištění. Všichni piloti byli muži. Celkový energetický výdej v mírné nadmořské výšce byl nízký [1,7 (0,6) metabolických ekvivalentů], ale fyziologické parametry byly výrazně vyšší během vzletu (p < 0,05). Piloti během manévrů přechodně dosáhli ~7 G. Průměrná HR v extrémní výšce [112 (14) tepů za minutu] byla zvýšena ve srovnání se střední nadmořskou výškou [98 (15) tepů za minutu, p = 0,048]. Rozdíly ve V. pilotůT a fR ve středních a extrémních nadmořských výškách nebyly statisticky významné (p = 0,96 a p = 0,058). Došli jsme tedy k závěru, že fyzická námaha při paraglidingu je nízká, což naznačuje, že jakákoliv subjektivní únava pociťovaná piloty je pravděpodobně kognitivní nebo environmentální. Budoucí výzkum by se měl zaměřit na snížení duševní zátěže, posílení kognitivních funkcí a zlepšení ochrany životního prostředí.\nKlíčová slova: nadmořská výška extrémní sportovní let paragliding fyziologie.\nVšechny články publikované MDPI jsou okamžitě dostupné po celém světě pod licencí s otevřeným přístupem. K opětovnému použití celého nebo části článku publikovaného MDPI, včetně obrázků a tabulek, není vyžadováno žádné zvláštní povolení. U článků publikovaných pod licencí Creative Common CC BY s otevřeným přístupem může být jakákoli část článku znovu použita bez povolení za předpokladu, že je původní článek jasně citován.\nFeature Papers představují nejpokročilejší výzkum s významným potenciálem velkého dopadu v této oblasti. Celovečerní články jsou předkládány na individuální pozvání nebo doporučení vědeckých redaktorů a před zveřejněním procházejí odborným hodnocením.\nFeature Paper může být buď originálním výzkumným článkem, podstatnou novou výzkumnou studií, která často zahrnuje několik technik nebo přístupů, nebo komplexním přehledovým dokumentem se stručnými a přesnými aktualizacemi nejnovějšího pokroku v oboru, který systematicky přezkoumává nejzajímavější pokroky ve vědeckém výzkumu. literatura. Tento typ papíru poskytuje výhled na budoucí směry výzkumu nebo možné aplikace.\nČlánky Editor’s Choice vycházejí z doporučení vědeckých redaktorů časopisů MDPI z celého světa. Editoři vybírají malý počet článků nedávno publikovaných v časopise, o kterých se domnívají, že budou pro autory obzvláště zajímavé nebo důležité v této oblasti. Cílem je poskytnout přehled některých nejzajímavějších prací publikovaných v různých oblastech výzkumu časopisu.\nExtremophiles: Horká prostředí\nAčkoli jsou termofily omezeny na bakterie a archaea, nacházejí se v široké škále prostředí, včetně uhelného odpadu, nádrží na horkou vodu a hromad kompostu. Tento článek se zaměří pouze na termofily z geotermálního prostředí a jsou rozděleny do následujících skupin. Fotosyntetické bakterie obecně rostou až do 70–75 °C a zahrnují mnoho sinic, stejně jako bakterie zelené a fialové síry, jako je např. Chloroflexus a Chromatium. Mezi termofily tvořící spory patří Bacil, Clostridium, a Moorella druh. Bylo popsáno několik termofilních aktinomycet a také termofilní oxidační činidla síry (např. Thiobacilus), sulfátové reduktory (např. Desulfovibrio) a gramnegativní aeroby (např. Thermus). Mezi archaea jsou teplomilné často také acidofilní. Sulfolobus, Acidianus, a Metallosphaera se nacházejí v kyselých suchozemských horkých pramenech a mají optimální pH kolem pH 2. Aciduliprofundum boonei je mořský termoacidofil nedávno nalezený v hlubokomořských hydrotermálních průduchech, který optimálně roste při pH 4,5, což zdůrazňuje potenciální význam acidofilie také v mořském prostředí. Methanogeny se nacházejí v termofilní teplotní oblasti i v hypertermofilní oblasti.\nDerivát plastochinonu SkQ1 cílený na mitochondrie podporuje zdraví a zvyšuje dlouhověkost Drosophila melanogaster v různých prostředích\nMitochondrie hrají důležitou roli ve stárnutí. Silně snížená funkce mitochondrií zkracuje délku života, zatímco mírná redukce prodlužuje životnost, přičemž produkce reaktivních forem kyslíku je hlavním faktorem přispívajícím ke změnám délky života. Dříve se ukázalo, že pikomolární koncentrace antioxidantu SkQ1 zaměřeného na mitochondrie prodlužují délku života Drosophila přibližně o 10 %. V tomto článku ukazujeme, že SkQ1 zvyšuje lokomoci, která je často považována za ukazatel zdraví a věku. Ukázali jsme také, že frekvence páření a plodnost mohou být u much ošetřených SkQ1 mírně zvýšeny. Tyto výsledky naznačují, že SkQ1 nejen prodlužuje délku života, ale také zlepšuje zdraví a vitalitu. Důležitou vlastností každého potenciálního terapeutika je stabilita jeho účinků v nekontrolovaném a měnícím se prostředí i na jedince s různou genetickou konstitucí. V tomto článku uvádíme údaje o účincích SkQ1 na dlouhověkost Drosophila v extrémních prostředích (nízké teploty a hladovění) a na jedincích se závažnými genetickými změnami v mitochondriálních systémech odpovědných za produkci a detoxikaci reaktivních forem kyslíku. Předpokládáme, že in vivo SkQ1 je schopen zmírnit pravděpodobné negativní účinky zvýšené mitochondriální produkce reaktivních forem kyslíku na dlouhověkost, ale není účinný, když je produkce reaktivních forem kyslíku již snížena jinými prostředky.\nKlíčová slova: Antioxidant Drosophila Životnost lokomoce Reprodukce.\nModerování je klíčem k životu\nAutor: Carlin Flora publikováno 4. července 2017 – poslední recenze dne 15. října 2019\nKdyž dítě trhá velký pytel bonbónů nebo si užívá drsnou hru sálového fotbalu poblíž étagére, dospělý v místnosti nevyhnutelně řekne: "Tohle neskončí dobře." Jak dráždivý komentář pro dítě z její vlastní logiky, ono se dobře baví a není možné, aby se tato úžasná aktivita mohla zvrtnout k horšímu! Těsně předtím, než ji začne bolet břicho nebo babiččina oblíbená sněhová koule spadne na podlahu, dá se říci, že dítě dosáhlo vrcholu svých zkušeností. Výzkumník studující tento jev by jej znázornil jako obrácené „U“: Účinky konkrétního zážitku jsou stále pozitivnější, dokud nedojde k maximálnímu vzrušení a účinky se náhle stanou stále více negativními.\nPokud vás práce nebaví a cítíte se nudní a pomalí, motivace se těžko sbírá. Druhým extrémem je, že pokud jste zavaleni úkoly nebo trpíte emoční krizí, váš mozek je zaplaven stresovými hormony. Vaše schopnost plánovat a učit se je narušena a časem je narušen váš imunitní a nervový systém. Ale když jste aktivně zapojeni do projektu – trochu nervózní, trochu nadšení – dosáhli jste šťastného média. Optimální hladina adrenalinu a kortizolu zvyšuje vaši koncentraci a výkon. Tyto hormony chrání vaše tělo, v přímém protikladu k přebytku látek, které mu ubližují. Když jste optimálně vzrušení, jste v pohybu, jste na vrcholu obráceného „U“ a všechno je úplně v pořádku.\nV tom, co se nazývá „efekt Zlatovlásky“, se kojenci přirozeně naladí na zážitky, které nejsou ani příliš jednoduché, ani příliš složité. Obchodníci také znají zlatou střední cestu: Když je jim předložen produkt, který je nabízen za nízkou, střední a vysokou cenu, kupující obvykle zvolí střední možnost.\nA přesto naše kultura zhodnocuje extrémy. "Nikdy nemůžeš být příliš bohatý nebo příliš hubený" je trvalá zpráva. Lidé už nejsou schopni sledovat jen jeden oblíbený televizní pořad, na který hltají celá roční období, a vzdát se spánku a dalších základních potřeb. Pokud jste narkoman v oblasti nemovitostí, můžete si prohlížet křiklavé komplexy celebrit s 21 koupelnami nebo „mikrodomy“ o rozloze 100 čtverečních stop. Mnozí nemají problém sejmout Hardee's Monster Thickburger (1300 kalorií) nebo Sonic Peanut Butter and Cookie Dough Dream Master Blast (1870 kalorií). Protichůdný tábor zahrnuje ty, kteří zděšeně couvají nad lžičkou přidaného cukru nebo gramem lepku. Vše, co se komukoli stane, je "Super úžasné!" Nebo: "Nejhorší. Věc. Vůbec."\n„Máme vestavěný algoritmus „čím více, tím lépe“, říká Glenn Geher, psycholog ze společnosti SUNY New Paltz. "Vyvinuli jsme se tak, že máme rádi tučná jídla, ale příliš mnoho není dobré. Mnoho látek nebo podnětů je v určitém množství prospěšných, ale pak dosáhnou bodu zlomu, po kterém se stanou škodlivými. Přirozeně se nemírníme, protože v podmínkách předků nemuseli jsme."\nMnoho lidí se vznáší kolem konce spektra cvičení, které je od světla k nule, což není překvapivé vzhledem k tomu, že raní lidé nemuseli sbírat vůli cvičit na hodinu. "Adaptivnější tendencí pro ně bylo pohybovat se co nejméně, aby šetřili energii," říká Geher. "A to bylo v pořádku, protože s nomádským životním stylem už měli mnohem více pohybu než typický moderní Američan."\nKrátkodobé zaměření nás navíc vede k tomu, abychom se vyhýbali umírněnosti, tvrdí Art Markman, profesor psychologie na Texaské univerzitě v Austinu. Všichni do určité míry slevujeme z dlouhodobých zájmů a impulzivní lidé k tomu mají ještě silnější tendenci. "Mnoho činností, které v tuto chvíli přeháníme, má negativní dopad někde v budoucnu," říká. "Žádná konkrétní cigareta není ta, která člověka zabije, negativní zdravotní důsledky vytváří hromadění toxinů v průběhu času. Motivační systém nebere tyto dlouhodobé důsledky silně v úvahu. Prostě rozhoduje: "Tohle je opravdu dobrý pocit." hned teď, tak to udělejme.“ Dokonce i chování, které je dobré jen někdy nebo příjemné z krátkodobého hlediska, jako je kontrola e-mailů, se může změnit na obsedantní zvyk. Pouhá vyhlídka na pozitivní stimulaci podporuje extrémní digitální chování.\nVyvinuli jsme se, abychom viděli věci spíše černobíle než odstíny šedé. Pokud musíte ve zlomku sekundy rozhodovat o životě nebo smrti o druhých, jsou tupé kategorie užitečné i v situacích s nízkými sázkami, házení lidí do vědra může být efektivní. Jednodušší je deklarovat: Můj bývalý je zuřivý narcista, spíše než: Ano, můj bývalý je v některých složkách narcismu docela vysoko, ale také jsem hrál roli v dynamice, která ho vedla k odchodu. Odlišná hodnocení jsou psychicky náročná, extrémní označení se rychle a snadno používají.\nV hnutí pozitivní psychologie převládá názor, že kultivace vlastních silných stránek a posilování pozitivních pocitů je vždy důstojným cílem. Ale vzhledem k tomu, že křivka obráceného U zachycuje tolik o lidské povaze, Adam Grant z Pensylvánské univerzity a Barry Schwartz ze Swarthmore College byli skeptičtí, že je to vždy pravda. Ve skutečnosti v přehledu literatury z roku 2011 v Pohledy na psychologickou vědunašli důkazy podporující názor, že nekonečné zvyšování „dobrých“ emocí a stavů není vždy prospěšné.\nVezměte si koncept autenticity. Být falešný a lhář vás daleko nedostane, ale lidé, kteří o sobě tvrdí, že jsou v práci „vysoce autentičtí“, dostávají nižší hodnocení výkonu než ostatní a je méně pravděpodobné, že budou povýšeni. Pokud se hodně staráte o to, „děláte vy“ brání změnám a růstu a může to vést k prozrazení příliš mnoha osobních a citlivých informací ostatním. Místo toho Grant doporučuje snažit se prezentovat lepší verzi sebe sama, než se snažit, aby bylo vaše vnitřní já transparentní.\nJe to vhled zakořeněný ve starověké moudrosti: Podle Aristotelova trvalého názoru je příliš malé vyjádření určitých vlastností, jako je odvaha (zbabělost), nežádoucí, zatímco příliš mnoho stejných vlastností představuje odlišnou charakterovou vadu (bezohlednost). To, že se druhým dostatečně nepotěšíte, se rovná mrzutosti, přílišné zalíbení dělá člověka poslušným – musíte být přátelští, ale ne příliš přátelští. Sladké místo uprostřed je místo, kde chcete být.\nUmírněnost je důležitá i intrapersonálně. Sportování ve stále slunečné přírodě vám může ublížit. Extrémně veselí lidé vydělávají nižší platy a dokonce žijí kratší život, protože často riskují. Stejně tak střední úrovně pozitivních emocí podporují kreativitu, ale vysoké úrovně nikoli. Přemíra sebeúcty je spojena s pracovními, zdravotními a vztahovými problémy. Dokonce i velkorysost a empatie mají negativní vedlejší účinky, když se rozdávají ve vysokých dávkách. Příliš velká štědrost spotřebovává tolik času a energie dárce, že způsobuje vyhoření, empatické přebuzení může zatemnit úsudek, způsobit, že krvácející srdce ustoupí, aby zvládla vlastní trápení, nebo vést k obětavému chování, které nakonec více bolí, než pomáhá.\nv Vzhůru vaší temné stránky, psychologové Robert Biswas-Diener a Todd Kashdan tvrdí, že budete mít smysluplnější a poutavější život, pokud využijete celou škálu emocí, včetně těch, které jsou považovány za společensky nežádoucí, jako je hněv. Ve studii zveřejněné v Journal of Anxiety DisordersKashdan například zjistil, že vysoce sociálně úzkostní lidé mají více hněvu a také svůj hněv více potlačují než ostatní.\nSmyslem, vysvětluje Kashdan, profesor psychologie na Univerzitě George Masona, není to, že bychom nikdy neměli potlačovat hněv. S důrazem na umírněnost poznamenává: "Existuje dostatek důkazů o tom, že navyklé, reflexivní potlačování emocí je škodlivé. Bez zábran, impulzivní a netaktní vyjádření emocí však může být stejně škodlivé."\nKdyž odsuneme nepříjemné pocity (bolest zabíjející reflex, který je v naší společnosti posedlé pohodlím dobře vyvinut), odepřeme si příležitost poučit se z důležitých ukazatelů. Kashdan říká, že prvním krokem ke zmírnění emocí je analyzovat své vlastní předsudky a zjistit, které emocionální projevy jsou v konkrétních situacích nejúčinnější. "Musíte rozpoznat své vlastní znaky chování. Na jaké emoce jste alergický? Pamatujte, že kulturní a sociální kontexty mění výhody a cenu vlastností."\nKdyž jsi naštvaný, nemusíš se ohánět, ať jsi kdekoli, říká Kashdan. "Ale nejde ani o uklidnění sebe sama. Je to o tom, že si uvědomíte, že váš hněv je signálem, že někdo nebo něco brání jednomu z vašich cílů. Může to být falešný signál, ale pokud si myslíte, že je přesný, postupujte podle něj a pokuste se účinně odstranit překážku." Občanská práva, například, nelze získat bez spravedlivého rozhořčení. "Hněv je nástroj, který chcete mít ve svém psychologickém švýcarském armádním noži. Pokud nechápete a neoceňujete jak sobecké, tak altruistické motivace druhých, nedopadnete dobře," dodává. "Vlastnictví obou stran vám umožňuje flexibilně jednat s různými lidmi a situacemi."\nLáska přirozeně nabývá extrémních forem: Mnoho neurochemických výzkumů ukázalo, že během rané fáze „zamilovanosti“ vaše tělo pumpuje vysoké hladiny norepinefrinu, dopaminu a testosteronu, takže jste v euforii a přitahováni k vaší nové lásce, jako by to byla droga. Je to mechanismus, který se vyvinul, aby se ujistil, že se spojujeme a reprodukujeme s ostatními, mise tak důležitá, že nemá trpělivost na poloviční opatření. V průběhu asi dvou let má zamilovanost tendenci ustupovat fázi „připoutanosti“, která se vyznačuje nárůstem vazopresinu a oxytocinu a pocity bezpečí a spokojenosti spíše než nespoutanou vášní.\nPřesto někteří lidé, zvláště ti, jejichž láska je neopětovaná, zůstávají ve vápně – v nafoukaném, ale více úzkostném a mučeném stavu – po celá léta, neschopní kouzlo zlomit. Albert Wakin z Sacred Heart University, odborník na limerenci, to považuje za kombinaci obsedantně-kompulzivní poruchy a závislosti (na jiném člověku). Uvádí, že 5 procent lidí, kteří trpí limerencí, má potíže se třesením až do bodu, kdy nemohou dobře fungovat ve svém každodenním životě a tráví až 95 procent svého času myšlenkami na svou milovanou. Sociální média podporují tuto formu romantické intenzity, protože poskytují neustálé aktualizace a fotografie osoby, která se v jejich mysli už rýsuje příliš velká.\nV jedné studii vědci zjistili, že ti, kteří zažijí odmítnutí, zatímco jsou stále ve fázi zamilovanosti, mohou zažít hluboké pocity ztráty a deprese (bolest srdce, kterou většina z nás zná) a mohou být dokonce přivedeni k tomu nejextrémnějšímu ze všech chování: sebevražda nebo vražda. Oblasti mozku aktivované u romanticky opuštěných lidí jsou stejné jako ty, které se podílejí na závislosti na kokainu, což podle autorů studie může pomoci vysvětlit, jak jinak stabilní lidé mohou být posedlí, když jsou odmítnuti.\nAmbivalence je sice mocným palivem pro to, co výzkumníci nazývají „vyprávěním o neopětované lásce“, i když je to krátké k přímému odmítnutí. v Neopětované: Ženy a romantická posedlostNovinářka Lisa Phillipsová napsala o své vlastní strhující víře, že její milostný příběh odsouzený k zániku bude mít šťastný konec. Zamilovala se do nedostupného muže, který se lemoval a tápal nad tím, zda by kvůli ní neměl opustit svou přítelkyni. Soustředila se na něj posedle a nemohla se zastavit, aby mu nezavolala, posílala zprávy a následovala ho. "Byl jsem zodpovědný za své extrémní chování," říká Phillips. "A já jsem byl zodpovědný za to, že se ke mně ten člověk choval špatně a já jsem to toleroval. Teď vím, že extrémní cit k někomu jinému nemá nic společného s tím, jestli můžete mít dlouhodobě naplňující vztah, nebo ne. Je důležité věnovat pozornost tomu, proč, když někoho milujete asymetricky.\nNa druhém konci žebříčku lásky sedí ti, kteří se jí vyhýbají, přestože ji potřebují. Touha patřit a být blízko k ostatním je univerzální, ale ti, kteří mají „vyhýbavý“ (na rozdíl od „bezpečného“ nebo „ambivalentního“) stylu připoutání, mají tendenci ostatní odstrčit, když cítí, že je ohrožena jejich nezávislost. Styl připoutání vytvořený v dětství je způsob, jakým máme tendenci reagovat na dostupnost partnerů nebo potenciálních partnerů. Vědci odhadují, že asi 20 procent populace má vyhýbavou orientaci. Psychiatr Amir Levine a terapeutka Rachel S.F. Heller, autoři Připojenýdoporučují vyhýbající se, aby se spárovali s lidmi, kteří mají bezpečný styl připoutanosti, protože úzkostně připoutaný partner bude vyhýbajícího se neustále obtěžovat. Vědomé uvědomění si našich vlastních vzorců může časem potlačit nebo nám alespoň umožní žít šťastně s těmito zakořeněnými způsoby vztahování.\nAaron Ben-Zeév, profesor filozofie na univerzitě v Haifě, aby čelil nerealistickému ideálu oddaného vztahu, který se vyznačuje neustálou touhou a hrdinskými oběťmi, vychvaluje pojem „mírná láska“, charakterizovaná klidem, péčí, laskavostí a loajalitou. . Podstatná je stálá strava jednoduchých potěšení. Umírněnosti je někdy nejlepší dosáhnout v dlouhodobém horizontu, kdy může být menší vášeň kompenzována okamžiky intenzivní vášně (nebo alespoň růžovými vzpomínkami na počáteční zamilovanost).\nMírná chuť k jídlu\nKlíčem k umírněnosti je nefixovat se na jednu část života, ale místo toho zaujmout celkový pohled, aby bylo možné posoudit celkovou rovnováhu priorit. Například úplné zaujetí jídlem je nejen extrémní, ale také neúčinné. „To, co jíte a pijete, není všechno, pokud jde o vaše zdraví a dlouhověkost,“ říká Susan McQuillan, dietoložka a autorka jídla. "Cvičení je důležité, stejně jako další životní návyky, míra stresu a rodinná anamnéza. Někteří lidé kladou příliš velký důraz na jídlo a myslí si, že vše řídí tím, co jedí. Všichni známe lidi, kteří se dožili 90. let a jedli pohodlí jídla každý den."\n"Klasickým pravidlem pro odborníky na výživu je, že neexistují žádná dobrá jídla, nejsou žádná špatná jídla a měli byste jíst všechno s mírou," říká McQuillan. "Některá jídla nejsou nejlepším zdrojem živin, ale přesto dodají energii. Když byla moje dcera malá, jedli jsme většinu času zdravě, takže jsem se nemusel starat o to, co jedla na narozeninové oslavě."\nTo zní rozumně, ale lidské touhy se šíří v prostředí, kde lze na každém rohu koupit hotové občerstvení, jako jsou Cheetos a Oreos. Plánovat a vařit dobře vyvážená jídla je často mnohem těžší než přejít k extrémům režimu zpracovaných potravin nebo restriktivní „zdravé“ stravy, která omezuje břemeno výběru. Takzvané „zdravé potraviny“ k tomu mají často daleko: lednice plná vylisované šťávy v hezkých lahvích je lákavá, přesto všechno to „detoxikování“ může ve skutečnosti zaplavit vaše tělo cukrem.\nJe pravda, že plán jíst střídmě může ospravedlnit pestrou stravu, která je ve skutečnosti horší než méně pestrá strava zaměřená na ovoce, zeleninu a libové bílkoviny. Studie z roku 2015 z University of Texas Health Science Center v Houstonu zjistila, že rozmanitost stravy nebo menší podobnost mezi potravinami, které člověk jí, může souviset s nižší kvalitou stravy a horším metabolickým zdravím. Ale pokud víte, že stejně nespadnete do kategorie „všechno zdravé, po celou dobu“, pak snaha o rozmanitost může alespoň udržet chutě na nezdravé jídlo na uzdě.\nMcQuillanova centristická strategie pro život s mlsnou chutí nikdy nekupovat sušenky, i když je peče od začátku. "Neříkejte si, že vůbec nemůžete mít sladké, protože se prostě vzbouříte a přeženete to," říká. Jedna studie dietářů potvrzuje tuto radu: Ti, kteří si dovolili naplánovaný „cheat day“, kdy si mohli dopřát pamlsky, byli motivovanější a byli schopni dodržet svou dietu. Po celou dobu měli také lepší náladu. Další studie publikovaná v Journal of Health Psychology v roce 2015 zjistili, že lidé, kteří drží dietu, konzumují po cvičení více jídla než lidé bez diety, čímž kaloricky ruší svou námahu.\nUmírněnost a všímavost jdou ruku v ruce: Studie z roku 2016 vedená Jennifer Daubenmier z Kalifornské univerzity v San Franciscu ukazuje, že uvedení povědomí do přítomného okamžiku a vychutnávání jídla vede lidi k tomu, aby se lépe rozhodovali a poznali, kdy jsou hladoví, spokojení, nebo plné.\nPřirozený dezinfekční účinek alkoholu z něj činí zvláště těžkou látku, kterou lze konzumovat umírněně. Úplná abstinence je však pro některé příliš drakonická a může způsobit selhání – malý návrat může vést k tvrdému pádu z vozu. Obsáhlá recenze v časopise Klinická psychologie z metody „harm reduction“, při níž terapeuti pracují s alkoholiky, aby omezili množství, které pijí, zjistili, že tyto intervence jsou pro některé lidi účinné, protože jejich nasávání je vnímáno více než černobíle, vše nebo nic. .\nPracovní návyky uprostřed silnice\nPřívrženci amerického snu věří, že pracovat na maximum je tajemstvím úspěchu. Grant a Schwartz však ve své analýze prevalence efektů ve tvaru obráceného U našli silný důkaz, že umírněnost přináší výsledky i v práci. Například „orientace na učení“ je míra, do jaké šéfové podporují proaktivní učení a rozvoj kompetencí mezi svými zaměstnanci. Jedna studie, kterou Grant a Schwartz přezkoumali, zkoumala manažerské týmy ve společnosti Fortune 100 a zjistila, že největší zisky vydělávají ti, kteří mají střední (na rozdíl od vysoké nebo nízké) orientace na učení.\nV dřívější studii vedené Ellen Langer z Harvardu vědci požádali lidi, aby přeložili věty do nového vytvořeného jazyka. Subjekty, které jazyk předtím procvičovaly přiměřeně, dělaly méně chyb než ti, kteří cvičili intenzivně nebo vůbec. Vysoká úroveň znalostí může způsobit, že lidé budou příliš připoutáni k tradičním způsobům nahlížení na problémy napříč obory – umění, věda a politika. Vysoká složitost v pracovní roli prohlubuje stres, syndrom vyhoření a nespokojenost. Vysoká svědomitost souvisí s nižší pracovní výkonností, zejména v jednoduchých zaměstnáních, kde se nevyplácí být perfekcionistou.\nNa mnoha pracovištích je pod velkým dohledem to, jak dlouho vydržíme na hodinách a jak tento čas trávíme. Mladý bankéř, který obědvá u svého stolu, je pravděpodobně vnímán jako zbabělec, zatímco jeho rozjaření kolegové, kteří se smějí a klábosí u poklidného jídla v konferenční místnosti, mají z rohové kanceláře špinavé pohledy. „Lidé z kultur, které si váží vztahů více než my, jsou zděšeni myšlenkou jíst o samotě u počítače,“ říká Markman. Bylo prokázáno, že sociální interakce zvyšuje náladu a přiměje lidi přemýšlet novými směry a způsoby, které by mohly zlepšit jakékoli úsilí po obědě.\nMarkman také podporuje čas mimo úkol. "Součástí toho, že jste dobrý myslitel, je setkávání se s věcmi, které zdánlivě nesouvisí s tím, na čem v tuto chvíli pracujete, ale poskytují vám náhled na vaši práci," říká. "Také pracovní den, který se vleče příliš dlouho, vytlačuje jiné zdroje životní spokojenosti, jako jsou vztahy. Existuje mnoho výzkumů, které ukazují, že pozitivní nálada vede k vyšší úrovni produktivity a kreativity. Takže když lidé dělají věci, aby zvyšují jejich životní spokojenost a také se zefektivňují v práci.“\nMnoho plodných a prominentních profesionálů zabudovává do svých rozvrhů flexibilitu a volný čas. Stephen King ráno píše několik hodin a odpoledne se může nebo nemusí vrátit ke svému stolu. Dokonce i Charles Darwin údajně věnoval jen čtyři hodiny denně vážným úkolům. Podle neurovědce Joshe Davise, autora Dvě úžasné hodiny, stačí ještě lehčí rozvrh, pokud jsou podmínky – jako například nebýt unavený nebo hladový – vhodné pro maximální produktivitu.\nKreativní člověk zaujatý projektem, který se sotva zastaví na skleničku vody, je působivým obrazem a může zachytit, jak vznikají některá skvělá díla. Vědci však rozlišují mezi „obsedantními“ a „harmonickými“ vášněmi, přičemž ty druhé vycházejí dopředu. Scott Barry Kaufman, vědecký ředitel Institutu imaginace se sídlem na Pensylvánské univerzitě, vysvětluje, že lidé, kteří jsou posedlí plněním úkolů, jsou rigidní a je pro ně těžké se odpoutat. Jejich zvyky je vystavují riziku vyhoření. Mezitím harmonická vášeň koreluje s radostným stavem úplného ponoření do činnosti.\nOdvažte se být průměrný\nPostavení tábora uprostřed vyžaduje určité přemýšlení a plánování. Markman, autor knihy Chytrá změna, poznamenává, že určité věci musíte dělat poměrně obtížně. "Motivační systém je velmi dobrý při vyklízení balíčků pro akci. Když opravdu chcete zmrzlinu, stanete se citlivějšími na informace, které se týkají jejího získávání. Když jsem před 15 lety hodně zhubl, učinil jsem pozoruhodný objev, že nemůžete jíst zmrzlinu, která není v mrazáku."\nMarkman uplatňuje umírněné myšlení v mnoha oblastech života. S manželkou uzavřeli smlouvu: Do restaurací nenosí telefony, takže je neláká nahlédnout. A pokud jeho děti chtějí sedět na předním sedadle spolujezdce, musí odložit své telefony, aby mohly být zajímavými společníky.\nNahradit špatné návyky dobrými a zavést zdravé systémy pro umírněný život je snazší, pokud k tomu máte základní filozofickou motivaci. Pokud oceňujete flexibilitu při stanovování cílů a vztahu k blízkým, přesnost v myšlení a mluvení a sympatie při posuzování druhých lidí, a odmítáte líné, zjednodušující uvažování a bezduché činy, pak jste skutečným věřícím ve střední cestě.\nUmírněnost ve všech věcech. Dokonce i moderování\nKaždé velké pravidlo má výjimky a pro extremismus je čas a místo.\nKdyž jednou vešel spisovatel Samuel Johnson na večírek, někdo mu řekl: "Dáš si trochu vína?" Johnson odpověděl: "Nemůžu si dát trochu. Abstinence je pro mě stejně snadná, jako by byla obtížná střídmost." Když Gretchen Rubin, autorka Lepší než předtím, přečtěte si tuto anekdotu, okamžitě se poznala (ačkoli jejím jedem je cukr, ne alkohol). Vedlo to k jejímu konceptu rozdělování lidí pro svépomocné účely na „abstinenty“ a „moderátory“.\n"Tento rozdíl souvisí s tím, jak lidé odolávají silným pokušením, protože každý může být umírněný, pokud jde o slabá pokušení," říká Rubin. "Jsem zarytý abstinent cukru, ale můžu si vzít nebo nechat bramborové lupínky." Lidé předpokládají, že Rubin je abstinentka, protože má velkou vůli. "Faktem je, že nemám dost vůle, abych si dal trochu cukru. Je snazší nemít žádný." Zákaz ji osvobodí od neustálého interního vyjednávání o tom, jaké a kolik bonbónů, sušenek a sušenek může mít.\n"Nejde o to, co fungovalo u nějakého miliardáře, ale o to, co funguje u vás."\nOdešlete svou odpověď na tento příběh na adresu [email protected] Pokud si přejete, abychom zvážili zveřejnění vašeho dopisu, uveďte své jméno, město a stát. Písmena mohou být upravena pro délku a srozumitelnost.\nVyzvedněte si kopii Psychologie dnes nyní na stáncích nebo se přihlaste k přečtení zbytku nejnovějšího vydání.\nMembrána mikroba mu pomáhá přežít extrémní prostředí\nV drsných prostředích, jako jsou horké prameny, sopečné krátery a hlubokomořské hydrotermální průduchy – neobyvatelné většinou forem života – se daří mikroskopickým organismům. Jak? Všechno je to v tom, jak se zabalí.\nVědci ze Stanfordské univerzity identifikovali protein, který pomáhá těmto organismům vytvořit ochrannou buněčnou membránu spojenou s lipidy – klíč k tomu, aby vydržely extrémně vysoce kyselé prostředí.\nWilkes, Matt, Martin J. MacInnis, Lucy A. Hawkes, Heather Massey, Clare Eglin, and Michael J. Tipton. The physiology of paragliding flight at moderate and extreme altitudes. High Alt Med Biol 19:42–51, 2018.—Paragliding is a form of free flight, with extreme-altitude paragliding being an emerging discipline. We aimed to describe the physiological demands and the impact of environmental stressors of paragliding at moderate and extreme altitudes. We recorded oxygen consumption (VO2), heart rate (HR), respiratory frequency (FR), tidal volume (PROTIT), oxygen saturation, accelerometry (G), and altitude in 9.3 hours of flight at moderate altitudes (to 3073 m, n = 4), 19.3 hours at extreme altitude (to 7458 m, n = 2), and during high-G maneuvers (n = 2). We also analyzed HR data from an additional 17 pilots (138 hours) using the Flymaster Live database to corroborate our findings. All pilots were male. Overall energy expenditure at moderate altitude was low [1.7 (0.6) metabolic equivalents], but physiological parameters were notably higher during takeoff (p < 0,05). Pilots transiently reached ∼7 G during maneuvers. Mean HR at extreme altitude [112 (14) bpm] was elevated compared to moderate altitude [98 (15) bpm, p = 0.048]. Differences in pilots' PROTIT a FR at moderate and extreme altitudes were not statistically significant (p = 0.96 and p = 0.058, respectively). Thus, we conclude that physical exertion in paragliding is low, suggesting that any subjective fatigue felt by pilots is likely to be cognitive or environmental. Future research should focus on reducing mental workload, enhancing cognitive function, and improving environmental protection.\n1.4.7.15: Life in Moderate and Extreme Environments - Biology\nWritten by experts in their field, this important volume provides a comprehensive account of acidophilic microbiology from fundamental to applied aspects. The seventeen chapters are arranged in five sections, each dealing with a specific area. The first section looks at the challenges faced by life-forms that grow in extremely acidic environments and how they adapt to meet these challenges. The next section describes the physiological and phylogenetic diversities of acidophilic microorganisms including archaea, bacteria and eukaryotes. Section three covers acidophile community dynamics, quorum sensing and the formation of biofilms. The next section deals with the various omic technologies that are used to study acidophiles including genomic and metagenomic studies, proteomic-, mobilomic- and metabolomic-focused research. The final section considers the ways in which acidophiles are used in established and emerging biotechnologies and describes why these fascinating microorganisms are considered potential candidates for life on other solar bodies, such as Mars, and beyond.\nThis up-to-date and comprehensive book will be indispensable for environmental scientists and microbiologists and is a recommended acquisition for all microbiology libraries.\n"Contributors from a wide range of biological and environmental sciences" from ProtoView\n"an excellent book on acidophiles with contributions by a broad international group . The contributions are well organized . The content is data driven, well documented, well referenced, and easily read. The flow from section to section is excellent. This is a book that will be useful to general microbiologists as well as environmental microbiologists and environmental engineers." from SIMB News\nThis Chapter introduces the subject of acidophile microbiology, tracing its origins to the current status quo, and provides the reader of this textbook with general information which provides a backdrop to the more specific topics described in subsequent chapters.\nEnvironmental signals and molecular mechanisms that underlay the biofilm life-style have been largely characterized for bacteria that colonize human cavities. In contrast, the genetic basis that enable environmental acidophiles to form and develop biofilms are far from comprehended. Nonetheless, the molecular mechanisms that govern the biofilm developmental processes in a few model acidophiles have begun to be elucidated. This chapter describes what is currently known on the cellular and molecular mechanisms that promote biofilm formation of bacteria and archaea inhabiting extremely acidic ecosystems.\n(EAN: 9781910190333 9781910190340 Subjects: [microbiology] [bacteriology] [environmental microbiology] [extremophiles] )\nPodívejte se na video: Subtropy pro 1 B (Červenec 2022).\nCopyright 2022 \_ 1.4.7.15: Život v mírném a extrémním prostředí - Biologie...


Catfight (2016) | ČSFD.cz\nSandra Oh, Anne Heche, Alicia Silverstone, Ivana Milicevic, Peter Jacobson, Amy Hill, Damian Young, Stephen Gevedon, Emmy Harrington, Karl Jacob, Myra Lucretia Taylor\nVeronica (Sandra Oh) je úspěšná podnikatelka s bohatým manželem. Ashley (Anne Heche) je ne zrovna úspěšná malířka snažící se prosadit a uživit svou přítelkyni Lisu (Alicia Silverstone), která očekává dítě. Když se po letech tyto dvě spolužačky z vysoké školy potkají na večírku v rolích hostitelky a obsluhy, vyplave na povrch jejich rivalita a potlačovaná agrese.(hansel97)\nDrsná satira soudobé tváře Ameriky a extrémní panoptikum lidské marnivost, bez obalu a bez servítek útočící na diváka. Sandra Oh a Anne Heche jsou přímo skvostné, uječená Alicia Silverstone s upištěnou Ariel Kavoussi jim skvěle sekundují. Catfight je prostě malým velkým filmem. [farting sound](1.5.2017)\nParádně absurdní film, kde se setkají dvě spolužačky, které se nikdy neměly moc v lásce. Jejich negativní emoce dostoupí vrcholu, což vede k tomu, že se pořádně servou na schodišti. Jedna to odnese pořádnou ránou do hlavy, kdy se probouzí až za dva roky. Všechno je jinak. Ale to je jen začátek. Toho absurdního je zde dost, ale ke konci už to není ono.(7.3.2017)\nBrutální satira na americkou společnost, která si rozhodně nebere servítky a právě kvůli tomu diváka baví. Postavy jsou přehnané a tlačené do svých limitů, ale díky tomu Catfight velmi dobře funguje a veze se na takové dadaistické vlně. Smělý počin, kterému ale chybí řádný konec.(19.3.2017)\n03.03.2017 Dark Sky Films


PDF 2019 - Na ramenech obrů - PDF FABRIC\nNa ramenech obrů eBook\nTrávit čas knihou Na ramenech obrů! Na našem webu fatimma.cz najdete knihu Na ramenech obrů a přečtěte si ji online ve formátu, který vám vyhovuje: PDF, EPUB, MBI. Vítejte!\nNÁZEV SOUBORU: Na ramenech obrů.pdf\nNa ramenech obru | Sleviste.cz\nDvanáct textů uveřejněných v knize Na ramenech obrů bylo napsáno pro konferenci La Milanesiana v letech 2001-2015. Jednotlivé přednášky nejčastěji vycházejí z témat, která si La Milanesiana každoročně stanoví. Nacházíme tu tresť světa Umberta Eca - autor se ve svých přednáškách zabývá filozofií,...\nDvanáct textů uveřejněných v knize Na ramenech obrů bylo napsáno pro konferenci La Milanesiana v letech 2001-2015. Jednotlivé přednášky nejčastěji vycházejí z témat, která si La Milanesiana každoročně stanoví. Nacházíme tu tresť světa Umberta Eca - autor se ve svých přednáškách zabývá filozofií, literaturou, estetikou, etikou i médii.\nCaesarův papyrus (Díl XXXVI.) eBook Obrazy ženství v náboženských kulturách eBook Létali jsme se stroji Luftwaffe eBook Koloniální výstava eBook Útok nindžov eBook Český „konzul“ ve Vídni eBook Rozprávky na dobrú noc 7 eBook Ganbare! Workshopy smrti eBook Československá samostatná obrněná brigáda eBook Bylinky - kuchařka z edice Apetit (20) eBook Slévárenská zařízení eBook Mudra - Jóga v praxi eBook Děla a pevnosti 2. díl eBook


Sex vašich dětí (Reflex 48/2008) - ČEPEK - Fórum\nPrávě je pátek 15. 1. 2021, 19:23:08\nSex vašich dětí (Reflex 48/2008)\nNový příspěvek od Kasz » úterý 9. 7. 2013, 15:42:40\nReflex 48/2008 - 27.11.2008 - Text: LUDMILA HAMPLOVÁ\nČTRNÁCTILETÍ JSOU ODPOVĚDNĚJŠÍ, NEŽ SI ZÁKONODÁRCI MYSLÍ Rozhodli se poslanci předhodit nevinné české děti pedofilům? Projde-li prý nový TRESTNÍ ZÁKONÍK i Senátem, dostanou sodomité požehnání k tomu, aby mohli ukájet své zvrhlé choutky na nic netušících neviňátkách. Promění se Česko v ráj deviantů?\nSex? V tom mám naprosto jasno – teoreticky. Na praxi si pár let počkám.\nMladí, zamilovaní a rozumní. Jsou si věrní a antikoncepce je pro ně samozřejmostí.\nČasopisy pro náctileté jsou skvělým zdrojem zábavy, ale i poučení o sexu


Kočkování | Lucienne Delfína Poláková\n30 pro 2012 Lucienne\t2 komentáře\nJak zlobíte vaši kočku vy? Já kočku různě mazlím, kočka kouše a pak zas vrní, pak zkusmo kouše…\nSpeciální zlobeníčko je škrábání prostěradla. To kočka, ať je kde je, nerozdýchá. Musí jít a zjistit, co to škrábe. Škrábu pod peřinou, takže to není vidět a kočka skáče pod peřinu a tam – nic není 🙂 Pak začne jedna boule na peřině, pak buchnu někde jinde, pak zas jinde, pak zaškrábu a kočka se může uskákat. A když ji to přestane bavit, tak začnu škrábat na druhé straně postele druhou rukou. Tak přeskočí postel a znovu to samé. Nikdy se jí to neohraje. Pak se zase mazlíme a koušeme a tak dokola.\nDalší hračkou je špejle. Špejle vydrží na hraní asi půl hodiny. Lítá po místnosti, kočka jí honí a znovu packou posunuje, pak jí skousne a packou se jí snaží vyvrátit z pusy. A tak dokola.\nStejné to je s lístečkem na šňůře, kdy taháte lísteček nebo míček na šňůrce po místnosti a zvlášť když to chrastí nebo se to divně pohybuje… To je nekonečná zábava.\nKočka zvlášť ráda fackuje Elišku ze židle, takže je stejně vysoko jako Eliščí hlava.\nAle většinu dne Myšinka prospí, stejně jako většinu noci. Spí se mnou v posteli. Když jí před spaním zlobím, tak se přesune o metr dál, tam na ni nedosáhnu a je po ptákách.\nTo Eliška skoro nic nedělá, nemá na to sílu a spí. Jediná její zábava je klacíček venku, který cupuje. Ale chodíme kolem hromady klacíčků a Eliška nezareaguje ani na jeden. Je už na to prostě stará. Radši čuchá psí noviny a to jí baví a moc nevysiluje.\nNejhorší jsou ti malí nevychovaní frackové – pejsci šampioni pod třicet centimetrů v kohoutku, co štěkají a štěkají a štěkají a nedokážou ani poslechnout, ani přestat štěkat. Většinou je to malý bílý uňafaný, pak různý teriéříčci a pudlíci. Prostě s nima jejich páníčkové nechodili na cvičák ani je doma necvičili a pes je vládce rodiny, kterou smýká tak jak chce. Viz moje sousedka s pudlíkem, co mu prý roste vlna a ne chlupy. Ten štěká naprosto furt. Bez důvodu. Takový psy bych dávala do salámu. A i ten by potom štěkal, jsem si skoro jistá. No štěkající Vysušina Clever – to by snad bylo už jako srandička na Silvestra. To se, obávám se, nestihne. Na druhou stranu, o čem bych pak psala, kdyby všichni byli poslušní.\nTo já mám vychovanou pejsku i kočičku. I když předevčírem mohla Myšinka během deseti minut zdrhnout z bytu, neudělala to a Eliška, byť bloudila na chodbě, necekla. To když mi vypadl hlavní jistič pozdě večer.\nNejlepší fór od Myšinky byl včera odpoledne. Přišla paní správcová s vnoučaty se podívat na kočičku. Zjevně na paní správcovou udělala dojem. Tak jsem kočku tahala od jednoho vnoučete k druhému a kočka zdrhala domů. Od dětí i ode mě. Já jsem to vysvětlovala tím, že je tak naučená, že nesmí ven a že to ví. Tak ani chovat se na chodbě nechce. Správcová mi řekla, že jí mám dobře vychovanou. Tak. Je to daný ve známost. Prý se mi to povedlo. A Myška znovu a znovu zdrhala do předsíně, odkud jsem jí tahala, aby děti měly radost. To teda ani nevím, jak se mi to povedlo v ní vytvořit takové zábrany. Popravdě řečeno jsem se o výchovu zasloužila asi drsným způsobem, ale takové bylo i učení na vlez na balkon. Jako vychovatelka jsem naprosto otravná, že to zvíře se pak režimem unudí a rezignuje.\nPaní správcové jsem pak dala světle modré jmelí. Ptala se, jestli jsem ho dělala, já se přiznala, že jsem ho koupila. Původně bylo pro někoho jiného, ale člověk míní, Pánbůh mění. Ona si to jmelí za letošek, kdy mi třikrát pomohla, zasloužila ze všeho nejvíc. Tak, je u správné osoby a tak to má být.\nPředchozí příspěvekRozdíl mezi vodou z kohoutku, destilovanou, levitovanou, diamantovou a pí vodou vzhledem k půstuDalší příspěvekTak jsem neprošla testem zla\n2 komentáře: „Kočkování“\n31 pro 2012 (10:54)\núsmevné počteníčko 😉\nnašu minitiger už nezlobíme, to má celá svorka už vzhľadom na jej ctený vek zakázané, ale včera v noci sme sa napr. hrali s motúzikom od darčeka, klasické lovenie. veľmi rada loví napr. aj svetlo z baterky 😉\n31 pro 2012 (12:22)\nAno ano, zapomněla jsem na hraní s ukazatelem na monitoru, kdy sedí na stole a kouká mi na plochu. A sleduje ukazatel – tak s ním jezdím sem a tam 🙂


Roglič vyhrál i druhou časovku | RoadCycling.cz - silniční cyklistika na webu\n19.05.2019 | Marek Matějka\nPrimož Roglič zvítězil ve druhé časovce Giro d'Italia s cílem v San Marinu. Slovinský cyklista porazil mistra Evropy Victora Campenaertse, především však navýšil vedení na soupeře v celkovém pořadí.\nPrimož Roglič (Jumbo - Visma) neměl ideální podmínky na trati, silnice skrápěl déšť, ale předvedl úžasný výkon ve stoupání do San Marina. Na začátku kopce ztrácel na Victora Campenaertse (Lotto Soudal) 51 sekundu a v cíli byl o 11 sekund dříve. Belgičan měl sice o dost lepší podmínky, ale nedaleko před cílem musel měnit kolo, což ho nejspíš stálo vítězství v etapě.\nRoglič je prvním závodníkem od roku 2000, který vyhrál aspoň dvě časovky v jednom ročníku Giro d'Italia. Naposledy se to podařilo Janu Hruškovi před devatenácti lety.\nAle souboj o etapu nebyl nejdůležitější. Podstatný byl hlavně souboj hlavních favoritů na celkové vítězství. Ty Primož Roglič porazil rozdílem třídy. Nejblíž mu byl Bauke Mollema (Trek - Segafredo), který ztratil rovnou minutu. Dobrý výkon předvedl čtvrtý Vincenzo Nibali (Bahrain Merida), ale přesto ztratil 1:05. Bob Jungels (Deceuninck - Quick-Step) měl odstup 1:16.\nTo ale nebylo nic oproti dalším favoritům. Richard Carapaz (Movistar) zaostal o 1:55, Ilnur Zakarin (Katusha Alpecin) byl o vteřinu horší. Rafal Majka (BORA - hansgrohe) ztratil 2:04, Mikel Landa (Movistar) 3:03, ale největším překvapením byl tragický výkon Simona Yatese (Mitchelton - Scott). Britský cyklista ztratil 3:11. A to je velký zásah do jeho nadějí na celkové vítězství a umístění na pódiu. Obrovské problémy měl Miguel Angel Lopez (Astana). Kolumbijec v časovce zaostal o 3:45 za vítězem.\nPrimož Roglič má nyní velký náskok na největší soupeře. Nibali ztrácí 1:44, Mollema 1:55, Majka 2:53, Carapaz 3:16, Yates 3:46, Lopez 4:29 a Landa 4:52.\nAle zpět v růžovém dresu ještě není. Valerio Conti (UAE Emirates) finišoval ve velmi silném dešti, ale úkol zvládl, ztratil 3:34 a v celkovém pořadí vede s náskokem 1:50.\nPřevlékal se bílý dres. Nans Peters (AG2R La Mondiale) porazil Giovanniho Carboniho (Bardiani - CSF) o 1:37 a vede soutěž do 25 let s náskokem 1:06 před Valentinem Madouasem (Groupama - FDJ) a 1:09 před Carbonim.\nAdam Ťoupalík zvítězil v Krakonošově cyklomaratonu


Martin Preiss: Párkrát do pekla a zpět – Sestřičky | Prima Ženy\nMartin Preiss: Párkrát do pekla a zpět\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Martin Preiss a Jiří Štěpnička\nMartin Preiss a Jiří Štěpnička\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Martin Preiss a jeho seriálová dcera Natálie Halouzková\nMartin Preiss a jeho seriálová dcera Natálie Halouzková\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Martin Preiss, jeho seriálová dcera Natálie Halouzková a seriálová manželka Daniela Šinkorová\nMartin Preiss, jeho seriálová dcera Natálie Halouzková a seriálová manželka Daniela Šinkorová\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Otec a dcera Kinští\nOtec a dcera Kinští\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Seriálová rodina Kinských\nSeriálová rodina Kinských\nAutor: FTV Prima/Sestřičky Natálie Halouzková a Martin Preiss\nNatálie Halouzková a Martin Preiss\nDavid Laštovka , Vydáno: 27.01.2021\nHerec Martin Preiss (48) udělal maximum pro to, aby dal svůj život do pořádku. Jako majitel autoškoly Radek Kinský pátrá v seriálu Sestřičky, jestli náhodou nemá „modrou“ šlechtickou krev. Ve skutečném životě svou vlastní krev pětadvacet let ředil alkoholem a ničil prášky na spaní.\n„Brána do pekel byla otevřená,“ říká dnes herec Martin Preiss, kdy se dokázal postavit svým démonům čelem a už druhým rokem abstinuje.\nKdyž vypráví o propadech psychiky, recidivách nebo hrozných tělesných projevech během detoxů v léčebně, napadne vás, že tou otevřenu branou do pekla prošel (dokonce několikrát) a jako zázrakem se dokázal vrátit. „Mám ale pocit, že jsem to nebyl já,“ svěřil se talentovaný herec v rozhovoru pro DVTV před časem. „Bylo to něco, co mě prostě ovládalo a co dodnes nejsem schopen vysvětlit.“ Stejně nepozorovaný, jako byl sešup dolů, prý podle něho bylo i stoupání ze dna k normálnímu životu. „Dodnes nechápu, jak se to stalo. Stejně tak jako nerozumím tomu, jak jsem z toho s pomocí okolí vystoupil, tak nechápu, jak jsem se do toho vlastně dostal. Ten skluz dolů je velmi špatně pozorovatelný. Pořád si myslíte, že to je v pořádku. Že to řídíte. Že se to nestane. A najednou to je.“\nSledujte Martina Preisse v seriálu Sestřičky:\nSestřičky (30): Hovor o adopci\nMartin Preiss – Alkoholismus? Ani si nevšimnete a vezete se…\nMartin Preiss je synem slavného hereckého páru Viktora a Jany Preissových (má ještě o pět let mladšího bratra). Nabízí se paralela s dalšími nešťastnými osudy dětí slavných rodičů, které se pustily do stejného povolání jako oni a nakonec neunesly věčné srovnávání. Přiznává, že i tento faktor mu přitížil, zároveň ale jmenuje celou řadu dalších – trému před každým divadelním představením, obavy ze selhání, různý tlak uvnitř citlivé duše i od okolí zvenčí, úzkosti a další faktory. Je jich prý v každém příběhu závislosti mnoho, navzájem se sčítají a násobí, aniž by se mnohdy dalo přesně říct, kde se stala chyba. „Pít jsem začal prakticky od osmnácti, k tomu jsme se s mojí úžasnou paní doktorkou dobrali. Jenže tehdy problém skoro nemáte šanci poznat. Spousta lidí se v tom věku napije, chodíte do společnosti, párkrát je vám špatně, to ani není nic výjimečného… Pak se ale přidají dny, kdy si nepamatujete, co jste dělali včera, rána, kdy se potřebujete napít, a aniž si toho všimnete, už se vezete.“\nHerec až jako druhá volba\nAčkoliv jako herec má úspěch a hlavně divačky ho milují (role v seriálu Sestřičky je toho důkazem), občas přizná, že si možná vzhledem ke své povaze a rodinné herecké slávě špatně vybral povolání. „Je otázkou, jestli jsem se vrhnul správným směrem,“ přiznává se sympatickou otevřeností, která je ostatně pro jeho rozhovory typická. Když mluví, věříte mu. Krásný hlas a některá gesta zdědil po tatínkovi Viktorovi, trochu plachý úsměv po mamince Janě. Původně chtěl studovat anglistiku a amerikanistiku na filozofické fakultě a herectví si dal až jako druhou možnost, která ovšem hned vyšla. „Jako dítě jsem samozřejmě trávil nějaký čas v divadle, někdy nuceně a jindy rád,“ uvedl v rozhovoru pro Český rozhlas. „Přitahovalo mě to pozlátko a atmosféra, ale nedocházelo mi, že herectví může být také kruté povolání, které si umí vybrat svoji daň. Neuvědomoval jsem si, že může být i velmi vysilující a taky nesvobodné. Na to jsem v tu dobu nemyslel, na to jsem přišel až mnohem později,“ řekl pro ČRo.\nManželka Martina Preissová mu zachránila život\nUž během studií na DAMU Martin Preiss hostoval v Národním divadle, pak přišlo úspěšné angažmá v plzeňském divadle J. K. Tyla a poté znovu nabídka do Národního, kterou přijal a kde ztvárnil na dvě desítky rolí, televize, dabing, hostování v dalších pražských divadlech (Na Jezerce, Pod Palmovkou), práce na audio projektech nebo dokumentech. Dlouho balancoval na hraně, už pil, ale na práci to nebylo ještě znát. Několikaleté období těžké závislosti, recidiv a nových začátků se však blížilo. Tak těžké, že Martin Preiss připouští i riziko smrti, které hrozilo například při různých pádech. „Nakonec potřebujete, aby se objevil anděl – a to říkám, ačkoliv jsem ateista – anděl v podobě lékaře, terapeuta, kamaráda… zkrátka někoho, kdo vám doopravdy pomůže,“ svěřil se Českému rozhlasu s tím, že jemu se to poštěstilo v léčebně v Jemnici na Vysočině.\nJedním dechem také přiznává, že bez pomoci nejbližších, především manželky Martiny, se kterou má syny Matouše a Šimona (12 a 9 let), by tady už možná ani nebyl. Poznali se v Národním divadle jako kolegové a láska na první pohled to prý nebyla. Až po několika letech při společném zkoušení přeskočila jiskra. Martina k tomu pro server Novinky.cz řekla: „Když jsem do Národního přišla, všimla jsem si sebejistého frajírka, který chodil pěkně oblečený, krásně voněl, a ačkoli mu na ruce nikdy nechyběly krásné hodinky, chodil vždycky pozdě. Až po dvou letech jsem s ním začala zkoušet a víc ho poznala. A pak už to nešlo zastavit.“ Oba se museli rozvést – on měl navíc maličkou dceru Viktorku, která je dnes dospělá a se kterou si naštěstí dokázali vybudovat přes všechny peripetie osudu krásný vztah. „Myslím, že jsem velmi láskyplný otec, který by dal svým dětem všechno,“ říká Martin Preiss. Ačkoliv byly chvíle, kdy se smiřoval i s tím, že by mohl o rodinu přijít a zůstat sám, naštěstí se to nestalo. „Vím, jaké mám štěstí. Mnozí z těch, kterým se rodina rozpadla, se vzdali a někteří už nejsou ani mezi námi.“\nSeriál Sestřičky i další práci si vybírá\nUdělal maximum pro to, aby dal svůj život do pořádku. Nemá rád slovo boj, i když se v souvislosti se závislostmi tak často používá. „V tomhle není nikdo nikdy vítěz. Nad alkoholismem se nedá zvítězit. Ten se dá pouze respektovat a přijmout. Je to něco, co se stalo mojí součástí a já vím, že to například znamená, že se některých věcí prostě nemůžu zúčastnit… Je to stejné jako s alergií. Musím počítat s tím, že když se napiju, můžu zemřít – a podle toho jednat.“\nProtože zjistil, že mu divadlo přináší stres, tak zatím divadlo nehraje. Jakoukoliv jinou práci si pečlivě vybírá, třeba právě seriál Sestřičky na Primě. Věnuje se dětem... a konečně i slavné jméno přijímá s lehkostí. „Dnes jsem za ně velmi rád. Hrdě to jméno nosím a myslím, že jsem se dostal na nějakou vlastní kolej, která mi vyhovuje, která mi jde a jsem na téhle koleji a se svou rychlostí na ní spokojený.“\nMartina Preisse v seriálu Sestřičky sledujte v pondělí a ve středu ve 20:15 na Primě.\nSouvisející témata: Sestřičky , sestřičky online , seriál sestřičky , Martin Preiss , alkoholismus\nAňa Geislerová: Olga vedle Havla netrpěla, byla šťastná. Neopustila ho, i když mohla


Vodní turistika : définition de Vodní turistika et synonymes de Vodní turistika (tchèque)\ndéfinition - Vodní turistika\nVodáctví je jedna z forem turistiky, která jako prostředek k přesunu z jednoho místa na jiné využívá různé druhy plavidel. Z toho vyplývá, že je nejvíc rozšířena na říčních tocích.\n2 Vodní turistika v ČR\n2.1 Návštěvnost řek v roce 2011\n2.2 Nepravidelně sjízdné vodní toky\n3 Plavidla používaná pro vodní turistiku\nK rozvoji vodní turistiky začalo docházet ve druhé polovině 19. století. Roku 1866 byl založen v Evropě první kanoistický klub. V Čechách se první kánoe objevila v roce 1875, kdy jí roudnický lékárník Ferdinand Zinke koupil od anglických obchodníků se závodními koňmi.\nDalší kánoe se v na území dnešního Česka objevují až roku 1910, z Kanady je nechává přivézt velký propagátor sportu Josef Rössler Ořovský, který je známý hlavně díky prvnímu páru lyží, které přivezl do čech. Obliba těchto lodí rychle stoupala a tak již 29.11.1913 byl založen Svaz kánoistů království českého, později Český svaz kanoistů.\nPo vzniku Československa se vodní turistika začala rozvíjet velmi rychle. Zakládaly se vodácká tábořiště, byly pořádány první vodácké závody spíše maratónského typu, např. známé České Budějovice – Praha. Roku 1933 se v Praze konalo mistrovství Evropy, kdy se do Prahy sjelo 58 závodníků z 10 zemí. Úspěch tohoto mistrovství pomohl i zařazení kanoistiky na program olympijských her již v roce 1936.\nO propagaci vodáctví v Čechách se také silně zasloužilo skautské hnutí. Velký vliv na rozvoj zvláště dětské vodní turistiky mělo uzpůsobení rybářské pramice. Ta se začala používat po první světové válce. Turistické oddíly si ji upravily. Příď se pokryla krytem s vlnolamem a zároveň se zvýšily i boky na zádi. K ovládání pramice se nepoužívalo vesel, ale pádla. Vzniklo tak originální, v té době nejlevnější a při tom velmi pevné a bezpečné plavidlo až pro 8 dětí a jednoho kormidelníka.\nBoom vodáctví šel také ruku v ruce s trampingem. Trampové měli vždy k přírodě nejblíže a jejich osady často ležely přímo na vodních tocích. Proto není divu, že trampové v kánoích doslova procestovali republiku.\nKanoistika, nejen ta závodní, ale i turistická, se utěšeně rozvíjela dál. Velkou ranou pro vodáky bylo postavení vltavské kaskády. Další přehrady se stavěly po celé republice a díky nim zaniklo mnoho peřejnatých říčních úseků.\nZa dob normalizace nastoupila nová vlna útěků do přírody a i řeky se zaplnily novými vodáky. Zakládaly se nové vodácké oddíly, obnovily se vodácké kluby již téměř zapomenuté. Otevřené laminátové deblkanoe typu Vertex a Vydra zaplnily řeku Lužnici, Sázavu, Berounku, Ohři, Vltavu a Otavu. Vodáci se do kánoí zabalili na celý týden a byli rádi, že na ně normalizační režim na vodě nedosáhne.\nV 90. letech vznikají půjčovny a cestovní kanceláře, které půjčují a dovezou lodě i vybavení. Nastupují plastové lodě. Vodáctví prožívá třetí boom. Lidé opět masově vyrážejí na vodu. Opět se turistické řeky plní partami vodáků. Ale vodáci již nevyrážejí pouze na turistické toky, jako jsou Otava, nebo Sázava. Čeští vodáci velmi často za turistickou vodou vyráží i do zahraničí. Po Evropě čeští vodáci nejčastěji jezdí do Rakouska na vodu divokou, do bývalé Jugoslávie na vodu divokou i turistickou, do Polska, Rumunska, Francie. Mimo Evropu dnes české vodáky potkáte třeba na Novém Zélandu, nebo v USA.\nVodní turistika v ČR\nV Čechách je vodní turistika pravidelně provozována na několika větších řekách.\nNávštěvnost řek v roce 2011\nDalšími vodácky navštěvovanými toky jsou menší říčky, které mají dostatečnou vodu pro splutí pouze za zvýšených vodních stavů (například po deštích nebo při jarním tání sněhu), nebo při vypouštění rybníků a přehrad z důvodu pořádání organizované vodácké akce.\nNepravidelně sjízdné vodní toky\nPlavidla používaná pro vodní turistiku\nHistorie vodáctví, odkud je čerpáno\nCitováno z „http://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Vodní_turistika&oldid=9021688“\nToutes les traductions de Vodní turistika


Vytvořeno 20. 4. 2014 19:42\nTJ Topolná - TJ Slavoj Jarošov 6:2\nStřelci: Sklenářová 2, Berecka 2, Oliva,\nTJ Topolná - TJ Šumice 2:10 (0:6)\nSestava: Polášek - Viceník J, Belej, Bartošek, Podlas D. - Večeřa, Viceník T., Kučera V., Jurčík R, - Vojtášek, Szkibik.\nStřídali: Bursík, Sklenářová, Hába\nFS Napajedla - Provodov 4:1\nTJ Topolná – TJ Sokol Nedakonice 0:0\nSestava: Rosík – Huňka, Pavlica, Foltýn P., Vašťák, Gabrhelík, Hoferek O., Hoferek P., Válek, Mráz, Hoferek J.\nVytvořeno 14. 4. 2014 8:29\nTJ Slavoj Jarošov - TJ Topolná 6:0 (2:0)\nStřelci:Jurča 2, E. Němec 2, Běťák, Trávník\nSestava: Polášek - Mikoláš, Vojtášek, Bartošek, Jurčík R. - Sklenářová, Viceník J., Večeřa L. Hába, - Szkibik, Kočenda.\nStřídali: Bursík, Berecka\nDo Jarošova jsme nepřijeli jako favoriti, hlavně kvůli absencím klíčových hráčů Beleje, Viceníka a Kučery. Už od začátku bylo jasné, kdo bude diktovat tempo hry. Naším plánem bylo hrát ze zabezpečené obrany, což se nám až na určité místa celkem dařilo. První chyba přišla už ve druhé minutě, kdy k odkopu přes šířku velkého vápna se dostal útočník Jarošova a vstřelil gól. Poté se hra celkem vyrovnala, nás může mrzet jenom nepromění šance Terky Sklenářové. 5 minut před koncem prvního poločasu, jsme obdrželi gól po velkém sólu hráče soupeře.\nDo druhého poločasu jsme udělali změny: na pozici brankaře šel Filip Kočenda, pozici stopera Polášek Lukáš a do útoku Vojtášek Jan. Změny však neměli námi očekáváný efekt, naopak jsme inkasovali po chybách v obraně další 3 góly. Poté jsme si i my vypracovali šanci, ale Martin Bursík střílel do míst, kde stál připravený brankář soupeře. Následně jsme při zmatku po standartní situaci vstřelili vlastní gól a chvíli poté byl ukončen zápas.\nValašské klouboky - FS Napajedla 0:1\nStřelci: Leitner Jakub\nJankovice – Topolná 3:4 (2:2)\nStřelci: Hoferek J. 2, Hoferek O. 2\nSestava: Rosík – Huňka, Pavlica, Foltýn P., Vašťák, Gabrhelík (80. Rozsypálek), Hoferek O., Hoferek P., Válek (46.Mikulka), Mráz, Hoferek J.\nV prvních minutách utkání se odehrávala hra převážně ve středu hřiště a oba soupeři se marně snažili najít cestu k soupeřově bráně. V 10. minutě zahrával přímý kop z pravé strany hřiště Petr Foltýn. Jeho povedený centr ve skrumáži před brankou našel nejrychleji Jarda Hoferek a poslal náš tým do vedení. Po tomto gólu jsme převzali iniciativu a zdálo se, že na další góly v síti soupeře nebudeme dlouho čekat. Ve 20. minutě však zahrávali domácí rohový kop. Rozehrávku na přední tyč naše obrana nezachytila a nikým nekrytý hráč Jankovic tak pohodlně z malého vápna vyrovnal na 1:1. Za deset minut bylo ještě hůř, když domácí zahrávali volný přímý kop a po špatné komunikaci mezi našimi obránci se míč odrazil k volnému útočníkovi, který nezaváhal a poslal Jankovice do vedení. Po tomto gólu jsme převzali iniciativu a trpělivě čekali na šanci k vyrovnání. Dočkali jsme se ve 40. minutě, kdy se po akci středem hřiště dostal před velkým vápnem k míči Ondra Hoferek a po průniku do pokutového území vyrovnal střelou k tyči na 2:2. Tímto výsledkem skončil první poločas.\nDo druhého poločasu jsme vstoupili opět aktivně a za čtyři minuty se skóre měnilo v náš prospěch. Ve velkém vápně se dokázal uvolnit opět Ondra Hoferek a křížnou střelou zvyšoval na 3:2 z našeho pohledu. V této fázi utkání jsme diktovali tempo hry a vytvářeli si další šance. Největší se zrodila v 55. minutě, kdy se k odraženému míči dostal Petr Foltýn a střelou z pětadvaceti metrů orazítkoval břevno. Zničehonic ale udeřilo na druhé straně, kdy se domácí útočník probil z levé strany do velkého vápna a předložil míč volnému hráči na zadní tyči, kterému se podařilo míč uklidit do brány. Domácí se po tomto gólu začali soustředit na obranu a vyčkávali na brejkové příležitosti. My jsme měli více ze hry, ale nedařilo se nám proměňovat brankové příležitosti. V největší z nich selhal Dan Mráz, kterého vychytal domácí brankář po perfektním pasu mezi obránce od Ondry Hoferka. Další šanci jsme měli v 75. minutě, kdy jsme zahrávali z rohu malého vápna nepřímý volný kop. Vinou nepřesné rozehrávky jsme však ani tuto šanci nevyužili. V 85. minutě jsme zahrávali volný přímý kop z půlící čáry. Na centr vyskočil Jarda Hoferek a svým druhým gólem v utkání nás opět poslal do vedení. Domácí po obdrženém gólu zvýšili svou aktivitu směrem dopředu. Zahrávali několik standartních situací. Naší obraně se podařilo všechny jejich pokusy zlikvidovat a po závěrečném hvizdu jsme se mohli radovat ze zisku tří bodů.\nVytvořeno 7. 4. 2014 7:56\nPohárové utktání OFS Uherské Hradiště\nTJ Nedachlebice - TJ Topolná 0:2 (0:1)\nStřelci: Vojtášek, Kučera\nSestava: Polášek - Viceník J.,Belej, Bartošek, Podlas - Jurčík R.,Kučera, Večeřa L., - Szkibik, Vojtášek, Viceník T.\nStřídali: Kočenda F., Sklenářová T., Bursík\nNa první "ostrý" zápas jsme zavítali na hřiště soupeře, konkrétně do Nedachlebic. Jednalo se o pohárové utkání žáků, který má tuto sezónu premiéru. Vzhledem k výsledkům za podzimní část sezóny, jsme se domluvili na střídavém startu dvou hráčů FS Napajedla. Konkrétně se jedná o Lukáše Poláška a Jana Vojtáška.\nZápas začal z naší strany opět zmatečně, hráči si nedrželi své posty a vůbec se neřídili pokyny, které jsme si řekli v kabině. Po 10 minutách se situace zlepšila a začali jsme hrát naši hru, která vyústila v střelení gólu Janem Vojtáškem. Po vstřeleném gólu jsme zcela nepochopitelně přestali hrát a jen brankář Polášek nás zachránil od inkasování několika gólů. Na začátku druhého poločasu jsme udělali pár změn v sestavě a hra se opět znatelně zlepšila. Odměnou za zlepšenou hru byl trestný kop z 30 metrů, který umístěnou střelou, proměnil Václav Kučera. Do konce zápasu stojí ještě za povšimnutí neproměněná šance Filipa Kočendy.\nVzhledem k druhému čtvrtfinálovému zápasu Osvětimany - Jarošov 6:2, hrajeme semifinále na půdě Osvětiman.\nFS Napajedla - Juřinka 1:4\nTJ Topolná - TJ-Sokol Mistřice 2:0 (1:0)\nStřelci: Mráz D., Gabrhelík T.\nSestava: Rosík - Vašťák, Pavlica, Foltýn P., Huňka - Gabrhelík, Hoferek O., Hoferek J., Mikulka - Mráz, Válek\nStřídali: Foltýn M., Bartošek J.\nDo prvního mistrovského utkání jarní části soutěže jsme vstoupili soustředěně. V prvních minutách jsme zodpovědně bránili a trpělivě čekali na příležitosti k ohrožení brány soupeře. Postupem času se začaly rodit první náznaky šancí. Ve dvacáté minutě vybojoval u levé postranní čáry míč Tomáš Gabrhelík a skvělým pasem mezi obránce vyslal do gólové šance Dana Mráze. Ten se po dobrém zpracování míče dostal za záda obránců a vyběhnuvšího brankáře prostřelil technickou střelou k pravé tyči. Po vstřeleném gólu jsme získali potřebný klid, který naopak postrádali hosté a díky chybám v rozehrávce se jim nedařilo vytvořit si gólové šance. Do té se naopak dostal na druhé straně Adam Válek, když se probíjel napříč pokutovým územím. Už překonaného brankáře zastoupil na brankové čáře obránce, který míč směřující do sítě uklidil do bezpečí. Náš sílící tlak vyústil v několik rohových kopů, ze kterých jsme ohrožovali bránu soupeře. Největší šanci na skórování měl Ondra Hoferek, jehož hlavičku zastavoval na brankové čáře opět obránce. Do kabin se tedy šlo za stavu 1:0.\nVe druhém poločase byla patrná snaha hostů o srovnání skóre. Pro nás se tím začali otevírat brejkové příležitosti. Vinou nepřesností v přihrávkách se nám však nedařilo tyto situace přetavit v gólové šance. Naopak se začaly rodit šance na druhé straně, kdy se dvakrát hostující útočník ocitl ve velmi dobré šanci. V těchto chvílích nás podržel brankář, který všechny šance zlikvidoval. V 70. minutě dlouhý nakopávaný míč pohotově hlavou prodloužil Ondra Hoferek a stejně pohotově ho Tomáš Gabrhelík poslal za záda gólmana. Druhý uklidňující gól přinesl klid na naše kopačky. V dobré brankové příležitosti se ještě ocitl Adam Válek, ale z dobré pozice trefil pouze boční síť.\nPochvalu za bojovnost a předvedený výkon zaslouží celý tým. V dobrém světle se ukázaly nové posily prvního mužstva. Dan Mráz, který vypomáhá z dorostu a brankář Tomáš Rosík, který je u nás na hostování z Březolup.\nVytvořeno 1. 4. 2014 10:55\nLouky - Napajedla 2:1\nGól: Adam Lapčík\nTJ Topolná - SK Stříbrnice 4:3 (2:3)\nStřelci: Hoferek O., Hoferek J., Válek, Pavlica\nSestava: Rosík - Huňka, Pavlica, Gabrhelík, Vašťák - Mráz, Hoferek J., Hoferek P., Mikulka. - Hoferek O., Válek\nStřídali: Zelinka M., Bartošek\nVytvořeno 25. 3. 2014 10:13\nTJ Slavoj Jarošov dorost - TJ Topolná 10:6\nFS Napajedla - Malenovice 4:2\ngóly: Laitner Jakub 3, Lapčík Adam\nHalový turnaj žáků v Březolupech 2014\nVytvořeno 17. 3. 2014 9:28\nV sobotu dne 15. 3. 2014 jsme se zúčastnili žákovského halového turnaje v Březolupech. Turnaj je pravidelným zpestřením zimní přestávky již po mnoho let.\nDo již předlosované skupiny jsme dostali týmy Mistřic a Nedachlebic. V pořadí až v čtvrtém zápase, který byl náš první, jsme se utkali s týmem Mistřic. Během prvního poločasu se nám podařilo dostat do vedení 1:0 (střelcem byl Radim Jurčík), bohužel vedení jsme neudrželi a prohráli 2:1. V druhém zápase jsme po neproměňování šanci podlehli Nedachlebicím nejtěsnějším rozdílem 0:1. Poté nás čekal zápas o 5. místo s týmem Bílovic. Bohužel tento zápas jsme po individiuálních chybách prohráli 4:1. Doufám, že lepší výsledky si necháváme na jarní část sezóny, i když s předvednou hrou se nemáme za co stydět.\nNa turnaji nás reprezentovali: Jurčík Radim (1 gól), Belej Jan (1 gól), Filip Kočenda, Terka Sklenářová, Podlas David, Hába Jiří, Večeřa Lukáš, Viceník Jakub, Bursík Martin.\nSouhrnné výsledky zimního turnaje\nVytvořeno 17. 3. 2014 8:50\nNapajedla Dorost - Topolná 2:9\ngóly: Zelinka, Foltýn - Válek 5, Mikulka 2, Hoferek J., Hoferek P.\nBabice - Topolná 3:5\ngóly: Litoš 2, Škrabal - Hoferek 2, Mlýnek 2x, Válek\nTrnava - Topolná 5:0\nSpytihněv B - Topolná 4:3\ngóly: Kraváček, Janošek, Vaculík, Zbožínek - Hoferek O. 2, Válek\nBílovice - Topolná 2:6\ngóly: Sedlář 2 - Mráz 2, Válek 2, Mikoška, vlastní\nTopolná - Zlámanec 6:3\ngóly: Mráz 3, Válek 2, Říha - Damborský, Šurmánek, Duda\nSpytihněv B - Napajedla Dorost 8:1\ngóly: Polášek 3, Jablonický, Fišer, Flajzar, Vaculík, Kraváček - Zelinka\nNapajedla Dorost - Bílovice 0:9\ngóly: Kováč 4, Sedlář 3, Dostálek, Bernatík\nZlámanec - Napajedla Dorost 5:0\nNapajedla Dorost - Trnava 2:10\ngóly: Foltýn, Mráz - Štěpánek 4, Knedla 2, Bořuta 2, Malčík, Sedláček\nBabice - Napajedla Dorost 2:1\ngóly: Vaculík, Horníček - Zelinka\nPozvánka na výroční schůzi tj Topolná\nVytvořeno 12. 2. 2014 9:25\n1. maškarní ples tj Topolná 2014\nVytvořeno 3. 2. 2014 10:52\nZimní turnaj přípravek v Březolupech 2014\nVytvořeno 30. 1. 2014 13:06\nZimní turnaj v Napajedlích\nVytvořeno 28. 1. 2014 10:53\nZimní soustředění tj\ntj Topolná pořádá turnaj ve stolním tenisu.\nVíkendové zápasy tj Topolná 9.11. 2013


protiromský pochod – A2larm\nProtiromský rasismus nikam nezmizel\nDavid Poživil 02.10.15\nDesítky let byl největší škůdce českého štěstí jasný. I vrabci si štěbetali fámy o Romech a protiromské pochody takřka zevšedněly. Letos je na této frontě zdánlivě klid.\nVideo: „Černí, bílí, spojme síly!“\nTomáš Hlaváček 03.11.13\nNeonacisté chtěli po prohraných volbách oslavit státní svátek vzniku republiky dalším shromážděním na Prokešově náměstí v Ostravě a neohlášeným pochodem, jenž měl už tradičně vyústit v napadení obyvatel nedalekých ubytoven. Stalo se však něco, co pogromisti nečekali a co lze směle označit za přelomovou událost v historii českých Romů. Došlo totiž k výměně rolí – ulice tentokrát nepatřily rasistům s jejich agresivními […]\nVideo: Mezi panelákama hrajou děti panna orel\nMartina Malinová 05.10.13\nJozef Miker se v sedmnácti letech přestěhoval s rodinou na sever Čech. Pracoval třicet let jako horník, nyní je v invalidním důchodu. Před dvěma lety se rozhodl postavit pochodu neonacistů přes své sídliště. Od té doby pracuje na zlepšení situace romské komunity, a to nejen v Krupce, kde žije. V Krupce žijí také členové hudební […]


♣ Před slavností svatého Josefa, snoubence Panny Marie a v Roce svatého Josefa, který vyhlásil papež František 8. prosince 2020, se od středy 10. března začneme společně modlit novenu k svatému Josefu. Zveme také k soukromé modlitbě této noveny.\n♣ Zveme všechny rodiny s dětmi k online modlitbě křížové cesty, která se bude konat v sobotu 13. března od 18 hodin na odkazu www.farnostfulnek.cz/krizova-cesta. K jednotlivým zastavením rodiny vytvořily obrázky k rozjímání.\n♣ Mše svatá s nedělní platností bude v Jestřábí 13. března v 17 hodin.\n♣ Ke společné modlitbě křížové cesty zveme každý pátek ve Fulneku a během týdne na vesnicích půl hodiny před mší svatou.\n♣ Odkazy, které můžete využít v této nelehké situaci: www.pastorace.cz, www.doo.cz, www.cirkev.cz, www.katolik.cz, www.deti.vira.cz, www.postnikapky.cz.\nRead more about Ohlášky 3. neděle postní\nRead more about Ohlášky 2. neděle postní\nFarnost Fulnek spolu s otci pallotini zvou k oslavě památky bl. Richarda Henkese, SAC\nSubmitted by ff on Tue, 09/02/2021 - 16:21\nV neděli 21. února si připomeneme ve fulnecké farnosti bl. Richarda Henkese, SAC. Mše svaté v tento den ve farním kostele budou v 9 a v 16 hod., při kterých bude také možné uctít ostatky tohoto mučedníka lásky. Jeho život připomene výstava v křížové chodbě, kterou už bude možné navštívit od 12. února, kdy se také začneme modlit novénu.\nPřipomenutí a modlitba v těchto dnech k tomuto mučedníku může být povzbuzením, inspirací a příkladem pro náš život v době pandemie.\nBlahoslavený Richarde Henkesi, oroduj za nás.\nText novény k Bl. R. Henkesovi v PDF: pro otevření klikněte zde.\nText novény k Bl. R. Henkesovi na stránkách farnosti: https://farnostfulnek.cz/node/2369\nRead more about Farnost Fulnek spolu s otci pallotini zvou k oslavě památky bl. Richarda Henkese, SAC\nModlitba k svátku Křtu Páně\nSubmitted by ff on Sat, 09/01/2021 - 18:26\nBože, Otče všemohoucí, děkuji ti, že tvůj Syn, Ježil Kristus, přišel mezi nás. Narodil se z Marie Panny, přišel k Janu Křtiteli, odmítl Ďábla, který ho sváděl, v úzkosti na sebe vzal důsledky našich hříchů a podstoupil smrt, aby nás zachránil.\nDěkuji ti, že jsi tak naplnil sliby dané lidstvu a věrně naplňuješ smlouvu, k níž jsi se ve své svobodě lásky zavázal. I na mne samotného shlédl tvůj Syn ze své slávy, kterou jsi mu dal, a pozvedl mě ve křtu ke svobodě dítěte Božího a dal mi podíl na svém svatém kněžství a důstojnosti krále.\nDej mi, prosím, abych nikdy nezapomněl na den svého křtu a den za dnem i já věrně plnil sliby, kterými jsem se zavázal tobě, Bohu nejvýš spravedlivému a nekonečně milosrdnému.\nProsím o to skrze Krista, který mne vykoupil a s tebou a Duchem Svatým žije a kraluje na věky věků.\nRead more about Modlitba k svátku Křtu Páně\nOhlášky 3. týdne po narození Páně\n♣ Dnes odpoledne v 16 hodin zveme do farního kostela Nejsvětější Trojice na mši svatou.\n♣ V sobotu 16. ledna zveme v 16 hodin na mši svatou s nedělní platností do Jílovce a Jerlochovic.\n♣ Příští neděli 17. ledna budeme slavit mši svatou ve farním kostel v 9 a v 16 hodin.\n♣ Na Tříkrálovou sbírku můžete přispět do zapečetěných kasiček ve všech kostelích po mši svaté ještě příští neděli.\nRead more about Ohlášky 3. týdne po narození Páně


Warhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat (Warhammer Age of Sigmar) | Kuma.cz\nKód zboží: 60220299015\nWarhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat pro Warhammer Age of Sigmar - popis\nJsme pevně přesvědčeni, že švihnutí mezi stránkami vašeho battletome by nikdy nemělo překážet rozbíjení věcí. Proto jsme vyrobili tyto karty Warscroll pro Sons of Behemat. S nimi po ruce budete moci odkazovat na válečné svitky pro Sons of Behemat - včetně žoldáků dostupných pro jiné frakce! - s lehkostí. Sada tokenů vám mezitím umožní sledovat probíhající efekty a poskytne vám více času na to, co máte rádi - Rozbíjet věci.\nNákupem Warhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat se můžete spolehnout na naše doporučení, maximální profesionalitu a zkušenost v kategorii Warhammer Age of Sigmar.\nNabízíme hry, herní konzole a příslušenství pro Warhammer Age of Sigmar za akční ceny, v prodeji jako Warhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat máme dlouholetou zkušenost.\nPřečtěte si diskuze, rady a recenze, zkoukněte video, demo k zboží Warhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat pro Warhammer Age of Sigmar, které pro vás průběžně doplňujeme. Tyto komentáře a recenze Vám určitě pomohou při nákupu v našem internetovém obchodě Kuma.cz, Návod, manuál či uživatelskou příručku (userguide) naleznete u každého našeho zboží.\nNašli jste další materiály k Warhammer: Age of Sigmar - Warscroll Cards: Sons of Behemat? Informujte nás o nich, rádi je zveřejníme.


Kojenecké dupačky - Styls.cz\nMáte-li malé miminko nebo jej teprve čekáte, určitě potřebujete kojenecké dupačky. Ty můžeme s klidným srdcem zařadit mezi základní výbavičku, která by neměla chybět žádné mamince. A miminku už vůbec ne! Proto se podívejte na námi nabízené kojenecké dupačky, které pro vás máme v mnoha barvičkách i roztomilých dětských motivech. Jsme si jistí, že si dokážete vybrat.\nVšechny velikosti 50 56 62 68 74-80\nKojenecké dupačky patří mnohdy k tomu prvnímu, co maminka do výbavičky začne nakupovat. Jedná se o pohodlné oblečení, které se nevyhrnuje, takže miminku není zima. Současně jej můžete v případě potřeby z dupaček snadno svléknout, což bude při nutnosti dítko přebalovat poměrně častý úkon. Zpravidla se tento typ oblečení vyrábí z bavlny, aby byl zajištěn dostatečný komfort při nošení. A v oblečku s roztomilým potiskem bude navíc vaše miminko doslova k pomazlení.


Hledáme brigádníky pro roznos letáků - PŘÍBRAM - Příbram, nabízím\nHlavní stránka > Práce > Brigády > Inzerát č. 78184215\nHledáme brigádníky pro roznos letáků - PŘÍBRAM\nJedná se o nenáročnou činnost ve vašem volnu. Letáky vozíme 2x týdně. Distribuce probíhá dle vašich časových možností . Dobrý přivýdělek pro studenty, rodiče na mateřské dovolené, důchodce ale i lidi kteří potřebují brigádu a mají trvalé zaměstnání. Pravidelná výplata jednou měsíčně. Možnost zvolit si velikost území. Máte-li hodně volného času a nemáte v tuto chvíli zaměstnání, můžeme nabídnou i trvalý pracovní poměr. Telefonujte nebo pište na email. Děkujeme.\n©2017 Bazoš - Inzerce práce Brigády\nInzeráty práce celkem: 6276, za 24 hodin: 471


Chat: PhDr. Jan Svoboda — Dobré ráno: Svůj k svému — Česká televize\nZáznam chatu ze středy 7. října\nOlina z Dobrušky: „Vztah 35 letá a 58 letý ? Má smysl? myslím milenecký. Děkuji za názor.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Máme několik "věků". Ten nejvýznamnější, je ten, jak rozumíme svým emocím. Na úrovni jakého věku. Věk fyzický vůbec nerozhoduje. Tedy - Váš vztah může fungovat. Jen budou oblasti, kde si budete muset přivyknout na stereotypy a rituály druhého - a zároveń si vytvořit své..Ale to už je jiná kapitola. Tak pěkný den. Jan Svoboda“\nANTI: „V čem vidíte výhodu, když je někdo psycholog a zároveň i lékař?“\nPhDr. Jan Svoboda: „V širším záběru.¨ Ale také vidím velkou nevýhodu : protože psychologie, opravdová, není odnož neurologie, biologie ani anatomie i když se mnohý zamindrákovaný sněr snaží do těchto oborů vtěsnat. Psychologie má základ v oněch vědách co jsem popsal, ale nesmí chybět filosofický záběr, jinak je to málo. No a lékař - psycholog to má díky této vazbě těžší. Jan Svoboda“\nSK: „Neměl by psycholog být automaticky i lékařem, tj. že by musel vystudovat medicínu?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ne ne, nemyslím si. Ale pokud by měl ideální možnost, pak by měl velmi úzce spolupracovat se všeobecným lékařem, případně dětským atd, podle specializace. Jan Svoboda“\nSK: „Jaká by měla být podle Vás etika a morálka psychologa?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Velmi, velmi dobrá otázka. Těžce bych yvselektoval ty, kteří se hlásí na daný obor. Pokusil bych se minout jakési pseudonormy z Evrop a jiných krajin, kterým se přizpůsobujeme a na psychologii byl udělal zkoušky hlavně z osobnostních testů. Cílem je eliminovat nejrůznější inteligentní sociopaty a další, kteří se na daný obor také hlásí. A pak dávají podklad svým chováním pro takové otázky, jakou uvádíte.Takže jaká by měla být? Měl by to být talent pro obor, který se nemusí učit ani přemlouvat k lidství. S úctou Jan Svoboda“\nFrantišek: „Zažil jsem, každá buňka v mém tělě křičela - to je ona. Křičely tak čtyři roky. Bohužel, ani jedné její buňce jsem nestál za to, aby mi bezhlavou vášeň opětovala. Všechny své buňky jsem odstěhoval z Opavy pryč, abych její buňky už nemusel potkávat.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Pozor, dobrý den, abyste neukřivdil! Jste, zdá se, vyzrálý muž. Tedy už víte, že není nejvýznamnější, zda Váš vztah druhý opětuje. Protože už to, že vy jste v tom naplno, Vás mění, kultivuje. Buďte (a já si myslím, že jste) oné dříve slečně hodně, hodně vděčný, díky ní jste se naučil o sobě i jiných mnohé. Tedy - horší by bylo, pokud by jste šel do vztahu naplno bez onoho vibrování všech buněk těla... Přeji hezký den Jan Svoboda“\nMagda: „Dobré ráno, pane doktore, chci se zeptat, co dělat když vím, že jsem volila partnera, protože jsem nechtěla být sama a po x letech manželství potkám někoho s kým to “zafunguje” právě tak jak jste říkal “na první pohled” ...? Jak to vyřešit, když nechcete nikomu ublížit ...?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Obávám se, že je to mnohem složitější. Nevím, kolik je Vám let ani okolnosti..Takže Vám jen doporučím navštívit poradnu. Jde o to rozlišit, zda se Váš organismus jen biologicky "vrhnul na šanci", anebo jde o něco jiné, anebo něco ještě hlbušího. Tedy - bez odborné konzultace bych nic současného neměnil. Jan Svoboda“\nKlara: „Dobrý den,pane doktore jak poznám ,že se po 19 letech vztahu pořád oba vyvíjíme? Kultivujeme se tim ,že jsme měli a již překonali různé krize a jdeme dal? Děkuji krásný den.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. To poznáte podle toho, že to nepoznáte. Takže "rada": když už budete těsně před usnutím, zavřete oči a udělejete si inventuru dne. Vnitřní řečí si zopakujte vše, co si vybavíte, že jste dělalaod chvíle, kdy jste otevřela oči. Nic nehodnoťte, nekomentujte. Jen si zopakujte. A co to s Vámi udělá? Ze začátku nic,ale časem začnete vidět nit, linku "co bylo před čím a co zákonitě bylo po tom", tedy uvidíte linku svého poznávání během dne a uchopíte význam svého partnera, co jste se zrovna dnes díky němu naučila, ověřila si. Technika se jmenuje "Reflexe a komentování".“\nEva: „Manželství 33 let, 12 let manžel galantní, náruživý, milující otec. Pak nezvládl podnikání, 3 syny vedl,, jako na vojně", levná pracovní síla, financování na mě. Posledních 10 let se straní známých, vyhledává na internet nové, pány za účelem sexu. Samé gay porno, ale i skutečné, i několikrát týdně. Mně říká, že už jsme staří a máme odbyto. Mám ho ráda, přitom bych ho chvílemi zabila. Děti skvělé, dělají mi radost. Vyhodit ho nelze, odejít také ne, nechala bych ho na krku spolubydlícím mladým. Co mám dělat?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Hm, nevím podrobnosti..Dobrý den. Takže rada jediná : on má rád normy. Tak domluvte pravidla. Tak, že je sepíšete Vy a požádáte, aby sepsal také on. Pak si papíry vyměníte a nejdříve za 3 dny si o tom popovídáte. s tím, že proškrtáte "co tedy ne" a on udělá totéž". A pak máte základ pro možnou dohodu. Anebo si zajděte do poradny (ne jakéhosi "vztahového kouče", který není vyškolený v posttraumatickém reagování atd, protože to vše ve vašem případu bude hrát roli) a tam se nechejte vést. Klidně sama, partnera, pokud odmítne, nepřemlouvejte k návštěvě. Tolik jen krátce. Jan Svoboda“\nDagmar Dančevská: „Dobré ráno, pane doktore, moc ráda Vás vidím a zdravím. Snad se potkáme na supervizi ... přeji vše dobré“\nPhDr. Jan Svoboda: „Zdravím Azylový dům z dřívějších časů - i současnosti, ano, čas najdu (odvolávají se konference a větší akce) Držte se, děláte velmi důležitou práci. S úctou k Vám Jan Svoboda“\nAnežka: „Dobrý den, měla jsem pocit, že nemohu napsat žádné neshody s manželem, protože on se nehádá. Ale jedna zásadní se stala - neshodli jsme se na počtu dětí. Já chtěla víc než dvě, on ne. A tak to zůstalo. Myslím, že tím budu trpět do konce života (jsem dávno za jeho polovinou) a rozhodně nemám pocit, že by mě to nějak posunovalo, kultivovalo. Snad jen že nebrečím nahlas?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ne ne, dobrý den, velmi pravděpodobně vůbec nejde o to, že máte "jen" dvě děti, nemáte tři...Pojďte do hloubky - kdy Vás napadlo, že chcete tři děti? co to bylo za dobu? Na co se to navazuje z minulosti? Co jste z té doby nedosáhla, nezískala? PRavděpodobně nejde o to, že máte "jen" dvě děti...Přemýšlejte.“\nMagda: „Je mi 46 let, manželství trvá 21 let ... Dekuji moc za nasměrování ... přeji hezký den“\nPhDr. Jan Svoboda: „Jo! Skvělé. Napište ostatním, co vše jste se naučil díky své partnerce. Alespoň pár bodů, do dvaceti. Pište. Jan Svoboda“\nZdena: „Dobrý den,pane doktore. Nezachytila jsem přesně dnešní téma...Mám doma 30 letého syna. Žije s námi ve společné domácnosti. Je dost silný a hodně kouří. Má cenu mu v tomto věku nějak domlouvat ohledně sladkostí a kouření? Když mu něco řeknem, odpoví jen: no a co, je to můj život a kouření mu prý pomáhá na psychiku. Trápí mě to, ale nevím, jak mu pomoct.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Ano,on má svůj životní rytmus, své rituály a je mu v nich dobře. Nelže. A možná (já to nevím) se obává změny a tak sám sebe přemlouvá, že ji nepotřebuje. Samozřejmě je ve věku,kdy by měl opustit Váš dům i za cenu toho, že by šel na podnájem. (Dnešním mužům velmi, velmi chybí základní vojenská služba). Pokuste se v tomto smyslu posunout život svůj i jeho na jiný "level". Pokud nevíte jak, pak to chce konzultaci s odborníkem. Držím palce, nebude to jednoduché. Jan Svoboda“\nKaterina: „Dobrý den, existuje způsob, jak si vybrat dobrého psychologa? Už to, že se člověk odhodlá psychologickou pomoc vyhledat je náročné rozhodnutí a v momentě, kdy v poradně sedí někdo, kdo se na tuto profesi absolutně nehodí, vás může úplně srazit na kolena.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ano, může, dobrý den. Nevím. Dejte spíše na něco "ze sebe zevnitř". Prostě první dvě, tři konzultace prožijte. A jakmile si "nesednete", běžte jinak. Protože jakási doporučení - "ten je dobrý tam, běž" fungují jen tehdy, pokud si uvědomujete kdo,jaký je, ten, kdo doporučuje. Protože Vám to "sedět" nemusí. Jan Svoboda“\nHana: „Dobrý den, co když si partner uplne nerozumí s mými rodiči? Neví, o čem by si s nimi měl povídat. Vztah je na začátku, takže si myslím; že se taky seznamuje a rozkoukává“\nPhDr. Jan Svoboda: „Může být co píšete, ale také nemusí. Buďte pomocníkem tím, že volíte témata, která jsou kolem Vás (ne politika, coronavir!) a pak by to chtělo nějakou společnou činnost neříkám, že přímo návštěvu ZOO anebo městský bazén, ale něco , kde budete mít společný zážitek. Dumejte, tudy může vést cesta. Jan Svoboda“\nIvka: „Pane doktore, krásný den, ☀“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ano, pokud se k tomu není třeba racionálně přemlouvat,,,A pokud ano, tak je jisté, že to přejde, vše je to o náladě..atd. Tak ano, krásný den. Krásný den! Jan Svoboda“\nPavel Šreibr: „Dobré ráno, Honzo, rád Tě zase vidím, aspoň v televizi. Přeji fajn den a těším se opět někdy na viděnou. Pavel :)“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ahoj PAvle! Já Te nevidím, al eměj pekný de, JS“\nSýkorka: „Dobrý den, chci se zeptat, jak si posílit ženské vědomí/sebevědomí. když mi bylo 1,5 roků, zemřel mi tatínek a já nemám nasyceny city. Líbí se mi starší muži, probouzejí ve mě nepoznané krásné věci a já přirozeně toužím, aby pokračovaly. Zároveň jsem žena ve zralém věku, mám rodinu a nemohu tudíž obrážet kavárničky :-) Jak si pomocí? Děkuji předem za odpověď a přeji pěkný den.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Nevím, zda dobře chápu dotaz : otec Vám zemřel,když Vám bylo 1,5 let? Anebo před rokem a půl? Pokud by to bylo tak, že Vám bylo 1,5 let, určitě Vám pomůže poradna. A stojí za to tam jít. Pokud druhá varianta, pak si vzpomeňte, co Vás bavilo jako holku do dvanácti, třinácti let a dělala jste déle než tři měsíce. A k této činnosti je vraťte - buď přímo, anebo v obměně. Nežertuji, myslím to vážně Tam potřebujete navázat. Dále - máte určitý věk a já nevím jaký. Každý věk je podmíněn stupněm zralosti a on má také nepříjemnější stránku. A tak by jste potřebovala vědět co je ve Vašem věku "normální" a co je jinak. Prostě - chce to odborníka a volte takového, kde nebudete zbytečně platiti - státní poradnu. S úctou Jan Svoboda“\nAlča: „Dobré ráno pane doktore nemám dotaz, jenom vám chci říct že vás moc ráda poslouchám vy umíte všechno tak krásně polopatě vysvětlit. Přeji krásný den...“\nPhDr. Jan Svoboda: „Děkuji,,, Víte, já mám v sobě díl hysterické povahy -. a hysterky se rády předvádějí. No a to je celé. mějte co nejhezčí dny. Jan Svboboda“\nMarie: „Dobrý den pane doktore, Váš názor společný život v manželství 46 let, máme tři dospělé samostatné děti, bydlíme v domě. Manžel si našel podnájem a odešel, důvod je že si chci já žít po svém tj. chodím cvičit, jezdím na turistiku, dvakrát za rok jedu s kamarádkami na turistiku na týden. Pokud přijedou děti tak se účastní rodinného života. Děkuji za odpověď. Marie“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Nic zvláštního to není, co popisujete. Stojí za tím strach, pocit ztráty, snaha "cosi dohnat". Funguje to na dohodách, domluvách a je otázkou času, kdy se vše partnersky zase ustálí. A pokud chcete větší hloubku - podívejte se na specifiku věku, je prostě určitá zralost, kdy nechceme hodně hovořit, přestáváme potřebovat kolem sebe mít více lidí...a další. No a tam může být rozdíl, který se nazývá "v povaze" , ale nejde vůbec o povahu... Jan Svoboda“\nTereza: „Dobrý den pane doktore, jsem 26 let vdaná,44 let,21 letá dcera.S manželem se známe od mých 15 let...náš vztah je na bodu mrazu,řekla bych čistě provozní vztah.Jak to tak bývá potkala jsem muže s kterým si rozumíme...Co dál?Zůstat v manželství protože to tak má být a co by tomu řekli lidi?S manželem jsem se několikrát snažila náš vztah řešit,vidí chybu jen ve mně,on má vztah na celý život a nechce se o tom bavit.Děkuji za Váš názor“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Jsou tři manželské krize a Vy statisticky prožíváte onu třetí. Co s tím? Pokud je motivace, chuť z obou stran, pak to chce nový společný zážitek. Prstě jít do něčeho, na co nemáte ani jeden zkušenost a respektuje to specifiku Vašich osobností. Tedy určitě ne pokračování v tanečních, pokud partner není společenský a bojí se, že se "historicky znemožní". Hledejte, opravdu je o zákonitou krizi /lidově "syndrom prázdného hnízda"/ s velkou pravděpodobností. A tedy jde o oblast zmapovanou, jsou schémata vedoucí k řešení.. Držím palce. Jan Svoboda“\nEva: „Dobrý den, pane doktore. Jak komumikovat s o 14 let starším partnerem? Je pro mě velmi těžké s ním jít do konfrontace a uhájit si své. Vždy má mnoho svých argumentů a mě pak už dochází i chuť řešit danou věc. Většinou se pak naštvu a dále nekomunikuji. Máme spolu 2 děti, ale manželé nejsme. Někdy mám dojem, že mě nebere jako rovnocennou partnerku, ale jako nezkušenou školačku. Děkuji a přeji hezký den. Eva“\nPhDr. Jan Svoboda: „Hm, ví on, že Vás tak bere, jako školačku? Dobrý den. A jakou práci vykonává? Není to jeho profesionální deformace? Jak vidíte, bez doplňujících otázek nejsem schopen více prospět. Tak vyzkoušejte alespoň to, že když bude "poučovat", zopakujte po něm klíčová slov az toho, co říká. Nic nekomentujte, nehodnoťte, nevyčítejte. To je marné a zbytečné. Ale možná (pozor, možná) když uslyší svá slova, něco mu dojde...A rozhodně to nebude první den, co tuto techniku vyzkoušíte. Jan Svoboda“\njiřinaVítová: „Pane doktore, u dospělého syna psycholožka diagnostikovala poruchu povahy. Nejlepším řešením, jak sebou nenechat manipulovat s psychopatem, prý je - utéct co nejdál. Tomu rozumím, ale jak s tím mám naložit já, jako matka. Svého syna mám stejně ráda, jak oba mladší, ale musím si jej "držet od těla", aby mi neubližoval svými bezohlednými slovními/písemnými výpady i sobeckým jednáním, a tento obranný postoj mi také nedělá dobře. Děkuji moc. S úctou JV“\nPhDr. Jan Svoboda: „No, držím palce. Pokud si přeložím onen výraz "povaha" jako osobnost, pak asi víte - je třeba dát pravidla, dodržovat je i když druhá strana nebude, uvědomovat si, že to není od něj schválnost..atd, ale to vše Vám jistě sdělili. Tedy - nevím, zda s Vámi bydlí anebo ne, pokud ne, určitě by neměl mít klíče atd atd. Jak vidíte, tápu i když bych chtěl být platný. Jan Svoboda“\nIvan: „Dobrý den, jaký máte názor na střidavou péči po týdnu? Děkuji“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Načtěte si téma "Základní sociální potřeby" podle Pesso - Boyden systému. Potřeba místa je nejvýznamnější ze všech pěti. Dítě ve střídavé péči ztrácí dojem domova. Ten často má v sedačce v autě. A pak bydlí na dvou hotelích, skvěle zařízených. Důsledek : hledání domova, tedy časté stěhování..a další. Prostě je to špatně, minimálně do jedenácti let dítěte, Jan Svoboda“\nMarcela Smetáčka: „Dobré ráno pane doktore, chtěla bych vás moc jenom moc pozdravit, dotaz nemám, protože jsem byla Vaši výbornou žackou a můj vztah(15 let) stále trvá, sem tam mráček, ale jinak dost dobrý. Mějte se moc fajn a musím Vám polichotit(chlapi se přece musí chválit“\nPhDr. Jan Svoboda: „Děkuji, dobrý den, že jste napsala, když jste byla žačkou, to je pro mě důležitá zpětná vazba.. Ano, chlapi potřebují chválit tak jako ženy, jen tématicky chlapi za něco jiného. Tak jo, děkuji jsme ještě chlap - protože mě to těší. S úctou Jan Svoboda“\nŠárka: „Dobrý den, ráda bych se zeptala na Váš názor. Jsem 2 roky rozvedená, odešla jsem já. Mám děti ve střídavé péči a nemůžu se s tím smířit. Je mi líto dětí, že nemají jeden pokojíček jednu výchovu. Když je mám u sebe tak mi nic nechybí a jsem spokojená. Když tu nejsou tak se snažím žít ale stále bojuju s úskostmi. Děti se s tím vyrovnali a jsou veselí, naštěstí nemáme problémy ani ve škole. Je pro mě těžké žít jeden týden hekticky vše zařizovat a druhý týden je prázdno, nemám energii, připadá mi vše zbytečné... jakoby čekám až zas přijedou. Mám partnera, je mou velkou podporou a děti ho mají rádi ale pohled do prázdného pokojíčku mi nedělá dobře. Děkuji.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Vážím si toho, že jste napsala...A má odpověď bude z mé praxe a bolestivá. Nezažil jsem jediný případ za své praxe, kdy matka (ne sociopatická) odešla od dětí a zvládla to. Prosím diváky, nepodléhejte hloupostem blahobytu - "muž dokáže nahradit ženu, otec matku" a podobně. To je rovnostářství, něco velmi škodlivého genderu a také něco jiného, než chce feminismus. Ale rádo by kvalitní tiskoviny (raději nejmenuji) vše smíchají a výsledky mohou být pro lidi až tragické. A teď k dotazu : promiňte - bez odborného vedení to zvládnete jen s velkými ztrátami. Běžte za dobrým psychologem, vím, jak jej poznat...Prostě vedení musí být jemné a postupné..a další. Běžte prosím za odborníkem. Moc držím palce. S úctou Jan Svoboda“\np. Chmelíčková: „Jak žít s partnerem. který má nízkou nebo nulovou emoční inteligenci?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ne ne, dobrý den. Žádná emoční inteligence neexistuje. Tato teorie (Coleman atd) je vyvrácena.Jde o stupeň emoční zralosti. Co to je : zhruba v patnácti letech už umíme prožívat všechny zásadní emoce (načtete si, co je to emoce opravdu, ne lidově) a jde o to na jaké úrovni věku ono prožívání máme. Strop je tedy 15 let. Drtivá většina lidí, ale nedosáhne zralosti patnácti let v emoční zralosti. Například já mám necelých šest let...Čili není to intelektu (IQ) není to o sociální vyspělosti. Závěr : podstatné je, na jaké úrovni váš partner v této úrovni. A na jaké úrovni jste Vy. Pokud je rozpor velký, je hodně oblastí, ve kterých si nerozumíte. Pokud adekvátní (žena potřebuje být oproti muži o něco "starší) pak si rozumí. Takže první co potřebujete, je "přeznačkovat svůj postoj", abyste se na ten svůj neupínala,protože pak Váš organismus bude fixován na tuto část a přestane vidět ostatní. Snad jsem srozumitelný, jde o těžkou látku k uchopení. S úctou Jan Svoboda“\nIveta: „Dobré ráno, ráda Vás opět vidím a slyším a těším se na Vaši novou knížku! Odpoledne si Vás v klidu poslechnu, protože už pádím učit! Zdraví ZŠ Ratíškovice“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den! Včera jsem projížděl kolem cestou do Hodonína..Ruší se různé akce a tak mám operativně volné termíny..Pozdravte u Vás dobré lidi a nezapomeňte ani na starostu a pekařství. S úctou Jan Svoboda“\nLenka: „Dobrý den, moc ráda Vás poslouchám. Vše jednoduše a konkrétně vysvětlujete. Můj problém je,že žiju s manželem, který pije. Žijeme v domě /hypotéka/ s dcerou a její rodinou. Manžel neprojevje lásku nikomu jen našemu psovi. Je neustále pesimistický,smích,sranda,nic. Je mi 60 let. Jsem nyní bez práce. Nemúžu odejít. A už jsem unavená z tohoto života, můžete mi poradit“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Nevím, kolik let má manžel a další okolnosti..Neporadím. Bylo by to na mnoho slov a vše by byly méně pravděpodobné hypotézy, Běžte prosím za odborníkem. Určitě jde vše posunout. Posunout tím, že se pomění Vaše rodinné stereotypy v chování, přístupech. Co je systém? Systém je na sobě závislá sada něčeho. a když v systému narušíte jednu věc, narušíte celý systém. Příklad? když Vám na automobilu vypustím přední kolo, naruším celý systém - auto je nefunkční. A stejně tak když za spolupráce s odborníkem narušíte "domácí systém", posunete vše někam jinam. Udělejte to. S úctou Jan Svoboda“\nIrena Kocmanová: „S přítelem jsme spolu už 20 let. Zdá se mi postavené na hlavu, že přestože se máme stále rádi a potřebujeme se, nedokážeme žít ve společné domácnosti. Za dobu trvání vztahu jsme společně bydleli celkem dvakrát - prvně cca 6 let, pak po třech letech další tři roky a zjistili jsme, že opravdu společné bydlení nám nefunguje. Pokud bydlíme každý ve svém bytě a často se navštěvujeme - většinu týdne, vztah je hezký, máme si stále co říci. Pokud jsme spolu bydleli, docházelo k častým neshodám, partner často nemluvil, když ano, tak to většinou byly výčitky, osočování a já jsem brečela, trápila se, až jsem "vybuchovala". Pokud se pouze navštěvujeme, můžu říct, že vztah je nádherný i v našem už pokročilém věku. Známí nás považují za nenormální, když takhle žijeme v našich šedesáti letech. Také se mi to nezdá "normální", ale v časech společného bydlení bychom se vzájemně utrápili, odděleně fungujeme v rámci častých návštěv jako normální pár i s vařením, praním, úklidem, společnými koníčky. Jsme normální? Naši známí a příbuzní si to nemyslí.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Hm, vypadá to, že dílem je to věc už navyklého schématu a pozor: už jsem tady v chatu zmiňoval základní sociální potřeby - konkrétně potřebu místa. Člověk je teritoriální bytost. Promítněte si vzpomínky, jak to měl manžel když byl dítě do 15 let - jak to měli doma, zda měl, neměl svá místa (fyzicky, psychicky, metapsychicky). No a jak jste to měla Vy...Třeba tam je "zakopaný pes: nejde tedy o jakési "hledání volnosti, svobody", ale sycení potřeby místa. Podumejte, Jan Svoboda“\nJarka: „Dobrý den... Chtěla jsemvse zeptat,zda je možné se k vám objednat do ordinace.Dějuji....“\nPhDr. Jan Svoboda: „Dobrý den. Děkuji za projev důvěry - já už praxi nevykonávám, nestíhal jsem dát dohromady výuku na VŠ, přednášky a praxi. Tedy - já v tomto smyslu nejsem pro Vás prospěšný. S úctou Jan Svoboda“\nJana: „Dobré ráno, velmi ráda Vás poslouchám a prosím Vás o malou radu. Jsme s manželem 33 let (pro mne je to již 2.manž.) a bohužel pozoruji vyhoření v našem vztahu. Děti jsou již pryč, manžel ještě pracuje a já jsem již několik let v důchodu. Z našeho vztahu zmizela téměř komunikace, připadám si, že jen sloužím a ustupuji. Od května do října jezdíme pracovat na chalupu (40 ovocných stromů. Manžel se této "zábavy" nechce zbavit. Je mu zatěžko jet na dovolenou, když už jedeme "z mého donucení", tak je nadšený, Začínám být zoufalá. Už jsem to řešila i s dcerou a ta mi poradila psychologa, protože manžel nikam nepůjde, dle jeho slov, "on to nepotřebuje". Je na to nějaký lék??? Děkuji za odpověď“\nPhDr. Jan Svoboda: „Zdravím dceru, dobrý den, to je řešitelná situace, protože je docela běžná. A nepotřebujete u psychologa partnera. A pokud Vám to sdělí onen "psycholog", pak hledejte někoho, kdo tuhle práci umí. S úctou Jan Svoboda“\nVerča: „Vždycky mě potěší vaše návštěva v dobrėm ránu. A možná i díky vám jsem se odhodlala jít k psychologovi, protože je můj život v troskách. Neočekávala jsem návod na to co mám dělat a jak žít, ale přece jen jsem si myslela že mi to pomůže. Skutečnost byla taková, že jsem se "vykecala" a šla domů. Ze začátku jsem si říkala, potřebuje mě poznat, ale i dál se nic nezměnilo, dokonce se i moje návštěvy krátily na úkor jiných, proto jsem to asi po roce ukončila, nic mi to nedalo. Možná že kdybych chodila jako samoplátce, tak by to bylo jiné, ale na to bohužel nemám.Mám skoro 60 a můj život se dál hroutí a já to vzdala. Už musím jen nějak dožít. Ani nemám dotaz, jen jsem vám chtěla říct, že i když se člověk odhodlá požádat o pomoc, tak to nemusí být nic platné. Ale vás si i tak vždycky ráda poslechnu.“\nPhDr. Jan Svoboda: „Ano, rozumím.. Ale - proč se vzdávat? Chcete se vzdávat? Hm,pak ano. Ale já bych to nedělal. Držte se- a začněte tím, co Vás bavilo do 12 let.. Jan Svoboda“\nIva: „Které manželství dle vás je životaschopnější - z lásky nebo z rozumu?“\nPhDr. Jan Svoboda: „Déle vydrží to z rozumu..bohužrl. Js“